NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1392/2014
ze dne 20. října 2014,
kterým se stanoví plán výmětů pro některý drobný pelagický rybolov ve Středozemním moři
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (1), a zejména na čl. 15 odst. 6 a čl. 18 odst. 1 a 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem nařízení (EU) č. 1380/2013 je postupně odstranit výměty v celém evropském rybolovu zavedením povinnosti vykládky úlovků druhů, na něž se vztahují omezení odlovu.
(2)
Na základě čl. 15 odst. 6 nařízení (EU) č. 1380/2013 je Komise zmocněna přijímat prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci plány výmětů pro období nepřevyšující tři roky, což vychází ze společných doporučení, jež členské státy vypracovaly na základě konzultace s příslušnými poradními sbory.
(3)
Řecko, Španělsko, Francie, Chorvatsko, Itálie, Malta a Slovinsko jsou státy s přímým zájmem na řízení rybolovu ve Středozemním moři. Tyto členské státy předložily Komisi po konzultaci s poradním sborem pro oblast Středozemního moře společná doporučení (2). Vědecké podklady poskytly příslušné vědecké subjekty. V souladu s čl. 18 odst. 3 nařízení (EU) č. 1380/2013 by do tohoto nařízení měla být zahrnuta pouze opatření uvedená ve společných doporučeních, jež vyhovují čl. 15 odst. 6 uvedeného nařízení.
(4)
Pokud jde o Středozemní moře, článek 15 nařízení (EU) č. 1380/2013 stanoví povinnost vykládky pro všechny úlovky druhů, na něž se vztahují omezení odlovu, jakož i úlovky druhů, na něž se vztahují minimální velikosti, jak jsou stanoveny v příloze III nařízení Rady (ES) č. 1967/2006 (3). Podle čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1380/2013 by se povinnost vykládky měla vztahovat na drobný pelagický rybolov, pelagický rybolov velkých druhů a komerční rybolov nejpozději od 1. ledna 2015.
(5)
V souladu se společným doporučením by plán výmětů měl zahrnovat všechny úlovky druhů, na něž se vztahují minimální velikosti stanovené v příloze III nařízení (ES) č. 1967/2006, ulovené v rámci drobného pelagického rybolovu pomocí pelagických vlečných sítí anebo košelkových nevodů ve Středozemním moři od 1. ledna 2015 (tj. rybolovu sardele obecné, sardinky obecné, makrely obecné a kranase obecného).
(6)
Aby se zamezilo nepřiměřeným nákladům na zacházení s nežádoucími úlovky a byl zajištěn soulad s čl. 15 odst. 5 písm. c) bodem ii) nařízení (EU) č. 1380/2013, je vhodné stanovit výjimku de minimis z povinnosti vykládky jako procentní podíl z celkových ročních úlovků druhů podléhajících povinnosti vykládky ulovených v rámci drobného pelagického rybolovu. Dotčené členské státy v předložených společných doporučeních výjimku de minimis podporují, a to z důvodu vyšších nákladů spojených s nakládáním s nežádoucími úlovky jak na palubě (třídění a ukládání do krabic, skladování a zachování), tak na pevnině (přeprava a skladování, zachování, uvádění na trh a zpracování nebo zneškodnění jako zvláštního odpadu) ve srovnání s omezeným a někdy nulovým hospodářským výnosem, jenž by z těchto nežádoucích úlovků plynul. Důkazy, které členské státy poskytly, přezkoumal Vědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství (VTHVR), jenž dospěl k závěru, že společná doporučení obsahují odůvodněné argumenty zdůvodňující nárůst nákladů na zacházení s nežádoucími úlovky, jež v některých případech podpořilo i kvalitativní posouzení nákladů (4). S ohledem na výše uvedené a vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici žádné odlišné vědecké informace, je vhodné stanovit výjimku de minimis v souladu s procentními úrovněmi uvedenými ve společných prohlášeních, a to na takových úrovních, jež nepřekračují úrovně povolené podle čl. 15 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1380/2013.
(7)
V souladu se společnými doporučeními a s přihlédnutím k časovému rámci stanovenému v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 by toto nařízení mělo být použitelné od 1. ledna 2015. V souladu s čl. 15 odst. 6 uvedeného nařízení by mělo být použitelné nejvýše tři roky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobnosti pro provádění povinnosti vykládky, vymezené v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013, od 1. ledna 2015 ve Středozemním moři, a to u všech úlovků druhů, na něž se vztahují minimální velikosti, ulovených v rámci drobného pelagického rybolovu uvedeného v příloze.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„minimální velikostí“ minimální velikost mořských živočichů stanovená v příloze III nařízení (ES) č. 1967/2006.
„Středozemním mořem“ se rozumí mořské vody Středozemního moře na východ od 5°36′ západní délky;
b)
„zeměpisnou podoblastí GFCM“ zeměpisná podoblast Generální komise pro rybolov ve Středozemním moři definovaná v příloze I nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1343/2011 (5);
c)
„západním Středozemním mořem“ zeměpisné podoblasti GFCM 1, 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11.1, 11.2, 12;
d)
„severním Jaderským mořem“ zeměpisná podoblast GFCM 17;
e)
„jižním Jaderským a Jónským mořem“ zeměpisné podoblasti GFCM 18, 19 a 20;
f)
„ostrovem Malta a jižní Sicílií“ zeměpisné podoblasti GFCM 15 a 16;
g)
„Egejským mořem a ostrovem Kréta“ zeměpisné podoblasti GFCM 22 a 23.
Článek 3
Výjimka de minimis
Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 mohou být předmětem výmětů tato množství:
a)
v západním Středozemním moři až 5 % celkových ročních úlovků druhů podléhajících minimální velikosti a ulovených v rámci drobného pelagického rybolovu pomocí pelagických vlečných sítí a košelkových nevodů, jak je stanoveno v bodě 1 přílohy;
b)
v severním Jaderském moři až 5 % celkových ročních úlovků druhů podléhajících minimální velikosti a ulovených v rámci drobného pelagického rybolovu pomocí pelagických vlečných sítí a košelkových nevodů, jak je stanoveno v bodě 2 přílohy;
c)
v jižním Jaderském a Jónském moři:
i)
až 3 % celkových ročních úlovků druhů podléhajících minimální velikosti a ulovených v rámci drobného pelagického rybolovu pomocí košelkových nevodů a
ii)
až 7 % v roce 2015 a 2016 a až 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků druhů podléhajících minimální velikosti a ulovených v rámci drobného pelagického rybolovu pomocí pelagických vlečných sítí, jak je stanoveno v bodě 3 přílohy;
d)
na ostrově Malta a v jižní Sicílii:
i)
až 3 % celkových ročních úlovků druhů podléhajících minimální velikosti a ulovených v rámci drobného pelagického rybolovu pomocí košelkových nevodů a
ii)
až 7 % v roce 2015 a 2016 a až 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků druhů podléhajících minimální velikosti a ulovených v rámci drobného pelagického rybolovu pomocí pelagických vlečných sítí, jak je stanoveno v bodě 4 přílohy;
e)
v Egejském moři a na ostrově Kréta až 3 % celkových ročních úlovků druhů podléhajících minimální velikosti a ulovených v rámci drobného pelagického rybolovu pomocí košelkových nevodů, jak je stanoveno v bodě 5 přílohy.
Článek 4
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2015 do dne 31. prosince 2017.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech v souladu se smlouvami.
V Bruselu dne 20. října 2014.
KOMISIJAS DELEĢĒTĀ REGULA (ES) Nr. 1392/2014
(2014. gada 20. oktobris),
ar kuru izveido izmetumu plānu dažām mazo pelaģisko sugu zvejniecībām, kas darbojas Vidusjūrā
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 11. decembra Regulu (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku un ar ko groza Padomes Regulas (EK) Nr. 1954/2003 un (EK) Nr. 1224/2009 un atceļ Padomes Regulas (EK) Nr. 2371/2002 un (EK) Nr. 639/2004 un Padomes Lēmumu 2004/585/EK (1), un jo īpaši tās 15. panta 6. punktu un 18. panta 1. un 3. punktu,
tā kā:
(1)
Regulas (ES) Nr. 1380/2013 mērķis ir pakāpeniski izskaust izmetumus visās Savienības zvejniecībās, ieviešot izkraušanas pienākumu tādu sugu nozvejām, uz kurām attiecas nozvejas limiti.
(2)
Ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 6. punktu Komisija ir pilnvarota pieņemt izmetumu plānus uz laiku, kas nav ilgāks par trim gadiem, un šim nolūkam izmantot deleģētu aktu, pamatojoties uz kopīgiem ieteikumiem, kurus izstrādājušas dalībvalstis, kas apspriedušās ar attiecīgajām konsultatīvajām padomēm.
(3)
Grieķija, Spānija, Francija, Horvātija, Itālija, Malta un Slovēnija ir tiešā veidā ieinteresētas Vidusjūras zvejniecību pārvaldībā. Minētās dalībvalstis pēc apspriešanās ar Vidusjūras konsultatīvo padomi ir iesniegušas Komisijai kopīgus ieteikumus (2). Attiecīgās zinātniskās struktūras ir devušas zinātnisku ieguldījumu. Atbilstoši Regulas (ES) Nr. 1380/2013 18. panta 3. punktam šajā regulā būtu jāiekļauj tikai tie kopīgajos ieteikumos minētie pasākumi, kas ir saskaņā ar minētās regulas 15. panta 6. punktu.
(4)
Attiecībā uz Vidusjūru Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. pantā ir noteikts izkraušanas pienākums attiecībā uz visām to sugu nozvejām, kurām noteikti nozvejas limiti, un arī to sugu nozvejām, kurām Padomes Regulas (EK) Nr. 1967/2006 (3) III pielikumā ir noteikts minimālais izmērs. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punkta a) apakšpunktu izkraušanas pienākums vēlākais no 2015. gada 1. janvāra būtu jāpiemēro mazo pelaģisko sugu un lielo pelaģisko sugu zvejniecībām un rūpnieciskajām zvejniecībām.
(5)
Saskaņā ar kopīgo ieteikumu izmetumu plāns no 2015. gada 1. janvāra būtu jāpiemēro visām to sugu nozvejām, kam Regulas (EK) Nr. 1967/2006 III pielikumā ir noteikts minimālais izmērs, ja nozvejas gūtas mazo pelaģisko sugu zvejniecībās, kurās izmanto pelaģisko trali un/vai riņķvadu Vidusjūrā (t. i., Eiropas anšova, sardīnes, makreles un stavridu zvejā).
(6)
Tiecoties novērst nevēlamu nozveju manipulēšanas izmaksu nesamērīgumu un ievērojot Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 5. punkta c) apakšpunkta ii) punktu, ir lietderīgi noteikt de minimis atbrīvojumu no izkraušanas pienākuma, izsakot to procentos no to sugu gada kopējās nozvejas, uz kurām attiecas izkraušanas pienākums, ja nozvejas gūtas mazo pelaģisko sugu zvejniecībās. Attiecīgo dalībvalstu iesniegtajos kopīgajos ieteikumos ir izteikts atbalsts de minimis atbrīvojumam sakarā ar lielākām izmaksām, kas saistītas ar nevēlamu nozveju pārzināšanu uz kuģa (šķirošana un ievietošana kastēs, uzglabāšana un konservēšana) un uz sauszemes (transportēšana un uzglabāšana, konservēšana, tirdzniecība, īpašu atkritumu apstrāde vai iznīcināšana), salīdzinot ar nelielo un dažkārt pat neesošo saimniecisko labumu, ko varētu gūt no šādām nevēlamām nozvejām. Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komiteja (ZZTEK) ir izskatījusi dalībvalstu sniegtos pierādījumus un secinājusi, ka kopīgajos ieteikumos ir minēti pamatoti argumenti, kas saistīti ar lielākām nevēlamu nozveju manipulēšanas izmaksām un dažos gadījumos papildināti ar izmaksu kvalitatīvu novērtējumu (4). Ņemot vērā iepriekšminēto un to, ka citas zinātniskas informācijas nav, ir lietderīgi noteikt de minimis atbrīvojumu, ievērojot kopīgajos ieteikumos ierosinātos procentuālos apjomus un nepārsniedzot Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punkta c) apakšpunktā atļautos līmeņus.
(7)
Ievērojot kopīgos ieteikumus un ņemot vērā grafiku, kas noteikts Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punktā, šī regula būtu jāpiemēro no 2015. gada 1. janvāra. Saskaņā ar minētās regulas 15. panta 6. punktu šī regula būtu jāpiemēro ne ilgāk kā trīs gadus,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Priekšmets
Šī regula precizē, kā Vidusjūrā no 2015. gada 1. janvāra ir pildāms Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punktā paredzētais izkraušanas pienākums attiecībā uz visām to sugu nozvejām, kurām ir noteikts minimālais izmērs, ja nozvejas gūtas šīs regulas pielikumā norādītajās mazo pelaģisko sugu zvejniecībās.
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:
a)
“minimālais izmērs” ir jūras organismu minimālais izmērs, kas noteikts Regulas (EK) Nr. 1967/2006 III pielikumā;
“Vidusjūra” ir Vidusjūras ūdeņi uz austrumiem no 5°36′ rietumu garuma meridiāna;
b)
“GFCM ģeogrāfiskais apakšapgabals” ir Vidusjūras Vispārējās zivsaimniecības komisijas (GFCM) ģeogrāfiskais apakšapgabals, kas definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1343/2011 (5) I pielikumā;
c)
“Vidusjūras rietumu daļa” ir GFCM 1., 2., 5., 6., 7., 8., 9., 10., 11.1., 11.2., 12. ģeogrāfiskais apakšapgabals;
d)
“Adrijas jūras ziemeļu daļa” ir GFCM 17. ģeogrāfiskais apakšapgabals;
e)
“Adrijas jūras dienvidu daļa un Jonijas jūra” ir GFCM 18., 19. un 20. ģeogrāfiskais apakšapgabals;
f)
“ūdeņi ap Maltas salu un uz dienvidiem no Sicīlijas” ir GFCM 15. un 16. ģeogrāfiskais apakšapgabals;
g)
“Egejas jūra un ūdeņi ap Krētas salu” ir GFCM 22. un 23. ģeogrāfiskais apakšapgabals.
3. pants
De minimis atbrīvojums
Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punkta, drīkst izmest šādus daudzumus:
a)
Vidusjūras rietumu daļā līdz 5 % no to sugu gada kopējās nozvejas, kam noteikts minimālais izmērs, ja nozvejas gūtas mazo pelaģisko sugu zvejniecībās, kurās izmanto pelaģisko trali un riņķvadu un kuras norādītas pielikuma 1. punktā;
b)
Adrijas jūras ziemeļu daļā līdz 5 % no to sugu gada kopējās nozvejas, kam noteikts minimālais izmērs, ja nozvejas gūtas mazo pelaģisko sugu zvejniecībās, kurās izmanto pelaģisko trali un riņķvadu un kuras norādītas pielikuma 2. punktā;
c)
Adrijas jūras dienvidu daļā un Jonijas jūrā:
i)
līdz 3 % no to sugu gada kopējās nozvejas, kam noteikts minimālais izmērs, ja nozvejas gūtas mazo pelaģisko sugu zvejniecībās, kurās izmanto riņķvadu; un
ii)
2015. un 2016. gadā līdz 7 % un 2017. gadā līdz 6 % no to sugu gada kopējās nozvejas, kam noteikts minimālais izmērs, ja nozvejas gūtas mazo pelaģisko sugu zvejniecībās, kurās izmanto pelaģisko trali un kuras norādītas pielikuma 3. punktā;
d)
ūdeņos ap Maltas salu un uz dienvidiem no Sicīlijas:
i)
līdz 3 % no to sugu gada kopējās nozvejas, kam noteikts minimālais izmērs, ja nozvejas gūtas mazo pelaģisko sugu zvejniecībās, kurās izmanto riņķvadu; un
ii)
2015. un 2016. gadā līdz 7 % un 2017. gadā līdz 6 % no to sugu gada kopējās nozvejas, kam noteikts minimālais izmērs, ja nozvejas gūtas mazo pelaģisko sugu zvejniecībās, kurās izmanto pelaģisko trali un kuras norādītas pielikuma 4. punktā;
e)
Egejas jūrā un ūdeņos ap Krētas salu līdz 3 % no to sugu gada kopējās nozvejas, kam noteikts minimālais izmērs, ja nozvejas gūtas mazo pelaģisko sugu zvejniecībās, kurās izmanto riņķvadu un kuras norādītas pielikuma 5. punktā.
4. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2015. gada 1. janvāra līdz 2017. gada 31. decembrim.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs saskaņā ar līgumiem.
Briselē, 2014. gada 20. oktobrī