PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 14. října 2013,
kterým se schvaluje prozatímní opatření přijaté Francouzskou republikou v souladu s článkem 129 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, aby se omezilo používání amonných solí v izolačních materiálech z buničité vaty
(oznámeno pod číslem C(2013) 6658)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/505/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (1), a zejména na čl. 129 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Francouzská republika informovala dne 14. srpna 2013 v souladu s čl. 129 odst. 1 nařízení (ES) č. 1907/2006 (ochranná doložka) Komisi, Evropskou agenturu pro chemické látky (dále jen „agentura“) a ostatní členské státy o tom, že má oprávněné důvody domnívat se, že je nutné přijmout naléhavá opatření na ochranu veřejnosti před expozicí amoniaku uvolňovaného z amonných solí v izolačních materiálech z buničité vaty používaných v budovách. Francouzská republika přijala dne 21. června 2013 prozatímní opatření a zveřejnila je v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 3. července 2013.
(2)
Vyhláška ze dne 21. června 2013 o zákazu uvádění na trh, dovozu, prodeje a distribuce a výroby izolačních materiálů z buničité vaty s amonnými solemi jako adjuvanty (dále jen „vyhláška“) zakazuje uvádění na trh, dovoz, držení za účelem prodeje nebo distribuce, prodej nebo distribuci a výrobu izolačních materiálů z buničité vaty obsahujících amonné soli jako přídatné látky. Tyto výrobky musí být ve Francii rovněž staženy z trhu a z prodeje na náklady osoby, která je odpovědná za jejich první uvedení na trh.
(3)
Návrh vyhlášky byl podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES (2) nejprve předložen Komisi. V souladu s čl. 9 odst. 7 uvedené směrnice Francie prohlásila, že zmíněná vyhláška je naléhavá, a Komise dospěla k názoru, že důvody, které Francie uvedla pro potvrzení naléhavosti této záležitosti, jsou uspokojivé.
(4)
V návaznosti na výzvu Komise Francie vyhlášku znovu předložila v souladu s čl. 129 odst. 1 nařízení (ES) č. 1907/2006. Komise ji prozkoumala spolu s předloženými vědeckými a technickými informacemi. Komise ohledně vyhlášky uspořádala krátkou konzultaci s členskými státy a zúčastněnými stranami.
(5)
Vzhledem ke krátké lhůtě, během níž musí Komise podle čl. 129 odst. 2 nařízení (ES) č. 1907/2006 přijmout rozhodnutí ohledně prozatímního opatření, musí své rozhodnutí založit především na informacích, které jí poskytla Francie.
(6)
Do září 2011 obsahovaly izolační materiály z buničité vaty ve Francii kyselinu boritou, která měla funkci jako látka zpomalující hoření a biocidní látka. Po zákazu kyseliny borité pro biocidní účely a za účelem zachování těch vlastností určitých izolačních materiálů (včetně buničité vaty), které zajišťují zpomalování hoření, nahradilo francouzské výrobní odvětví sloučeniny boru amonnými solemi.
(7)
Toto francouzské opatření je oprávněné na základě incidentů zaznamenaných vnitrostátními toxikologickými středisky (několik případů intoxikace osob od listopadu 2011) a stížností zaznamenaných profesním sdružením výrobců izolačních materiálů z buničité vaty (asi 150 případů). Francouzské orgány rovněž měřily koncentraci amoniaku v domech, ohledně nichž byly podány stížnosti, a tato měření prokázala, že úrovně expozice amoniaku jsou vyšší než referenční toxikologické hodnoty pro bezpečnou dlouhodobou expozici. Proto by amonné soli měly být nahrazeny.
(8)
Informace, které poskytla Francie, naznačují, že amonné soli v izolačních materiálech z buničité vaty představují riziko pro lidské zdraví, které nelze odpovídajícím způsobem kontrolovat a které musí být řešeno. V tomto konkrétním případě by v zájmu dosažení rychlé harmonizace vnitřního trhu a současně v zájmu vysoké úrovně ochrany lidského zdraví mělo být opatření přijaté Francií považováno za naléhavé, jak vyžaduje ustanovení čl. 129 odst. 1 nařízení (ES) č. 1907/2006.
(9)
Jelikož prozatímní opatření přijaté Francií spočívá v omezení uvedení na trh nebo použití určité látky, požaduje ustanovení čl. 129 odst. 3 nařízení (ES) č. 1907/2006, aby Francie zahájila řízení o omezení na úrovni Unie tím, že předloží agentuře dokumentaci podle přílohy XV do tří měsíců ode dne přijetí tohoto rozhodnutí.
(10)
Na základě všech těchto důvodů by uvedená vyhláška měla být schválena.
(11)
Rozhodnutí podle čl. 129 odst. 2, kterým se schvaluje prozatímní opatření, musí stanovit dobu vymezenou pro toto schválení. Vzhledem ke lhůtě pro zahájení řízení o omezení na úrovni Unie stanovené v čl. 129 odst. 3 a aby byl poskytnut dostatečný čas pro rozhodnutí, které má být přijato v rámci běžného řízení o omezení poté, co Francie předloží dokumentaci podle přílohy XV, aniž by se musela prodlužovat doba platnosti schválení, měla by tato doba činit 21 měsíců.
(12)
Tímto rozhodnutím není nijak dotčeno rozhodnutí Komise podle článku 73 nařízení (ES) č. 1907/2006, pokud jsou splněny podmínky stanovené v článku 68 uvedeného nařízení.
(13)
Toto rozhodnutí je v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 133 nařízení (ES) č. 1907/2006,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. S výhradou odstavce 2 se prozatímní opatření oznámené Francouzskou republikou dne 14. srpna 2013 schvaluje na dobu 21 měsíců ode dne nabytí účinku tohoto rozhodnutí.
2. Platnost tohoto schválení vyprší k dřívějšímu z níže uvedených dat, pokud nastanou před uplynutím doby uvedené v odstavci 1:
-
datum, kdy se úprava přílohy XVII nařízení (ES) č. 1907/2006 způsobem, který vyžaduje schválené prozatímní opatření, stane použitelnou, nebo
-
šest měsíců po ukončení řízení o omezení stanoveném v článcích 69 až 73 nařízení (ES) č. 1907/2006, pokud Komise nepředložila návrh omezení.
Článek 2
Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem 15. října 2013.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 14. října 2013.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2013. gada 14. oktobris),
ar ko atļauj pagaidu pasākumu, ko Francijas Republika pieņēmusi saskaņā ar 129. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1907/2006 par ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), lai ierobežotu amonija sāļu izmantošanu celulozes vates izolācijas materiālos
(izziņots ar dokumenta numuru C(2013) 6658)
(Autentisks ir tikai teksts franču valodā)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2013/505/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH) un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (1), un jo īpaši tās 129. panta 2. punktu,
tā kā:
(1)
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1907/2006 129. panta 1. punktu (drošības klauzula) Francijas Republika 2013. gada 14. augustā informēja Komisiju, Eiropas Ķīmisko vielu aģentūru (“Aģentūru”) un pārējās dalībvalstis, ka tai ir pamatots iemesls uzskatīt, ka ir vajadzīga steidzama rīcība, lai aizsargātu sabiedrību no tāda amonjaka iedarbības, kas izdalās no ēkās izmantotajos celulozes vates izolācijas materiālos esošajiem amonija sāļiem. Francijas Republika 2013. gada 21. jūnijā pieņēma pagaidu pasākumu un 2013. gada 3. jūlijā publicēja to Francijas Republikas Oficiālajā Vēstnesī.
(2)
Francijas 2013. gada 21. jūnija Rīkojums par aizliegumu laist tirgū, importēt, tirgot, izplatīt un ražot celulozes vates izolācijas materiālus, kuros kā palīgvielas izmantoti amonija sāļi, (“Rīkojums”) aizliedz laist tirgū, importēt, uzglabāt, lai pēc tam pārdotu vai izplatītu, pārdot vai izplatīt un ražot celulozes vates izolācijas materiālus, kuri kā piedevas satur amonija sāļus. Turklāt šie produkti ir jāizņem no Francijas tirgus un jāatsauc uz tās personas rēķina, kura atbildīga par šo produktu pirmreizējo laišanu tirgū.
(3)
Rīkojuma projekts pirmo reizi tika iesniegts Komisijai saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/34/EK (2). Atbilstīgi minētās direktīvas 9. panta 7. punktam Francija apgalvoja, ka Rīkojums bija jāpieņem steidzami, un Komisija pauda viedokli, ka Francijas norādītie steidzamības iemesli bija pieņemami.
(4)
Pēc Komisijas aicinājuma Francija iesniedza Rīkojumu atkārtoti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1907/2006 129. panta 1. punktu. Komisija to pārbaudīja kopā ar iesniegto zinātnisko un tehnisko informāciju. Komisija organizēja īsu apspriešanos par Rīkojumu ar dalībvalstīm un ieinteresētajām personām.
(5)
Ņemot vērā īso termiņu, kurā Komisijai jāpieņem lēmums attiecībā uz pagaidu pasākumiem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1907/2006 129. panta 2. punktu, tai savs lēmums galvenokārt jābalsta uz Francijas iesniegto informāciju.
(6)
Līdz 2011. gada septembrim Francijā celulozes vates izolācijas materiāli saturēja borskābi, kura darbojās kā antipirēns un biocīds. Pēc tam, kad borskābes kā biocīda lietošana tika aizliegta, Francijas ražošanas nozare, lai saglabātu konkrētu izolācijas materiālu (tostarp celulozes vates) antipirēnās īpašības, aizstāja bora savienojumus ar amonija sāļiem.
(7)
Ņemot vērā valsts toksikoloģijas centru reģistrētos gadījumus (kopš 2011. gada novembra reģistrēti vairāki cilvēku saindēšanās gadījumi) un celulozes vates izolācijas materiālu ražotāju profesionālās asociācijas reģistrētās sūdzības (aptuveni 150 gadījumu), Francijas pasākums ir pamatots. Francijas iestādes arī veica mērījumus attiecībā uz amonjaka koncentrāciju mājās, par kurām bija saņemtas sūdzības, un konstatēja, ka amonjaka iedarbības līmeņi pārsniedz drošai ilgtermiņa iedarbībai noteiktās toksikoloģiskās standartvērtības. Tādēļ amonija sāļi būtu jāaizstāj.
(8)
Francijas sniegtā informācija liecina, ka amonija sāļi celulozes vates izolācijas materiālu sastāvā izraisa tādu risku cilvēku veselībai, ko nav iespējams pienācīgi kontrolēt, un tam ir jārod risinājums. Šajā konkrētajā gadījumā būtu jāatzīst, ka, lai sasniegtu ātru iekšējā tirgus harmonizāciju un vienlaikus aizsargātu cilvēku veselību augstā līmenī, Francijas pieņemtais pasākums būtu jāuzskata par atbilstīgu steidzamības nosacījumiem, ko paredz Regulas (EK) Nr. 1907/2006 129. panta 1. punkts.
(9)
Ņemot vērā to, ka Francijas pieņemtais pagaidu pasākums ir aizliegums laist tirgū vai lietot vielu, Regulas (EK) Nr. 1907/2006 129. panta 3. punkts paredz, ka Francijai ir jāierosina Savienības ierobežošanas procedūra, trīs mēnešu laikā no šā lēmuma pieņemšanas dienas iesniedzot Aģentūrai dokumentāciju saskaņā ar XV pielikumu.
(10)
Visu minēto iemeslu dēļ Rīkojums būtu jāatļauj.
(11)
Saskaņā ar 129. panta 2. punktu pieņemtajā lēmumā, ar ko atļauj pagaidu pasākumu, ir jādefinē šādas atļaujas termiņš; tāpēc, ņemot vērā 129. panta 3. punktā noteikto Savienības ierobežošanas procedūras ierosināšanas termiņu un lai pēc tam, kad Francija būs iesniegusi XV pielikumā paredzēto dokumentāciju, dotu pietiekoši daudz laika pieņemt lēmumu saskaņā ar parasto ierobežošanas procedūru, neradot vajadzību pagarināt atļaujas termiņu, šis periods būtu jānosaka 21 mēnesi ilgs.
(12)
Šis lēmums nekādā veidā neierobežo Komisijas lēmumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1907/2006 73. pantu, ja ir izpildīti minētās regulas 68. pantā paredzētie nosacījumi.
(13)
Šis lēmums ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi ar Regulas (EK) Nr. 1907/2006 133. pantu izveidotā komiteja,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
1. Ievērojot 2. punkta nosacījumus, pagaidu pasākums, ko Francijas Republika paziņoja 2013. gada 14. augustā, ir atļauts 21 mēnesi ilgā laikposmā no šā lēmuma spēkā stāšanās dienas.
2. Ja pirms 1. punktā noteiktā laikposma beigām iestājas kāds no turpmāk aprakstītajiem gadījumiem, atļauja zaudē spēku agrākajā no šādiem datumiem:
-
dienā, kad stājas spēkā Regulas (EK) Nr. 1907/2006 XVII pielikuma pielāgojums tādā veidā, kā to pieprasa atļautais pagaidu pasākums, vai
-
sešus mēnešus pēc Regulas (EK) Nr. 1907/2006 69. līdz 73. pantā aprakstītās ierobežošanas procedūras pabeigšanas, ja Komisija neierosina ierobežojuma projektu.
2. pants
Šis lēmums stājas spēkā 2013. gada 15. oktobrī.
3. pants
Šis lēmums ir adresēts Francijas Republikai.
Briselē, 2013. gada 14. oktobrī