NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 666/2014
ze dne 12. března 2014,
kterým se stanoví základní požadavky na inventurní systém Unie a zohledňují změny v souvislosti s potenciály globálního oteplování a mezinárodně dohodnutými pokyny k inventurám podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 ze dne 21. května 2013 o mechanismu monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů a podávání dalších informací na úrovni členských států a Unie vztahujících se ke změně klimatu a o zrušení rozhodnutí č. 280/2004/ES (1), a zejména na čl. 6 odst. 2 a čl. 7 odst. 6 písm. b) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Mechanismus monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů je nutný k tomu, aby bylo možné vyhodnotit skutečný pokrok v plnění závazků Unie a jejích členských států souvisejících s omezením nebo snížením emisí všech skleníkových plynů podle Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (dále též „úmluva UNFCCC“) schválené rozhodnutím Rady 94/69/ES (2), jejího Kjótského protokolu schváleného rozhodnutím Rady 2002/358/ES (3) a souboru právních aktů Unie přijatých v roce 2009 a společně označovaných jako „klimaticko-energetický balíček“.
(2)
Rozhodnutí 19/CMP.1 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu stanoví pokyny pro národní systémy, jež by smluvní strany měly použít. Měla by proto být upřesněna pravidla týkající se inventurního systému Unie s cílem dostát závazkům podle uvedeného rozhodnutí a zajistit včasnost, transparentnost, přesnost, jednotnost, srovnatelnost a úplnost zpráv o emisích skleníkových plynů podávaných sekretariátu úmluvy UNFCCC.
(3)
K zabezpečení kvality inventurního systému Unie je nutné stanovit další pravidla týkající se program zajišťování kvality a kontroly kvality inventury skleníkových plynů Unie.
(4)
K zajištění úplnosti inventury Unie v souladu s obecnými zásadami pro vypracování národních inventur skleníkových plynů je nezbytné zajistit metodiky a údaje, které Komise využije, po konzultaci a v úzké spolupráci s dotčeným členským státem, při přípravě odhadu chybějících údajů v národní inventuře členského státu podle čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013.
(5)
K zajištění včasného a účinného provádění závazků Unie podle Kjótského protokolu úmluvy UNFCCC je nezbytné stanovit lhůty pro spolupráci a koordinaci mezi členskými státy a Unií během každoročního procesu podávání zpráv a přezkumu podle úmluvy UNFCCC.
(6)
Je třeba zohlednit změny hodnot potenciálů globálního oteplování a mezinárodně dohodnutých pokynů k národním inventurám antropogenních emisí ze zdrojů a jejich pohlcení pomocí propadů v souladu s příslušnými rozhodnutími přijatými orgány úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu.
(7)
V zájmu zajištění soudržnosti s prováděním požadavků na sledování a vykazování podle úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu by se toto nařízení mělo použít od 1. ledna 2015,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
1. Inventura skleníkových plynů Unie je součtem emisí skleníkových plynů členských států ze zdrojů a jejich pohlcení pomocí propadů na území Evropské unie podle čl. 52 Smlouvy o Evropské unii a je stanovena na základě inventur skleníkových plynů členských států, jak jsou vykazovány podle článku 7 nařízení (EU) č. 525/2013, za úplné časové řady inventárních let.
2. Toto nařízení stanoví pravidla pro požadavky na inventurní systém Unie, dále konkretizuje pravidla týkající se přípravy a správy inventury skleníkových plynů Unie včetně pravidel pro spolupráci s členskými státy během každoročního procesu podávání zpráv a přezkumu inventur podle Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (dále též „úmluva UNFCCC“).
3. Toto nařízení rovněž stanoví pravidla týkající se hodnot potenciálů globálního oteplování a mezinárodně dohodnutých pokynů k inventurám, které mají být používány členskými státy a Komisí při stanovení a vykazování inventury skleníkových plynů.
Článek 2
Inventura skleníkových plynů Unie
1. Při přípravě a správě inventury skleníkových plynů Unie se Komise snaží zajistit:
a)
úplnost inventury skleníkových plynů Unie použitím postupu stanoveného v čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013;
b)
že inventura skleníkových plynů Unie poskytne transparentní souhrn emisí skleníkových plynů členských států a jejich pohlcení pomocí propadů a že transparentním způsobem odráží příspěvek členských států co do emisí a pohlcení pomocí propadů k inventuře skleníkových plynů Unie;
c)
že se celkový objem emisí skleníkových plynů Unie a jejich pohlcení pomocí propadů za vykazovaný rok rovná součtu emisí skleníkových plynů členských států a jejich pohlcení pomocí propadů, jež byly za tentýž rok vykázány podle čl. 7 odst. 1 až 5 nařízení (EU) č. 525/2013;
d)
že inventura skleníkových plynů Unie zahrnuje souvislé časové řady emisí a pohlcování pomocí propadů za všechny vykazované roky.
2. Komise a členské státy usilují o zvýšení srovnatelnosti inventur skleníkových plynů členských států.
Článek 3
Program zajišťování kvality a kontroly kvality inventury skleníkových plynů Unie
1. Unijní program zajišťování kvality a kontroly kvality uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 525/2013 doplní programy zajišťování kvality a kontroly kvality prováděné členskými státy.
2. Členské státy zajistí kvalitu údajů o činnostech, emisních faktorů a dalších ukazatelů používaných v národní inventuře skleníkových plynů, rovněž použitím článků 6 a 7.
3. Členské státy poskytnou Komisi a Evropské agentuře pro životní prostředí všechny příslušné informace ze svých archivů zřízených a spravovaných v souladu s bodem 16 písm. a) přílohy k rozhodnutí 19/CMP.1 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu, pokud to bude vyžadováno během přezkumu inventury skleníkových plynů Unie podle úmluvy UNFCCC.
Článek 4
Doplnění chybějících údajů
1. Odhady Komise ohledně chybějících údajů v inventuře skleníkových plynů členského státu, jak je uvedeno v čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013, jsou založeny na těchto metodikách a údajích:
a)
pokud členský stát předložil v předchozím vykazovaném roce souvislou časovou řadu odhadů pro příslušnou kategorii zdrojů, které dosud nebyly upraveny dle čl. 5 odst. 2 Kjótského protokolu, a pokud platí kterákoliv z těchto podmínek:
i)
daný členský stát předložil přibližnou inventuru skleníkových plynů za rok X - 1 podle čl. 8 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013, která obsahuje chybějící odhad, pak na základě údajů dané přibližné inventury skleníkových plynů,
ii)
daný členský stát nepředložil přibližnou inventuru skleníkových plynů za rok X - 1 podle čl. 8 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013, ale odhad přibližných emisí skleníkových plynů za rok X - 1 v souladu s čl. 8 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013 vypracovala pro členské státy Unie, pak na základě údajů dané přibližné inventury skleníkových plynů Unie,
iii)
použití údajů přibližné inventury skleníkových plynů není možné nebo může vést k velmi nepřesným odhadům, pak u chybějících odhadů v odvětví energetiky na základě údajů získaných v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1099/2008 (4),
iv)
použití údajů přibližné inventury skleníkových plynů není možné nebo může vést k velmi nepřesným odhadům, pak u chybějících odhadů neenergetických odvětví na základě odhadů vycházejících z technických pokynů pro metodiky úprav dle čl. 5 odst. 2 Kjótského protokolu, aniž by se použil konzervativní faktor uvedený v těchto pokynech;
b)
pokud odhad pro příslušnou kategorii zdrojů byl v předchozích letech upraven dle čl. 5 odst. 2 Kjótského protokolu, přičemž dotyčný členský stát nepředložil revidovaný odhad, pak na základě základní metody úpravy použité odborným přezkumným týmem podle technických pokynů pro metodiky úprav dle čl. 5 odst. 2 Kjótského protokolu, aniž by se použil konzervativní faktor uvedený v těchto pokynech;
c)
pokud byl v předchozích letech odhad pro příslušnou kategorii předmětem technických oprav podle čl. 19 odst. 3 písm. c) nařízení (EU) č. 525/2013 a dotyčný členský stát nepředložil revidovaný odhad, pak na základě metody použité technickým odborným přezkumným týmem pro výpočet technické opravy;
d)
pokud nejsou souvislé časové řady vykazovaných odhadů pro příslušnou kategorii zdrojů dostupné a pokud nebyl odhad pro kategorii zdrojů upraven dle čl. 5 odst. 2 Kjótského protokolu, pak na základě technických pokynů pro metodiky úprav, aniž by se použil konzervativní faktor uvedený v těchto pokynech.
2. Komise připraví odhady uvedené v odstavci 1 do 31. března vykazovaného roku v konzultaci s dotčeným členským státem.
3. Dotčený členský stát použije odhady uvedené v odstavci 1 pro svou národní zprávu podanou sekretariátu úmluvy UNFCCC dne 15. dubna s cílem zajistit soudržnost mezi inventurou skleníkových plynů Unie a inventurami skleníkových plynů členských států.
Článek 5
Lhůty pro spolupráci a koordinaci během každoročního procesu podávání zpráv a přezkumu podle úmluvy UNFCCC
1. Jestliže členský stát zamýšlí opětovně předložit svou inventuru sekretariátu úmluvy UNFCCC do 27. května, oznámí nejprve tutéž inventuru Komisi, a to do 8. května. Údaje nahlášené Komisi se nesmí odlišovat od údajů předložených sekretariátu úmluvy UNFCCC.
2. Jestliže členský stát zamýšlí učinit jakékoli jiné opětovné předložení své inventury sekretariátu úmluvy UNFCCC po 27. květnu, jež obsahuje jiné informace, než které byly dříve sděleny Komisi, musí členský stát tuto informaci Komisi oznámit nejpozději do jednoho týdne od jejího opětovného předložení sekretariátu úmluvy UNFCCC.
3. Členský stát sdělí Komisi tyto údaje:
a)
vyjádření odborného přezkumného týmu poukazující na potenciální problém s inventurou skleníkových plynů daného členského státu související s požadavky závazné povahy, jež by mohl vést k úpravě či potenciální otázce týkající se plnění závazků (tzv. „Saturday paper“), a to do jednoho týdne od obdržení informací od sekretariátu úmluvy UNFCCC;
b)
opravy odhadů emisí skleníkových plynů provedené po dohodě mezi členským státem a odborným přezkumným týmem pro dané předložení inventury skleníkových plynů během procesu přezkumu, jak jsou uvedeny v odpovědi na vyjádření uvedené v písm. a), a to do jednoho týdne od jejího předložení sekretariátu úmluvy UNFCCC;
c)
návrh jednotlivé kontrolní zprávy o inventuře, která obsahuje upravené odhady emisí skleníkových plynů nebo otázku týkající se plnění závazků v případě, kdy členský stát nevyřešil problém, na který poukázal odborný přezkumný tým, a to do jednoho týdne od obdržení této zprávy od sekretariátu úmluvy UNFCCC;
d)
odpověď členského státu na návrh jednotlivé kontrolní zprávy o inventuře v případě, kdy navrhovaná úprava není přijata a je doplněna shrnutím, ve kterém členský stát uvádí, zda přijímá nebo odmítá kterékoli navrhované úpravy, a to do jednoho týdne od předložení odpovědi sekretariátu úmluvy UNFCCC;
e)
závěrečnou jednotlivou kontrolní zprávu o inventuře, a to do jednoho týdne od jejího obdržení ze sekretariátu úmluvy UNFCCC;
f)
případnou otázku týkající se plnění závazků, která byla předložena Výboru pro kontrolu plnění závazků dle Kjótského protokolu, oznámení ze strany Výboru pro kontrolu plnění závazků, že se bude otázkou týkající se plnění závazků zabývat, a veškeré předběžné nálezy a rozhodnutí Výboru pro kontrolu plnění závazků a jeho poboček týkajících se členského státu, a to do jednoho týdne od jejich obdržení ze sekretariátu úmluvy UNFCCC.
4. Útvary Komise předloží všem členským státům shrnutí informací uvedených v odstavci 3.
5. Útvary Komise poskytnou členským státům informace uvedené v odstavci 3 po použití uvedeného odstavce obdobně na inventuru skleníkových plynů Unie.
6. Jakékoli opravy podle odst. 3 písm. b), pokud jde o předložení inventury skleníkových plynů Unie, se provedou ve spolupráci s příslušným členským státem.
7. Pokud jsou na inventuru skleníkových plynů členského státu uplatněny úpravy podle mechanismu plnění závazků dle Kjótského protokolu, daný členský stát bude s Komisí koordinovat svou odezvu na postup přezkumu v souvislosti s povinnostmi podle nařízení (EU) č. 525/2013 v těchto lhůtách:
a)
v časovém rámci stanoveném v Kjótském protokolu, mají-li upravené odhady v jediném roku nebo kumulativní úpravy v po sobě jdoucích letech závazného období pro jeden či více členských států za následek úpravy inventury skleníkových plynů Unie v množství vedoucím k nesplnění metodických či vykazovacích požadavků dle čl. 7 odst. 1 Kjótského protokolu pro účely požadavků způsobilosti stanovených v pokynech přijatých podle článku 7 Kjótského protokolu;
b)
do dvou týdnů před předložením:
i)
žádosti o opětné nabytí způsobilosti příslušným orgánům v rámci Kjótského protokolu,
ii)
odpovědi na rozhodnutí zabývat se otázkou týkající se plnění závazků či na předběžné nálezy Výboru pro kontrolu plnění závazků.
8. Během týdne věnovaného přezkumu inventury Unie podle úmluvy UNFCCC poskytnou členské státy co nejdříve odpovědi na dotazy vznesené hodnotiteli UNFCCC týkající se otázek, které spadají do jejich odpovědnosti podle čl. 4 odst. 2 a 3 tohoto nařízení.
Článek 6
Pokyny k inventuře skleníkových plynů
Členské státy a Komise určí inventury skleníkových plynů podle čl. 7 odst. 1 až 5 nařízení (EU) č. 525/2013 v souladu s:
a)
pokyny Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) pro národní inventury skleníkových plynů (2006);
b)
pokyny IPCC ohledně revidovaných doplňkových metod a správné praxe vyplývajících z Kjótského protokolu (2013);
c)
doplňkem z roku 2013 k pokynům IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006: mokřady pro odvodňování mokřadů a zavodňování uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. d) nařízení (EU) č. 525/2013;
d)
pokyny podle úmluvy UNFCCC pro přípravu vnitrostátních sdělení stranami uvedenými v příloze I úmluvy, část 1: Pokyny podle úmluvy UNFCCC pro vykazování ročních inventur podle rozhodnutí 24/CP.19 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC;
e)
pokyny pro přípravu informací požadovaných podle čl. 7 Kjótského protokolu přijaté konferencí smluvních stran úmluvy UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu.
Článek 7
Potenciály globálního oteplování
Členské státy a Komise pro účely stanovení a vykazování inventur skleníkových plynů podle čl. 7 odst. 1 až 5 nařízení (EU) č. 525/2013, jakož pro inventuru skleníkových plynů Unie, používají využívají potenciály globálního oteplování uvedené v příloze III rozhodnutí 24/CP.19 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC.
Článek 8
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. března 2014.
KOMISIJAS DELEĢĒTĀ REGULA (ES) Nr. 666/2014
(2014. gada 12. marts),
ar ko saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 525/2013 nosaka Savienības pārskata sistēmas pamatprasības un ņem vērā izmaiņas globālās sasilšanas potenciālos un starptautiski apstiprinātās vadlīnijās par pārskatu veikšanu
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 21. maija Regulu (ES) Nr. 525/2013 par mehānismu siltumnīcefekta gāzu emisiju pārraudzībai un ziņošanai un citas informācijas ziņošanai valstu un Savienības līmenī saistībā ar klimata pārmaiņām un par Lēmuma Nr. 280/2004/EK atcelšanu (1) un jo īpaši tās 6. panta 2. punktu un 7. panta 6. punkta b) apakšpunktu,
tā kā:
(1)
Monitoringa un siltumnīcefekta gāzu emisiju ziņošanas mehānisms ir nepieciešams, lai varētu novērtēt faktisko progresu, kas panākts attiecībā uz to Savienības un dalībvalstu saistību izpildi, kuras attiecas uz siltumnīcefekta gāzu emisiju ierobežošanu vai samazināšanu saskaņā ar ANO Vispārējo konvenciju par klimata pārmaiņām (UNFCCC), kas apstiprināta ar Padomes Lēmumu 94/69/EK (2), tās Kioto protokolu, kas apstiprināts ar Padomes Lēmumu 2002/358/EK (3), un 2009. gadā pieņemtajiem Savienības tiesību aktiem jeb t. s. klimata un enerģētikas tiesību aktu kopumu.
(2)
Lēmumā 19/CMP.1, kas pieņemts UNFCCC Pušu konferencē, kura reizē ir Kioto protokola pušu sanāksme, ir noteiktas vadlīnijas attiecībā uz valstu sistēmām, ko pusēm vajadzētu piemērot. Lai izpildītu minētajā lēmumā paredzētos pienākumus, būtu jānosaka noteikumi par Savienības pārskata sistēmu kuri nodrošinātu, ka informācija par siltumnīcefekta gāzu emisijām, ko Savienība paziņo UNFCCC sekretariātam, ir savlaicīga, pārredzama, precīza, konsekventa, salīdzināma un pilnīga.
(3)
Lai nodrošinātu, ka Savienības pārskata sistēma ir kvalitatīva, ir nepieciešams paredzēt sīkākus noteikumus par Savienības siltumnīcefekta gāzu pārskata kvalitātes nodrošināšanas un kvalitātes kontroles programmu.
(4)
Lai nodrošinātu Savienības pārskata pilnīgumu atbilstīgi vadlīnijām par valstu siltumnīcefekta gāzu pārskatu sagatavošanu, ir nepieciešams noteikt metodes un datus, ko Komisija izmantos, kad atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 525/2013 9. panta 2. punktam tā, apspriežoties un cieši sadarbojoties ar attiecīgo dalībvalsti, sagatavos aplēses par dalībvalsts pārskatā trūkstošajiem datiem.
(5)
Lai nodrošinātu UNFCCC Kioto protokolā noteikto Savienības pienākumu savlaicīgu un efektīvu izpildi, ir nepieciešams noteikt termiņus attiecībā uz sadarbību un koordināciju starp dalībvalstīm un Savienību ikgadējo pārskatu sniegšanas procesā un pārskatu izskatīšanā atbilstīgi UNFCCC.
(6)
Būtu jāņem vērā izmaiņas globālās sasilšanas potenciāla vērtībās un starptautiski apstiprinātajās vadlīnijās par valstu pārskatiem attiecībā uz antropogēnām emisijām no avotiem un antropogēno piesaisti piesaistītājos atbilstīgi attiecīgajiem lēmumiem, ko pieņēmušas UNFCCC un Kioto protokola struktūras.
(7)
Lai nodrošinātu saskanību ar UNFCCC un Kioto protokola monitoringa un ziņošanas prasību izpildi, šī regula būtu jāpiemēro no 2015. gada 1. janvāra,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Priekšmets
1. Savienības siltumnīcefekta gāzu pārskats ir summa, ko veido dalībvalstu siltumnīcefekta gāzu emisijas no avotiem un to piesaiste piesaistītājos un kas attiecas uz Eiropas Savienības teritoriju saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 52. pantu, un to aprēķina attiecībā uz pārskata gadu pilnīgajām laikrindām, par pamatu izmantojot dalībvalstu siltumnīcefekta gāzu pārskatus, kas paziņoti saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 525/2013 7. pantu.
2. Ar šo regulu paredz noteikumus par Savienības pārskata sistēmas prasībām, izstrādājot sīkāk noteikumus par Savienības siltumnīcefekta gāzu pārskata sagatavošanu un administrēšanu, tostarp noteikumus par sadarbību ar dalībvalstīm ikgadējo pārskatu sniegšanas procesā un pārskatu izskatīšanā atbilstīgi ANO Vispārējai konvencijai par klimata pārmaiņām (UNFCCC).
3. Ar šo regulu arī paredz noteikumus attiecībā uz globālās sasilšanas potenciāla vērtībām un starptautiski apstiprinātajām pārskata vadlīnijām, kas dalībvalstīm un Komisijai jāizmanto, sagatavojot un paziņojot siltumnīcefekta gāzu pārskatu.
2. pants
Savienības siltumnīcefekta gāzu pārskats
1. Sagatavojot un administrējot Savienības siltumnīcefekta gāzu pārskatu, Komisija cenšas nodrošināt, ka:
a)
Savienības siltumnīcefekta gāzu pārskats ir pilnīgs, proti, tā piemēro Regulas (ES) Nr. 525/2013 9. panta 2. punktā noteikto procedūru;
b)
Savienības siltumnīcefekta gāzu pārskatā ir sniegts pārredzams apkopojums par dalībvalstu siltumnīcefekta gāzu emisijām un to piesaisti piesaistītājos un ir pārredzami parādīts, kāds īpatsvars attiecībā pret Savienības siltumnīcefekta gāzu pārskatu ir dalībvalstu siltumnīcefekta gāzu emisijām un to piesaistei piesaistītājos;
c)
Savienības kopējās siltumnīcefekta gāzu emisijas un to piesaiste piesaistītājos pārskata sniegšanas gadā ir vienāda ar summu, kuru veido dalībvalstu siltumnīcefekta gāzu emisijas un to piesaiste piesaistītājos, par ko attiecībā uz to pašu gadu paziņots saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 525/2013 7. panta 1.-5. punktu;
d)
Savienības siltumnīcefekta gāzu pārskatā ir iekļautas konsekventas siltumnīcefekta gāzu emisiju un to piesaistes piesaistītājos laikrindas par visiem gadiem, attiecībā uz kuriem sniegti pārskati.
2. Komisija un dalībvalstis cenšas palielināt dalībvalstu siltumnīcefekta gāzu pārskatu salīdzināmību.
3. pants
Savienības siltumnīcefekta gāzu pārskata kvalitātes nodrošināšanas un kvalitātes kontroles programma
1. Savienības kvalitātes nodrošināšanas un kvalitātes kontroles programma, kas minēta Regulas (ES) Nr. 525/2013 6. panta 1. punktā, papildina dalībvalstu īstenotās kvalitātes nodrošināšanas un kvalitātes kontroles programmas.
2. Dalībvalstis nodrošina, ka darbības dati, emisijas koeficienti un citi parametri, kas izmantoti to valsts siltumnīcefekta gāzu pārskatā, ir kvalitatīvi, tostarp piemērojot 6. un 7. pantu.
3. Ja Savienības siltumnīcefekta gāzu pārskatu izskatīšanā atbilstīgi UNFCCC rodas attiecīga vajadzība, dalībvalstis sniedz Komisijai un Eiropas Vides aģentūrai visu attiecīgo informāciju no to arhīviem, kas izveidoti un tiek pārvaldīti atbilstīgi 16. punkta a) apakšpunktam pielikumā, kas pievienots Lēmumam 19/CMP.1, kurš pieņemts UNFCCC Pušu konferencē, kas reizē ir Kioto protokola pušu sanāksme.
4. pants
Nepilnību novēršana
1. Komisijas aplēsēs par dalībvalstu siltumnīcefekta gāzu pārskatos trūkstošajiem datiem, kas minētas Regulas (ES) Nr. 525/2013 9. panta 2. punktā, par pamatu izmanto turpmāk minētās metodes un datus:
a)
ja dalībvalsts iepriekšējā pārskata sniegšanas gadā attiecībā uz attiecīgo emisiju avota kategoriju, kurai nav piemēroti pielāgojumi saskaņā ar Kioto protokola 5. panta 2. punktu, ir iesniegusi konsekventas aplēšu laikrindas un ja ir piemērojams viens no turpmāk minētajiem gadījumiem:
i)
attiecīgā dalībvalsts ir iesniegusi aptuvenu siltumnīcefekta gāzu pārskatu par X - 1 gadu atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 525/2013 8. panta 1. punktam, kurā ir iekļauta trūkstošā aplēse - izmanto datus no minētā aptuvenā siltumnīcefekta gāzu pārskata;
ii)
attiecīgā dalībvalsts nav iesniegusi aptuvenu siltumnīcefekta gāzu pārskatu par X - 1 gadu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 525/2013 8. panta 1. punktu, bet Savienība ir aplēsusi dalībvalstu aptuvenās siltumnīcefekta gāzu emisijas par X - 1 gadu atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 525/2013 8. panta 1. punktam - izmanto datus no minētā Savienības aptuvenā siltumnīcefekta gāzu pārskata;
iii)
attiecībā uz trūkstošajām aplēsēm enerģētikas nozarē - aptuvenā siltumnīcefekta gāzu pārskata datus nav iespējams izmantot vai tā rezultātā var rasties ļoti neprecīza aplēse - izmanto datus, kas iegūti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1099/2008 (4);
iv)
attiecībā uz trūkstošajām aplēsēm nozarēs, kas nav enerģētikas nozare, - aptuvenā siltumnīcefekta gāzu pārskata datus nav iespējams izmantot vai tā rezultātā var rasties ļoti neprecīza aplēse - izmanto aplēsi, kura aprēķināta, pamatojoties uz tehniskajiem norādījumiem par metodēm pielāgojumiem saskaņā ar Kioto protokola 5. panta 2. punktu, bet nepiemērojot piesardzības koeficientu, kurš noteikts minētajos norādījumos;
b)
ja iepriekšējos gados aplēsei par attiecīgo emisiju avota kategoriju tika piemēroti pielāgojumi saskaņā ar Kioto protokola 5. panta 2. punktu un attiecīgā dalībvalsts nav iesniegusi pārskatītu aplēsi - izmanto pielāgojumu pamatmetodi, ko izmantojusi ekspertu veidotā pārskatu izskatīšanas grupa, kā noteikts tehniskajos norādījumos par metodēm pielāgojumiem saskaņā ar Kioto protokola 5. panta 2. punktu, bet nepiemēro piesardzības koeficientu, kurš noteikts minētajos norādījumos;
c)
ja iepriekšējos gados aplēsei par attiecīgo kategoriju tika piemērotas tehniskas korekcijas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 525/2013 19. panta 3. punkta c) apakšpunktu un attiecīgā dalībvalsts nav iesniegusi pārskatītu aplēsi - izmanto metodi, ko tehnisko korekciju aprēķināšanai izmantojusi ekspertu veidotā pārskatu izskatīšanas grupa;
d)
ja attiecībā uz attiecīgo emisiju avota kategoriju paziņoto aplēšu laikrindas nav konsekventas un aplēsei par emisiju avota kategoriju nav piemēroti pielāgojumi saskaņā ar Kioto protokola 5. panta 2. punktu - izmanto tehniskos norādījumus attiecībā uz pielāgojumiem, bet nepiemēro piesardzības koeficientu, kurš noteikts minētajos norādījumos.
2. Komisija, apspriežoties ar attiecīgo dalībvalsti, 1. punktā minētās aplēses sagatavo līdz pārskata sniegšanas gada 31. martam.
3. Lai nodrošinātu Savienības siltumnīcefekta gāzu pārskata saskanību ar dalībvalstu siltumnīcefekta gāzu pārskatiem, attiecīgā dalībvalsts 1. punktā minētās aplēses izmanto valsts pārskatā, kas tai līdz 15. aprīlim jāiesniedz UNFCCC sekretariātam.
5. pants
Termiņi attiecībā uz sadarbību un koordināciju ikgadējo pārskatu sniegšanas procesā un pārskatu izskatīšanā atbilstīgi UNFCCC
1. Ja dalībvalsts plāno atkārtoti iesniegt pārskatu UNFCCC sekretariātam līdz 27. maijam, attiecīgā dalībvalsts līdz 8. maijam to pašu pārskatu iepriekš paziņo Komisijai. Komisijai paziņotā informācija neatšķiras no pārskata, ko iesniedz UNFCCC sekretariātam.
2. Ja dalībvalsts plāno UNFCCC sekretariātam pēc 27. maija atkārtoti iesniegt pārskatu, kurā informācija atšķiras no Komisijai jau paziņotās, attiecīgā dalībvalsts šo informāciju paziņo Komisijai ne vēlāk kā vienu nedēļu pēc tam, kad tā atkārtoti iesniegusi pārskatu UNFCCC sekretariātam.
3. Dalībvalstis paziņo Komisijai šādu informāciju:
a)
ekspertu veidotās pārskatu izskatīšanas grupas norādes par iespējamām problēmām dalībvalsts siltumnīcefekta gāzu pārskatā, kuras saistītas ar obligāta rakstura prasībām un kuru rezultātā varētu tikt piemērots pielāgojums vai jautājums par īstenošanu (dokuments Saturday paper) - vienas nedēļas laikā pēc informācijas saņemšanas no UNFCCC sekretariāta;
b)
siltumnīcefekta gāzu emisiju aplēšu korekcijas, kas, attiecīgajai dalībvalstij vienojoties ar ekspertu veidoto pārskatu izskatīšanas grupu, izdarītas attiecībā uz iesniegto siltumnīcefekta gāzu pārskatu tā izskatīšanas procesā un kas norādītas atbildē uz a) apakšpunktā minētajām norādēm, - vienas nedēļas laikā pēc atbildes iesniegšanas UNFCCC sekretariātam;
c)
individuālā pārskata izskatīšanas ziņojuma projektu, kurā norādītas koriģētās siltumnīcefekta gāzu emisiju aplēses vai jautājums par īstenošanu, ja dalībvalsts vēl nav atrisinājusi ekspertu veidotās pārskatu izskatīšanas grupas norādīto problēmu, - vienas nedēļas laikā pēc minētā ziņojuma saņemšanas no UNFCCC sekretariāta;
d)
dalībvalsts atbildi uz individuālā pārskata izskatīšanas ziņojuma projektu (ja ierosinātais pielāgojums nav pieņemts), kam pievieno kopsavilkumu, kurā dalībvalsts norāda, vai tā pieņem vai noraida ierosinātos pielāgojumus, - vienas nedēļas laikā pēc atbildes iesniegšanas UNFCCC sekretariātam;
e)
galīgo individuālo pārskata izskatīšanas ziņojumu - vienas nedēļas laikā pēc ziņojuma saņemšanas no UNFCCC sekretariāta;
f)
ikvienu jautājumu par īstenošanu, kas iesniegts Kioto protokola Atbilstības komitejai, Atbilstības komitejas paziņojumu par īstenošanas jautājuma risināšanu un visus Atbilstības komitejas un tās nodaļu sākotnējos konstatējumus un lēmumus, kas attiecas uz dalībvalsti, - vienas nedēļas laikā pēc attiecīgās informācijas saņemšanas no UNFCCC sekretariāta.
4. Komisijas dienesti sniedz visām dalībvalstīm kopsavilkumu par 3. punktā minēto informāciju.
5. Komisijas dienesti sniedz dalībvalstīm 3. punktā minēto informāciju, minēto punktu piemērojot mutatis mutandis Savienības siltumnīcefekta gāzu pārskatam.
6. Korekcijas, kas minētas 3. punkta b) apakšpunktā, attiecībā uz iesniegto Savienības siltumnīcefekta gāzu pārskatu izdara sadarbībā ar attiecīgo dalībvalsti.
7. Ja dalībvalsts siltumnīcefekta gāzu pārskatā tiek izdarīti pielāgojumi saskaņā ar Kioto protokola atbilstības mehānismu, attiecīgā dalībvalsts turpmāk minētajos termiņos saskaņo ar Komisiju savu atbildi, kas tiek sniegta pārskata izskatīšanas procesa rezultātā, attiecībā uz pienākumiem saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 525/2013:
a)
termiņos, kuri noteikti saskaņā ar Kioto protokolu, ja koriģētās aplēses vienā gadā vai kumulatīvie pielāgojumi secīgos saistību perioda gados vienā vai vairākās dalībvalstīs nozīmētu, ka ir jāizdara pielāgojumi Savienības siltumnīcefekta gāzu pārskatā tādā apjomā, kas liedz izpildīt metodiskās un ziņošanas prasības, kas noteiktas saskaņā ar Kioto protokola 7. panta 1. punktu, - lai izpildītu prasības attiecībā uz tiesībām piedalīties Kioto mehānismos, kuras noteiktas vadlīnijās, kas pieņemtas saskaņā ar Kioto protokola 7. pantu;
b)
divās nedēļās, pirms tiek iesniegti šādi dokumenti:
i)
pieprasījums par tiesību piedalīties Kioto mehānismos pārskatīšanu, ko iesniedz attiecīgajām struktūrām, kuras izveidotas saskaņā ar Kioto protokolu;
ii)
atbilde, ko sniedz attiecībā uz lēmumu risināt jautājumu par īstenošanu vai attiecībā uz Atbilstības komitejas sākotnējiem konstatējumiem.
8. Nedēļā, kurā tiek izskatīts Savienības pārskats atbilstīgi UNFCCC, dalībvalstis pēc iespējas drīzāk sniedz atbildes uz UNFCCC pārskatu izskatītāju uzdotajiem jautājumiem attiecībā uz problēmjautājumiem, kas ir to kompetencē saskaņā ar šīs regulas 4. panta 2. un 3. punktu.
6. pants
Siltumnīcefekta gāzu pārskata vadlīnijas
Dalībvalstis un Komisija sagatavo siltumnīcefekta gāzu pārskatus, kas minēti Regulas (ES) Nr. 525/2013 7. panta 1.-5. punktā, saskaņā ar:
a)
Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes (IPCC) 2006. gada vadlīnijām par valstu siltumnīcefekta gāzu pārskatiem;
b)
IPCC 2013. gada pārskatītajām papildu metodēm un labas prakses norādījumiem, kas izriet no Kioto protokola;
c)
2013. gada papildinājumu IPCC 2006. gada vadlīnijām par valstu siltumnīcefekta gāzu pārskatiem “Mitrāji” attiecībā uz Regulas (ES) Nr. 525/2013 7. panta 1. punkta d) apakšpunktā minēto mitrāju nosusināšanu un atjaunošanu;
d)
UNFCCC vadlīniju attiecībā uz to pušu nacionālo paziņojumu sagatavošanu, kas iekļautas konvencijas I pielikumā, I daļu “UNFCCC ziņošanas vadlīnijas par gada pārskatiem”, kas izklāstītas UNFCCC Pušu konferences Lēmumā 24/CP.19;
e)
vadlīnijām par tās informācijas sagatavošanu, kas nepieciešama saskaņā ar Kioto protokola 7. pantu, kuras pieņemtas UNFCCC Pušu konferencē, kas reizē ir Kioto protokola pušu sanāksme.
7. pants
Globālās sasilšanas potenciāli
Dalībvalstis un Komisija, sagatavojot un paziņojot siltumnīcefekta gāzu pārskatus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 525/2013 7. panta 1.-5. punktu un Savienības siltumnīcefekta gāzu pārskatu, izmanto globālās sasilšanas potenciālus, kas minēti UNFCCC Pušu konferences Lēmuma 24/CP.19 III pielikumā.
8. pants
Stāšanās spēkā un piemērošana
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2015. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2014. gada 12. martā