NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1394/2014
ze dne 20. října 2014,
kterým se stanoví plán výmětů pro určité druhy pelagického rybolovu v jihozápadních vodách
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (1), a zejména na čl. 15 odst. 6 a čl. 18 odst. 1 a 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem nařízení (EU) č. 1380/2013 je zavést povinnosti vykládky úlovků druhů podléhajících omezením odlovu, a postupně tím odstranit výměty při veškerém rybolovu Unie.
(2)
Ustanovení čl. 15 odst. 6 nařízení (EU) č. 1380/2013 zmocňuje Komisi přijmout plány výmětů prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci na maximálně tři roky na základě společných doporučení vypracovaných členskými státy po konzultaci s příslušnými poradními sbory.
(3)
Na řízení rybolovu v jihozápadních vodách mají přímý zájem Belgie, Španělsko, Francie, Nizozemsko a Portugalsko. Uvedené členské státy předložily Komisi společné doporučení, které obsahuje zvláštní opatření poté, co konzultovaly poradní sbor pro pelagický rybolov, poradní sbor pro dálkový rybolov a poradní sbor pro jihozápadní vody. Vědecké mínění rovněž poskytly příslušné vědecké subjekty. Opatření obsažená ve společném doporučení splňují ustanovení čl. 15 odst. 6 nařízení (EU) č. 1380/2013, a proto by v souladu s čl. 18 odst. 3 nařízení (EU) č. 1380/2013 měla být zařazena do tohoto nařízení.
(4)
Pokud jde o jihozápadní vody, podle čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1380/2013 se má povinnost vykládky vztahovat na veškerá plavidla, která se zabývají drobným pelagickým rybolovem a pelagickým rybolovem velkých druhů, pokud jde o výlov ryb u druhů rybolovu, pro které platí omezení odlovu nejpozději od 1. ledna 2015.
(5)
V souladu se společným doporučením má plán výmětů zahrnovat některé druhy drobného pelagického rybolovu a pelagického rybolovu velkých druhů, konkrétně rybolov kranase obecného, makrely obecné, šprota obecného, sardele obecné, tuňáka křídlatého, tresky modravé a kranase souměrného v oblastech ICES VIII, IX a X a v oblastech CECAF 34.1.1, 34.1.2 a 34.2.0 s platností ode dne 1. ledna 2015.
(6)
Společné doporučení obsahuje výjimku z povinnosti vykládky v případě sardele obecné, kranase obecného, kranase souměrného a makrely obecné odlovených košelkovými nevody v oblastech ICES VIII, IX a X a v oblastech CECAF 34.1.1, 34.1.2 a 34.2, která je založena na vědeckých důkazech vysoké míry přežití v souladu s čl. 15 odst. 4 písm. b) nařízení (EU) č. 1380/2013. Vědecké důkazy potvrzující vysokou míru přežití byly poskytnuty v rámci společného doporučení, které odkázalo na konkrétní vědeckou studii o přežití vypuštěných ryb při lovu košelkovými nevody v evropských jižních vodách. V rámci studie bylo zjištěno, že míra přežití závisí na délce tlačení ryb a jejich hustotě v síti, přičemž u tohoto druhu rybolovu je obojí obvykle omezeno. Tyto informace přezkoumal VTHVR (na svém druhém plenárním zasedání v roce 2014). VTHVR došel k závěru, že za předpokladu, že jsou výsledky studie o přežití, pokud jde o míru přežití u komerčních rybolovných operací, reprezentativní, podíl přeživších vypuštěných ryb je pravděpodobně vyšší než 50 %. Zákaz vypouštět makrelu obecnou a sledě obecného dříve, než je síť zcela vytažena na palubu rybářského plavidla, což by mohlo vést ke ztrátám v podobě mrtvých nebo umírajících ryb, je stanoven v čl. 19b odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 850/98 (2). Touto výjimkou ohledně míry přežití není dotčen platný zákaz, jelikož ryby budou vypouštěny ve fázi rybolovné činnosti, ve které bude míra přežití ryb po vypuštění vysoká. Proto by taková výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(7)
Společné doporučení rovněž zahrnuje čtyři výjimky de minimis z povinnosti vykládky, které platí u některých druhů rybolovu a do určité velikosti. Důkazní informace poskytnuté členskými státy přezkoumal VTHVR, který došel k závěru, že společná doporučení obsahují odůvodněné argumenty týkající se nárůstu nákladů při manipulaci s nežádoucími úlovky, které v několika případech podpořilo kvalitativní posouzení nákladů. Vzhledem k výše uvedenému a protože neexistují odlišné vědecké informace, je vhodné stanovit výjimky de minimis podle procentního podílu navrženého ve společném doporučení, a to na úrovních, jež nepřekračují úrovně podle čl. 15 odst. 5 nařízení (EU) č. 1380/2013.
(8)
Výjimka de minimis pro lov tresky modravé (Micromesistius poutassou) ve výši maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků v rámci průmyslového pelagického rybolovu tohoto druhu pomocí vlečných sítí v oblasti ICES VIII, při kterém se tento druh zpracovává na palubě za účelem získání základu surimi, se zakládá na skutečnosti, že zvýšení selektivity není možné a náklady na manipulaci s nežádoucími úlovky jsou nepřiměřené. VTHVR se domnívá, že tato výjimka je dostatečně odůvodněná. Proto by tato výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(9)
Výjimka de minimis pro lov tuňáka křídlatého (Thunnus alalunga) ve výši maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků tuňáka křídlatého v rámci cíleného rybolovu pomocí pelagických vlečných párových sítí v oblasti ICES VIII vychází z nepřiměřených nákladů na manipulaci s nežádoucími úlovky. Jedná se o náklady na skladování a manipulaci na moři i pevnině. VTHVR ve svém hodnocení poukázal na riziko odlovu nejkvalitnější části populace ryb. Touto výjimkou však není dotčen článek 19a nařízení (ES) č. 850/98. Proto by dotyčná výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(10)
Výjimka de minimis pro lov sardele obecné (Engraulis encrasicolus), makrely obecné (Scomber scombrus) a kranase obecného (Trachurus spp.) ve výši maximálně 5 % v letech 2015 a 2016 a 4 % v roce 2017 celkových ročních úlovků těchto druhů v rámci pelagického rybolovu pomocí vlečných sítí v oblasti ICES VIII vychází ze skutečnosti, že je u tohoto druhu rybolovu obtížné zlepšit selektivitu. Výbor VTHVR vyslovil názor, že uvedená výjimka je dostatečně odůvodněná v případě makrely obecné a kranase obecného, přičemž u sardele obecné výbor konstatuje částečné riziko odlovu nejkvalitnější části populace ryb. Touto výjimkou však není dotčen článek 19a nařízení (ES) č. 850/98. Proto by tato výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(11)
Výjimka de minimis pro rybolov pomocí košelkových nevodů v oblastech ICES VIII, IX a X a v oblastech CECAF 34.1.1, 34.1.2 a 34.2.0, který se zaměřuje na odlov následujících druhů: maximálně 5 % v letech 2015 a 2016 a 4 % v roce 2017 celkových ročních úlovků kranase obecného (Trachurus spp.) a makrely obecné (Scomber scombrus); a maximálně 2 % v letech 2015 a 2016 a 1 % v roce 2017 celkových ročních úlovků sardele obecné (Engraulis encrasicolus). VTHVR se domnívá, že tuto výjimku podporují odůvodněné argumenty, které prokazují obtíže při zlepšování selektivity u tohoto druhu rybolovu. Proto by tato výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(12)
Společné doporučení dále obsahuje minimální referenční velikost pro zachování zdrojů činící 9 cm pro dva druhy rybolovu sardele obecné, která má zajistit ochranu nedospělých jedinců tohoto druhu. VTHVR posoudil toto opatření a dospěl k závěru, že nebude mít negativní dopad na nedospělé jedince sardele obecné, že se díky němu zvýší objem úlovků, které bude možné prodávat pro lidskou spotřebu, aniž by došlo ke zvýšení úmrtnosti ryb způsobené rybolovem, a že toto opatření může mít pozitivní vliv na kontrolu a vymáhání práva. Proto by u dotčených druhů rybolovu sardele obecné měla být minimální referenční velikost pro zachování zdrojů stanovena na 9 cm.
(13)
Vzhledem k tomu, že opatření stanovená v tomto nařízení mají přímý dopad na související hospodářské činnosti a plánování období rybolovu rybářských plavidel Unie, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost okamžitě po svém vyhlášení. Mělo by se začít používat od 1. ledna 2015, aby byl dodržen časový rámec stanovený v článku 15 nařízení (EU) č. 1380/2013. V souladu s čl. 15 odst. 6 uvedeného nařízení by se toto nařízení nemělo používat déle než tři roky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobnosti provádění povinnosti vykládky stanovené v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013, jež platí ode dne 1. ledna 2015 pro jihozápadní vody, jak jsou definovány v čl. 4 odst. 2 písm. d) uvedeného nařízení, a vztahuje se na druhy rybolovu, které jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Výjimka na základě míry přežití
Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se povinnost vykládky nevztahuje na úlovky sardele obecné, kranase obecného, kranase souměrného a makrely obecné v rámci tradičního rybolovu košelkovými nevody. Veškeré takové úlovky lze vypustit za předpokladu, že síť ještě nebyla zcela vytažena na palubu.
Článek 3
Výjimky de minimis
Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 lze jako výměty vyřadit následující množství:
a)
v případě tresky modravé (Micromesistius poutassou) maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků v rámci průmyslového pelagického rybolovu pomocí vlečných sítí, který se zaměřuje na tento druh v oblasti ICES VIII a při kterém se tento druh zpracovává na palubě za účelem získání základu surimi;
b)
v případě tuňáka křídlatého (Thunnus alalunga) maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků v rámci cíleného rybolovu tuňáka křídlatého pomocí pelagických vlečných párových sítí v oblasti ICES VIII;
c)
v případě sardele obecné (Engraulis encrasicolus), makrely obecné (Scomber scombrus) a kranase obecného (Trachurus spp.) maximálně 5 % v letech 2015 a 2016 a 4 % v roce 2017 celkových ročních úlovků těchto druhů v rámci pelagického rybolovu pomocí vlečných sítí v oblasti ICES VIII;
d)
v rámci rybolovu pomocí košelkových nevodů v oblastech ICES VIII, IX a X a v oblastech CECAF 34.1.1, 34.1.2 a 34.2.0, který se zaměřuje na odlov následujících druhů: maximálně 5 % v letech 2015 a 2016 a 4 % v roce 2017 celkových ročních úlovků kranase obecného (Trachurus spp.) a makrely obecné (Scomber scombrus) a maximálně 2 % v letech 2015 a 2016 a 1 % v roce 2017 celkových ročních úlovků sardele obecné (Engraulis encrasicolus).
Článek 4
Minimální referenční velikost pro zachování zdrojů
Minimální referenční velikost pro zachování zdrojů se pro sardel obecnou (Engraulis encrasicolus) ulovenou v podoblasti ICES IX a oblasti CECAF 34.1.2 je 9 cm.
Článek 5
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2015 a jeho použitelnost končí dnem 31. prosince 2017.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. října 2014.
KOMISIJAS DELEĢĒTĀ REGULA (ES) Nr. 1394/2014
(2014. gada 20. oktobris),
ar kuru izveido izmetumu plānu dažām pelaģiskajām zvejniecībām, kas darbojas dienvidrietumu ūdeņos
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 11. decembra Regulu (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku un ar ko groza Padomes Regulas (EK) Nr. 1954/2003 un (EK) Nr. 1224/2009 un atceļ Padomes Regulas (EK) Nr. 2371/2002 un (EK) Nr. 639/2004 un Padomes Lēmumu 2004/585/EK (1), un jo īpaši tās 15. panta 6. punktu un 18. panta 1. un 3. punktu,
tā kā:
(1)
Regulas (ES) Nr. 1380/2013 mērķis ir pakāpeniski izskaust izmetumus visās Savienības zvejniecībās, ieviešot izkraušanas pienākumu tādu sugu nozvejām, uz kurām attiecas nozvejas limiti.
(2)
Ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 6. punktu Komisija ir pilnvarota pieņemt izmetumu plānus uz laiku, kas nav ilgāks par trim gadiem, un šim nolūkam izmantot deleģētu aktu, pamatojoties uz kopīgiem ieteikumiem, kurus izstrādājušas dalībvalstis, kas apspriedušās ar attiecīgajām konsultatīvajām padomēm.
(3)
Beļģija, Spānija, Francija, Nīderlande un Portugāle ir tiešā veidā ieinteresētas dienvidrietumu ūdeņu zvejniecību pārvaldībā. Minētās dalībvalstis pēc apspriešanās ar Pelaģisko krājumu konsultatīvo padomi, Tāljūras flotes konsultatīvo padomi un Dienvidrietumu ūdeņu konsultatīvo padomi ir iesniegušas Komisijai kopīgu ieteikumu, kurā iekļauti īpaši pasākumi. Attiecīgās zinātniskās struktūras ir devušas zinātnisku ieguldījumu. Pasākumi, kas iekļauti kopīgajā ieteikumā, ir saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 6. punktu, un tāpēc atbilstoši Regulas (ES) Nr. 1380/2013 18. panta 3. punktam tie būtu jāiekļauj šajā regulā.
(4)
Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punkta a) apakšpunktu izkraušanas pienākums dienvidrietumu ūdeņos vēlākais no 2015. gada 1. janvāra būtu jāpiemēro attiecībā uz visiem kuģiem, kas iesaistījušies mazo pelaģisko sugu un lielo pelaģisko sugu zvejniecībās, un attiecībā uz minētajās zvejniecībās nozvejotām sugām, kurām ir noteikti nozvejas limiti.
(5)
Saskaņā ar kopīgo ieteikumu izmetumu plānam no 2015. gada 1. janvāra būtu jāaptver konkrētas mazo pelaģisko sugu un lielo pelaģisko sugu zvejniecības, proti, stavridu, makreles, brētliņas, Eiropas anšova, garspuru tunzivs, putasu un stavridas Trachurus murphyi zveja ICES VIII, IX un X zonā un CECAF 34.1.1., 34.1.2. un 34.2.0. zonā.
(6)
Kopīgajā ieteikumā ietvertais atbrīvojums no izkraušanas pienākuma attiecībā uz Eiropas anšova, stavridu, stavridas Trachurus murphyi un makreles nozvejām, kas gūtas zvejā ar riņķvadu ICES VIII, IX un X zonā un CECAF 34.1.1., 34.1.2. un 34.2. zonā, ir noteikts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 4. punkta b) apakšpunktu, pamatojoties uz zinātniskiem pierādījumiem par augstu izdzīvošanas spēju. Zinātniskie pierādījumi par augstu izdzīvošanas spēju bija sniegti kopīgajā ieteikumā, kurā bija atsauce uz konkrētu zinātnisku pētījumu par zivju izdzīvotību pēc atlaišanas ūdenī zvejā ar riņķvadu Eiropas dienvidu ūdeņos. Pētījumā konstatēts, ka izdzīvotības rādītāji ir atkarīgi no tā, cik ilgu laiku zivis pavada saspiestībā zvejas rīkā, un no zivju blīvuma zvejas rīkā - abi minētie parametri šajā zvejā parasti nav lieli. Šo informāciju izskatīja ZZTEK (otrajā plenārsēdē 2014. gadā). ZZTEK secināja: ja pieņem, ka izdzīvotības pētījuma rezultāti atspoguļo izdzīvošanas rādītājus komerciālās zvejas darbībās, ūdenī atlaisto izdzīvojušo zivju īpatsvars varētu būt lielāks par 50 %. Padomes Regulas (EK) Nr. 850/98 (2) 19.b panta 2. punktā ir noteikts aizliegums atlaist ūdenī makreles un siļķes, pirms zvejas rīks ir pilnībā pacelts uz zvejas kuģa, jo šādi tiek zaudētas mirušas vai mirstošas zivis. Šis izdzīvotības atbrīvojums neskar spēkā esošo aizliegumu, jo zivju atlaišana ūdenī notiek tajā zvejas darbības posmā, kurā izdzīvo liela daļa ūdenī atlaisto zivju. Tāpēc šāds atbrīvojums būtu jāiekļauj šajā regulā.
(7)
Kopīgajā ieteikumā ir iekļauti arī četri de minimis atbrīvojumi no izkraušanas pienākuma, kas līdz noteiktam apjomam piemērojami dažās zvejniecībās. ZZTEK ir izskatījusi dalībvalstu sniegtos pierādījumus un secinājusi, ka kopīgajos ieteikumos ir minēti pamatoti argumenti, kas saistīti ar lielākām nevēlamu nozveju manipulēšanas izmaksām un dažos gadījumos papildināti ar izmaksu kvalitatīvu novērtējumu. Ņemot vērā iepriekšminēto un to, ka citas zinātniskas informācijas nav, ir lietderīgi noteikt de minimis atbrīvojumus, ievērojot kopīgajā ieteikumā ierosināto procentuālo apjomu un nepārsniedzot Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 5. punktā atļautos līmeņus.
(8)
De minimis atbrīvojums attiecībā uz putasu (Micromesistius poutassou), kas 2015. un 2016. gadā ir līdz 7 % un 2017. gadā līdz 6 % no gada kopējās nozvejas rūpnieciskajā zvejā ar pelaģisko trali, kurā minēto sugu ICES VIII zonā zvejo kā mērķsugu un apstrādā uz kuģa, lai iegūtu surimi pamatsastāvdaļu, ir noteikts, pamatojoties uz argumentu, ka nevar panākt lielāku selektivitāti un nevēlamu nozveju manipulēšanas izmaksas ir nesamērīgas. ZZTEK ir secinājusi, ka atbrīvojums ir pietiekami labi pamatots. Tāpēc attiecīgais atbrīvojums būtu jāiekļauj šajā regulā.
(9)
De minimis atbrīvojums attiecībā uz garspuru tunzivi (Thunnus alalunga), kas 2015. un 2016. gadā ir līdz 7 % un 2017. gadā līdz 6 % no gada kopējās nozvejas, kura gūta garspuru tunzivs specializētajā zvejā ar pelaģisko pāra trali (PTM) ICES VIII zonā, ir noteikts, pamatojoties uz nevēlamu nozveju manipulēšanas izmaksu nesamērīgumu. Tās ir izmaksas par uzglabāšanu un manipulēšanu jūrā un uz sauszemes. ZZTEK novērtējumā ir norādīts uz augstākas kategorijas zivju atlasīšanas risku. Tomēr šis atbrīvojums neskar Regulas (EK) Nr. 850/98 19.a pantu. Tāpēc attiecīgais atbrīvojums būtu jāiekļauj šajā regulā.
(10)
De minimis atbrīvojums attiecībā uz Eiropas anšovu (Engraulis encrasicolus), makreli (Scomber scombrus) un stavridām (Trachurus spp.), kas 2015. un 2016. gadā ir līdz 5 % un 2017. gadā līdz 4 % no gada kopējās nozvejas ar pelaģisko trali ICES VIII zonā, ir noteikts, pamatojoties uz grūtībām uzlabot selektivitāti šajā zvejniecībā. ZZTEK ir secinājusi, ka attiecībā uz makreli un stavridām atbrīvojums ir labi pamatots, un attiecībā uz Eiropas anšovu tā ir norādījusi uz to, ka daļēji pastāv augstākas kategorijas zivju atlasīšanas risks. Tomēr šis atbrīvojums neskar Regulas (EK) Nr. 850/98 19.a pantu. Tāpēc attiecīgais atbrīvojums būtu jāiekļauj šajā regulā.
(11)
Pēdējais de minimis atbrīvojums attiecas uz zveju ar riņķvadu ICES VIII, IX un X zonā un CECAF 34.1.1., 34.1.2. un 34.2.0. zonā, un turpmāk nosauktajām mērķsugām tas ir noteikts šādā apmērā: 2015. un 2016. gadā līdz 5 % un 2017. gadā līdz 4 % no stavridu (Trachurus spp.) un makreles (Scomber scombrus) gada kopējās nozvejas; 2015. un 2016. gadā līdz 2 % un 2017. gadā līdz 1 % no Eiropas anšova (Engraulis encrasicolus) gada kopējās nozvejas. ZZTEK ir secinājusi, ka šis atbrīvojums ir pamatots ar argumentiem par grūtībām uzlabot selektivitāti šajā zvejniecībā. Tāpēc attiecīgais atbrīvojums būtu jāiekļauj šajā regulā.
(12)
Visbeidzot, kopīgajā ieteikumā ir iekļauts 9 cm minimālais saglabāšanas references izmērs (MSRI) divām Eiropas anšova zvejniecībām ar mērķi nodrošināt minētās sugas mazuļu aizsardzību. ZZTEK ir izvērtējusi šo pasākumu un secinājusi, ka tas neradītu negatīvu ietekmi uz Eiropas anšova mazuļiem, palielinātu tādu nozveju apjomu, ko var pārdot lietošanai pārtikā, bet nepalielinātu zvejas izraisīto zivju mirstību, un varētu dot labumu kontroles un noteikumu izpildes ziņā. Tāpēc būtu jānosaka 9 cm MSRI Eiropas anšovam minētajās zvejniecībās.
(13)
Tā kā šajā regulā paredzētie pasākumi tieši ietekmē Savienības kuģu saimniecisko darbību un zvejas sezonas plānošanu, šai regulai būtu jāstājas spēkā tūlīt pēc tās publicēšanas. Lai iekļautos Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. pantā noteiktajā grafikā, tā būtu jāpiemēro no 2015. gada 1. janvāra. Saskaņā ar minētās regulas 15. panta 6. punktu šī regula būtu jāpiemēro ne ilgāk kā 3 gadus,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Priekšmets
Šī regula precizē, kā šīs regulas pielikumā norādītajās zvejniecībās no 2015. gada 1. janvāra ir pildāms Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punktā paredzētais izkraušanas pienākums dienvidrietumu ūdeņos, kas definēti minētās regulas 4. panta 2. punkta d) apakšpunktā.
2. pants
Izdzīvotības atbrīvojums
Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punkta, izkraušanas pienākumu nepiemēro Eiropas anšova, stavridu, stavridas Trachurus murphyi un makreles nozvejām, kas gūtas nerūpnieciskā zvejā ar riņķvadu. Visas šādas nozvejas drīkst atlaist ūdenī ar nosacījumu, ka zvejas rīks nav pilnībā pacelts uz kuģa.
3. pants
De minimis atbrīvojumi
Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punkta, drīkst izmest šādus daudzumus:
a)
attiecībā uz putasu (Micromesistius poutassou) - 2015. un 2016. gadā līdz 7 % un 2017. gadā līdz 6 % no gada kopējās nozvejas rūpnieciskajā zvejā ar pelaģisko trali, kurā minēto sugu ICES VIII zonā zvejo kā mērķsugu un apstrādā uz kuģa, lai iegūtu surimi pamatsastāvdaļu;
b)
attiecībā uz garspuru tunzivi (Thunnus alalunga) - 2015. un 2016. gadā līdz 7 % un 2017. gadā līdz 6 % no gada kopējās nozvejas garspuru tunzivs specializētajā zvejā ar pelaģisko pāra trali (PTM) ICES VIII zonā;
c)
attiecībā uz Eiropas anšovu (Engraulis encrasicolus), makreli (Scomber scombrus) un stavridām (Trachurus spp.) - 2015. un 2016. gadā līdz 5 % un 2017. gadā līdz 4 % no gada kopējās nozvejas ar pelaģisko trali ICES VIII zonā;
d)
attiecībā uz turpmāk minēto mērķsugu zveju ar riņķvadu ICES VIII, IX un X zonā un CECAF 34.1.1., 34.1.2. un 34.2.0. zonā - 2015. un 2016. gadā līdz 5 % un 2017. gadā līdz 4 % no stavridu (Trachurus spp.) un makreles (Scomber scombrus) gada kopējās nozvejas; 2015. un 2016. gadā līdz 2 % un 2017. gadā līdz 1 % no Eiropas anšova (Engraulis encrasicolus) gada kopējās nozvejas.
4. pants
Minimālais saglabāšanas references izmērs
Minimālais saglabāšanas references izmērs Eiropas anšovam (Engraulis encrasicolus) ICES IX zonā un CECAF 34.1.2. zonā ir 9 cm.
5. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2015. gada 1. janvāra līdz 2017. gada 31. decembrim.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2014. gada 20. oktobrī