PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1379/2014
ze dne 16. prosince 2014,
kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo na dovoz některých výrobků ze skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky a kterým se mění prováděcí nařízení Rady (EU) č. 248/2011, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých výrobků z nekonečných skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na jeho článek 15, a nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (2), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1)
Prováděcím nařízením Rady (EU) č. 248/2011 (3) uložila Rada konečné antidumpingové clo na dovoz některých výrobků z nekonečných skleněných vláken, v současnosti kódů KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 a ex 7019 31 00 a pocházející z Čínské lidové republiky.
2. Zahájení antisubvenčního řízení
(2)
Dne 12. prosince 2013 Evropská komise (dále jen „Komise“) zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie oznámení (dále jen „oznámení o zahájení antisubvenčního řízení“), kterým informovala o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu některých výrobků ze skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“) do Evropské unie (4).
(3)
Řízení zahájila Komise na základě podnětu, který podalo dne 28. října 2013 sdružení European Glass Fibre Producers Association („APFE“) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby některých výrobků ze skleněných vláken v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování některých výrobků ze skleněných vláken a o tím způsobené podstatné újmě, což Komise považovala za dostačující pro zahájení řízení.
(4)
V souladu s čl. 10 odst. 7 nařízení (ES) č. 597/2009 (dále jen „základní antisubvenční nařízení“) Komise před zahájením řízení oznámila vládě ČLR, že obdržela podnět s náležitými podklady, podle nějž subvencovaný dovoz některých výrobků ze skleněných vláken pocházejících z ČLR způsobuje výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Komise vyzvala vládu ČLR ke konzultacím s cílem vyjasnit situaci ohledně obsahu podnětu a dosáhnout řešení na základě vzájemné dohody.
(5)
Vláda ČLR přijala nabídku ke konzultacím, jež pak následně proběhly dne 5. prosince 2013. Během konzultací nebylo možné dospět k řešení na základě vzájemné dohody. Komise však řádně přihlédla ke stanoviskům, jež čínská vláda předložila ohledně režimů uvedených v podnětu. V návaznosti na konzultace došlo dne 9. prosince 2013 písemné podání od vlády ČLR.
(6)
Vládě ČLR byly nabídnuty další konzultace o dalších režimech, jež byly zjištěny v průběhu šetření. Vláda ČLR však tuto nabídku nepřijala s konstatováním, že neobdržela dostatek informací o těchto režimech.
3. Souběžná žádost o částečný prozatímní přezkum platných antidumpingových opatření
(7)
Komise obdržela žádost o zahájení částečného prozatímního přezkumu platných antidumpingových opatření (5) omezeného na posouzení újmy podle čl. 11 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (dále jen „základní antidumpingové nařízení“). Žádost podalo dne 28. října 2013 také sdružení APFE jménem výrobců v Unii, kteří představují více než 25 % celkové výroby některých výrobků ze skleněných vláken v Unii.
(8)
Komise poté, co zjistila, že existují dostatečné důkazy pro zahájení částečného prozatímního přezkumu, dne 18. prosince 2013 oznámila zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen „oznámení o zahájení částečného prozatímního antidumpingového přezkumu“) (6) zahájení částečného prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 základního antidumpingového nařízení.
(9)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že co se týče jeho, stávající opatření uložená prováděcím nařízením Rady č. 248/2011 jsou od počátku neplatná a že současné přezkumné řízení týkající se stávajících opatření uložených uvedeným nařízením by tudíž mělo být ukončeno. Tvrdil, že stávající opatření jsou v rozporu s antidumpingovou dohodou WTO, jelikož danému vyvážejícímu výrobci bylo zamítnuto individuální zacházení ve smyslu ustanovení čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení, tak jak tato ustanovení platila v době přijetí uvedeného nařízení. Na podporu svého tvrzení se odvolával na zprávu odvolacího orgánu WTO ze dne 28. července 2011 ve věci DS397 (7).
(10)
V návaznosti na zprávu odvolacího orgánu WTO ze dne 28. července 2011 ve věci DS397 byl pozměněn čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení (8). Změna se uplatňuje na všechna řízení zahájená po jejím vstupu v platnost, tj. od 6. září 2012. Pokud jde o vyvážející výrobce, na které se vztahují opatření, jež byla v platnosti ještě před uvedeným datem, Komise zveřejnila dne 23. března 2012 oznámení (9), v němž vyzvala vyvážející výrobce v zemích s netržním hospodářstvím, aby požádali o přezkum, pokud se domnívají, že opatření, která se na ně vztahují, by měla být přezkoumána s ohledem na výše uvedenou zprávu odvolacího orgánu. V uvedeném oznámení bylo konkrétně zmíněno prováděcí nařízení (EU) č. 248/2011. Komise od daného vyvážejícího výrobce takovou žádost o přezkum neobdržela a tento vyvážející výrobce nepožádal ani o prozatímní přezkum ve smyslu čl. 11 odst. 3 základního nařízení.
(11)
O platnosti stávajících opatření tudíž není sporu, a toto tvrzení se proto zamítá.
4. Období šetření a posuzované období použitelné pro obě řízení
(12)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. října 2012 do 30. září 2013 (dále jen „období šetření“ nebo v tabulkách „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
(13)
Analýzy újmy provedené v rámci antisubvenčního šetření a částečného prozatímního antidumpingového přezkumu vycházejí ze stejné definice výrobního odvětví Unie, stejných reprezentativních výrobců v Unii a stejného období šetření a přinášejí stejné závěry, není-li uvedeno jinak. Tento přístup byl považován za vhodný pro zefektivnění analýzy újmy a dosažení odpovídajících zjištění v obou řízeních. Z tohoto důvodu byla stanoviska týkající se aspektů újmy předložená v jednom z těchto šetření zohledněna v obou šetřeních.
5. Strany dotčené řízeními
(14)
Komise v obou oznámeních o zahájení řízení vyzvala zúčastněné strany, aby ji za účelem účasti v obou řízeních kontaktovaly. Kromě toho Komise informovala o zahájení obou řízení žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a orgány v ČLR, známé dovozce, dodavatele a uživatele, obchodníky a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich to týká, a vyzvala je, aby se řízení zúčastnili.
(15)
Zúčastněné strany měly příležitost vyjádřit se k zahájení obou řízení a požádat o slyšení u Komise nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
6. Výběr vzorku
(16)
Komise v obou oznámeních o zahájení řízení uvedla, že by mohla omezit řízení na přiměřený počet vyvážejících výrobců v ČLR, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, jichž se bude šetření týkat, a to prostřednictvím výběru vzorků v souladu s článkem 17 základního antidumpingového nařízení a článku 27 základního antisubvenčního nařízení.
6.1. Výběr vzorku výrobců v Unii použitelného pro obě řízení
(17)
V obou oznámeních o zahájení řízení Komise uvedla, že prozatímně vybrala vzorek výrobců v Unii. Komise vybrala vzorek na základě produkce v Unii a objemu prodeje obdobného výrobku na trhu Unie v období šetření a na základě zeměpisného rozložení. Tento vzorek sestával z výrobních závodů tří výrobců v Unii, kteří se nacházejí v Belgii, Francii a na Slovensku (10) a kteří představují přibližně 52 % celkové výroby v Unii a 49 % všeho prodeje na trhu Unie. Vzorek byl proto považován za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k prozatímnímu vzorku vyjádřily.
(18)
V průběhu řízení vláda ČLR uvedla, že v původním antidumpingovém šetření byla bez zdůvodnění použita odlišná metodika pro výběr vzorku výrobců v Unii než v současných řízeních. Vláda ČLR uvedla, že i) Komise již vybrala vzorek před zahájením šetření, a tudíž už před zahájením šetření rozhodla, že vzorek je nutný, ii) v původním šetření musely všechny strany, která si přály být zahrnuty do vzorku, poskytnout Komisi informace do 15 dnů po zahájení šetření, zatímco v tomto případě se to od výrobců již zařazených do vzorku nevyžaduje, iii) strany, které si přály být zařazeny do vzorku, nebyly v obou oznámeních o zahájení řízení obeznámeny s tím, jaké informace musí poskytnout, aby byly zařazeny do vzorku, a že nebyly poskytnuty žádné informace, pokud jde o objem výroby a prodeje představovaný výrobci zařazenými do vzorku, iv) použité výběrové kritérium „tento vzorek představuje největší reprezentativní objem výrobců, kteří mohou být přiměřeně prošetřeni ve stanoveném čase“ není obsaženo v článku 17 základního antidumpingového nařízení a vzorek vybraný na tomto základě není v souladu s uvedeným ustanovením.
(19)
V obou oznámeních o zahájení řízení Komise vysvětlila, že s ohledem na velký počet výrobců v Unii a za účelem dokončení šetření ve stanovených lhůtách se uchýlila k výběru vzorku a současně byl navržen prozatímní vzorek. Byla použita stejná metoda jako v předchozím šetření tj. výběr vzorků. Použití prozatímního vzorku neznamenalo změnu metodiky, pouze umožnilo Komisi získat čas při plném respektování práv na obhajobu. Komise totiž dala příležitost ostatním výrobcům v Unii, kteří se domnívají, že existují důvody, proč by měli být zařazeni do vzorku, aby kontaktovali Komisi, nebo jiným zúčastněným stranám, aby předložily jakékoli další relevantní informace týkající se vzorku. V konečném vzorku by měly být zohledněny všechny případné obdržené připomínky. Protože k navrženému vzorku nedošly žádné připomínky, prozatímní vzorek byl potvrzen. Co se týče druhého tvrzení, výrobci, kteří byli předběžně vybráni do vzorku, vyplnili obvyklý formulář, který obsahoval informace nezbytné k tomu, aby Komise mohla vybrat prozatímní vzorek. Obvyklý formulář a odpovědi byly k dispozici ke kontrole ve spisu s informacemi nedůvěrného charakteru. Pokud jde o třetí tvrzení, strany, které chtěly být zařazeny, byly vyzvány, aby se Komisi přihlásily do 15 dnů ode dne zveřejnění oznámení o zahájení řízení, a měly možnost nahlédnout do spisu s informacemi nedůvěrného charakteru, kde se nacházely obvyklé formuláře. Obvyklé formuláře obsahovaly informace týkající se objemu výroby a prodeje. Čtvrtá výtka také není opodstatněná, protože čl. 17 odst. 1 základního antidumpingového nařízení jasně odkazuje na největší reprezentativní objem, který může být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán.
(20)
Po poskytnutí konečných informací vláda ČLR zopakovala svá tvrzení týkající se údajné procedurální nedůslednosti při výběru vzorku výrobců v Unii před zahájením obou řízení a poukázala na to, že: i) zdůvodnění Komise o dodržení lhůt v řízení je neudržitelné, neboť v čl. 17 odst. 2 základního antidumpingového nařízení a v čl. 27 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení se jednoznačně předpokládá výběr vzorku po zahájení obou řízení a podle připomínek ve lhůtě tří týdnu po zahájení obou řízení, ii) prozatímní vzorek je diskriminační nebo neobjektivní a další výrobce v Unii prý odradil od toho, aby se přihlásili, a iii) Komise neposkytla dalším výrobcům v Unii na přihlášení tři týdny.
(21)
V čl. 17 odst. 2 základního antidumpingového nařízení a čl. 27 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení se uvádí, že „nejvhodnější je výběr vzorku po projednání s dotčenými stranami a s jejich souhlasem, pokud se tyto strany přihlásí ve lhůtě tří týdnů od zahájení šetření a poskytnou dostatek informací“. Pokud jde o první tvrzení, základní anitdumpingové nařízení ani základní antisubvenční nařízení nebrání Komisi, aby při zahájení řízení navrhla prozatímní vzorek a vyzvala strany, aby se k jeho složení vyjádřily. Vzhledem k tomu, že výrobci v Unii (nebo alespoň jejich velká část) podnět podporují a s ohledem na informace získané z obvyklých formulářů měla Komise k dispozici nezbytné informace týkající se výrobního odvětví Unie, aby mohla v počáteční fázi řízení vybrat prozatímní vzorek. S těmito poznatky byl výběr vzorku výrobců v Unii jiný než výběr vzorku vyvážejících výrobců. Pokud jde o druhé a třetí tvrzení, v oznámeních o zahájení řízení bylo uvedeno, že výrobci v Unii, kteří se domnívají, že existují důvody, proč by měli být zahrnuti do vzorku, musí kontaktovat Komisi do 15 dnů. Komise nechápe, jak tento postup porušuje základní nařízení nebo proč ho lze považovat za diskriminační, neobjektivní, natož demotivující.
(22)
Vláda ČLR tvrdila, že vzorek není reprezentativní, protože do něj nebyla zařazena žádná společnost s významnou výrobou pro vlastní spotřebu, a část domácího výrobního odvětví tudíž prostě nebyla hodnocena.
(23)
Toto tvrzení se zamítá, neboť výrobci v Unii zařazení do vzorku skutečně prodávali pro vlastní spotřebu. Vláda ČLR kromě toho neuvedla, který výrobce v Unii měl být do vzorku zařazen a který měl být vyřazen.
(24)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že vzorek výrobců v Unii není reprezentativní, neboť žádný výrobce v Unii zařazený do vzorku nevyráběl či neprodával rohože ze střiže.
(25)
Tři výrobci v Unii zařazení do vzorku opravdu nevyráběli rohože ze střiže, ale vyráběli rohože z nekonečných skleněných vláken a další hlavní typy výrobku. Subjekty zařazené do vzorku se tedy považovaly za reprezentativní také proto, že představovaly přibližně 52 % celkové výroby v Unii, 49 % veškerého prodeje na trhu Unie a byly vhodně zeměpisně rozptýleny. Na tomto závěru nic nemění to, že výrobci v Unii nevyráběli jednu z mnoha variant typů výrobku.
6.2. Výběr vzorku dovozců použitelného pro obě šetření
(26)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise dovozce, kteří nebyli ve spojení, aby poskytli informace uvedené v obou oznámeních o zahájení řízení.
(27)
Vzhledem k tomu, že pouze dva dovozci, kteří nebyli ve spojení, odpověděli na formulář pro výběr vzorku, nebylo nutné provést výběr vzorku.
6.3. Výběr vzorku vyvážejících výrobců v ČLR použitelného pro obě šetření
(28)
Aby mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise všechny vyvážející výrobce v ČLR, aby poskytli informace uvedené v oznámeních o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala Stálé zastoupení ČLR při Evropské unii, aby určilo nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast v šetření.
(29)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo osm vyvážejících výrobců. V souladu s čl. 27 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení a čl. 17 odst. 1 základního antidumpingového nařízení vybrala Komise vzorek tří vyvážejících výrobců na základě největšího reprezentativního objemu vývozu, který mohl být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumán. V souladu s čl. 27 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení a čl. 17 odst. 2 základního antidumpingového nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi vyzváni, aby se vyjádřili k prozatímně vybranému vzorku. Nebyly vzneseny žádné připomínky. Komise proto rozhodla zachovat navrhovaný vzorek a všechny zúčastněné strany byly v tomto smyslu informovány o konečném výběru vzorku.
(30)
Vzorek vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců zahrnuje tyto podniky:
-
Chongqing Polycomp International Corporation („CPIC“),
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd („OCH“) a s ní spojené společnosti: Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd („NCH“) a Changzhou Tianma Group Co., Ltd („Tianma“). Tyto tři společnosti jsou označovány jako „Jiangsu Changhai Group“,
-
Jinko Solar Co. Ltd a s ní spojené společnosti: Jushi Group Chengdu Co., Ltd a Jushi Group Jiujiang Co., Ltd. Tyto tři společnosti jsou označovány jako Jushi Group.
(31)
Vzorek představoval 78 % celkového objemu vývozu na prodej z ČLR do Unie během období šetření, a to na základě odpovědí na formuláře pro výběr vzorku.
7. Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(32)
Komise rozeslala dotazníky vládě ČLR, všem čínským vyvážejícím výrobcům, kteří o to požádali, dále výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, uživatelům a oborovým sdružením, kteří se přihlásili během lhůty stanovené v obou oznámeních o zahájení řízení.
(33)
Odpovědi na dotazník došly od vlády, tří čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, tří výrobců v Unii zařazených do vzorku, 14 uživatelů a dvou dovozců, kteří nebyli ve spojení. Odpověď jednoho z uživatelů však byla nedostatečná a neumožnila Komisi provést užitečnou analýzu těchto údajů, přestože zaslala několik upomínek.
(34)
Kromě toho se sdružení „Glass Alliance Europe“ zastupující sklářský průmysl přihlásilo jménem svých členů jako zúčastněná strana a předložilo stanovisko.
(35)
Písemné informace došly také od několika sdružení uživatelů, jmenovitě od „Danish Wind Industry Association“, „Danish Plastics Federation“ a „Groupement de la Plasturgie Industrielle et des Composites (GPIC)“, jakož i od Siemens Wind Power AG.
(36)
Kromě tohoto předložila připomínky čínská obchodní komora pro dovoz a vývoz výrobků lehkého průmyslu a uměleckých řemesel („CCCLA“).
(37)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke stanovení subvencování, újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 16 základního antidumpingového nařízení a článku 26 základního antisubvenčního nařízení byly provedeny v sídle vlády ČLR a v prostorách těchto společností:
Výrobci v Unii:
-
3B Fibreglass SPRL, Belgie,
-
Owens Corning Fibreglass France, Francie,
-
Johns Manville Slovakia a.s., Slovensko.
Vyvážející výrobci v ČLR:
-
Chongqing Polycomp International Corporation,
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd,
-
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd,
-
Changzhou Tianma Group Co., Ltd;
-
Jushi Group Co., Ltd,
-
Jushi Group Chengdu Co., Ltd,
-
Jushi Group Jiujiang Co., Ltd.
Obchodníci se sídlem v ČLR ve spojení s vyvážejícími výrobci:
-
China National Building Materials and Equipment Import and Export Corporation („CMBIE“),
-
China National Building Materials International Corporation („CNBMIC“).
Obchodníci se sídlem v Unii a ve spojení s vyvážejícími výrobci:
-
Jushi Italia Srl,
-
Jushi Spain SA,
-
Jushi France SAS.
Nezávislí dovozci:
-
Helm AG, Německo.
Uživatelé:
-
Basell Polyolefine, Německo,
-
DSM, Nizozemsko,
-
DuPont de Nemours, Belgie,
-
Exel Composites, Belgie,
-
Fiberline Composites, Dánsko,
-
Formax, Spojené království,
-
Polyone, Německo,
-
Vestas Wind Systems, Dánsko.
(38)
Vláda ČLR uvedla, stručně řečeno, že byla porušena její práva na obhajobu, pokud jde o přístup ke spisu, který je zúčastněným stranám přístupný ke kontrole, protože ve spisu s informacemi nedůvěrného charakteru bez „řádného důvodu“ chyběly informace nebo nebyly uvedeny v podobě dostatečně podrobných shrnutí, nebo ve výjimečných případech nebyly udány důvody pro neposkytnutí shrnutí bez důvěrných údajů.
(39)
Komise měla za to, že spis s informacemi nedůvěrného charakteru, který je zúčastněným stranám přístupný ke kontrole, obsahoval dostatečné informace k tomu, aby se zúčastněné strany mohly seznámit s údaji, které Komise použila ve své analýze, a toto tvrzení se proto pokládá za nepodložené. Vláda byla informována o důvodech, proč Komise měla za to, že uvedená tvrzení byla nepodložená.
(40)
Po poskytnutí konečných informací vláda ČLR a jeden vyvážející výrobce zopakovali, že ustanovení o důvěrnosti byla použita příliš široce, a požádali o poskytnutí informací o typech výrobku, které prodávali výrobci v Unii, a též o celkových množstvích podle kontrolních čísel výrobků (PCN).
(41)
Komise má za to, že k porušení práv na obhajobu nedošlo, protože všichni vyvážející výrobci obdrželi konkrétní informace o výrobcích podle kontrolních čísel výrobků (PCN) vyráběných výrobci v Unii zařazenými do vzorku, u nichž docházelo k soutěži s ČLR. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(42)
Výrobek, jehož se týkají obě řízení, je stejný jako výrobek definovaný v prováděcím nařízení Rady (EU) č. 248/2011 a popsaný v obou oznámeních o zahájení řízení, a to střiž ze skleněných vláken o délce nejvýše 50 mm; pramence skleněných vláken, s výjimkou pramenců skleněných vláken, které jsou impregnovány a povrstveny a mají ztrátu žíháním více než 3 % (jak je stanoveno v normě ISO 1887), a rohože vyrobené z nekonečných skleněných vláken, s výjimkou rohoží ze skleněné vlny (dále jen „dotčený výrobek“ nebo „výrobky ze skleněných vláken“), v současnosti kódů KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 a 7019 31 00 (tento kód nahradil dne 1.1.2014 kód 7019 31 10) a pocházející z Čínské lidové republiky.
(43)
Dotčený výrobek je surovinou nejčastěji využívanou k vyztužení termoplastických a termosetových pryskyřic v průmyslu kompozitních materiálů. Výsledné kompozitní materiály (plasty vyztužené nekonečnými skleněnými vlákny) jsou využívány v celé řadě odvětví: v automobilovém průmyslu, v elektrickém a elektronickém průmyslu, při výrobě listů větrných elektráren, ve stavebnictví, při výrobě nádrží a trubek, při výrobě spotřebního zboží, v kosmickém výzkumu, ve zbrojním průmyslu atd.
(44)
Toto řízení se týká tří základních typů výrobků ze skleněných vláken - totiž střiže (chopped strands) (11), pramenců (rovings) (12) a rohoží (mats) (13) (s výjimkou rohoží ze skleněné vlny). Šetření prokázalo, že navzdory odlišnému vzhledu a možným rozdílům v konečném využití jednotlivých typů mají všechny tyto různé typy dotčeného výrobku stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům.
2. Žádosti o vyloučení výrobku
2.1. Kód KN 7019 31 90
(45)
Po zveřejnění obou oznámení o zahájení řízení CCCLA vznesla připomínku, že obě oznámení o zahájení řízení odkazovala na kód KN 7019 31 10, zatímco žadatel odkazoval na kód KN 7019 31 00, který už neexistuje. Uvedli, že výrobky dříve zařazené pod kód KN 7019 31 00 jsou nyní zařazené do dvou různých kódů KN: 7019 31 10 (rohože z nekonečných skleněných vláken) a 7019 31 90 (ostatní rohože ze skleněných vláken). Vzhledem k tomu, že současné šetření se týká některých výrobků z nekonečných skleněných vláken, CCCLA se domnívá, že výrobky zařazené pod kódem KN 7019 31 90, a sice „rohože ze skleněných vláken bez filamentů“, by měly být vyloučeny z definice dotčeného výrobku.
(46)
Toto tvrzení není relevantní, protože tento výrobek v první řadě není dotčeným výrobkem.
(47)
Žadatel odkázal na kód KN ex 7019 31 00 a výslovně uvedl, že rohože ze skleněné vlny (tj. jiné rohože nebo rohože ze skleněných vláken bez filamentů) jsou vyloučeny. Proto je před kódem KN uvedeno „ex“.
(48)
Obě oznámení o zahájení řízení byla zveřejněna v prosinci 2013 a uvádělo se v nich, že „v současnosti kódů KN […] 7019 31 10“. Vzhledem k tomu, že od 1. ledna 2012 jsou výrobky spadající pod kód KN 7019 31 00 rozděleny pod kódy KN 7019 31 10 a 7019 31 90, oznámení o zahájení řízení nezahrnuje „rohože ze skleněných vláken bez filamentů“, neboť se v něm uvádí „v současnosti kódů KN […] 7019 31 10“.
(49)
Stávající nařízení však uvádí „v současnosti kódů KN […] 7019 31 00“, neboť tyto dva kódy KN 7019 31 10 a 7019 31 90 byly od 1. ledna 2014 znovu sloučeny, protože kód KN 7019 31 90 zůstal prakticky prázdný (protože ostatní rohože ze skleněných vláken, a sice rohože ze skleněné vlny, byly spíše řazeny pod kód KN 7019 39 00).
(50)
Proto žádost o vynětí kódu KN 7019 31 90 není relevantní.
2.2. Strukturované pramence
(51)
Jeden uživatel požádal o vynětí strukturovaných pramenců (14) z definice výrobku na základě toho, že výrobci nekonečných skleněných vláken v Unii tyto výrobky nevyrábějí.
(52)
V Unii však byly nalezeny tři společnosti vyrábějící strukturované pramence s dostatečnou kapacitou dodávat je pro potřeby trhu. Šetření prokázalo, že navzdory možným rozdílům v konečném využití mají všechny různé typy dotčeného výrobku stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům. Žádost o vynětí strukturovaných pramenců z definice výrobku se proto zamítá.
(53)
Po poskytnutí konečných informací vláda ČLR vznesla námitku, že strukturované pramence by měly být vyloučeny, neboť i) pouze jeden výrobce v Unii dodává strukturované pramence na trh v omezeném množství, a proto dovoz takových výrobků nemůže způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu, ii) strukturované pramence se liší od rovných pramenců, které jsou v příčném směru složeného pultruzovaného profilu pevnější a jinak se vyrábějí a iii) na rozdíl od toho, jak se postupovalo v původním antidumpingovém šetření v souvislosti s nitěmi, se Komise nyní domnívá, že omezená nahraditelnost není významným faktorem pro vyloučení strukturovaných pramenců z definice výrobku.
(54)
Pokud jde o první námitku, Komise opakuje, že v Unii je několik výrobců, kteří jsou schopni dodávat strukturované pramence pro potřeby trhu, ale jen jeden tento typ výrobku v současnosti prodává. Argument vlády ČLR, že v současnosti prodává daný výrobek pouze jeden výrobce v Unii, je spíše projevem újmy, neboť to znamená, že uživatelé se obrátili k jiným dodavatelům mimo Unii, zejména z ČLR.
(55)
Pokud jde o druhou námitku, výrobní proces strukturovaných pramenců je totožný s výrobním procesem „normálních“ pramenců, až na jeden úkon navíc, při němž se fouká vzduch do příze, což vyžaduje jen poměrně nepříliš nákladné technické zařízení, ale základní technické a fyzikální vlastnosti výrobku se tím nemění. Strukturovaný pramenec vypadá o něco huňatější než „normální“ pramenec.
(56)
Pokud jde o třetí námitku, Komise postupovala stejně jako v předchozím šetření, v němž byly strukturované pramence také součástí dotčeného výrobku a kdy byla žádost o jejich vyloučení zamítnuta. Argumenty, jež by vedly k jinému závěru, nebyly předloženy.
(57)
Žádost o vyloučení strukturovaných pramenců z definice výrobku se proto zamítá.
2.3. Výrobky, u nichž výrobní odvětví Unie nečelí konkurenci ČLR
(58)
Vláda ČLR požádala, aby výrobky, u nichž výrobní odvětví v Unii nečelí konkurenci ze strany čínského dovozu (jak je uvedeno v nedůvěrné verzi antisubvenčního podnětu), byly vyňaty z definice výrobku. Uvedené produkty byly střiže pro vlhké použití a rohože.
(59)
Střiže pro vlhké použití mají omezenou dobu použitelnosti a vyžadují vyšší náklady na dopravu v důsledku dodatečné hmotnosti obsahu vody. Se střižemi pro vlhké použití se nicméně obchoduje v celosvětovém měřítku. Šetření prokázalo, že navzdory odlišnému vzhledu a možným rozdílům v konečném využití mají všechny různé typy dotčeného výrobku stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům. Střiže pro vlhké použití a rohože, stejně jako ostatní typy dotčeného výrobku, se používají jako výztužný materiál. Kromě toho tvrzení vlády ČLR, že některé čínské výrobky z nekonečných skleněných vláken se zatím ve velkých množstvích na trhu Unie nevyskytují, nevylučuje změnu obchodního chování v budoucnosti, pokud jde o vývoz těchto konkrétních typů. Žádost o vynětí těchto výrobků z definice výrobku se proto zamítá.
(60)
Po poskytnutí konečných informací přišla vláda ČLR s tvrzením, že i) střiže pro vlhké použití vyrábí jenom jeden výrobce v Unii, a tudíž dovoz takových výrobků nemůže způsobovat výrobnímu odvětví Unie újmu, ii) pokud jde o výše zmíněné výrobky, výrobcům Unie není způsobována újma, neboť v nedůvěrném znění žádosti výrobní odvětví Unie tvrdilo, že z těchto výrobků dosahuje zisk kolem 8 % - 10 %, iii) střiže pro vlhké použití mají vyšší obsah vody, omezenou dobu skladovatelnosti a jinak se vyrábějí, a proto mají jiné fyzikální i chemické vlastnosti než normální střiže, a (iv) na rozdíl od toho, jak se postupovalo v předchozím šetření v souvislosti s nitěmi, se nyní Komise domnívá, že omezená nahraditelnost není významným faktorem pro vyloučení střiže pro vlhké použití a rohoží z definice výrobku.
(61)
První tvrzení se zamítá, jelikož střiže pro vlhké použití prodává několik výrobců v Unii, a výrobní odvětví Unie tudíž nelze vyloučit z újmy způsobované tímto typem výrobku.
(62)
Pokud jde o druhé tvrzení, to, že některé typy výrobku jsou v některých okamžicích ziskové, není dostatečným důvodem pro jejich vyloučení z definice výrobku. Střiže pro vlhké použití se kromě toho dovážejí do Unie v mnohem menším množství než jiné výrobky z nekonečných skleněných vláken. Ziskové rozpětí u tohoto jediného typu výrobku tedy není reprezentativní pro dotčený výrobek.
(63)
Pokud jde o třetí tvrzení, dotčený výrobek není definován odkazem na jeho obsah vody. Obsah vody ve střiži pro vlhké použití tudíž nezdůvodňuje její vynětí z definice výrobku. Proces výroby střiže pro vlhké použití je navíc stejný jako proces výroby střiže pro suché použití, až na fázi sušení.
(64)
Pokud jde o čtvrté tvrzení, Komise postupovala stejně jako v předchozím antidumpingovém šetření, v němž byla střiž pro vlhké použití také součástí dotčeného výrobku. Argumenty, jež by vedly k jinému závěru, nebyly předloženy.
(65)
Žádost o vynětí střiže pro vlhké použití z definice výrobku se proto zamítá.
3. Obdobný výrobek
(66)
Podobně jako v případě předchozích antidumpingových šetření bylo zjištěno, že dotčený výrobek a výrobky z nekonečných skleněných vláken vyráběné a prodávané na domácím trhu v ČLR, stejně jako výrobky z nekonečných skleněných vláken vyráběné a prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie, mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a použití. Tyto výrobky jsou proto obdobné výrobky pro účely stávajících řízení ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního antidumpingového nařízení a čl. 2 písm. c) základního antisubvenčního nařízení.
C. SUBVENCE
1. Úvod
(67)
Ve 12. pětiletém plánu národního hospodářského a sociálního rozvoje ČLR je osvětlena strategická vize vlády ČLR, pokud jde o zlepšení a podporu klíčových průmyslových odvětví, mimo jiné také odvětví výroby skleněných vláken. V 9. kapitole 12. pětiletého plánu, která pojednává o transformaci a modernizaci zpracovatelského průmyslu, se uvádí:
„Zaměříme se na vývoj nových materiálů, jako je fotovoltaické sklo, ultratenké substrátové sklo, speciální skleněná vlákna a speciální keramika.“
(68)
V 3. části 9. kapitoly zmíněného plánu, která pojednává o technologické modernizaci podniků, se konkrétně uvádí, že vláda ČLR „bude pobízet podniky k tomu, aby lépe uměly vyvíjet nové výrobky, zvyšovat technologický obsah a přidanou hodnotu svých výrobků a rychleji aktualizovat a modernizovat své výrobky“.
(69)
Kromě toho kapitola 10 oddíl 1 uvedeného plánu stanoví následující:
„V odvětvích využívajících nové materiály je středem zájmu rozvoj nových funkčních materiálů, moderních konstrukčních materiálů, vysoce výkonných vláken a z nich vyráběných směsných materiálů a základních materiálů pro běžné účely“
.
(70)
Význam inovací a nových materiálů obecně je jasně vysvětlen jak v „12. pětiletém programu průmyslových technologických inovací“, tak v „Národním plánu dlouhodobého rozvoje vědy a technologie (2006-2020)“.
(71)
Ve Směrném indexu průmyslové restrukturalizace z roku 2011 (rozhodnutí č. 9) se kromě toho výslovně uvádí, že upřednostňovaná odvětví jsou „výroba skleněných vláken z E-skla tažením v pecích […], vývoj a výroba vysoce výkonných skleněných vláken a výrobků z nich“. Také „Směrný index odvětví vhodných pro zahraniční investice“ vyjmenovává odvětví, v nichž se upřednostňují zahraniční investice (15) a výslovně odkazuje na výrobu výrobků ze skleněných vláken a speciálních skleněných vláken.
(72)
Vláda ČLR uvedla, že tyto plány jsou pouze orientační a nezávazné. Ve 12. pětiletém plánu se však jednoznačně uvádí, že je právně závazný:
„Tento plán má po projednání a schválení Všečínským shromážděním lidových zástupců právní platnost.“
(73)
Po poskytnutí informací přišla vláda ČLR s tvrzením, že dotčeným výrobkem jsou pouze výrobky ze standardních skleněných vláken (E-sklo), nikoli technologicky vyspělejší a vysoce výkonné skleněné vlákno (skleněná vlákna pro zvláštní účely neboli S-sklo) Dotčený výrobek, jehož se týká toto šetření, tudíž nespadá pod upřednostňovaná odvětví, jelikož upřednostňovanými odvětvími jsou jen výroba speciálních skleněných vláken nebo vysoce výkonných vláken. Vláda ČLR se odvolává mezi jiným na 12. pětiletý plán, který se zmiňuje jen o „vysoce výkonných vláknech“ a „speciálních skleněných vláknech“.
(74)
Zaprvé, dotčeným výrobkem jsou některé výrobky z nekonečných skleněných vláken. Definice výrobku nerozlišuje, zda se jedná o výrobky za standardních skleněných vláken (dále jen E-sklo) nebo ze speciálních skleněných vláken (S-sklo). Zadruhé, žádná zúčastněná strana nepředložila žádost o vynětí některého výrobku s tím, že definice výrobku by neměla zahrnovat speciální skleněná vlákna. Zatřetí, vláda ČLR nezpochybnila, že upřednostňuje vývoj „speciálních skleněných vláken“. Vždyť i výrobky ze standardních skleněných vláken jsou uvedeny coby odvětví s upřednostňovanými zahraničními investicemi (viz 71. bod odůvodnění).
(75)
V každém případě, i kdyby se akceptovalo, že vláda ČLR upřednostňuje pouze vývoj vysoce výkonných skleněných vláken (např. S-sklo), ze šetření nevyplynul žádný rozdíl mezi odvětvím standardních skleněných vláken na jedné straně a odvětvím speciálních skleněných vláken na straně druhé. Naopak, všechny výrobky ze skleněných vláken, ať již z E-skla nebo s vysoce výkonných skleněných vláken, jako je S-sklo, vyrábí stejné odvětví skleněných vláken. Komise v tomto ohledu zejména zjistila, že všichni čínští vyvážející výrobci zařazení do vzorku používají ve výrobním procesu jak standardní skleněná vlákna (E-sklo), tak vysoce výkonná skleněná vlákna (např. S-sklo), a neexistuje mechanismus, jak omezit poskytovanou podporu buď v podobě preferenčních úvěrů nebo poskytnutí práv k užívání pozemků jen na jeden segment výroby. Z toho vyplývá, že výslovné upřednostňování vývoje výrobků z vysoce výkonných skleněných vláken nemůže ani právně ani fakticky vyloučit základní odvětví skleněných vláken z celkové strategické politiky orientované na pobízení podniků k vývoji nových výrobků, zvyšování technologického obsahu a přidané hodnoty jejich výrobků a rychlejší aktualizaci a modernizaci jejich výrobků.
(76)
Z výše uvedeného vyplývá, že tvrzení, že dotčený výrobek není součástí upřednostňovaného odvětví, není podložené, a proto se zamítá.
(77)
V „Rozhodnutí Státní rady č. 40 o vyhlášení a provedení ‚Dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace‘“ (které se společně s „Dočasnými pravidly o podpoře průmyslové restrukturalizace“ označuje jako „rozhodnutí č. 40“) se navíc uvádí, že vláda ČLR bude aktivně podporovat rozvoj různých průmyslových odvětví (16).
(78)
I když rozhodnutí č. 40 výslovně neodkazuje na odvětví nekonečných skleněných vláken ani obecněji na odvětví využívající nové materiály, přesto vyzývá všechny finanční instituce, aby poskytovaly úvěry pouze upřednostňovaným projektům a předpokládá provádění „dalších preferenčních politik v případě upřednostňovaných projektů“ (17). Lze proto dojít k závěru, že rozhodnutí č. 40 se týká odvětví nekonečných skleněných vláken.
(79)
Vláda ČLR uvedla, že rozhodnutí č. 40 znamená pouze, že upřednostňovaná odvětví by měla obdržet úvěrovou podporu „podle úvěrových zásad“, ale z toho nelze dovodit, že tato podpora by měla být přednostní.
(80)
Šetření prokázalo, že společnosti zařazené do vzorku těžily z preferenční úvěrové politiky. Ve skutečnosti některé ztrátové podniky i nadále dostávaly úvěry za preferenčních podmínek. Komise proto odmítá tvrzení vlády ČLR, že poskytování úvěrů odvětví nekonečných skleněných vláken probíhalo „podle úvěrových zásad“. Rozhodující je, že podle rozhodnutí č. 40 budou všechny finanční instituce poskytovat úvěry upřednostňovaným odvětvím, mezi které patří odvětví nekonečných skleněných vláken, a že tato podpora je de facto poskytována za preferenčních podmínek.
(81)
A navíc v Národním plánu střednědobého a dlouhodobého rozvoje v oblasti vědy a technologie (2006-2020) se čínská vláda zavazuje, že „na prvním místě bude politicky zaměřené financování“, že „vybídne finanční instituce, aby poskytovaly preferenční úvěrovou pomoc hlavním národním projektům v oblasti vědecké a technologické industrializace“, že „vybídne finanční instituce, aby zlepšily a posílily finanční služby poskytované podnikům působícím v oblasti špičkových technologií“ a „zavede preferenční daňovou politiku v zájmu rozvoje podniků působících v oblasti špičkových technologií“.
(82)
Výroba nekonečného skleněného vlákna spadá pod popis technologicky vyspělého podniku, jak dokazuje řada výrobců se statusem podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií v ČLR. Šetření skutečně odhalilo, že některé společnosti zařazené do vzorku získaly osvědčení podniku využívajícího nové a špičkové technologie, a mohou tedy využít preferenční zacházení uvedené ve výše zmíněném „Národním plánu střednědobého a dlouhodobého rozvoje vědy a technologie (2006-2020)“.
2. Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů
2.1. Použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení na jednoho vyvážejícího výrobce
(83)
Během inspekce na místě v jedné společnosti v ČLR se zjistilo, že společnost vyměnila auditovanou účetní závěrku, kterou původně předložila Komisi ve své odpovědi na antisubvenční dotazník. Společnost tyto informace nezveřejnila dobrovolně a existence jiné auditované účetní závěrky byla odhalena, až když byla společnost požádána, aby poskytla originál účetní závěrky. Kromě toho byla nová závěrka k dispozici pouze v čínštině. Jelikož šíření dvou auditovaných účetních závěrek je v rozporu s mezinárodními normami pro audit (č. 560: o „následných událostech“), inspekční tým zdůraznil, že se jedná o závažný problém, neboť vyvolává pochybnosti ohledně důvěryhodnosti předložených účetních závěrek. Společnost vysvětlila, že auditovaná účetní závěrka, kterou původně předložila v odpovědi na dotazník, obsahovala chyby, a proto byla nahrazena novou verzí od téže auditorské společnosti, zpětně datovanou a znovu vydanou pod stejným pořadovým číslem jako původní účetní závěrka, která byla zničena.
(84)
Po inspekci na místě, když byl k dispozici překlad „druhé“ účetní závěrky, zaslala Komise společnosti dopis, v němž uvedla konkrétní a podrobné důvody, proč má za to, že některé údaje uvedené v dotazníku nelze považovat za ověřené. Společnost byla informována, že Komise může založit svá zjištění na dostupných údajích v souladu s čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení, a byla jí poskytnuta možnost vyjádřit své stanovisko.
(85)
Společnost předložila své připomínky písemně i během slyšení u úředníka pro slyšení. Ve své odpovědi naznačila existenci další (třetí) auditované účetní závěrky (ve formátu, který se používá pro kotované společnosti). Třebaže se nezdálo, že rozdíly mezi „druhou“ a „třetí“ závěrkou jsou podstatné, třetí závěrka byla mnohem podrobnější a obsažnější. Byla již vydána a ač ji společnost měla k dispozici během inspekce na místě (18), nebyla existence této účetní závěrky prozrazena Komisi včas ještě během inspekce. Na rozdíl od jiných účetních závěrek, v této „třetí“ verzi byly výslovně a podrobně uvedeny všechny subvence (včetně jejich právního základu), které společnost obdržela v průběhu období šetření. Prozkoumání této účetní závěrky při inspekci na místě by tudíž bylo velmi užitečné za účelem ověření všech předložených informací týkajících se jednotlivých právních režimů subvencí, které společnost dostala.
(86)
Auditované účetní závěrky jsou základním dokumentem umožňujícím řádné ověření informací, které společnost poskytla Komisi, pokud jde mimo jiné o granty, úvěry, práva k užívání pozemků, odklady daní atd.
(87)
Jak je uvedeno výše, spolupráce společnosti nebyla vstřícná a představovala vážnou překážku pro řádné ověření informací předkládaných Komisi, která proto nemohla řádně ověřit obdržené informace týkající se mimo jiné výše subvencí, jež společnost dostala. V důsledku toho nemohla Komise dospět k přiměřeně správným zjištěním, zejména co se týče výše obdržených subvencí.
(88)
Má se za to, že společnost poskytla zavádějící informace a přiměřeně nespolupracovala. Komise proto rozhodla, že použije ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení. Vzhledem k tomu, že tato společnost byla součástí skupiny, ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení bylo použitelné na celou skupinu.
(89)
Pro stanovení úrovně subvencování v případě skupiny však Komise použila skutečné údaje týkající se dvou společností ve skupině, které plně spolupracovaly v obou šetřeních a jejichž údaje o jejich úrovni subvencování byly považovány za spolehlivé. Pokud jde o společnost v rámci skupiny, která poskytla zavádějící informace, úroveň subvencování byla stanovena na základě dostupných údajů. Při stanovení úrovně subvencování u této právnické osoby použila Komise dostupné údaje, které byly na nejvyšší úrovni subvencí zjištěných u každého režimu subvencí pro právnické osoby z řad společností zařazených do vzorku nebo skupin společností uvedených v 30. bodě odůvodnění, které při šetření plně spolupracovaly.
(90)
Po poskytnutí informací přišel žadatel s tvrzením, že nebyla použita správná metodika výpočtu úrovně subvencování skupiny. Tvrdil, že subvenční rozpětí by mělo být mnohem vyšší, jelikož subvenční rozpětí skupiny je součtem nejvyšších subvenčních rozpětí zjištěných u každého režimu subvence pro každou spolupracující společnost.
(91)
Toto tvrzení vyvěrá z nepochopení. Metodika použitá pro výpočet úrovně subvencování je popsaná v 89. bodě odůvodnění a byla uplatněna jen na společnost (v rámci skupiny), která poskytla zavádějící informace, nikoli však na skupinu jako celek. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(92)
Společnost, která poskytla zavádějící informace, dotčený výrobek nevyvážela. Dotčený výrobek vyvážela jedna ze společností ve spojení v rámci dané skupiny. Tato společnost však plně spolupracovala v obou šetřeních a poskytla spolehlivé informace o vývozních cenách skupiny. Tyto poskytnuté informace byly proto použity pro konečná zjištění Komise v uvedeném řízení.
(93)
Po poskytnutí informací přišel vyvážející výrobce s tvrzením, že Komise pochybila, když použila ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(94)
Především tvrdil, že v dopise zaslaném této společnosti, v němž Komise uvedla podrobné důvody pro použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení, nebylo nikde řečeno, že si nemohla ověřit informace o subvencích. Komise se proto o tuto argumentaci nemohla opřít ve svých konečných závěrech, protože daná společnost nedostala příležitost vyjádřit se k tomuto argumentu.
(95)
Toto tvrzení nelze přijmout. Ve zmíněném dopise Komise výslovně uvedla, že„nemůže konstatovat, že informace o úrovni subvencí, které obdržela (společnost), byly ověřeny“. Daná společnost byla každopádně plně informována o důvodech pro použití nejlepších dostupných údajů v dokumentu s konečnými informacemi a byla jí poskytnuta příležitost vyjádřit se, což také učinila.
(96)
Zadruhé, vyvážející výrobce tvrdil, že i kdyby Komise mohla použít ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního opatření, neměla by odkazovat na údaje o jiných společnostech jako na základ pro určení úrovně subvencování, ale měla by vycházet z auditované účetní závěrky dané společnosti, jelikož se přece jedná o „nejvhodnější“ a „nejuspokojivější“ informace o úrovni subvencování dané společnosti.
(97)
Jak je objasněno výše v 83. až 88. bodě odůvodnění, Komise má vážné pochybnosti o věrohodnosti předložených účetních závěrek, a proto se na ně nemohla spolehnout, když chtěla ověřit úroveň subvencování v různých právních režimech nebo subvenčních programech, jako jsou preferenční úvěry a práva k užívání pozemků za nižší než přiměřenou odměnu. Spolehlivé auditované účetní závěrky jsou totiž velmi zásadní pro ověření přesnosti a úplnosti informací poskytnutých jinou cestou. Komise se proto musela uchýlit k nejlepším dostupným údajům, když chtěla určit úroveň subvencování, což v tomto případě byly ověřené informace o příslušných subvenčních režimech od jiných spolupracujících společností. Tento argument se proto odmítá.
(98)
Společnost také tvrdila, že Komise chybně použila mezinárodní účetní standardy („IAS“) coby kritérium pro odmítnutí auditované účetní závěrky. Podle společnosti se mělo rozlišovat mezi úlohou účetní závěrky a významem IAS při posuzování zacházení jako v tržním hospodářství na jedné straně v antidumpingovém řízení a v antisubvenčním řízení na straně druhé. Porušení IAS nemůže zakládat důvod pro použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(99)
Komise poznamenává, že porušení mezinárodních účetních standardů, na které se přišlo během šetření, nebylo samo o sobě důvodem pro použití čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení. Důvodem byla skutečnost, že Komisi byly předloženy různé verze účetních závěrek, což zpochybňuje jejich věrohodnost, a vedlo to Komisi k závěru, že jiné informace o úrovni subvencování nelze ověřit. Tento argument se proto odmítá.
(100)
Tato společnost rovněž tvrdila, že metodika, kterou Komise použila pro výpočet subvenčního rozpětí a která spočívala v tom, že vzala nejvyšší sazbu vyrovnávacího cla z každého právního režimu zjištěnou u každé spolupracující právnické osoby (a ne u každé skupiny), je neodůvodněná. Společnost tvrdila, že tato metodika je chybná, neboť společnosti ve stejné skupině se mohou rozhodnout, že soustředí subvence do jednoho konkrétního subjektu ku prospěchu celé skupiny.
(101)
Jak je vysvětleno v 89. bodě odůvodnění, při výpočtu úrovně subvencování za celou skupinu použila Komise skutečné údaje dvou jiných společností v této skupině, jež spolupracovaly v obou šetřeních. Dostupné údaje byly použity jen na jednu právnickou osobu ve skupině, která poskytla zavádějící informace. Komise zjistila, že pro určení úrovně subvencování právnické osoby ve skupině je nejlepší vycházet při výpočtech ze stejné úrovně korporátní struktury a vzít za základ nejvyšší úroveň subvencování zjištěnou u kterékoli právnické osoby (případně v rámci skupiny), která patří mezi společnosti nebo skupiny společností zařazené do vzorku. Tento argument se proto odmítá.
2.2. Použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení na banky ve státním vlastnictví
(102)
Žádná státní banka v ČLR s Komisí nespolupracovala. Tyto banky byly vyzvány, aby vyplněním dotazníku poskytly informace nezbytné pro účely antisubvenčního šetření. Komise proto oznámila vládě ČLR, že pokud jde o údaje týkající se státních bank, zváží založit svá zjištění na dostupných údajích ve smyslu čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(103)
V odpovědi na dopis Komise a v návaznosti na poskytnutí informací vznesla vláda ČLR námitku proti použití čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení, pokud jde o informace požadované od státních bank. Tvrdila, že velké množství informací poskytla v rámci tohoto šetření vláda ČLR. Komise nicméně zjistila, že uvedené informace nemohly zcela nahradit odpovědi státních bank na zvláštní dotazníky. Vláda ČLR nezpochybnila skutečnost, že státní banky neodpověděly na dotazník, ani to, že banky jsou ve vlastnictví státu. Své závěry týkající se bank ve státním vlastnictví proto musela Komise opřít o dostupné údaje.
3. Prošetřované režimy
(104)
Komise zaslala vládě ČLR dotazníky, mezi nimiž byly dotazníky určené státním bankám a vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku a v nichž se požadovaly informace o právních režimech, v jejichž rámci byly údajně poskytovány subvence odvětví nekonečných skleněných vláken. Byly prošetřeny následující právní režimy:
a)
Politika preferenčních úvěrů, záruk a pojištění pro odvětví nekonečných skleněných vláken:
-
Politika preferenčních úvěrů
-
Subvenční programy vývozních úvěrů
-
Vývozní záruky a pojištění pro nové materiály
-
Výhody plynoucí z přístupu k offshore holdingovým společnostem a ze splacení úvěrů vládou
b)
Grantové programy:
-
Subvence na rozvoj „známých značek“ a programu „China world top brands“
-
Granty centrální vlády
-
Granty vlád na nižších úrovních (provinčních)
-
Finanční prostředky na vnější expanzi průmyslu v provincii Guangdong
c)
Poskytnutí vládních zdrojů za cenu nižší než přiměřenou
-
Vládní dodávky elektrické energie
-
Vládní dodávky vody
-
Vládní dodávky surovin
-
Poskytnutí pozemku vládou za cenu nižší než přiměřenou
d)
Programy osvobození od daně z příjmů a jiných přímých daní a jejich snížení
-
Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ pro podniky se zahraničními investicemi
-
Snížení daně z příjmů pro proexportně zaměřené podniky se zahraničními investicemi
-
Úlevy na dani z příjmu pro podniky se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy
-
Místní programy na osvobození od daně z příjmu a její snížení pro výrobní podniky se zahraničními investicemi
-
Snížení daně pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně
-
Zápočty daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi
-
Vrácení daně za reinvestici zisků v případě podniků se zahraničními investicemi orientovanými na vývoz
-
Preferenční daňové programy pro podniky se zahraničními investicemi, které jsou označovány jako podniky využívající nejnovější a špičkové technologie
-
Snížení daní pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií a zapojené v určených projektech
-
Preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu
-
Daňové programy v provincii Guangdong
-
Osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
-
Snížené sazby daně z příjmů právnických osob
e)
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla:
-
Osvobození od DPH při využívání dovezeného zařízení
-
Odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně
-
Osvobození od DPH a od cla na nákupy fixních aktiv v rámci programu na rozvoj zahraničního obchodu
4. Politika preferenčních úvěrů, jiné financování, záruky a pojištění
4.1. Preferenční úvěry
a) Úvod
(105)
Jak je vysvětleno v oddíle C.2.2, závěry týkající se státních bank byly učiněny na základě dostupných údajů v souladu s čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
b) Právní základ
(106)
Preferenční úvěry v ČLR upravují tyto právní předpisy: Zákon ČLR o komerčním bankovnictví z roku 2003 (dále jen „zákon o bankovnictví“), Obecná pravidla týkající se půjček vyhlášená Čínskou lidovou bankou dne 28. června 1996 a rozhodnutí Státní rady č. 40.
c) Závěry šetření
Existence subvence
(107)
Zatímco čínské orgány předložily pouze velmi omezené informace o podílnících resp. vlastnické struktuře bank v ČLR, šetřením na základě dostupných údajů se zjistilo, že pro čínský finanční trh je charakteristický významný vliv a kontrola vlády. Při analýze, zda jsou banky pověřeny vládními pravomocemi, zda jsou jim svěřeny či zda je vykonávají (jakožto veřejnoprávní subjekty), použila Komise všechny dostupné informace nejen o státním vlastnictví bank, ale také další parametry, jako je zastoupení vlády ve správní radě, vliv a dohled vlády na činnost bank, provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů a to, zda byly bankovní subjekty zřízeny právním předpisem.
(108)
Z dostupných informací lze vyvodit závěr, že banky v úplném státním vlastnictví mají správní radu s převahou vlády ČLR, drží největší podíl na trhu a jsou na čínském finančním trhu předními aktéry. Na státní banky se vztahují právní předpisy, které mimo jiné vyžadují, aby vykonávaly úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství, poskytovaly úvěrovou pomoc upřednostňovaným projektům (19) či upřednostňovaly rozvoj výrobních odvětví využívajících nové a špičkové technologie (20).
(109)
Další známkou účasti státu na čínském finančním trhu je úloha, kterou sehrává Čínská lidová banka při určování konkrétních limitů pro způsob stanovení úrokových sazeb a jejich kolísání. (21) Finanční instituce mají poskytovat úrokové sazby v určitém rozmezí, jež je odvozeno od referenční úrokové sazby Čínské lidové banky. V případě preferenčních úvěrů se úrokové sazby nesmějí pohybovat směrem nahoru. Limity úrokových sazeb společně se stropy pro sazby z vkladů vytvářejí situaci, kdy banky mají zaručený přístup k levnému kapitálu (vzhledem k nařízení o sazbách z vkladů) a jsou schopny půjčovat vybraným výrobním odvětvím za výhodné sazby podle vládní politiky, jež nařizuje bankám, aby konkrétním způsobem podporovaly některá upřednostňovaná nebo technologicky vyspělá průmyslová odvětví, jako je odvětví nekonečných skleněných vláken.
(110)
Komise žádala čínskou vládu o vysvětlení k definici a formulacím, jež jsou obsaženy v oběžníku č. 251, a k právnímu předpisu, který oběžníku č. 251 předcházel (Oběžník Čínské lidové banky o rozšíření rozmezí pro pohyb úrokových sazeb u úvěrů poskytovaných finančními institucemi - YinFa [2003] č. 250). Jak je však popsáno výše v oddíle C. 2.2, vláda ČLR tyto oběžníky neposkytla. Vláda ČLR však tvrdila, že oběžník č. 250 byl zrušen oběžníkem č. 251, že od července roku 2013 byly minimální úrokové sazby úvěrů zrušeny, a k zasahování státu do bankovního sektoru tudíž nedochází.
(111)
Ke zrušení minimálních úrokových sazeb úvěrů však došlo v průběhu období šetření. Čínská lidová banka tudíž po velkou část období šetření ovlivňovala stanovování úrokových sazeb státními bankami. Šetřením se navíc neprokázal žádný bezprostřední účinek tohoto zrušení na půjčky pro výrobce zařazené do vzorku. V každém případě spodní hranice pro úrokové sazby, která platila v průběhu období šetření, není jediným argumentem, proč Komise považuje státní banky za veřejnoprávní subjekty.
(112)
Závěry antisubvenčního šetření, jež se týkaly solárních panelů (22) a solárního skla (23), tj. že státní banky v ČLR jednají jako veřejnoprávní subjekty (viz 158. až 168. bod odůvodnění nařízení o solárních panelech a 73. bod odůvodnění nařízení o solárním skle), jsou dostupnými údaji také v tomto šetření, pokud jde o statut veřejnoprávního subjektu státních bank. Tyto skutečnosti lze shrnout takto:
-
stání banky mají největší tržní podíl a jsou předními aktéry na trhu v ČLR;
-
z dostupných údajů vyplývá, že státní banky podléhají vládnímu dozoru prostřednictvím vlastnictví a správní kontroly jejich obchodního chování, včetně mezí pro úrokové sazby, které mohou nabízet;
-
zákon o bankovnictví a ostatní právní předpisy vyžadují, aby banky půjčovaly v souladu s potřebami národního hospodářství, poskytovaly úvěrovou pomoc upřednostňovaným projektům a upřednostňovaly podniky působící v oblasti nových a špičkových technologií.
(113)
Na základě výše uvedeného se dospělo k závěru, že státní banky vykonávají funkce vlády z pověření vlády ČLR, zejména pak povinnou podporu některých hospodářských odvětví v souladu se státním plánem a politickými dokumenty. Silná majetková účast státu v státních bankách potvrzuje, že tyto banky jsou při výkonu svých veřejných funkcí kontrolovány vládou. Čínská vláda vykonává účinnou kontrolu nad státními bankami tím, že všudypřítomně zasahuje do finančního sektoru a naléhá na státní banky, aby se řídily vládními politikami. Státní banky jsou proto považovány za veřejnoprávní subjekty, neboť mají vládní moc, jsou jí pověřeny a uplatňují ji.
(114)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila tento závěr, přičemž uvedla, že Komise neuvedla důvody, proč považuje státní banky za veřejnoprávní subjekty. Komise s upokojením konstatuje, že skutečnosti uvedené v předchozích bodech zdůvodňují závěr, že státní banky jsou veřejnoprávními subjekty.
(115)
Zatímco valnou většinu úvěrů, které dostali vyvážející výrobci zařazení do vzorku, poskytly státní banky, šetřením bylo zjištěno, že malá část úvěrů je poskytována soukromými bankami. Komise proto zkoumala, zda vláda ČLR pověřuje soukromé banky v ČLR nebo jim přikazuje, aby výrobcům nekonečného skleněného vlákna poskytovaly preferenční úvěry ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního antisubvenčního nařízení.
(116)
Článek 34 zákona o bankovnictví stanoví, že soukromé banky jsou také povinny „vykonávat úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a sociálního rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky“ (24).
(117)
Šetřením bylo zjištěno, že úrokové sazby státních a soukromých bank pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku byly všeobecně na velmi podobné úrovni. Svědčí to o tom, že státní banky, které jsou v ČLR předními aktéry na bankovním trhu a trhu půjček, určují výši úrokových sazeb a soukromé banky pouze kopírují úrokové sazby stanovené státními bankami (veřejnoprávními subjekty).
(118)
Za těchto okolností se konstatuje, že soukromé banky nestanovují své sazby bez ohledu na zásahy státu a že úvěrovou strategii soukromých bank řídí vláda ČLR.
(119)
Po poskytnutí informací vznesla vláda ČLR námitku proti tomu, jak Komise interpretuje článek 34 zákona o bankovnictví, a uvedla, že „Komise vkládá do článku 34 význam, který tam evidentně nepatří“. Čínská vláda upozornila Komisi na jiné články zákona o bankovnictví, zejména na články 4, 5 a 7, které mají zajistit, aby byly úvěry poskytovány bez vměšování a po řádném úvěrovém hodnocení.
(120)
Komise uznává, že tyto články existují, ale má za to, že je třeba je chápat a vykládat s ohledem na článek 34. V tomto ohledu je třeba připomenout, že ani vláda ČLR ani banky či dotčené společnosti zařazené do vzorku nebyly s to prokázat, že úvěry byly poskytnuty bez vměšování nebo po řádném úvěrovém hodnocení. Šetřením bylo naopak zjištěno, že jeden vyvážející výrobce utrpěl ztráty, avšak podařilo se mu získat od bank úvěry za obvyklé úrokové sazby bez přirážky za riziko v souvislosti s jeho obtížnou finanční situací.
(121)
Komise proto činí závěr, že vláda pověřuje nebo řídí soukromé banky tak, aby poskytovaly preferenční úvěry podobné těm, které poskytují státní banky, a tudíž že existuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního antisubvenčního nařízení.
Specifičnost
(122)
Co se týče bank, které úvěrovaly spolupracující vyvážející výrobce, většina z nich je ve vlastnictví státu a v konečném důsledku jsou ovládané vládou ČLR. Jedná se především o největší komerční banky a banky spojené s vládní politikou v ČLR jako China Development Bank, EXIM Bank, Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank a Industrial and Commercial Bank of China.
(123)
Komise kromě toho konstatuje, že vláda ČLR nařizuje poskytovat preferenční úvěry omezenému počtu odvětví. V rozhodnutí č. 40 se například uvádí, že vláda ČLR aktivně podpoří rozvoj odvětví využívajících nové materiály, a odvětví nekonečných skleněných vláken je za takové považováno. Všechny finanční instituce také dostaly pokyn, aby poskytovaly úvěry pouze upřednostňovaným projektům, a do této kategorie patří projekty nekonečných skleněných vláken. Toto rozhodnutí rovněž slibuje provádění „dalších preferenčních politik vůči upřednostňovaným projektům“.
(124)
Vláda ČLR tvrdila, že Komise mylně argumentuje rozhodnutím č. 40, jelikož dotčený výrobek není klasifikován jako upřednostňované odvětví. I kdyby se akceptovalo, že toto odvětví je upřednostňované, vláda tvrdila, že odvolávání se na rozhodnutí č. 40 nelze rozšířit na odvětví, jež není vyjmenováno v rozhodnutí č. 9 („Směrný index průmyslové restrukturalizace z roku 2011“).
(125)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku patří jak do kategorie upřednostňovaných odvětví, jak je uvedeno v 67. až 76. bodě odůvodnění, tak do kategorie výrobních odvětví využívajících nové a špičkové technologie. Kromě toho v rozporu s tvrzením vlády jsou speciální skleněná vlákna a výrobky z nich, jakož i pece pro výrobu E-skla výslovně uvedené v rozhodnutí č. 9, kapitole XII, bodě 6 (25). Toto tvrzení je proto neodůvodněné.
Výhoda.
(126)
Výhoda spočívá v míře, v níž jsou vládní půjčky nebo půjčky od soukromých subjektů pověřených nebo řízených vládou poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu.
Nutnost využívat referenční hodnoty
(127)
Komise se pokusila ověřit posouzení úvěrového rizika vypracované bankami, které v průběhu období šetření půjčily finanční prostředky vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku. Někteří vyvážející výrobci byli ve ztrátě. Podařilo se jim však získat úvěry od bank za referenční sazbu bez jakékoli přirážky za rizika spojená s jejich zhoršující se finanční situací. Komise má proto důvody se ptát, zda půjčky společnostem vyrábějícím nekonečná skleněná vlákna vycházely z řádného posouzení rizik a zda je stanovená úroková sazba výsledkem takového postupu.
(128)
Jak je vysvětleno výše, úvěry, jež čínské banky poskytují, jsou výrazem významných vládních zásahů v bankovním sektoru a jejich úrokové sazby neodrážejí sazby na fungujícím bankovním trhu; vhodná tržní referenční úroveň byla početně zjištěna pomocí níže popsané metody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády využila Komise ke zjištění vhodné tržní referenční úrovně úrokových sazeb rovněž dostupné údaje.
(129)
Při výpočtu vhodné referenční úrovně pro úvěry v RMB se pokládá za přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby se v nich promítalo běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována v podmínkách narušeného trhu bankovních úvěrů a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci je proto pokládáno za nezbytné nevycházet jen z nominálních hodnot údajů o úvěruschopnosti čínských vývozců, ale uplatnit na ně přirážku, která odráží potenciální dopad narušeného čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
(130)
Stejná situace platí pro půjčky v cizích měnách. Jako referenční úroveň byly použity podnikové dluhopisy s ratingem BB v příslušné měně vydané během období šetření.
(131)
Jak bylo uvedeno výše, vláda ČLR i spolupracující vyvážející vývozci byli požádáni o informace o úvěrové politice čínských bank a o tom, jak byly tyto úvěry vyvážejícím výrobcům poskytovány. Tyto informace však nebyly poskytnuty. Vzhledem k této nedostatečné spolupráci a ke všem dostupným údajům a v souladu s čl. 28 odst. 6 základního antisubvenčního nařízení se lze oprávněně domnívat, že všem podnikům v Číně by byla udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg) a na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky by byla uplatněna přiměřená prémie předpokládaná u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají.
(132)
Pro výpočet referenční úrokové sazby úvěrů pro společnosti zařazené do vzorku během období šetření byla vypočtena riziková přirážka s použitím rozdílu mezi úrokovou sazbou dluhopisů společností s ratingem BB a dluhopisů společností s ratingem AAA (což je úvěrový rating dluhopisů vydávaných v ČLR) podle evidence agentury Bloomber. Následně byla riziková přirážka připočtena ke zveřejněným úvěrovým sazbám Čínské lidové banky pro dluhopisy s ratingem BB se zohledněním doby trvání úvěrů.
(133)
Poté bylo vypočteno zvýhodnění pro vyvážející výrobce jako rozdíl mezi úrokem, který společnosti skutečně zaplatily během období šetření, a úrokem, jenž by byl zaplacen, kdyby se na úvěry použila referenční úroková sazba. Toto zvýhodnění bylo poté vyjádřeno jako procentuální podíl z celkového obratu každého spolupracujícího vyvážejícího výrobce.
(134)
Po poskytnutí informací vláda ČLR přišla s tvrzením, že Komise neměla při výpočtu zvýhodnění odkazovat na žádnou referenční hodnotu, jelikož úvěry prý byly poskytnuty za tržních podmínek, a proto nevzniklo žádné zvýhodnění.
(135)
Jak je vysvětleno v 127. až 130. bodě odůvodnění, trh bankovních půjček je v ČLR narušený, a Komise se tudíž domnívá, že použití referenční hodnoty je plně odůvodněné.
(136)
Vláda ČLR kromě toho tvrdila, že volbu této konkrétní referenční hodnoty Komise dostatečně nezdůvodnila.
(137)
Komise se domnívá, že při výpočtu vhodné referenční hodnoty pro úvěry je přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby se v nich promítalo běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována v podmínkách narušeného trhu a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci se proto pokládá za nezbytné uplatnit přirážku, která bude odrážet potenciální dopad narušených podmínek čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
d) Závěr
(138)
Na základě závěrů šetření dospěla Komise k názoru, že odvětví nekonečných skleněných vláken v ČLR těžilo v průběhu období šetření z preferenčních úvěrů jak od státních bank, tak také od soukromých bank. Financování odvětví nekonečných skleněných vláken zakládá subvenci ve smyslu základního antisubvenčního nařízení, jelikož
a)
existuje finanční příspěvek vlády podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i);
b)
existuje pověření a řízení vládou podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) a
c)
tím je příjemci poskytnuta výhoda, jak vyžaduje čl. 3 odst. 2.
(139)
Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhodě pro vyvážející výrobce a specifičnosti je tato subvence napadnutelná.
e) Výpočet výše subvence
(140)
Ustanovení čl. 6 písm. b) základního antisubvenčního nařízení stanoví, že výhoda u preferenčních půjček by se měla vypočítat jako rozdíl mezi částkou zaplacených úroků a částkou, která by byla zaplacena za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by podnik (příjemce půjčky) mohl získat na trhu. Jak již bylo uvedeno, vzhledem k neexistenci smysluplného posouzení rizik stanovila Komise pro srovnatelné obchodní půjčky tržní referenční hodnotu.
(141)
Výhoda byla vypočtena pro období šetření jako rozdíl mezi úroky skutečně zaplacenými v průběhu období šetření a úroky, které by byly zaplaceny při použití referenční hodnoty.
(142)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že Komise použila pro výpočet zvýhodnění nesprávnou úrokovou sazbu, kterou skutečně zaplatila daná společnost za jednu půjčku. Toto tvrzení bylo přijato a Komise výpočet opravila. Opravený výpočet však neměl žádný účinek na zjištěné subvenční rozpětí.
(143)
Subvenční rozpětí vypočtená pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku na základě této metodiky mají tuto podobu:
Preferenční úvěry
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Chongqing Polycomp International Corporation
6,3 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (26)
2,6 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
7,4 %
4.2. Další režimy preferenčních půjček
(144)
Během období šetření nedostali vyvážející výrobci zařazení do vzorku žádné finanční příspěvky v rámci ostatních režimů preferenčních půjček uvedených v bodě C.3 výše.
5. Grantové programy
(145)
Společností zařazené do vzorku nedostaly během období šetření žádný finanční příspěvek z programů „Famous Brands“, „China World Top Brands“ ani „Funds for Outward Expansion of Industries in Guangdong Province“.
5.1. Zvláštní grantové programy a granty
a) Úvod
(146)
Společnosti zařazené do vzorku dostaly jednorázové granty od různých vládních orgánů na různých úrovních, z čehož vyplynulo přijetí výhody během období šetření. Má se za to, že tyto granty spadají pod grantové programy, jež jsou uvedeny v podnětu, neboť žadatel tvrdil, že výrobci nekonečných skleněných vláken získali jednorázové granty od provinčních a místních orgánů samosprávy a že tyto granty jim přinesly výhodu, protože finanční prostředky obdrželi bez přiměřeného plnění.
(147)
Komise nabídla vládě ČLR konzultace o těchto zvláštních grantech.
(148)
Vláda ČLR se postavila proti konzultacím s argumentem, že by to nebylo v souladu s Dohodou o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jelikož takové konzultace by se měly uskutečnit před zahájením šetření a pro čínské orgány by bylo nepřiměřenou zátěží, kdyby měly ověřovat informace týkající se každého jednotlivého režimu.
(149)
Většina grantů byla v zanedbatelné výši. Proto je Komise dále neprošetřovala.
(150)
Komise však přešetřila jeden zvláštní a relativně velký grant na vybudování ubytovny pro zaměstnance společnosti, který byl poskytnut jedné ze společností zařazených do vzorku, a u něhož se má za to, že má vazbu na grantové programy uvedené v podnětu.
b) Závěr
(151)
Jednorázový charakter výše uvedeného grantu svědčí jasně o tom, že nebyl dostupný jiným společnostem, a byl tudíž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního antisubvenčního nařízení. Na základě shromážděných důkazů o poskytnutí tohoto grantu a vzhledem k neexistenci jakýchkoli dalších informací má Komise za to, že tento grant představuje subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního antisubvenčního nařízení, čímž byla poskytnuta dotčenému vyvážejícímu výrobci výhoda.
(152)
Po poskytnutí informací přišla společnost, jež obdržela grant, s tvrzením, že jí byl grant poskytnutý na obnovu dlouhodobých aktiv, která se odepisují 50 let. Tato subvence by se tedy měla rozepsat na 50 let a při výpočtu subvenčního rozpětí by se měla brát v potaz jen 1/50, která odpovídá výhodě obdržené v období šetření.
(153)
Společnost nepředložila žádný důkaz, jenž by zdůvodňoval odpisové období 50 let u investic do dlouhodobých aktiv, v tomto případě do budovy používané jako ubytovna zaměstnanců. Skutečné odpisové období dlouhodobých aktiv společnosti je obvykle mnohem kratší a odpovídá 10 až 20 rokům. Na tomto základě lze tedy soudit, že zvýhodnění získané tímto grantem je zanedbatelné, a proto by nemělo být napadnuto.
6. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
6.1. Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ pro podniky se zahraničními investicemi
a) Úvod
(154)
Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ opravňuje podniky se zahraničními investicemi k tomu, aby první dva roky neplatily žádnou daň z příjmu právnických osob a tři následující roky platily pouze 12,5 % místo 25 %.
b) Právní základ
(155)
Právním základem tohoto programu je článek 8 zákona Čínské lidové republiky o dani z příjmů podniků se zahraničními investicemi a zahraničních podniků (dále jen „zákon o dani týkající se podniků se zahraničními investicemi“) a článek 72 prováděcích pravidel k zákonu Čínské lidové republiky o dani z příjmů podniků se zahraničními investicemi a zahraničních podniků. Podle vlády ČLR byl tento program ukončen podle článku 57 zákona o dani z příjmů podniků z roku 2008 s přechodným obdobím do konce roku 2012. Z uvedeného zákona tedy jasně vyplývá, že v rámci tohoto režimu by existovala výhoda v zdaňovacím období 2012.
c) Závěry šetření
(156)
Uvedený režim „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ přinesl výhody podnikům v průběhu účetního roku 2012, načež byl podle čínské vlády uvedený režim zrušen. Žádná ze společností zařazených do vzorku není podnikem v zahraničním vlastnictví, který by byl způsobilý k využívání uvedeného daňového režimu v průběhu období šetření.
d) Závěr
(157)
Společnosti zařazené do vzorku nedostaly v rámci tohoto programu během období šetření žádný finanční příspěvek. Šetřením se dále zjistilo, že vláda ČLR tento právní režim skutečně zrušila.
6.2. Podniky využívající nové a špičkové technologie
a) Úvod
(158)
Na základě tohoto programu mohou společnosti, které jsou schopny prokázat splnění určitého souboru kritérií k získání statusu „podniku využívajícího nové a špičkové technologie“, využívat sníženou sazbu u daně z příjmů právnických osob ve výši 15 % v porovnání s běžnou sazbou 25 %.
b) Právní základ
(159)
Právní základ tohoto programu tvoří čl. 28 odst. 2 zákona o dani z příjmů podniků z roku 2008 společně se „správními opatřeními pro určení podniku využívajícího nové a špičkové technologie“ (Guo Fa Ke Huo [2008] č. 172); a článek 93 nařízení, kterými se provádí zákon o dani z příjmu podniků, společně s Oznámením státní daňové správy o otázkách týkajících se daně z příjmů podniků využívajících nové a špičkové technologie (Guo Shui Han [2008] č. 985).
c) Závěry šetření
(160)
Tento režim se použije na podniky, které vláda ČLR uzná za podniky využívající nové a špičkové technologie. Aby byly podniky pro tento režim způsobilé, musí mít základní nezávislá práva duševního vlastnictví a musí splňovat následující požadavky, které jsou stanoveny v uvedeném právním základě a lze je shrnout takto:
a)
jejich výroba spadá pod definici výrobků v „oblastech špičkových technologií s klíčovou státní podporou“;
b)
jejich celkové výdaje na výzkum a vývoj tvoří 3-6 % celkového příjmu z prodeje;
c)
jejich příjem z výrobků v oblasti špičkových a nových technologií činí více než 60 % celkového příjmu z prodeje;
d)
pracovníci zapojení do výzkumu a vývoje představují 10 % z celkového počtu zaměstnanců;
e)
ostatní požadavky stanovené „správními opatřeními pro podniky využívající špičkové a nové technologie z roku 2008“ jsou splněny.
(161)
Bylo zjištěno, že někteří vyvážející výrobci zařazení do vzorku tento režim využívají, a platí tedy daň z příjmu právnických osob pouze ve výši 15 % a nikoli 25 %. Tyto společnosti požádaly o status podniků využívajících nové a špičkové technologie a obdržely úřední oznámení, že splnily kritéria režimu, a jsou proto způsobilé k tomu, aby svá přiznání k dani právnických osob vyplnily odpovídajícím způsobem.
d) Závěr
(162)
Komise je toho názoru, že v případě tohoto režimu se jedná o subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě prominutých příjmů vlády ČLR, čímž dotčené společnosti získávají výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře.
(163)
Tato subvence je specifická, jak je definováno v čl. 4 odst. 2 písm. a) základního antisubvenčního nařízení, jelikož je omezena na podniky, které získaly osvědčení podniků využívajících špičkové a nové technologie a splňují všechny požadavky správních opatření z roku 2008. Společnosti zařazené do vzorku vyvážejících výrobců toto osvědčení získaly. Právními předpisy nebo orgánem poskytujícím subvenci nebyla stanovena žádná objektivní kritéria pro způsobilost.
(164)
Po poskytnutí informací vláda ČLR zpochybnila závěry Komise, přičemž tvrdila, že kritéria způsobilosti byla objektivní a platila stejně pro všechny společnosti v ČLR. Kritérium specifičnosti tedy nesplňují.
(165)
Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Grant mohou dostat jen společnosti se zvláštní charakteristikou (podniky využívající špičkové a nové technologie), nikoli všechna odvětví a všechny sektory. Způsobilost navíc rovněž není automatická, ale závisí na udělení osvědčení podniku využívajícímu špičkové a nové technologie, které vydává příslušný orgán na základě vlastního uvážení. Tento režim je tudíž v podstatě specifický.
(166)
Komise proto tuto subvenci považuje za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(167)
Komise vypočítala výši napadnutelné subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně placené v průběhu období šetření a výší daně, kterou v období šetření skutečně zaplatily dotčené společnosti.
Podniky využívající nové a špičkové technologie
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Chongqing Polycomp International Corporation
0,0 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (27)
1,3 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,8 %
6.3. Snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně
a) Úvod
(168)
Tento program umožňuje společnosti uplatnit daňové úlevy na nákup tuzemského zařízení, pokud je projekt v souladu s průmyslovou politikou čínské vlády. Na dodatečné zvýšení daňové povinnosti z předchozího roku se může uplatňovat daňová úleva až do výše 40 % nákupní ceny tuzemského zařízení.
b) Právní základ
(169)
Právním základem tohoto programu jsou prozatímní opatření, která se týkají slevy na dani z příjmu u investic do zařízení vyrobených v tuzemsku pro projekty technologické modernizace ze dne 1. července 1999 a oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření státní daňové správy týkající se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] s účinností od 1. ledna 2008.
c) Závěry šetření
(170)
Vláda ČLR tvrdila, že tento program byl ukončen počínaje lednem 2008, a to v souladu se zmíněným oznámením č. 52. Šetření však odhalilo, že jedna společnost zařazená do vzorku těžila z tohoto programu během období šetření.
d) Závěr
(171)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě prominutých příjmů vlády ČLR v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje příjemcům výhodu ve výši, která se rovná daňové úspoře ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního anitsubvenčního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního antisubvenčního nařízení, neboť daňová úspora závisí na přednostním používání domácího zboží na úkor zboží dováženého.
e) Výpočet výše subvence
(172)
Komise vypočítala výši napadnutelné subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně placené v průběhu období šetření a výší daně, kterou v období šetření skutečně zaplatily dotčené společnosti.
(173)
Subvenční sazba zjištěná pro tuto subvenci podniku Jiangsu Changhai Group během období šetření činí 0,2 %.
(174)
Po poskytnutí informací přišel jeden vyvážející výrobce s tvrzením, že v rámci režimu „Snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně“ nebyl způsobilý k získání finančního příspěvku, jelikož nebyl podnikem se zahraničními investicemi. Komise mu tedy na základě dostupných údajů chybně připsala zvýhodnění podle tohoto režimu. Rovněž tvrdil, že byly zjištěny menší početní chyby. Obě tvrzení byla přijata a výpočet subvenčního rozpětí byl odpovídajícím způsobem opraven.
6.4. Jiné režimy osvobození od přímých daní a programy jejich snížení
(175)
Byl přezkoumán také zápočet daně za VaV. Toto opatření se však týkalo zanedbatelných částek. Proto ho Komise dále neprošetřovala.
(176)
Během období šetření nedostali vyvážející výrobci zařazení do vzorku žádné finanční příspěvky z jiných programů osvobození od daně uvedených v bodě C.3 výše.
7. Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
7.1. Osvobození od DPH a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení
a) Úvod
(177)
Tento program stanoví osvobození od DPH a dovozních cel ve prospěch podniků se zahraničními investicemi nebo tuzemských podniků na dovoz investičního zařízení použitého v jejich výrobě. Osvobození od daně je podmíněno tím, že zařízení nesmí být uvedeno na seznamu nezpůsobilých zařízení a že podnik musí obdržet osvědčení o státem upřednostňovaném projektu, jež vydávají čínské orgány nebo Národní komise pro rozvoj a reformy v souladu s příslušnými právními předpisy o investicích, daních a clech.
b) Právní základ
(178)
Právní základ tohoto programu tvoří Oběžník Státní rady o úpravě daňové politiky v případě dováženého zařízení, Guo Fa č. 37/1997, Oznámení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy o úpravě některých preferenčních politik týkajících se cla na dovoz, sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, Oznámení Národní komise pro rozvoj a reformy č. 316/2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem upřednostňovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a Katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi a tuzemské podniky, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
c) Závěry šetření
(179)
Všechny společnosti zařazené do vzorku z tohoto režimu těžily.
d) Závěr
(180)
Má se za to, že uvedený program poskytuje finanční příspěvek v podobě prominutých příjmů vlády ČLR ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), neboť podniky se zahraničními investicemi a další způsobilé tuzemské podniky jsou osvobozené od platby DPH nebo cel, které by byly jinak splatné. Poskytuje tedy výhodu společnostem z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení. Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního antisubvenčního nařízení, neboť právní předpisy, kterými se tento orgán řídí, omezují přístup k subvenci na podniky, které investují v rámci specifické obchodní kategorie taxativně vymezené zákonem a které patří buď do upřednostňované kategorie nebo do zakázané kategorie B v rámci Katalogu pro orientaci průmyslu v oblasti zahraničních investic a převodu technologií, nebo které jsou v souladu s Katalogem klíčových odvětví, výrobků a technologií, jejichž rozvoj upřednostňuje stát.
(181)
Po poskytnutí informací vláda ČLR zpochybnila závěry Komise, přičemž tvrdila, že kritéria způsobilosti byla objektivní a platila stejně pro všechny společnosti v ČLR. Kritérium specifičnosti tedy nesplňují. Vláda ČLR však nepoukázala na žádné konkrétní ustanovení v právních předpisech, které by doložilo její stanovisko, a nepředložila ani žádný přesvědčivý důkaz o tom, že způsobilost je automatická.
(182)
Vláda ČLR i jeden vyvážející výrobce také tvrdili, že Komise nemůže napadnout možné zvýhodnění v oblasti DPH, které snad získaly tři společnosti zařazené do vzorku, jelikož v minulosti přiznané osvobození od DPH se s účinností od roku 2009 již nemohlo využívat. Když se tedy předpokládá průměrné 5leté až 10leté odpisové období dotčeného dovezeného zařízení, údajné zvýhodnění by buď skončilo před uložením opatření nebo by pravděpodobně nepokračovalo během celého pětiletého trvání opatření.
(183)
Komise poznamenává, že odpisové období je u některého dovezeného zařízení mnohem delší než 10 let a v některých případech mohlo trvat 15 či 20 roků. Komise každopádně nenapadla žádné zvýhodnění vzniklé z nákupů dovezeného zařízení po roce 2009. Vláda ČLR navíc uznává, že tyto společnosti mohly těžit z daného režimu ještě „chvíli poté“, tj. po uložení opatření. Tento argument se proto odmítá.
e) Výpočet výše subvence
(184)
Výše napadnutelné subvence se vypočítává s ohledem na zvýhodnění, které získal příjemce a jehož existence byla v průběhu období šetření zjištěna. Má se za to, že zvýhodnění příjemce se rovná výši DPH a osvobození od cel na dovážené zařízení. Aby se zajistilo, že se napadnutelná částka bude vztahovat pouze na období šetření, byla získaná výhoda odepisována po dobu životnosti zařízení v souladu s běžnými účetními postupy vyvážejícího výrobce.
(185)
Subvenční sazba zjištěná pro tento program během období šetření činí u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku:
Osvobození od DPH a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Chongqing Polycomp International Corporation
0,5 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (28)
0,1 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,5 %
7.2. Jiné režimy osvobození od nepřímých daní a programy jejich snížení
(186)
Během období šetření nedostali vyvážející výrobci zařazení do vzorku žádné finanční příspěvky z jiných programů osvobození od nepřímých daní uvedených v bodě C.3 výše.
8. Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
8.1. Poskytnutí surovin, elektřiny, vody
(187)
V průběhu období šetření nebyla zjištěna žádná subvence spojená s nákupem surovin, vody nebo elektřiny vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku v průběhu období šetření.
8.2. Poskytování práv k užívání pozemků
a) Úvod
(188)
Společnosti nesmí v ČLR přímo nakupovat pozemky, mohou si pouze koupit práva k užívání pozemků od místních orgánů.
b) Právní základ
(189)
Zákon ČLR o správě půdy uvádí, že veškerá půda patří lidu a nelze ji kupovat či prodávat, ale stanoví podmínky, za kterých lze prodávat práva k užívání pozemků podnikům, a to v zadávacím řízení, nabídkovém řízení nebo v dražbě.
c) Závěry šetření
(190)
Systém dražby by v zásadě umožnil trhu posoudit cenu konkrétního práva k užívání pozemků, a cena by tedy byla stanovena nezávisle. Vláda ČLR však uvedla, že v každém případě stanoví spodní hranici cen pro každý stupeň pozemku (pozemky jsou ohodnoceny stupněm od 1 do 15 na základě kvality parcely), pod které nesmí cena práva k užívání pozemku klesnout.
(191)
Vláda ČLR má rovněž pod kontrolou nabídku pozemků tím, že pro jednotlivé provincie a na každý rok stanoví omezenou kvótu pozemků, k nimž lze prodávat práva k užívání pro průmyslové účely nebo pro účely bydlení.
(192)
V každém případě, u žádného nákupu práva k užívání pozemku vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku Komise neshledala žádné důkazy dražebního postupu, který by nezávisle stanovil cenu práva k užívání pozemků. Vyvážející výrobce ocenil pozemek vyvolávací cenovou nabídkou a jelikož byl jediným zájemcem, získal právo k užívání pozemku. Po poskytnutí informací vláda ČLR prohlásila, že nesouhlasí se závěry Komise o tom, že v ČLR není funkční trh pro prodej práv na užívání pozemků. Na podporu tohoto stanoviska však nepředložila žádné nové argumenty.
(193)
Závěry šetření potvrzují, že situace týkající se poskytování a nabývání pozemků v ČLR je nejasná a netransparentní a že ceny často svévolně stanovují úřady. Úřady stanoví ceny podle systému oceňování městských pozemků, který jim při určování ceny pozemků pro průmyslové využití ukládá kromě dalších kritérií povinnost brát v úvahu průmyslovou politiku (29).
(194)
Také z nezávislých veřejně dostupných informací lze usuzovat, že pozemky v ČLR jsou poskytovány za ceny nižší, než jsou běžné tržní sazby (30).
(195)
Ve skutečnosti tedy společnosti zařazené do vzorku zaplatily cenu stanovenou vládou ČLR. Právo k užívání pozemků se poskytuje za cenu nižší než přiměřenou v porovnání s referenční tržní hodnotou, která je uvedena v písmeni e) níže.
(196)
Situaci týkající se pozemků v ČLR rozebírá rovněž pracovní dokument MMF, který potvrzuje, že při poskytování práv k užívání pozemků čínským podnikům nejsou respektovány tržní podmínky (31).
d) Závěr
(197)
Komise dospěla k závěru, že poskytování práv k užívání pozemků vládou ČLR je nutno pokládat ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 3 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení za subvenci v podobě dodání zboží, a společnostem tím byla poskytnuta výhoda. Jelikož šetření neprokázalo existenci fungujícího trhu pro prodej práv k užívání pozemků v ČLR, použití vnější referenční hodnoty (viz písmeno e) níže) ukazuje, že částka, kterou vývozci zařazení do vzorku zaplatili za práva k užívání pozemků, je nižší než tržní sazba.
(198)
Jak je podrobně vysvětleno v 67. až 82. bodě odůvodnění, subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a c) základního antisubvenčního nařízení, protože rozhodnutí Státní rady č. 40 ukládá veřejným orgánům povinnost zajistit, aby byly pozemky poskytovány upřednostňovaným odvětvím, k nimž patří i odvětví nekonečných skleněných vláken, jak je podrobně vysvětleno v 67. až 82. bodě odůvodnění. Článek 18 rozhodnutí č. 40 objasňuje, že odvětví, která jsou „omezená“, nebudou mít k právům k užívání pozemků přístup.
e) Výpočet subvenčního rozpětí
(199)
Výhodu tedy představuje rozdíl mezi cenou zaplacenou za právo k využívání pozemků a vhodným vnějším referenčním základem.
(200)
Komise považuje Tchaj-wan za vhodný vnější referenční základ z těchto důvodů:
a)
srovnatelná úroveň hospodářského rozvoje, HDP a hospodářských struktur na Tchaj-wanu a ve většině provincií a měst v ČLR, kde sídlí vyvážející výrobci zařazení do vzorku;
b)
fyzická blízkost ČLR a Tchaj-wanu;
c)
vysoký stupeň rozvoje průmyslové infrastruktury na Tchaj-wanu a v mnoha provinciích v ČLR;
d)
silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Tchaj-wanem a ČLR;
e)
vysoká hustota obyvatelstva v mnoha provinciích ČLR a na Tchaj-wanu;
f)
podobný typ pozemků a obchodních transakcí použitých pro stanovení relevantního referenčního základu na Tchaj-wanu a v ČLR a
g)
společné demografické, jazykové a kulturní charakteristické rysy Tchaj-wanu a ČLR.
(201)
Po poskytnutí informací vznesla vláda ČLR námitku proti použití Tchaj-wanu coby referenčního základu s tím, že hustota obyvatelstva na Tchaj-wanu je mnohokrát vyšší než v ČLR, a kvůli tomu jsou ceny a situace pozemků v obou zemích nesrovnatelné. Komise nicméně soudí, že z mnoha důvodů uvedených v předchozím bodě odůvodnění byl tento referenční základ zvolen rozumně.
(202)
Kromě toho po poskytnutí informací jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku uvedl, že použití Tchaj-wanu není vhodné s ohledem na hospodářské podmínky v provincii, ve které se nachází, nicméně nenavrhl žádné jiné řešení. Tvrdil rovněž, že fyzická blízkost ČLR a Tchaj-wanu by se neměla považovat za platné kritérium pro volbu této konkrétní referenční hodnoty, ale své tvrzení nezdůvodnil. Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy jiné návrhy řešení referenční hodnoty, použití Tchaj-wanu se potvrzuje.
(203)
Vzhledem ke všem těmto faktorům dospěla Komise k závěru, že ceny práv k užívání pozemků v ČLR, pokud by na trhu převládaly tržní podmínky, by pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku byly velmi podobné cenám pozemků na Tchaj-wanu.
(204)
Průměrné ceny pozemků na Tchaj-wanu v roce 2012 byly převzaty od Odboru průmyslu Ministerstva hospodářství a upraveny zpětně o inflaci a růst HDP za účelem stanovení referenční ceny pro pozemky v jednotlivých kalendářních letech. Vzhledem k tomu, že práva k užívání pozemků platí 50 let a po tuto dobu se odepisují, výhoda v období šetření činí 1/50 rozdílu mezi referenční cenou a skutečně uhrazenou cenou.
(205)
Subvenční sazba zjištěná pro poskytování pozemků za cenu nižší než přiměřenou činí:
Poskytování pozemků za cenu nižší než přiměřenou
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Chongqing Polycomp International Corporation
2,9 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (32)
1,6 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
1,6 %
9. Závěr ohledně subvencování
(206)
Komise vypočítala výši napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního antisubvenčního nařízení pro šetřené společnosti a jednotlivé režimy a sečtením těchto výsledků vypočítala celkovou výši subvence pro každého vyvážejícího výrobce za období šetření.
(207)
Pro výpočet níže uvedených celkových subvenční rozpětí Komise nejprve vypočítala procento subvencování, což je podíl výše subvence na celkovém obratu společnosti. Tato procentuální hodnota pak byla použita k výpočtu subvence poskytnuté na vývoz dotčeného výrobku do Unie v období šetření.
(208)
Dále byla vypočítána výše subvence na tunu dotčeného výrobku vyvezeného do Unie v průběhu období šetření a níže uvedená rozpětí byla vypočítána jako procento hodnoty nákladů, pojištění a přepravného („CIF“) stejného vývozu za tunu.
(209)
V souladu s čl. 15 odst. 3 základního antisubvenčního nařízení je celkové rozpětí subvence pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku vypočteno na základě váženého průměru subvenčního rozpětí zjištěného pro spolupracující vyvážející výrobce zařazené do vzorku, s výjimkou skupiny, do níž patří vyvážející výrobce, na něhož se vztahují ustanovení čl. 28 odst. 1.
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (33)
5,8 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3 %
Ostatní spolupracující společnosti
10,2 %
D. ÚJMA
1. Výroba v Unii a výrobní odvětví v Unii
(210)
Během období šetření vyrábělo obdobný výrobek v Unii osm výrobců. Tito výrobci tvoří „výrobní odvětví Unie“ ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního antidumpingového nařízení a čl. 9 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(211)
Celková výroba v Unii během období šetření byla stanovena mezi 530 000 a 580 000 tunami. Komise stanovila tento údaj na základě všech dostupných informací o výrobním odvětví Unie, jak je poskytlo sdružení APFE. Jak je uvedeno v 17. bodě odůvodnění, do vzorku byli vybráni tři výrobci v Unii, kteří představují 52 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
(212)
Na základě informací obsažených v podnětu/žádosti o přezkum, kde byly zpřístupněny skutečné makroekonomické ukazatele žadatelů, a na základě toho, že pouze velmi omezený počet výrobců v Unii nebyl ve skupině žadatelů, je zřejmě vhodné nezveřejňovat skutečné celkové makroekonomické ukazatele týkající se všech výrobců v Unii, neboť by to každé zúčastněné straně umožnilo dovtípit se chybějící údaje o konkrétních společnostech, které žádost nepodaly.
(213)
Po poskytnutí konečných informací vznesla vláda ČLR námitky proti důvěrnému zacházení a proti uvádění rozmezí v případě celkové spotřeby v Unii a dalších ukazatelů makroekonomické újmy.
(214)
Na základě žádosti a po předložení pádných důvodů má Komise povinnost respektovat důvěrné údaje výrobců, kteří nejsou žadateli. Odhalení přesných makroekonomických ukazatelů by umožnilo identifikaci důvěrných údajů těchto výrobců a poškodilo by jejich zájmy. Tato námitka se proto zamítá.
2. Spotřeba v Unii
(215)
Komise stanovila spotřebu v Unii na základě i) objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie podle údajů poskytnutých sdružením APFE a ii) dovozu z třetích zemí podle údajů Eurostatu (Comext).
(216)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 1
Spotřeba v Unii (v tunách)
2010
2011
2012
OŠ
Celková spotřeba v Unii
700 000 - 750 000
680 000 - 730 000
710 000 - 760 000
720 000 - 770 000
Index (2010 = 100)
100
97
101
103
Zdroj: Údaje poskytnuté sdružením APFE; Eurostat (Comext)
(217)
Mezi rokem 2010 a obdobím šetření se spotřeba Unie zvýšila o 3 %.
(218)
Po poskytnutí konečných informací přišel jeden uživatel s tvrzením, že spotřeba Unie klesla v roce 2009 téměř o 30 %. Tvrdil, že z tohoto pohledu není 3 % zvýšení v roce 2010 významné. Komise však toto zvýšení nehodnotila jako významné, ale poznamenala, že v posuzovaném období se spotřeba zvýšila.
3. Dovoz z dotčené země
3.1. Objem dumpingového a subvencovaného dovozu a jeho podíl na trhu
(219)
Níže uvedená analýza zahrnuje dumpingový a subvencovaný dovoz od stejných výrobců v ČLR zařazených do vzorku a za stejné období šetření.
(220)
Objem dovozu dotčeného výrobku z ČLR se vyvíjel takto:
Tabulka 2
Objem dovozu (v tunách), podíl na trhu
2009
2010
2011
2012
OŠ
Objem dovozu (v tunách)
98 916
152 514
109 172
125 781
130 958
Index (2010 = 100)
65
100
72
82
86
Index (2009 = 100)
100
154
110
127
132
Podíl na trhu
13 % - 18 %
19 % - 24 %
13 % - 18 %
15 % - 20 %
15 % - 20 %
Index (2010 = 100)
87
100
73
81
83
Index (2009 = 100)
100
115
84
93
97
Zdroj: Eurostat (Comext)
(221)
Objem dovozu z ČLR se během posuzovaného období snížil o 14 % a jeho podíl na trhu o 17 %. Rok 2010 však není vhodným referenčním rokem a trend dovozu by byl přesněji analyzován, kdyby se bral v úvahu také předcházející rok 2009, jak ukazuje tabulka výše. Rok 2010 se vyznačoval velkým hromaděním zásob čínských výrobků z nekonečných skleněných vláken u dovozců v Unii před uložením prozatímních cel v září 2010. Šetření skutečně odhalilo, že během prvních devíti měsíců roku 2010 bylo z ČLR dovezeno mnohem větší množství než obvykle. Dovoz z ČLR v roce 2009 činil přibližně 99 000 tun, zatímco v roce 2010 přesáhl 152 000 tun, aby poté v roce 2011 klesl na zhruba 109 000 tun. Tento vývoj ukazuje jasný nárůst dovozu po roce 2009. Od roku 2011 se čínský dovoz zvýšil o 20 % v objemovém vyjádření, což vedlo k opětovnému zvýšení podílu na trhu o 2 procentní body.
(222)
Několik stran zopakovalo svá tvrzení, že mezi rokem 2010 a koncem období šetření dovoz z ČLR a jeho podíl na trhu klesl, a že tedy nebylo prokázáno významné zvýšení dovozu, jak to požaduje čl. 3 odst. 2 antidumpingové dohody WTO a čl. 15 odst. 2 dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Dále tvrdí, že rok 2009 není vhodným referenčním rokem z těchto důvodů: i) v základním antidumpingovém nařízení a základním antisubvenčním nařízení neexistuje právní základ a senát ve věci Mexico-Steel Pipes and Tubes rozhodl, že „vyšetřujícímu orgánu není dovoleno používat časové podmnožiny určitého období“, ii) neexistuje důkaz pro tvrzení, že dovoz v roce 2010 byl výsledkem vytváření zásob a iii) údaje za rok 2009 nebyly zohledněny při jiných aspektech posouzení újmy, kvůli čemuž je tedy toto posouzení neobjektivní.
(223)
Pokud jde o první a třetí tvrzení, základní antidumpingové nařízení a základní antisubvenční nařízení jakožto rozhodné právní předpisy podrobně nestanoví, jaké období je třeba brát v úvahu pro účely analýzy trendů. Není tedy důvod, proč nezohledňovat rok 2009 pro účely analýzy trendů dovozu z ČLR. Tím se analýza nestává neobjektivní, naopak, doplňuje analýzu o situaci výrobního odvětví Unie. Jak je uvedeno výše v 219. bodě odůvodnění, rok 2009 byl zohledněn jako doplněk posuzovaného období pouze s ohledem na specifické ukazatele újmy související s čínským dovozem. Co se týče dalších ukazatelů újmy, neexistoval žádný objektivní důvod, proč by se neměly brát plně v potaz všechny roky posuzovaného období.
(224)
Pokud jde o druhé tvrzení, v měsíčních údajích o dovozu z databáze vytvořené v souladu s čl. 14 odst. 6 základního antidumpingového nařízení je výsledek hromadění zásob zcela patrný (viz následující graf č.1) (34). Před uložením prozatímních opatření došlo k prudkému růstu dovozu dotčeného výrobku z ČLR ve druhém a třetím čtvrtletí roku 2010 (u spotřeby to nastalo před koncem roku 2010/začátkem roku 2011 kvůli omezené skladovatelnosti). Neodpovídá to podobnému zvýšení spotřeby, což naznačuje, že tento dovoz byl uskutečněn za účelem vytvoření zásob v očekávání nadcházejícího uložení opatření. Vláda ČLR neposkytla jiné vysvětlení tohoto zvýšení, a Komise se proto může důvodně domnívat, že k tvorbě zásob došlo před uložením prozatímních opatření koncem roku 2010. Dále se to projevuje tím, že úroveň měsíčního dovozu z ČLR v období mezi prozatímními a konečnými opatřeními (čtvrté čtvrtletí roku 2010 a první trimestr roku 2011) byla velmi nízká. Když byla opatření v konečné fázi snížena (v březnu 2011), úrovně měsíčního dovozu se opět zvedly a zůstaly stabilní.
Graf 1
Dovoz dotčeného výrobku z ČLR (množství za měsíc)
Zdroj: Databáze podle čl. 14 odst. 6
3.2. Ceny dumpingového a subvencovaného dovozu
(225)
Ceny čínského dovozu (bez platných antidumpingových cel) se vyvíjely takto:
Tabulka 3
Dovozní ceny
2010
2011
2012
OŠ
Průměrná cena CIF (EUR/t)
911
877
892
834
Index (2010 = 100)
100
96
98
92
Zdroj: Eurostat (Comext)
(226)
Čínské dovozní ceny CIF (bez platných antidumpingových cel) se průběhu posuzovaného období změnily z 911 EUR/t na 834 EUR/t. To představuje snížení o 8 % v průběhu posuzovaného období.
(227)
Vláda ČLR a jeden uživatel tvrdili, že je zavádějící srovnávat průměrné dovozní ceny, když nebyla provedena analýza sortimentu výrobků. Vláda ČLR dále uvedla, že většina dovozu z ČLR se skládala z nejlevnějšího typu výrobku, to znamená z pramenců.
(228)
Na rozdíl od toho, co se tvrdilo, při analýze bylo plně přihlédnuto k sortimentu výrobků, protože Komise porovnala prodejní ceny čínských vyvážejících výrobců s prodejními cenami výrobců v Unii zařazených do vzorku za každý typ výrobku. Stejně se postupovalo i v původním šetření.
(229)
Po poskytnutí konečných informací požádala vláda ČLR o čínské dovozní ceny jednotlivých typů výrobku v tabulce č. 3 vzhledem k tomu, že údaje o jednotlivých typech výrobku se používají pro výpočet cenového podbízení a rozpětí újmy.
(230)
Průměrná čínská dovozní cena z tabulky č. 3 se používá k znázornění trendu po celé posuzované období. Za účelem vykázání trendů je použití průměrných cen na místě. Pro určení cenového podbízení a pro výpočet rozpětí újmy byly použity údaje pro jednotlivé typy výrobku.
(231)
Za účelem určení cenového podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dovozu čínských výrobců zařazených do vzorku účtovanými prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF a příslušně upravenými o cla, antidumpingová cla a náklady po dovozu. Porovnání cen bylo provedeno podle jednotlivých typů u transakcí na stejné obchodní úrovni. Výsledek tohoto srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl vážené průměrné ceny ze závodu výrobců v Unii zařazených do vzorku během období šetření. Výsledek ukázal u jednoho velkého čínského vývozce do Unie rozpětí cenového podbízení ve výši 2 %, a to i přes platná antidumpingová opatření (a cla), která byla k dovozní ceně připočtena. Velká většina jiných dovozů se uskutečnila za ceny srovnatelné s cenami Unie.
(232)
Po poskytnutí konečných informací přišel jeden vyvážející výrobce s tvrzením, že u tří kontrolních čísel výrobků (PCN) jsou nepřesné hodnoty CIF.
(233)
Toto tvrzení bylo správné a Komise upravila příslušné hodnoty CIF, což vedlo k malé změně v rozpětí cenového podbízení a prodeje pod cenou u tohoto vyvážejícího výrobce (viz 440. bod odůvodnění).
(234)
Několik stran namítalo, že během období šetření nedocházelo k významnému cenovému podbízení. Uvedly, že rozpětí cenového podbízení u jediného vývozce ve výši 2 % je téměř zanedbatelné (de minimis) a nelze ho považovat za významné. Kromě toho se odvolávají na praxi Komise, která měla obvykle za to, že omezené cenové podbízení nebo prodej pod cenou do 6 % nemá žádný účinek na obecnou cenovou hladinu v Unii kvůli omezenému objemu vývozu.
(235)
Navzdory současným antidumpingovým clům stále dochází k cenovému podbízení. Odvolávat se na praxi Komise je zavádějící. V případě „těžké sody“ (35) bylo rozhodnuto, že 6 % cenové podbízení nemá prakticky žádný účinek na všeobecnou cenovou hladinu kvůli omezenému objemu dovozu ve spojení s tržním podílem vyvážející země ve výši 1,4 %. Pro porovnání lze uvést, že tržní podíl ČLR v období šetření se pohyboval mezi 15 % a 20 %. V případě „některých laserových optických snímacích systémů“ (36) se odkazovalo na omezené cenové podbízení dotčeného dovozu s ohledem na i) velké zvýšení spotřeby Unie (129 %) a ii) povahu dotčeného výrobku coby nehomogenního výrobku s velmi pestrými rysy a technickými rozdíly, jehož se dotýká rychlý technologický rozvoj. V aktuálních šetřeních má trh dotčeného výrobku úplně jinou povahu a velikost cenového podbízení se tudíž musí posuzovat v podmínkách tohoto zvláštního trhu. Dotčený výrobek je základní homogenní vyztužovací výrobek na trhu, který je dosti stabilní. Takový trh je citlivější na cenové rozdíly a i menší cenový rozdíl může mít na trh velký vliv. Závěry Komise se nemění jen proto, že nedošlo k většímu cenovému podbízení. Tento prvek byl naopak při posuzování plně zohledněn. Každý případ je každopádně posuzován individuálně podle jeho vlastních specifik a obrázek o újmě se skládá z mnoha ukazatelů, z nichž ani jeden nemůže mít rozhodující význam.
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(236)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 4 základního antisubvenčního nařízení byly v rámci analýzy účinků dumpingového a subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie posouzeny všechny ekonomické ukazatele, které v posuzovaném období ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie.
(237)
Jak je uvedeno v 17. až 25. bodě odůvodnění, byl za účelem určení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku.
(238)
Pro účely analýzy újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise posoudila makroekonomické ukazatele na základě údajů uvedených v podnětu a v žádosti o přezkum a též v následujících podáních a, pokud to bylo možné, zkontrolovala je se statistickými údaji. Údaje se vztahovaly na všechny výrobce v Unii. Komise posoudila mikroekonomické ukazatele na základě údajů obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Oba soubory údajů byl shledány jako reprezentativní pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(239)
Makroekonomické ukazatele jsou tyto: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, rozsah dumpingového a subvenčního rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu nebo subvencí.
(240)
Mikroekonomické ukazatele jsou tyto: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.
5. Makroekonomické ukazatele
5.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(241)
Kolísání roční výroby je ve výrobním odvětví Unie běžné, protože je nutno provádět přestavbu pecí každých 7 až 10 let, kvůli čemuž se během roku před přestavbou produkuje vyšší objem výroby do zásob, a v roce, kdy je pec odstavena za účelem obnovy, je objem výroby nižší. V roce, kdy je pec odstavena za účelem přestavby, je také nižší výrobní kapacita.
(242)
S přihlédnutím k těmto omezením se celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 4
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
OŠ
Objem výroby (v tunách)
560 000 - 610 000
580 000 - 630 000
510 000 - 560 000
530 000 - 580 000
Index
100
103
92
95
Výrobní kapacita (v tunách)
670 000 - 720 000
680 000 - 730 000
650 000 - 700 000
640 000 - 690 000
Index
100
101
97
96
Využití kapacity
84 %
86 %
81 %
84 %
Index
100
102
95
99
Zdroj: Údaje poskytnuté sdružením APFE
(243)
V podmínkách rostoucí spotřeby Unie (o 3 %) vyrábělo výrobní odvětví Unie mezi rokem 2010 a obdobím šetření o 5 % méně obdobného výrobku. Též výrobní kapacita se snížila mezi rokem 2010 a obdobím šetření přibližně o 4 %. Využití kapacity zůstalo během posuzovaného období víceméně stabilní s výjimkou poklesu v roce 2012.
(244)
Mezi roky 2011 a 2012 lze pozorovat pokles výroby o 11 procentních bodů a pokles výrobní kapacity o 4 procentní body. Byl to důsledek restrukturalizace výrobního odvětví Unie a uzavření některých jeho závodů. Společnost Ahlstrom, výrobce nekonečných skleněných vláken, ukončila výrobu na konci roku 2011 a společnost Owens Corning Vado Ligure v Itálii uzavřela svůj výrobní závod v roce 2012, neboť nebyly schopny překonat účinky dumpingového dovozu. Výrobní odvětví Unie se však domnívá, že po restrukturalizaci a po obnovení rovných podmínek si může zachovat životaschopnost, což vysvětluje, proč výrobní odvětví Unie stále investuje do přestavby stávajících pecí.
(245)
Po poskytnutí konečných informací přišla vláda ČLR s tvrzením, že Komise odkazovala na podprůměrnou životnost pecí, a proto investice výrobců v Unii nebo využití pecí vykazují výraznou neefektivnost.
(246)
Bylo prokázáno, že výrobní odvětví Unie přijímalo rozhodnutí o přestavbě pecí na základě úvah o výrobě a energetické účinnosti. Neexistovaly náznaky, že životnost pece, tak jak toto kritérium používají výrobci v Unii zařazení do vzorku, není v souladu s osvědčenými postupy a požadavky sortimentu výrobků.
(247)
Několik stran tvrdilo, že je třeba brát v úvahu delší období než období od roku 2010 do období šetření, zvláště kvůli nákladům na přestavbu pecí, které mají vliv na všechny makroekonomické a mikroekonomické ukazatele. Vláda ČLR prohlásila, že nebyly poskytnuty žádné údaje či informace o tom, v kterých letech se výrobci v Unii pustili do přestavby pecí.
(248)
Přestavba pecí se opakuje a je tomuto odvětví vlastní. Je nutná pro zajištění kontinuity provozu a udržení kapacity. Investice do VaV souvisejí přímo s provozní kapacitou a umožňují vyvíjet výrobky přizpůsobené potřebám odběratele. Tyto investice tudíž nejsou pro posuzované období nijak výjimečné. Bez ohledu na uvažovanou dobu jejich trvání budou mít opravy či přestavby pecí vždy vliv na objem produkce. Konkrétní informace společnosti o tom, kdy docházelo k přestavbě, se považují za důvěrné.
(249)
Jeden uživatel také tvrdil, že výrobní odvětví Unie se mohlo vyvarovat škodlivého účinku (subvencovaného a dumpingového dovozu), protože využití kapacity bylo od roku 2010 do konce období šetření víceméně stabilní.
(250)
Výroba obdobného výrobku představuje nepřerušovaný proces, jež nelze přizpůsobovat krátkodobým výkyvům v poptávce. Na víceméně stabilní využití kapacity je nutno pohlížet s ohledem na klesající výrobní kapacitu. Toto tvrzení se proto zamítá.
5.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(251)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie na volném trhu v Unii, objem prodeje na závislém trhu v Unii a odpovídající tržní podíly se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 5
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
OŠ
Objem prodeje na volném trhu v Unii (v tunách)
420 000 - 470 000
390 000 - 440 000
400 000 - 450 000
420 000 - 470 000
Index
100
94
96
99
Tržní podíl prodeje na volném trhu
58 % - 63 %
56 % - 61 %
55 % - 60 %
56 % - 61 %
Index
100
96
95
97
Objem prodeje na závislém trhu v Unii (v tunách)
20 000 - 70 000
30 000 - 80 000
30 000 - 80 000
30 000 - 80 000
Index
100
114
123
121
Tržní podíl prodeje na závislém trhu
4 % - 9 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
Index
100
117
122
118
Zdroj: Údaje poskytnuté sdružením APFE
(252)
Během posuzovaného období mírně (o 1 %) poklesl objem výrobků z nekonečných skleněných vláken, které prodalo výrobní odvětví Unie na volném trhu (tj. odběratelům, kteří nejsou ve spojení). V podmínkách zvýšení spotřeby v Unii o 3 % to však mělo za následek pokles podílu výrobního odvětví Unie na trhu z 58 % - 63 % v roce 2010 na 56 % - 61 % během období šetření. Nižší objem prodeje v roce 2011 je výsledkem hromadění zásob z čínského dovozu v roce 2010, které se postupně dostávaly na trh v roce 2011.
(253)
Během posuzovaného období představoval prodej výrobního odvětví Unie na závislém trhu 11 % až 14 % celkového prodeje (na volném a závislém trhu) výrobního odvětví Unie na trhu Unie. Prodej na závislém trhu vykazoval mezi roky 2010 a 2012 stoupající tendenci a následně se v období šetření ustálil. V absolutních číslech byl tento vzestup prodeje na závislém trhu mezi roky 2010 a 2012 jen omezený.
5.3. Zaměstnanost a produktivita
(254)
Zaměstnanost a produktivita výrobců v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 6
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
OŠ
Počet zaměstnanců
3 450 - 3 950
3 350 - 3 850
3 200 - 3 700
3 000 - 3 500
Index
100
97
95
89
Produktivita (v jednotkách na zaměstnance)
153
163
150
164
Index
100
106
98
107
Zdroj: Údaje poskytnuté sdružením APFE
(255)
Úroveň zaměstnanosti u výrobců v Unii ukazuje, že výrobní odvětví Unie se v průběhu posuzovaného období pokusilo racionalizovat výrobu s cílem snížit výrobní náklady. V průběhu posuzovaného období se počet zaměstnanců skutečně snížil o 11 %.
(256)
Kombinovaný účinek změny počtu zaměstnanců a objemu výroby ve stejném posuzovaném období měl za následek vyšší produktivitu pracovní síly výrobců v Unii, měřenou jako produkci (v tunách) na jednu zaměstnanou osobu za rok, ve výši 7 % mezi rokem 2010 a obdobím šetření.
5.4. Růst
(257)
Jak je uvedeno v 217. bodě odůvodnění, spotřeba v Unii se během posuzovaného období zvýšila o 3 %. Vzhledem k četným aplikacím obdobného výrobku výrobní odvětví Unie a uživatelé očekávají, že tento trend růstu bude pokračovat i v blízké budoucnosti.
5.5. Velikost dumpingového a subvenčního rozpětí a překonání účinků minulého dumpingu nebo subvencování
(258)
Výrobnímu odvětví Unie byla působena újma v důsledku dumpingového dovozu z ČLR až do roku 2011, kdy začala platit cla. Platná cla na dovoz z ČLR byla uzpůsobena tak, aby byly zajištěny rovné podmínky, za nichž by výrobní odvětví Unie mohlo soutěžit s tímto dovozem a překonat účinky způsobené újmy.
(259)
To se však nestalo. Výrobní odvětví Unie je nyní opět ztrátové a nadále ztrácelo podíl na trhu, přestože spotřeba v Unii vzrostla. Dovoz z ČLR nadále přicházel za velmi nízké ceny a získával podíl na trhu. Podíl čínského dovozu na trhu během období šetření stoupl o 3 procentní body nad úroveň před uložením cel (37). Výrobní odvětví Unie restrukturalizovalo a uzavřelo některé ze svých výrobních závodů (viz 244. bod odůvodnění výše). K překonání účinků dřívějšího dumpingu jednoznačně nedošlo.
(260)
Vzhledem k objemu, podílu na trhu a cenám dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR a s přihlédnutím k stávajícím dumpingovým rozpětím (9,6 % a 29,7 %) (38), lze dopad na situaci výrobního odvětví Unie považovat za významný.
(261)
Jelikož se jedná o první antisubvenční šetření ohledně dotčeného výrobku, není překonání účinků dřívější subvence pro posouzení relevantní.
6. Mikroekonomické ukazatele
6.1. Ceny
(262)
Vážené průměrné jednotkové prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 7
Prodejní ceny na volném trhu a na závislém trhu v Unii
2010
2011
2012
OŠ
Průměrná jednotková prodejní cena ze závodu na volném trhu v Unii (EUR/t)
1 061
1 144
1 070
1 035
Index (2010 = 100)
100
108
101
98
Průměrná jednotková prodejní cena ze závodu na závislém trhu v Unii (EUR/t)
1 006
1 031
1 027
989
100
103
102
98
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
Index (2010 = 100)
(263)
V průběhu posuzovaného období klesly jednotkové prodejní ceny na volném trhu o 2 %. Když v září 2010 začala platit prozatímní cla, mohlo výrobní odvětví Unie v roce 2011 zvýšit své ceny. Od roku 2011 se však jednotkové prodejní ceny snížily o 10 %.
(264)
Pokud jde o jednotkové prodejní ceny na závislém trhu (tj. transferové ceny), měly stejnou tendenci jako jednotkové prodejní ceny na volném trhu, přičemž výrobní odvětví Unie zvýšilo v roce 2011 své ceny na závislém trhu a poté tyto jednotkové prodejní ceny klesly o 4 %.
6.2. Průměrné jednotkové výrobní náklady
(265)
Jednotkové výrobní náklady se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 8
Jednotkové výrobní náklady
2010
2011
2012
OŠ
Jednotkové výrobní náklady (v EUR za tunu)
964
990
1 035
976
Index (2010 = 100)
100
103
107
101
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
(266)
Průměrné jednotkové výrobní náklady se mezi lety 2010 a 2012 zvýšily. Po roce 2012 průměrné jednotkové výrobní náklady opět klesly téměř na úroveň roku 2010. Vrchol v roce 2012 lze přičíst určité investiční situaci jednoho výrobce v Unii zařazeného do vzorku. Během celého posuzovaného období stouply průměrné jednotkové výrobní náklady pouze o 1 %.
(267)
Několik uživatelů tvrdilo, že situace jedné společnosti by neměla zdůvodnit obecné závěry. Závěr týkající se jednotkových výrobních nákladů byl takový, že tyto náklady byly víceméně stabilní. Vrchol v roce 2012 nezměnil obecný závěr.
(268)
Jednotkové výrobní náklady jsou založeny na celkovém objemu výroby výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku. Jednotková prodejní cena v tabulce č. 7 vychází z prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení. Tyto dva ukazatele mají tudíž jiný základ a nejsou přímo srovnatelné.
(269)
Po poskytnutí konečných informací přišla CCCLA s tvrzením, že Komise musí poskytnout dostatečně srovnatelné údaje pro posouzení toho, zda kolísání výrobních nákladů může vysvětlit mírný pokles prodejních cen Unie.
(270)
Tyto dva ukazatele vycházejí z odlišného základu a třebaže absolutní čísla nejsou přímo srovnatelná, jejich trendy srovnatelné jsou.
6.3. Náklady práce
(271)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 9
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
OŠ
Průměrná mzda na jednoho zaměstnance (EUR)
40 518
41 590
42 310
42 917
Index (2010 = 100)
100
103
104
106
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
(272)
Průměrné náklady práce na jednoho zaměstnance vykazovaly postupně rostoucí trend (+ 6 %) během posuzovaného období. To bylo v souladu s indexem nákladů práce v zemích, kde měli sídlo výrobci zařazení do vzorku (39).
6.4. Zásoby
(273)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 10
Zásoby
2010
2011
2012
OŠ
Konečný stav zásob (v tunách)
18 539
46 585
50 198
52 805
Index (2010 = 100)
100
251
271
285
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
(274)
Konečný stav zásob nejprve v roce 2011 výrazně vzrostl a poté dále stoupal po celé posuzované období.
(275)
Vláda ČLR uvedla, že změny stavu zásob vykazované v údajích od sdružení APFE ukazují na nevykazovaný prodej a nesvědčí o újmě vzhledem k čínskému dovozu.
(276)
Toto tvrzení je třeba odmítnout. Komise provedla analýzu mikroekonomických ukazatelů, jako je úroveň zásob, na základě skutečných údajů, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku. Šetřením výrobců v Unii zařazených do vzorku nebyl zjištěn žádný nevykázaný prodej.
(277)
Po poskytnutí konečných informací přišel jeden uživatel s tvrzením, že rok 2010 není vhodným referenčním rokem, jelikož úroveň zásob byla tehdy nezvykle nízká ve srovnání s dobou od roku 2006 do října roku 2009 (období šetření v původním antidumpingovém řízení).
(278)
Toto tvrzení se zamítá, protože subjekty zařazené do vzorku v současných řízeních jsou jiné než subjekty ve vzorku z předchozího šetření, a údaje tudíž nejsou srovnatelné. Komise se ve svém šetření omezila jen na posuzované období, zvláště co se týče mikroekonomických údajů, a nemá k dispozici údaje o úrovni zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku v době před posuzovaným obdobím. Vláda ČLR prohlásila, že s ohledem na 3 % pokles spotřeby Unie v roce 2011 byla úroveň zásob v tomto roce také vyšší. Tento prvek však nemá žádný účinek na trend v posuzovaném období.
6.5. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(279)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se v případě výrobců v Unii zařazených do vzorku v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 11
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
3 %
2 %
-6 %
-4 %
Index (2010 = 100)
100
66
-200
-134
Peněžní tok (v EUR)
32 847 910
10 978 839
-1 297 704
14 660 203
Index (2010 = 100)
100
33
-4
45
Investice (v EUR)
7 729 022
9 721 478
30 738 820
32 511 238
Index (2010 = 100)
100
126
398
421
Návratnost investic
2 %
2 %
-4 %
-3 %
Index (2010 = 100)
100
69
-184
-137
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
(280)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku stanovila Komise tak, že zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, vyjádřila jako procentní podíl z obratu tohoto prodeje. Během posuzovaného období se ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku významně snížila, a sice z 3 % na -4 %.
(281)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobců v Unii samofinancovat svoji činnost. Peněžní tok v průběhu posuzovaného období výrazně klesl (-55 %).
(282)
Úroveň investic výrobců v Unii zařazených do vzorku měla během posuzovaného období rostoucí tendenci. Zvýšení bylo výraznější v roce 2012 a v období šetření. Vysoké investiční náklady se týkaly přestavby pecí. V tomto odvětví, které má vysoké nároky na kapitál, je nutno provádět přestavbu pecí každých 7 až 10 let a náklady spojené s přestavbou jedné pece mohou dosáhnout 8 až 13 milionů EUR (rozpětí je uváděno z důvodu důvěrného charakteru těchto informací). Investice zahrnují také podstatné strukturální investiční náklady související se spotřebou slitin v průchodkách a jejich opakovaným obnovováním.
(283)
Návratnost investice je zisk vyjádřený v procentech ve vztahu k čisté účetní hodnotě investic. Návratnost investic jednoznačně kopírovala negativní trend ziskovosti. Zhoršení návratnosti investic je jasnou známkou zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie během posuzovaného období.
(284)
Výše uvedená citlivá finanční situace nastala navzdory zvýšené spotřebě v posuzovaném období, jak je uvedeno výše v 217. bodě odůvodnění, a přes snahu výrobního odvětví Unie o racionalizaci výrobních nákladů, jak je uvedeno výše v 244. a 337. bodě odůvodnění.
(285)
Šetření neodhalilo, že by výrobci z Unie zařazení do vzorku měli jakékoli vážné potíže se získáváním kapitálu.
(286)
Po poskytnutí konečných informací několik stran poznamenalo, že úroveň investic byla v roce 2012 a v období šetření velice vysoká a že právě tyto vysoké investice mohly být příčinou ztrátovosti výrobního odvětví Unie během období šetření. Vláda ČLR rovněž tvrdila, že snížená ziskovost přímo souvisí s vyššími výrobními náklady a ztrátami produkce z důvodu přestavby pecí.
(287)
Zaprvé, investice ve výši 32 milionů EUR v období šetření od 1. října 2012 do 30. září 2013 se částečně překrývají s investicemi ve výši 30 milionů EUR v roce 2012. Zadruhé, investice realizované v těchto obdobích se v tomto odvětví opakují, byly nutné pro přestavbu pecí a, jak je vysvětleno v 241. až 250. bodě odůvodnění, jsou považovány za zcela běžné. Zatřetí, úroveň investic má vliv na výsledky výrobního odvětví Unie, protože generují dodatečné náklady. Investice se nicméně nejvíce projevují v rozvaze, nikoli ve výsledovce, neboť vykazují opakované standardní oprávky (náklady na odpisy), a samy o sobě tudíž nedokáží vysvětlit ztrátovou situaci. Pokud jde o tvrzení vlády ČLR, přestavba pecí se pečlivě plánuje předem. Kontinuita dodávek pro odběratele je zajištěna tvorbou regulačních zásob. Navíc dopad těchto investic na náklady a výsledky společnosti je rozložen na několik let.
(288)
Několik stran kromě toho tvrdilo, že i) vyšší investiční náklady se odrazily na nižší návratnosti investic v roce 2012 a v období šetření (vzhledem k tomu, že některé investice nenesly okamžité výnosy) a ii) není rozumné na základě dvouletého období zatíženého velkými investicemi vyvozovat závěr, že situace výrobního odvětví Unie se zhoršila.
(289)
Investice do pecí nebyly v posuzovaném období výjimečné. Šetřením se zjistilo, že od roku 2004 investovalo výrobní odvětví Unie do pecí takřka každý rok. Proto bez ohledu na posuzovanou dobu jejich trvání budou mít opravy či přestavby pecí vždy vliv na objem produkce a návratnost investic. Zhoršení ziskovosti výrobců v Unii zařazených do vzorku naznačuje, že nebyli schopni účtovat si za obdobný výrobek takové ceny, které by jim umožnily nutné investice pro nepřerušovaný chod podniků.
(290)
Vláda ČLR tvrdila, že podniky v tomto odvětví použijí nejdříve disponibilní peníze a až potom si půjčí, a proto je normální, že se peněžní tok zhoršil, když výrobci v Unii zařazení do vzorku investovali v roce 2012 a v období šetření velké částky. Navíc tvrdila, že ztrátové odvětví nemohlo investovat tolik, kolik investovaly společnosti zařazené do vzorku.
(291)
Odvětví nekonečných skleněných vláken má globální charakter a mechanismus jeho financování přesahuje finanční akční rádius výrobců v Unii zařazených do vzorku. Investiční situace nemusí mít nutně dopad na peněžní tok. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
7. Závěr k situaci výrobního odvětví Unie
(292)
Výsledky šetření potvrzují, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 4 základního antisubvenčního nařízení.
(293)
Uložení antidumpingových opatření umožnilo výrobnímu odvětví Unie v roce 2011 zvýšit ceny. Zároveň se výrobní odvětví Unie snažilo zvýšit efektivitu a produktivitu. Přestože se spotřeba v Unii zvyšovala, výrobní odvětví Unie nemělo jinou možnost, než od roku 2012 opět snížit své jednotkové prodejní ceny, aby udrželo svůj podíl na trhu.
(294)
Z analýzy cenového podbízení (viz 231. bod odůvodnění) a klesajícího trendu prodejních cen výrobců v Unii (viz 263. bod odůvodnění) jasně vyplývá, že výrobci v Unii zkusili cenově konkurovat čínskému dovozu a zrušili cenové rozdíly. To však vedlo k výraznému zhoršení finančních výsledků výrobců v Unii a výrobní odvětví Unie vykázalo v roce 2012 ztrátu. V krátkodobém až střednědobém horizontu tato situace není udržitelná.
(295)
Ostatní ukazatele, například výroba, výrobní kapacita, zásoby, zaměstnanost a peněžní tok, se rovněž vyvíjely negativně, a to i po uložení opatření vůči ČLR.
(296)
Výsledky obou šetření rovněž potvrzují, že změněné okolnosti, které odůvodňovaly zahájení částečného prozatímního přezkumu antidumpingových opatření, tedy konkrétně restrukturalizace a uzavření některých závodů v Unii, jak je vysvětleno v 244. bodě odůvodnění výše, mají podstatnou a trvalou povahu. Po uzavření závodu je tento zcela demontován. Postavit novou pec klade vysoké nároky na investice a čas a nelze to uskutečnit v krátké době. Čas a náklady spojené se zakládáním nového závodu s pecemi by se proto neměly podceňovat. Lze tedy soudit, že restrukturalizace a uzavření některých výrobních zařízení mají podstatnou a trvalou povahu.
(297)
Několik stran uvedlo, že existují jasné známky absence újmy. O těchto tvrzeních pojednávají následující body odůvodnění.
(298)
CCCLA uvedla, že jednoho výrobce v Unii, společnost 3B Fibreglass, získala v roce 2012 skupina Binani a že celková výkonnost výrobního odvětví Unie musí být dobrá, protože rozumný hospodářský subjekt by neinvestoval do průmyslového odvětví, které je nevýkonné. Cituje rovněž výroční zprávu Braj Binany za rok 2013, že „celková výkonnost 2 výrobních závodů v Belgii a Norsku se považuje za dobrou“. CCCLA rovněž uvedla, že obrat dvou výrobců v Unii mezi rokem 2010 a obdobím šetření vzrostl a výrobní odvětví Unie tedy jednoznačně netrpí žádnou újmou.
(299)
Indická skupina Binani Group v roce 2012 společnost 3B Fibreglass skutečně získala. Bez ohledu na individuální podnikatelskou motivaci skupiny Binani Komise odkazuje na své závěry šetření, totiž že výrobní odvětví Unie ztratilo podíl na trhu a ziskovost. Citaci je třeba chápat v souvislostech a celá zní takto: „Celková výkonnost 2 výrobních závodů v Belgii a Norsku se považuje za dobrou a kapacita se zčásti omezila, aby se přizpůsobila slabší tržní poptávce. Efektivita výroby zdárně stoupala k běžným hodnotám. Průměrná realizace však byla podprůměrná kvůli levnému dovozu asijského zboží“.
(300)
Tvrzení, že výrobnímu odvětví Unie není způsobována újma, protože dva výrobci v Unii měli mezi rokem 2010 a obdobím šetření vyšší obrat, je zavádějící a nesprávné. CCCLA vycházela ve své analýze z obratu vyjádřeného v kilogramech. Vyvozovat závěry pouze z vyššího prodaného množství však není správné, protože se přitom nebere v úvahu úroveň cen v těchto prodejních transakcích a tedy ani dopad na ziskovost společnosti.
(301)
Vláda ČLR uvedla, že jasnou známkou neexistence újmy je, že členové sdružení APFE investují do zvýšení kapacity v Unii a mimo ni (např. v ČLR, Rusku, Indii, Tunisku).
(302)
Toto šetření újmy souvisí s výkonností výrobců v Unii na trhu Unie. Jak je uvedeno v tabulce č. 4 výše, v roce 2011 se kapacita výrobního odvětví Unie mírně zvýšila o 1 % a následně klesla o 5 procentních bodů ke konci období šetření. V Unii tudíž nedošlo ke zvýšení kapacity. Avšak vzhledem k tomu, že četní výrobci nekonečných skleněných vláken jsou nadnárodními společnostmi, není překvapením, že tyto společnosti investují také mimo Unii, pokud se naskytne příležitost. Do dodatečné kapacity mimo Unii se investuje proto, aby se uspokojily potřeby rozvíjejících se trhů a s vyhlídkou na dosažení zisku. Zřízení závodů v těchto regionech rovněž zapadá do obrazu dodavatele, který má blízko ke svým odběratelům. Podnikatelské rozhodování o tom, zda zřídit či nezřídit výrobní závod mimo Unii však nemá žádnou souvislost s tím, že výrobcům z Unie je způsobována újma. Podobným tvrzením o velkých investicích výrobního odvětví Unie se zabývá oddíl o újmě vzniklé vlastním zaviněním.
(303)
Několik účastníků řízení tvrdilo, že újma neexistuje, jelikož někteří výrobci v Unii oznámili, že od ledna 2014 zvýší své ceny obdobného výrobku, aby si vynahradili neustálý růst cen surovin, energie a dopravních nákladů.
(304)
Za prvé, ceny v roce 2014 souvisejí s událostmi, které nastaly po období šetření. Za druhé, výrobní odvětví Unie absorbovalo v posledních letech větší díl tohoto zvýšení cen zvyšováním produktivity. Jednou se však dospěje do bodu, kdy se další zvyšování produktivity realizuje v krátkodobém horizontu mnohem obtížněji. Vzhledem k tomu, že v období šetření bylo výrobní odvětví Unie ztrátové a již nedokáže absorbovat takový nárůst cen, v určitém okamžiku je nutné přenést tento cenový růst na odběratele, přičemž existuje riziko ztráty dalšího podílu na trhu. Na základě výše uvedeného byla tato tvrzení odmítnuta.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Úvod
(305)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 6 a 7 základního antisubvenčního nařízení bylo prošetřeno, zda dumpingový a subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou.
(306)
Byly zkoumány i jiné známé činitele než dumpingový dovoz, které mohly ve stejné době způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, aby se zajistilo, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude přičítána dumpingovému a subvencovanému dovozu.
1.1. Účinek dumpingového a subvencovaného dovozu
(307)
Šetření prokázalo, že během posuzovaného období navzdory platným antidumpingovým opatřením stoupl objem dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR o 32 % oproti referenčnímu roku 2009. To vedlo ke zvýšení podílu ČLR na trhu z 18 % v roce 2009 na 20 % na konci období šetření.
(308)
Současně, a to i přes nárůst spotřeby, klesl podíl výrobního odvětví Unie na trhu o tři procentní body během posuzovaného období.
(309)
Průměrné ceny dumpingového a subvencovaného dovozu se mezi rokem 2010 a obdobím šetření snížily o 8 % a byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie ve stejném období.
(310)
Výrobní odvětví Unie bylo v letech 2010 a 2011 ještě ziskové a poté začalo být ztrátové, což se časově shodovalo s růstem dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR. Ani po snížení svých prodejních cen se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo udržet svůj podíl na trhu. Tento pokles cen byl na úkor ziskovosti, což vede ke ztrátové situaci.
(311)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje závěr, že cenová úroveň dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR společně se zvýšením jeho objemu měly značně negativní vliv na hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie, a sehrály tedy rozhodující roli v působení podstatné újmy výrobnímu odvětví Unie.
(312)
Po poskytnutí konečných informací přišlo několik stran s tvrzením, že nebylo analyticky prokázáno, že čínský dovoz způsobil snížení cen výrobního odvětví Unie a také újmu, a že Komise se ve své analýze opírá pouze o časovou shodu. Tyto strany odkazují na zprávu senátu, který rozhodoval v případě China X-Ray Equipment: „Senát uznává, že celková korelace mezi dumpingovým dovozem a újmou tuzemského výrobního odvětví by mohla podpořit nález příčinné souvislosti. Takovou analýzu nahodilé shody však nelze použít v otázce příčinné souvislosti; příčinná souvislost a korelace jsou totiž dva různé pojmy. V podmínkách tohoto případu, […], se otázka příčinné souvislosti nevyřeší takovým obecným konstatováním shody okolností“ (40).
(313)
Závěry však vycházejí z analýzy dlouhého seznamu ukazatelů. Jak je uvedeno výše v části D, v rámci zkoumání dopadu dumpingového a subvencovaného dovozu byly vyhodnoceny všechny významné ekonomické údaje a indexy, které měly vliv na stav výrobního odvětví Unie. Řada ukazatelů poukazovala na újmu. V takové situaci má výrobní odvětví Unie jediný důvod pro snížení cen, a to udržet si podíl na trhu nebo tento podíl neztrácet, když čelí cenové konkurenci. Po uložení původních opatření se výrobnímu odvětví Unie podařilo v roce 2011 zvýšit své ceny, leč v následujících letech muselo své ceny snížit, protože se nesnížily výrobní náklady. Jak je dále vysvětleno v 320. až 335. bodě odůvodnění, vývoz z třetích zemí byl po celé posuzované období realizován hlavně za vysoké ceny, tržní podíl třetích zemí zůstával víceméně stabilní a od roku 2011 dokonce klesal. Výrobní odvětví Unie tedy nesnížilo své ceny kvůli dovozu z třetích zemí, nýbrž kvůli levnému dumpingovému a subvencovanému dovozu z ČLR. Od roku 2011 výrazně stoupl pouze dovoz z ČLR, pouze dovoz z ČLR odebral tržní podíl výrobnímu odvětví Unie a klesaly pouze ceny dovozu z ČLR. Na tomto základě dospěla Komise k závěru, že snížení cen výrobního odvětví Unie a jeho újmu způsobilo zvýšení dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR. Dále jsou analyzovány další faktory, jež mohly narušit tuto příčinnou souvislost.
(314)
CCCLA a vláda ČLR tvrdily, že k cenovému poklesu či ke stlačení cen nedošlo, neboť „pokles prodejních cen výrobců Unie není výrazný, jelikož v posuzovaném období nepřesáhl 2 %“. Několik stran také tvrdilo, že 1 % pokles prodeje Unie, 2 % růst tržního podílu dovozu z ČLR a 3 % snížení tržního podílu výrobního odvětví Unie nezdůvodňují navrhovaná drastická opatření.
(315)
Jak je uvedeno výše, Komise opakuje, že po prozatímních clech ze září 2010 dokázalo výrobní odvětví Unie v roce 2011 své ceny zvýšit. Od roku 2011 se však jednotkové prodejní ceny snížily o 10 %. Jedná se tudíž o výrazný propad prodejních cen. Třebaže platí antidumpingová opatření, výrobnímu odvětví Unie je nadále působena újma z důvodu poklesu objemu prodeje, cen a podílu na trhu, zatímco čínský dovoz ve stejné době svůj objem prodeje a podíl na trhu zvyšoval na podstatně vyšší úroveň, než byla v průběhu období šetření v původním řízení. Obvykle se předpokládá, že po zavedení opatření se výrobní odvětví Unie zotaví z účinků minulého dumpingu nebo subvencování. To se evidentně nestalo. Po určitých náznacích zotavení, jež se objevily bezprostředně po zavedení opatření, se situace výrobního odvětví Unie během posuzovaného období dále zhoršovala.
(316)
Jeden dovozce, který nebyl ve spojení, uvedl, že výrobci v Unii nemuseli snížit své ceny až tak hluboko, protože na trhu Unie byl převis poptávky nad nabídkou. Vláda ČLR tvrdila, že pokles prodejních cen Unie a pokles čínských dovozních cen nelze posuzovat odděleně od globálního vývoje cen dotčeného výrobku a že tyto poklesy jsou v souladu s běžným fungováním trhu. Vláda ČLR mimoto tvrdí, že Komise neprověřovala, zda by trh v roce 2011 dovolil růst cen (po zavedení opatření v předchozím šetření) z pohledu globálních souvislostí, a pokud ano, do jaké míry. Komise navíc nesprávně odmítla přijmout důkaz o růstu cen po období šetření, který poskytli výrobci Unie, jež tímto odkazují na případy Solar glass a Personal fax machine (41).
(317)
Podle Komise nebyl výrok, že poptávka převyšovala nabídku, opodstatněný. Ztráta podílu na trhu a zvýšení zásob neznamená, že poptávka byla vyšší než nabídka, ale spíše naopak. Pokud jde o tvrzení vlády ČLR, posuzovaný cenový vývoj se týkal prodeje na trhu Unie, ne v globálním měřítku. Na trhu Unie si obdobný výrobek a dotčený výrobek cenově konkurují. Jak bylo ukázáno výše, pokles cen nelze přičítat jiným faktorům než této cenové konkurenci (vzhledem k víceméně stabilním výrobním nákladům a spotřebě Unie). Vláda ČLR kromě toho neposkytla další informace o globálním vývoji cen. Proto byl tento argument shledán nepodloženým. Pokud jde o tvrzení o růstu cen po období šetření, to, co následovalo po období šetření, nespadá do působnosti tohoto řízení. Každopádně nebyl předložen žádný hmotný důkaz o skutečném zvýšení cen, k němuž by došlo po období šetření. Toto tvrzení se proto zamítá.
(318)
CCCLA navíc tvrdila, že při průměrném poklesu cen čínského dovozu o 8 %, jak je uvedeno v 226. bodě odůvodnění, se měly zohlednit ceny upravené o clo a manipulaci, antidumpingové clo, ziskové rozpětí dovozců a prodejní, správní a režijní náklady dovozců. Tyto upravené ceny by poté byly na srovnatelné úrovni s prodejními cenami Unie, jak jsou uvedeny v tabulce č. 7, a nemohly by proto hrát rozhodující úlohu v podstatné újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(319)
Pro analýzu ukazatelů se porovnává hodnota CIF prodeje vyvážejících výrobců z tabulky č. 3 a cena ze závodu výrobců Unie z tabulky č. 7. Tato metoda je pro analýzu trendů přesná. Jak je vysvětleno v 231. bodě odůvodnění, pro výpočet rozpětí cenového podbízení a rozpětí újmy byly skutečně použity upravené ceny. Komise v tomto ohledu zdůrazňuje, že cenové podbízení je pouze jedním ukazatelem, který se bere v potaz, ale pro analýzu by se měly brát v potaz všechny ukazatele újmy dohromady. Proto se tato námitka zamítá.
1.2. Účinky jiných činitelů
1.2.1. Dovoz z dalších zemí
(320)
Objem dovozu z třetích zemí, průměrné jednotkové ceny a podíl na trhu během posuzovaného období jsou uvedeny v následující tabulce.
Tabulka 12
Objem dovozu (v tunách), průměrné jednotkové ceny (EUR/t)
2010
2011
2012
OŠ
Třetí země celkem
Objem (v t)
128 378
182 601
183 446
174 553
Index (2010 = 100)
100
142
143
136
Podíl na trhu
14 % - 19 %
22 % - 27 %
21 % - 26 %
20 % - 25 %
Malajsie
Objem (v t)
37 919
70 847
60 931
60 841
Prům. cena/t (EUR)
980
1 029
998
958
Podíl na trhu
2 % - 7 %
7 % - 12 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
Norsko
Objem (v t)
25 204
30 496
33 277
30 781
Prům. cena/t (EUR)
1 167
1 044
1 006
944
Podíl na trhu
0 % - 5 %
1 % - 6 %
1 % - 6 %
1 % - 6 %
Turecko
Objem (v t)
18 430
20 017
23 235
19 233
Prům. cena/t (EUR)
1 199
1 231
1 064
1 067
Podíl na trhu
0 % - 5 %
0 % - 5 %
0 % - 5 %
0 % - 5 %
Zdroj: Eurostat (Comext)
(321)
Kromě ČLR se dotčený výrobek dováží hlavně z Malajsie, Norska a Turecka. Menší objemy dovozu se realizovaly také z Mexika, Spojených států a Tchaj-wanu. Celkový podíl třetích zemí na trhu se vyznačoval prudkým nárůstem mezi roky 2010 a 2011. Následně jejich podíl na trhu poklesl v období šetření.
(322)
Většina dovozu z třetích zemí (s výjimkou určitého malého množství z Tchaj-wanu) byla dovezena za ceny podstatně vyšší, než byly ceny čínského dovozu. Kromě toho celkové průměrné ceny dovozu z jiných zemí byly podobné nebo vyšší než ceny výrobního odvětví Unie.
(323)
Na Malajsii připadá největší díl dovozu z třetích zemí do Unie (40 %). Dovoz z Malajsie se nicméně omezil pouze na jeden typ výrobků z nekonečných skleněných vláken, a sice střiž. Podíl Malajsie na trhu Unie v posuzovaném období vzrostl. Dovozní ceny střiže z Malajsie byly v průměru rovněž vyšší než ceny dovozu z ČLR a téměř stejně vysoké jako ceny výrobního odvětví Unie. Kromě toho malajsijské ceny nebránily tomu, aby ceny výrobců v Unii mezi lety 2010 a 2011 narostly, když byla uložena prozatímní cla vůči ČLR. Kdyby malajsijské ceny skutečně způsobily výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu, výrobci v Unii by nemohli zvýšit své ceny poté, co byla uložena prozatímní antidumpingová cla na dovoz z ČLR. Dovoz z Malajsie sice konkuruje výrobkům výrobního odvětví Unie, avšak po celé posuzované období působil jako stabilní faktor, pokud jde o cenu, typ výrobku a množství.
(324)
Na dovoz z Norska připadal druhý největší podíl dovozu z třetích zemí do Unie. Podíl Norska na trhu Unie se v posuzovaném období nezměnil. Průměrné dovozní ceny jednotlivých typů výrobku z Norska byly vyšší než z ČLR. Norský dovoz se skládá hlavně z pramenců, které vyrábí jediná společnost, jež je součástí stejné skupiny jako jeden výrobce v Unii. Veškerá norská výroba se navíc prodává prostřednictvím tohoto výrobce v Unii. Norsko tudíž nepovažujeme za třetí konkurenční zemi.
(325)
Na dovoz z Turecka připadal třetí největší podíl dovozu z třetích zemí do Unie. Podíl Turecka na trhu Unie se v posuzovaném období nezměnil. Dovozní ceny jednotlivých typů obdobného výrobku byly v průměru také výrazně vyšší než z ČLR.
(326)
Vláda ČLR také uvedla, že zásoby Unie se v roce 2011 zvýšily po masivním zvýšení dovozu z třetích zemí, zatímco dovoz z ČLR v témže roce klesl.
(327)
V období mezi lety 2010 a 2011 se čínský dovoz snížil a dovoz z třetích zemí se zvýšil. Výrobní odvětví Unie však bylo v letech 2010 a 2011 ještě ziskové a poté začalo být ztrátové, což se časově shodovalo s růstem dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR. Dovoz z třetích zemí po roce 2011 klesl, a proto nemůže být příčinou, proč výrobní odvětví Unie následně vykázalo ztrátu. Z výše uvedených důvodů vyplývá logický závěr, že část dovozu z jiných zemí možná mohla negativně ovlivnit výrobní odvětví Unie, ale nebylo to do té míry, aby to narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem z ČLR a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(328)
Po poskytnutí konečných informací přišlo několik stran s tvrzením, že pro dovoz z třetích zemí nebyl použitý ten sortiment výrobků, který se použil pro analýzu cenového podbízení (srovnání cen čínských výrobců a výrobců z Unie). Vláda ČLR si výslovně vyžádala podrobnosti o sortimentu výrobků v dovozu z třetích zemí, které se ze statistik Eurostatu nedají vyčíst.
(329)
Komise v analýze dovozu z třetích zemí plně zohlednila sortiment výrobků tím, že srovnala ceny třetích zemí za jednotlivé typy výrobku s odpovídajícími cenami Unie za jednotlivé typy výrobku. Vzhledem k tomu, že třetí země zastupuje jen jeden výrobce, nelze z důvodu důvěrnosti odhalit žádné konkrétní údaje.
(330)
Vláda ČLR tvrdila, že závěr Komise o tom, že část dovozu z třetích zemích mohla ovlivnit situaci výrobců v Unii, avšak nepřerušil příčinnou souvislost, není objektivní a nezakládá se na odůvodněné analýze.
(331)
Třemi hlavními třetími zeměmi, které vyvážely obdobný výrobek do Unie, byly Malajsie, Norsko a Turecko. Jak už bylo uvedeno, malajsijský dovoz se zaměřoval na jeden typ výrobku, který se prodával za ceny srovnatelné s cenami výrobního odvětví Unie. Norský výrobce není považován za konkurenta z třetí země z důvodů uvedených výše. Podíl tureckého dovozu na trhu se víceméně neměnil a z hlediska objemu byl po celé posuzované období relativně nízký. Tvrzení, že dovoz z třetích zemí narušil příčinnou souvislost, se tímto zamítá.
(332)
Vláda ČLR rovněž tvrdila, že Komise opomenula účinek dovozu z Tchaj-wanu a Mexika, který vykazuje výrazné změny v cenách a objemu.
(333)
Vzhledem k omezenému objemu dovozu z Tchaj-wanu a Mexika nemohl dovoz z těchto zemí narušit příčinnou souvislost.
(334)
Vláda ČLR mimoto tvrdila, že Komise ve své analýze hromadění čínských zásob opomenula to, že mezi roky 2010 a 2011 se zvýšil dovoz z třetích zemí o více než 40 %.
(335)
Ze statistických údajů vyplývá (viz 224. bod odůvodnění), že k hromadění zásob čínských výrobků došlo ve druhém a třetím čtvrtletí roku 2010 (u spotřeby to nastalo před koncem roku 2010/začátkem roku 2011 kvůli omezené skladovatelnosti). Růst dovozu z třetích zemí byl zaznamenán v roce 2011, kdy už nepůsobil účinek hromadění zásob a v platnost vstoupila opatření vůči dovozu z ČLR, která se ukázala být prospěšná pro výrobce v třetích zemích. Toto tvrzení se proto zamítá.
1.2.2. Výrobní náklady
(336)
Několik stran uvedlo, že výrobní náklady výrobního odvětví Unie rostly zejména v důsledku nárůstu cen surovin, energie, dopravy a nákladů na zaměstnance, což mělo negativní dopad na ziskovost výrobního odvětví Unie. Jedna strana označila za významnou nákladovou položku to, že odběratelé nevraceli cívky, aniž by dále objasnila, jaký dopad to mělo na náklady. Svá tvrzení doložili citacemi výrobců Unie, že skutečně čelili vyšším nákladům.
(337)
Výrobní odvětví Unie skutečně čelilo vyšším nákladům na suroviny, energie, dopravu a vyšším nákladům na zaměstnance. Jak však vyplývá z tabulky č. 8, průměrné výrobní náklady výrobního odvětví Unie za jednu tunu se mezi rokem 2010 a obdobím šetření zvýšily jen o 1 %. To znamená, že výrobní odvětví Unie dokázalo vyvážit vyšší náklady úsporami z důvodu vyšší efektivity a vyšší produktivitou. Proto se vyvozuje závěr, že růst výrobních nákladů nepřispěl k újmě, a tudíž nemohl narušit příčinnou souvislost.
(338)
Po poskytnutí konečných informací několik stran zopakovalo svá tvrzení, aniž předložily nové argumenty.
1.2.3. Vývoj spotřeby
(339)
Jak je uvedeno výše, spotřeba Unie vzrostla mezi rokem 2010 a obdobím šetření o 3 %. Jak uvedlo výrobní odvětví Unie a řada uživatelů, očekává se, že spotřeba dále poroste vzhledem k novým aplikacím, v nichž se obdobný výrobek používá. Výrobní odvětví Unie však nebylo schopno udržet si svůj podíl na trhu a o část z něho přišlo, zatímco dumpingový a subvencovaný dovoz z ČLR od roku 2011 svůj podíl na trhu zvyšoval. Změny spotřeby v Unii tudíž nemohly narušit příčinnou souvislost mezi újmou a dumpingovým a subvencovaným dovozem z ČLR.
1.2.4. Nedostatečná výrobní kapacita a zásoby v Unii
(340)
Vláda ČLR uvedla, že újma, vznikla-li nějaká, byla způsobena nedostatečnou výrobní kapacitou výrobců v Unii. Vláda ČLR odkazovala na četné účetní závěrky výrobců v Unii. V účetní závěrce společnosti 3B Fibreglass za rok 2010 se uvádí, že „naše omezené výrobní kapacity jim neumožnily získat další podíly na trhu“ a „přiměly nás reagovat na vývoj poptávky našich klientů s omezenými zásobami“. V účetní závěrce společnosti 3B Fibreglass za rok 2011 se uvádí, že „známky ozdravení hospodářství v roce 2010 byly potvrzeny v prvním pololetí roku 2011, avšak úroveň výrobní výkonnosti společnosti byla nižší, než se očekávalo v prvním trimestru, neumožnila nám plně těžit ze zvýšené činnosti a přiměla nás omezit naše smluvní závazky v roce 2011“. V účetní závěrce společnosti Lanxess za rok 2011 se píše, že „v roce 2011 běžela výroba skleněných vláken ve společnosti Lanxess na plnou kapacitu“ a „ve druhém čtvrtletí roku 2012 bude plánovaná odstávka vysoké pece č. 1 trvat téměř 10 týdnů a roční produkce bude tedy v roce 2012 o 14 % nižší“.
(341)
Úroveň zásob v roce 2010 byla skutečně nízká, viz tabulka č. 10 výše. Tento stav byl výsledkem nižší úrovně produkce v roce 2009, kdy bylo několik výrobních linek demontováno, dočasně uzavřeno nebo redukováno vzhledem k erozi cen a ztrátě podílu na trhu v důsledku dumpingového dovozu z ČLR. (42) Výrobní odvětví Unie však v roce 2011 zvýšilo stav svých zásob o více než 150 % a od té doby ho nepřestalo zvyšovat. Není správné poukazovat jen na omezené zásoby v roce 2010, a místo toho by se měl diagnostikovat trend za celé posuzované období.
(342)
Kromě toho některé citace odkazují na nižší úroveň výrobní výkonnosti v důsledku opravy či přestavby pecí. Jak je objasněno v 241. bodě odůvodnění, takové opravy či přestavby jsou tomuto odvětví vlastní, a proto je běžné, že si podniky vytváří zásoby s ohledem na opravu či přestavbu pece, a tyto zásoby jim pak umožní bez přerušení zásobovat hlavní odběratele.
(343)
Kromě toho by výrobní odvětví Unie mohlo investovat do zvětšení kapacity, pokud by existovaly rovné podmínky, které by výrobnímu odvětví Unie umožňovaly dosahovat zisk, jenž by zdůvodnil a umožnil rozšíření kapacity.
(344)
Výrobní kapacita v Unii a zásoby se nepovažují za nedostatečné, a tudíž nemohly přispět k újmě, a proto nemohly narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
1.2.5. Dopad hospodářské krize
(345)
Některé strany tvrdily, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena hospodářskou krizí, která vyústila v prudký pokles poptávky v odběratelských odvětvích (například v automobilovém průmyslu a na trhu s větrnými elektrárnami).
(346)
Vláda ČLR citovala několik výrobců v Unii, například účetní závěrku společnosti European Owens Corning Fibreglass SPRL („EOCF“) za rok 2010, kde se říká, že „tento pokles lze částečně vysvětlit silnou závislostí této činnosti na trhu s větrnou energií, jehož degradace pokračovala kvůli potížím, které měly subjekty působící na tomto trhu s financováním nových projektů“, účetní závěrku společnosti Lanxess za rok 2011, kde se uvádí, že „po zavedení antidumpingových opatření vůči čínskému dovozu mohla LANXESS zvýšit své prodejní ceny. V druhé polovině roku 2011 jsme však zaznamenali pokles o 16 % oproti roku 2010 v důsledku klesajícího trendu v ekonomickém vývoji“, a účetní závěrku společnosti EOCF za rok 2012, kde se uvádí, že obrat v roce 2012 „je důsledkem hlavně pokračující hospodářské krize, která jim neumožňuje výrobu na plnou kapacitu“.
(347)
Ve skutečnosti lze mezi lety 2010 a 2011 pozorovat 3 % pokles spotřeby výrobků z nekonečných skleněných vláken v Unii. Ke konci období šetření se však spotřeba v Unii opět zvýšila o 6 procentních bodů.
(348)
Citát o tom, že jedna ze společností musela snížit své ceny o 16 % ve druhé polovině roku 2011 ve srovnání s rokem 2010, vrhá jen částečné světlo na situaci v roce 2011. Šetřením bylo zjištěno zvýšení jednotkové ceny za celý rok 2011 o 8 % (ve srovnání s rokem 2010).
(349)
Kromě toho, výrobní odvětví Unie bylo v letech 2010 a 2011 ještě ziskové a poté začalo být ztrátové, což se časově shodovalo s růstem dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR cenově podbízivého oproti cenám výrobního odvětví Unie.
(350)
Dalo by se uznat, že hospodářský útlum mezi lety 2010 a 2011 přispěl ke zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie. Hospodářským útlumem však nelze vysvětlit ztrátovou situaci výrobního odvětví Unie v roku 2012 a v období šetření. K hlavním ztrátám došlo až po hospodářském útlumu v době, kdy spotřeba opět stoupala.
(351)
Pokud jde o citaci účetní závěrky Owens Corning za rok 2011, je důležité poznamenat, že citace pochází od EOCF, což je obchodní subjekt společnosti Owens Corning pro všechny jejich podniky v Evropě a na Blízkém východě. Kromě obdobného výrobku prodávala EOCF během uvedeného období rovněž netkané výrobky, tkaniny, střešní krytiny (parketové desky) a izolační výrobky, na které se toto řízení nevztahuje. Tento citát se proto konkrétně netýká obdobného výrobku na trhu Unie.
(352)
Pokud jde o citaci účetní závěrky Owens Corning za rok 2012, odkazuje konkrétně na výrobu tkanin, kterou se společnost EOCF zabývala v jednom ze svých závodů. Vzhledem k tomu, že tkaniny nejsou součástí obdobného výrobku, není tento citát relevantní.
(353)
Vzhledem k výše uvedeným okolnostem, hospodářský útlum mohl mít negativní dopad na výrobní odvětví Unie, avšak nikoli do té míry, aby mohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
1.2.6. Konkurenceschopnost dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR
(354)
Některé strany tvrdily, že újmu způsobila zastaralá technologie výrobního odvětví Unie v porovnání s moderní technologií používanou čínskými vyvážejícími výrobci, a nikoli dumping nebo subvencování dotčeného výrobku.
(355)
Šetření však potvrdilo, že výrobní odvětví Unie používá rovněž moderní výrobní postupy. Tvrzení, že stav technologie výrobního odvětví Unie údajně narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, se proto zamítá.
1.2.7. Újma, kterou si výrobní odvětví Unie způsobilo samo
(356)
Některé strany tvrdily, že újmu si (výrobci v Unii) možná způsobili sami, neboť i) nabízené ceny výrobců v Unii v roce 2014 byly nižší než nabídky, které tito výrobci obdrželi od čínských vyvážejících výrobců, (ii) investice žadatelů v posledních letech jsou v rozporu s újmou, neboť velké investice jdou jen stěží dohromady s představou odvětví, jemuž je působena újma, a přitom nevedly k vyššímu podílu výrobního odvětví Unie na trhu, a iii) investice žadatelů možná směřovaly do restrukturalizace a instalace dodatečné kapacity pro výrobu „špatných“ výrobků z nekonečných skleněných vláken, například do výrobků, po nichž je omezenější poptávka, a nikoli například do střiže, po níž je podle tvrzení stran velká poptávka a ve skutečnosti je u ní v Unii potenciální nedostatečná nabídka.
(357)
Pokud jde o první tvrzení týkající se nižších cen nabízených výrobci v Unii, je třeba uvést, že toto tvrzení se opírá o jeden případ po období šetření, ale cenové úrovně v roce 2014 nelze brát v potaz. Vzhledem k tomu, že pece jsou v provozu 24 hodin denně, a zpomalení výroby je velice nákladné, výrobní odvětví Unie se pokusilo udržet si podíl na trhu prodejem za ceny sice nižší, ale stále ještě pokrývající část fixních nákladů.
(358)
Co se týče velkých investic výrobního odvětví Unie za poslední roky, je třeba připomenout, že v tomto kapitálově vysoce náročném odvětví je nutno provádět přestavbu pecí každých 7 až 10 let a náklady spojené s přestavbou jedné pece mohou dosáhnout 8 až 13 milionů EUR (rozpětí je uváděno z důvodu důvěrného charakteru těchto informací). Značná část ostatních, strukturálnějších nákladů vyžadujících vysoké investice souvisí se spotřebou slitin v průchodkách a následnou přestavbou průchodek. Tyto investice jsou tomu odvětví vlastní a jsou nezbytné pro zachování stávající kapacity. Investice vyčleněné na výzkum a vývoj jsou rovněž nezbytné, aby se podnik udržel na trhu a uspokojoval potřeby klientů.
(359)
Pokud jde o třetí tvrzení týkající se údajně „špatných“ investic pro jiné výrobky než střiž, je třeba uvést, že i) výrobní odvětví Unie restrukturalizovalo s cílem nabízet širokou škálu produktů. Nebyl předložen žádný důkaz, že tento druh restrukturalizace nebyl hospodářsky rentabilní, a ii) zastavená výroba střiže, k níž došlo v důsledku restrukturalizace v posledních letech, byla přesunuta do jiného výrobního zařízení, jež bylo za tím účelem přebudováno.
(360)
Vláda ČLR tvrdila, že výrobci v Unii si ponechávali zásoby dovozu z třetích zemí, a citovala účetní závěrku jednoho výrobce v Unii za rok 2011, kde se uvádělo, že: „Zásoby zboží (21,4 milionů € k 31. prosinci 2011) rostou v důsledku celosvětového zpomalení ekonomické činnosti, jež zažilo naše odvětví v druhé polovině roku, a 75 % těchto zásob tvoří konečné výrobky dovezené od mimoevropských společností […][naší] skupiny a zbytek se skládá hlavně z materiálu a výrobků potřebných pro činnost Fabrics“.
(361)
Nárůst vykazované úrovně zásob tohoto výrobce v Unii za rok 2011 lze vysvětlit nahromaděním zásob za účelem zásobování jednoho jeho závodu mimo EU, který v roce 2012 prováděl přestavbu pece. Nedošlo by k žádnému dovozu z jiných závodů mimo EU, kdyby bylo možné vyrobit tyto výrobky pro závod mimo EU v Unii.
(362)
Po poskytnutí konečných informací požádala vláda ČLR o vyjasnění, jestli tento dovoz pocházel z ČLR nebo odjinud, a jaký byl jeho objem. Výrobci v Unii zařazení do vzorku však v posuzovaném období nenakupovali dotčený výrobek z ČLR.
(363)
Vláda ČLR rovněž tvrdila, že újmu si mohlo způsobit samo výrobní odvětví Unie, protože výrobce 3B Fibreglass se v roce 2011 rozhodl obnovit zásoby pro BASF v době, kdy výroba nestačila. Zde je citát z účetní závěrky společnosti 3B Fibreglass za rok 2011: „obnovit naše zásoby pro BASF a čelit opravě pece č. 2 za studena“.
(364)
V podnikové praxi je však běžné, že si podnik vytvoří zásoby, aby mohl plnit smluvní závazky ke klíčovým odběratelům. Kromě toho citace také odkazuje na plánovanou opravu pece, která vyžaduje nahromadění zásob, z nichž bude moci podnik plnit dodávky odběratelům (a plnit dodavatelské smlouvy společnosti 3B) během opravy.
(365)
Vzhledem k výše uvedenému se proto zamítá tvrzení o újmě, kterou si údajně výrobní odvětví v Unii způsobilo samo a které prý narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
1.2.8. Prodej na vývoz výrobců v Unii a přemísťování výroby s cílem přiblížit se odbytištím
(366)
Vláda ČLR tvrdí, že údajná újma, byla-li vůbec nějaká, byla způsobena rozhodnutím podniku přemístit výrobu do místa, kde sídlí odběratelé. K tomu dodává, že se tak neděje pouze na úrovni Unie, ale také v celosvětovém měřítku. Vláda ČLR uvádí, že výrobce v Unii P+D rozšířil svou činnost v Rusku a Indii, výrobce v Unii 3B v Tunisku, výrobce v Unii PPG v ČLR a výrobce v Unii, společnost Ahlstrom, přesunul svou výrobu z Evropy do ČLR počátkem roku 2011 za účelem lepšího uspokojování rostoucích trhů s větrnou energií v Asii a zejména v ČLR.
(367)
Vzhledem k tomu, že mnoho výrobců skleněných vláken jsou nadnárodní společnosti, není překvapením, že tyto společnosti investují také mimo Unii, pokud se k tomu naskytne příležitost. Do dodatečné kapacity mimo Unii se investuje proto, aby se uspokojily potřeby rozvíjejících se trhů a s vyhlídkou na dosažení zisku. Je pravda, že zřízení závodů v těchto regionech rovněž zapadá do obrazu dodavatele, který má blízko ke svým odběratelům. Podnikatelské rozhodnutí, zda zřídit výrobní zařízení mimo Unii či nikoli, však nemá naprosto žádnou souvislost s tím, že výrobcům v Unii je způsobována újma.
(368)
Po poskytnutí konečných informací vláda ČLR zopakovala, že Unii připravily o výrobu, pracovní místa a prodej na vývoz velké zahraniční investice, které tedy způsobily újmu.
(369)
Tento argument není podložený. Výrobci nekonečného skleněného vlákna se chovají podle modelu regionální blízkosti, kde jsou odběratelé zásobováni výrobními závody ve svých regionech. Z ukazatelů o kapacitě a zaměstnanosti nevyplývá, že byly realizovány potenciální velké zahraniční investice ke škodě provozů v Unii.
(370)
Vláda ČLR také tvrdila, že pokles prodeje výrobního odvětví Unie na vývoz měl vážné negativní účinky, které Komise neanalyzovala.
(371)
V současném šetření se prodej výrobního odvětví Unie na vývoz (odběratelům ve spojení a odběratelům, kteří nejsou ve spojení) podílel 11 % a 13 % na celkovém prodeji výrobního odvětví Unie (odběratelům ve spojení a odběratelům, kteří nejsou ve spojení) v době mezi rokem 2010 do konce období šetření. Podobně i během původního antidumpingového šetření se tento podíl pohyboval mezi 10 % a 14 % od roku 2006 do září roku 2009. Vzhledem k tomu, že kolísání objemu vývozu není významné a je v souladu s objemem vývozu v předchozím antidumpingovém šetření, neměl vývoj prodeje na vývoz vážné negativní účinky, jak se tvrdilo výše.
(372)
Z výše uvedených důvodů se prodej výrobců v Unii na vývoz a přemísťování výroby nepodílely na újmě, a proto nemohly narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
1.2.9. Směnný kurz EUR/USD
(373)
Vláda ČLR uvedla, že čínské dodávky byly spojené s riziky vyplývajícími z větší složitosti logistického zabezpečení a z kolísání směnných kurzů, a proto se odběratelé zdráhají příliš vystavovat uvedeným rizikům. Jeden uživatel uvedl, že čínské ceny výrobků z nekonečných skleněných vláken jsou silně závislé na směnném kurzu mezi EUR a USD. Vzhledem k tomu, že kurs amerického dolaru oproti euru od roku 2000 postupně klesal, prý se mohla narušit příčinná souvislost.
(374)
Skutečně, na počátku roku 2000 bylo euro oproti USD slabší než dnes. Je však třeba poznamenat, že směnný kurz EUR/USD byl během posuzovaného období poměrně stabilní. Během posuzovaného období se ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku významně snížila z 3 % na -4 %. I kdyby se uznalo, že směnný kurs EUR/USD se podílel na újmě, nemůže to nijak snížit újmu působící účinky levného dumpingového dovozu z ČLR na trh Unie od roku 2011 do konce období šetření.
(375)
Směnný kurs mezi EUR a USD se tudíž nepodílel na újmě a nemohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
1.3. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(376)
Na závěr, výše uvedená analýza prokázala, že došlo k nárůstu objemu a tržního podílu dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR. Tlak způsobený nárůstem dumpingového a subvencovaného dovozu na trhu Unie neumožnil výrobnímu odvětví Unie stanovit své prodejní ceny na úrovni odpovídající běžným podmínkám na trhu a zaznamenanému zvýšení nákladů. Ani po snížení svých prodejní cen se výrobcům v Unii zařazeným do vzorku nepodařilo udržet svůj podíl na trhu. Tento pokles cen byl na úkor ziskovosti, což vede k neudržitelnému ztrátovému stavu.
(377)
Výše uvedená analýza náležitě odlišila a oddělila účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie od účinků dumpingového dovozu působících újmu. Z této analýzy vyplývá závěr, že dumpingový a subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 5 základního antisubvenčního nařízení.
(378)
Známé faktory, jiné než dumpingový a subvencovaný dovoz, byly posouzeny v souladu s čl. 3 odst. 7 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 6 základního antisubvenčního nařízení. U žádného z těchto faktorů, ať byly analyzovány jednotlivě nebo souhrnně, nebylo zjištěno, že by narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(379)
Po poskytnutí konečných informací přišla vláda ČLR s tvrzením, že Komise jen odmítá argumenty zúčastněných stran, místo aby prozkoumala všechny známé faktory, nejen dumpingový dovoz, jež způsobují újmu výrobnímu odvětví Unie.
(380)
Komise prozkoumala účinek těchto dalších faktorů: dovoz z dalších zemí, výrobní náklady, vývoj spotřeby, výrobní kapacity a zásoby, hospodářská krize, konkurence dovozu z ČLR, újma, kterou si výrobní odvětví Unie způsobilo samo, prodej výrobců Unie na vývoz, přesun výroby a směnný kurz mezi EUR a USD. Toto šetření neodhalilo žádné další faktory, jež by mohly narušit příčinnou souvislost.
F. ZÁJEM UNIE
(381)
V souladu s článkem 31 základního antisubvenčního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory závěru o subvencování působícím újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijímat opatření. Určení zájmu Unie vycházelo z posouzení všech různých souvisejících zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
(382)
Všem zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby předložily svá stanoviska podle čl. 31 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení. Komise rozeslala dotazníky 5 nezávislým dovozcům a 34 uživatelům. Nakonec ve stanovené lhůtě došly vyplněné dotazníky od 2 dovozců a 13 uživatelů. Kromě toho se několik uživatelů a sdružení uživatelů přihlásilo v průběhu řízení formou dopisů, ve kterých se vyslovili proti případnému uložení opatření v tomto případě. Námitky proti případnému uložení opatření v tomto případě podaly také vláda ČLR a CCCLA.
(383)
V původním antidumpingovém šetření se mělo za to, že uložení opatření není v rozporu se zájmem Unie. Jelikož prozatímní přezkum se omezuje na újmu, někdejší zjištění týkající se zájmu Unie zůstávají v platnosti. Níže uvedená analýza se tedy týká antisubvenčního šetření.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(384)
Stávající antidumpingová opatření nevedla ke snížení dumpingového dovozu z ČLR a nezajistila výrobnímu odvětví Unie úlevu. Jak je uvedeno výše, výrobnímu odvětví Unie byla i nadále působena podstatná újma v návaznosti na erozi cen v důsledku dumpingového dovozu z ČLR. Neuložení opatření by s největší pravděpodobností vedlo k pokračování negativního vývoje finanční situace výrobního odvětví Unie. Situace výrobců v Unii zařazených do vzorku se vyznačovala zejména poklesem ziskovosti z +3 % v roce 2010 do -4 % na konci období šetření. Další pokles výkonnosti by nakonec vedl k zastavování výrobních linek a uzavření dalších výrobních závodů, což by ohrožovalo zaměstnanost a investice v Unii.
(385)
Uložení opatření by obnovilo spravedlivou hospodářskou soutěž na trhu. Klesající trend ziskovosti výrobního odvětví Unie je výsledkem jeho potíží v soutěži s levným subvencovaným dovozem z ČLR. Očekává se, že uložení antisubvenčních opatření by proto mělo ukončit stlačování cen a ztrátu podílu na trhu a že prodejní ceny výrobního odvětví Unie začnou opět stoupat, což povede ke zlepšení ziskovosti výrobního odvětví Unie na úroveň považovanou za nezbytnou pro toto kapitálově náročné odvětví.
(386)
Opatření by výrobnímu odvětví Unie poskytla příležitost překonat účinky dumpingu působícího újmu, který byl zjištěn v rámci tohoto šetření.
(387)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení antisubvenčních opatření by jednoznačně bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
(388)
Po poskytnutí konečných informací přišlo jedno oborové sdružení s tvrzením, že zpřísněná opatření by výrobnímu odvětví Unie nepřinesla žádnou úlevu vzhledem k tomu, že ani původní opatření z roku 2011 prý neměla žádný účinek.
(389)
Komise toto tvrzení odmítá a odkazuje na výše uvedené body odůvodnění, v nichž byl učiněn závěr, že neuložení zpřísněných opatření by s největší pravděpodobností vedlo k pokračování negativního trendu ve finanční situaci výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců
(390)
Jak bylo uvedeno výše, nebyl u dovozců, kteří nejsou ve spojení, použit výběr vzorku a dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, při tomto šetření plně spolupracovali tím, že poskytli odpovědi na dotazník. Činnosti související s dotčeným výrobkem představují pouze malou část celkového obratu těchto dvou dovozců (méně než 0,5 %). Oba vznesli námitku proti možnému zpřísnění antidumpingových opatření, protože by, podle jejich názoru, mohla vést k ukončení dovozu dotčeného výrobku z ČLR.
(391)
Souhrnný dovoz nahlášený těmito dvěma dovozci představoval značnou část veškerého dovozu z ČLR během období šetření, a proto se považuje za reprezentativní pro dovozce v Unii. Žádní další dovozci nespolupracovali a neposkytli odpovědi na dotazník nebo odůvodněné připomínky. Na tomto základě byl učiněn závěr, že vzhledem k omezenému podílu dotčeného výrobku na celkové činnosti dovozců, uložení opatření nebude mít významný negativní dopad na celkový zájem dovozců v Unii.
3. Zájem uživatelů
(392)
Obdobný výrobek se používá v mnoha průmyslových odvětvích, jako je automobilový průmysl, turbíny větrných elektráren, námořní doprava, doprava, kosmický výzkum a inženýrské sítě. Spolupráci navázala široká škála uživatelů, kteří byli rozděleni do skupin podle odvětví činnosti: výrobci dílů, výrobci kompozitních materiálů, tkalci multiaxiálních tkanin a výrobci větrných turbín. Komise tak měla možnost posoudit dopad přísnějších opatření na různé druhy uživatelů.
(393)
Spolupracující uživatelé nakoupili v průběhu období šetření kolem 13 % dotčeného výrobku z ČLR. Velká většina obdobného výrobku byla tedy nakoupena z jiných zdrojů, např. z třetích zemí a od výrobního odvětví Unie. Pouze několik z nich nakupovalo dotčený výrobek výhradně z ČLR.
(394)
Existuje celá řada návazných odvětví, která využívají obdobný výrobek, a v nich se uživatelé rovněž liší svou velikostí, od globálních společností po malé a střední podniky. Na základě informací předložených během šetření se dále zdá, že uživatelské výrobní odvětví Unie zaměstnává velký počet osob, odhadem asi 100 000, ačkoli o tom nebyly předloženy žádné ucelené a podložené údaje.
3.1. Potenciální dopad opatření na ziskovost uživatelů
(395)
Na základě odpovědí na dotazník bylo celkově zjištěno, že uživatelská odvětví nekonečných skleněných vláken se nacházejí v poměrně dobré formě. Většina spolupracujících uživatelů skutečně uvedla zisky z prodeje svých výrobků, v nichž byl použit dotčený výrobek, během posuzovaného období. Třebaže několik málo uživatelů uvedlo v souvislosti s touto činností během období šetření ztrátu, zisk většiny ostatních se pohyboval v rozmezí od 2 % do 22 %. Proto i za současných opatření byla uživatelská odvětví stále schopna docílit zisku.
(396)
Na základě obdržených údajů byla provedena analýza dopadů na uživatele podle jednotlivých skupin uživatelů.
(397)
Šetření odhalilo, že v závislosti na charakteru různých uživatelských odvětví se liší i jejich možnosti přenést zvýšení cla na odběratele, a tedy že dopad zvýšení cla na ziskové rozpětí bude v každém odvětví uživatelů různé.
(398)
Stručně řečeno, uvalení kombinovaných opatření by ve většině uživatelských odvětví vedlo ke snížení zisku uživatelů o méně než jeden procentní bod, s výjimkou tkalců multiaxiálních tkanin. V jejich případě je totiž podíl dotčeného výrobku na výrobních nákladech vyšší než v jiných uživatelských odvětvích. Tito konkrétní uživatelé budou tedy postiženi výrazně více než jiní posuzovaní uživatelé.
(399)
Na základě výše uvedené analýzy je vysoce pravděpodobné, že uživatelé vyrábějící díly, kompozitní materiály a větrné turbíny dokáží absorbovat část nebo celé zvýšení nákladů. Kromě toho asi budou moci přenést část zvýšených nákladů na své odběratele. V tomto ohledu to jeden velký uživatel, jenž se zabývá výrobou větrných turbín, okomentoval tak, že se smířil se závěry šetření a cla vstřebá.
(400)
Tento celkově omezený dopad na ziskovost rovněž znamená, že zaměstnanost na úrovni uživatelského odvětví není navrhovaným zvýšením cla natolik ohrožena, jak to tvrdí někteří uživatelé.
(401)
Pokračující přístup uživatelů k dovozu z třetích zemí by v každém případě zmírnil jakýkoli potenciální nepříznivý účinek. Uložení opatření nebrání uživatelům, aby se zásobovali od jiných dodavatelů.
(402)
Po poskytnutí konečných informací přišlo několik uživatelů s tvrzením, že argumenty uživatelů byly zamítnuty pouze na základě kvalitativních výroků. Tvrdili rovněž, že jejich ziskové rozpětí kleslo o mnohem více než jen o jeden procentní bod, jak je uvedeno v 398. bodě odůvodnění, zvláště když se posuzuje podle jednotlivých výrobků.
(403)
Tato tvrzení se zamítají z dále uvedených důvodů. Na základě údajů od uživatelů provedla Komise podrobné výpočty s cílem posoudit kvantitativní dopad zpřísnění opatření na ziskovost uživatelů. Odvětví, v nichž se používá dotčený výrobek, jsou heterogenní a projevují se v nich velké rozdíly co do velikosti (od malých a středních až po nadnárodní podniky), závislosti na dotčeném výrobku a aplikaci jejich finálního výrobku a jejich klientely (od malých po velké společnosti, prodej v Unii nebo prodej na vývoz). Jak už bylo uvedeno v 398. bodě odůvodnění, Komise uznává, že na některé segmenty uživatelů dopadnou opatření více než na jiné. Na základě údajů od spolupracujících uživatelů tvořil použitý dotčený výrobek zakoupený z ČLR dosti omezený podíl (méně než 13 % - viz 393. bod odůvodnění). Podíl dotčeného výrobku z ČLR na celkových výrobních nákladech byl navíc také omezený, tj. méně než 4 %. U zkoumané multiaxiální tkaniny je to však mnohem více. Dopad zvýšení cel byl vypočítán za předpokladu, že z ČLR bude nakoupen takový objem skleněného vlákna, jaký byl vykázán v období šetření, a že čínské dovozní ceny budou podléhat asi 30 % clu, třebaže na valnou většinu čínských vyvážejících výrobců se budou vztahovat nižší cla. Podle těchto předpokladů z výpočtů vyplynulo, že vzestup ceny dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR bude mít v průměru menší dopad na ziskovost všech spolupracujících uživatelů, než výše uvedený jeden procentní bod.
3.2. Nezaměnitelnost
(404)
Několik uživatelů uvedlo, že mnoho výrobků z nekonečných skleněných vláken nezbytných pro uživatelská odvětví nelze koupit jako hotové výrobky. Místo toho musí dodavatelé absolvovat zdlouhavé a komplikované schvalovací řízení, které může trvat 6 až 12 měsíců, aniž by měli záruku, že skončí úspěšně. Změna dodavatele s cílem vyhnout se placení cel by tedy byla nákladná, v krátkodobém horizontu neproveditelná a z technologického hlediska riskantní.
(405)
V tomto ohledu je třeba uznat, že při určitém typu použití může být kvůli vlastnostem dotčeného výrobku skutečně vyžadováno dlouhé schvalovací řízení, jehož součástí je i testování. I s ohledem na připomínky několika uživatelů se však v tuto chvíli většinou najde více zdrojů. Kromě toho bylo šetřením zjištěno, že uživatelé mají obvykle více variant dodávek jako nouzové řešení, a často si nechali schválit výrobek několika dodavatelů, aby nebyli závislí pouze na jediném dodavateli. Je však třeba připomenout, že opatření nejsou míněna tak, aby některým dodavatelům znemožňovala přístup na trh Unie - smyslem veškerých navrhovaných opatření je pouze obnovení spravedlivého obchodu a náprava narušené situace na trhu.
(406)
Je proto nepravděpodobné, že uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku z ČLR bude mít za následek dočasné zastavení dodávek surovin pro uživatelská odvětví.
3.3. Neschopnost přenést zvýšení výrobních nákladů na odběratele a vyšší konkurence ze strany navazujících výrobků pocházejících ze zemí mimo Unii
(407)
Několik uživatelů tvrdilo, že se potýkají s ostrou konkurencí výrobců mimo Unii, a tudíž by nebyli s to přenést vyšší cenu dotčeného výrobku na své odběratele, poněvadž by to vedlo k poklesu prodeje. Vzhledem k rozmanitosti uživatelských společností se bude schopnost přenést potenciální zvýšení nákladů na odběratele u jednotlivých typů uživatelů lišit. Na základě údajů v odpovědích na dotazník však lze soudit, že u uživatelů, kteří nejsou s to přenést většinu zvýšených nákladů, by byly jejich obrat a ziskovost ve většině případů ovlivněny pouze v omezené míře.
(408)
Několik uživatelů vyjádřilo obavu, že uložení antisubvenčních cel by konkurenčně zvýhodnilo dodavatele mimo Unii, kteří mají přístup k dotčenému výrobku bez opatření. Uživatelé tvrdí, že jsou v hospodářské soutěži s dovozem z ČLR na svých navazujících trzích. Uložení kombinovaných opatření by dále zhoršilo podmínky hospodářské soutěže. Tvrdili, že vzhledem k těmto okolnostem by nebylo možné přenést zvýšení cen jejich surovin na odběratele. Dále argumentovali tím, že by to vedlo přemístění výroby mimo Unii, a tedy ke značným ztrátám pracovních míst.
(409)
Je třeba poznamenat, že skutečnost, že by zavedení antisubvenčních opatření mohlo způsobit silnější konkurenci, nemůže být důvodem pro neuložení opatření, je-li to opodstatněné. Tato šetření se týkají konkrétního výrobku. Každé uživatelské odvětví má plné právo dovolávat se obchodního práva Unie a požadovat pro své výrobky antidumpingové šetření. Kromě toho rozhodnutí o umístění podniků závisí na velkém počtu faktorů. Je nepravděpodobné, že by rozhodnutí o přemístění výroby záviselo pouze na clech na jednu surovinu.
(410)
Několik stran tvrdilo, že výrobci v Unii jsou globální společnosti v zahraničním vlastnictví, avšak většinu z kompozitních společností tvoří malé nebo středně velké podniky v domácím vlastnictví. Tyto malé a střední podniky tvrdily, že po zvýšení cel dojde ke ztrátě pracovních míst. Také CCCLA tvrdila, že Unie přijde o pracovní místa, až se uživatelé přesunou jinam kvůli vyšším clům. Jeden uživatel také uvedl, že případné přemístění uživatelů by vedlo též k nižším tržbám výrobního odvětví Unie.
(411)
Komise pohlíží stejně na všechna pracovní místa v Unii bez ohledu na vlastnictví a velikost společnosti. Komise v této souvislosti odkazuje na 400. a 403. bod odůvodnění. Kromě toho tvrzení o přemístění, možných ztrátách pracovních míst a nižších tržbách výrobního odvětví Unie považuje Komise za spekulativní a nepodložená.
(412)
Několik stran uvedlo, že výrobky v současnosti vyráběné v Unii jdou na globální trh a soutěží tam s třetími zeměmi. Jeden uživatel uvedl, že může využít dovozu dotyčného výrobku v rámci aktivního zušlechťovacího styku bez zaplacení antidumpingového cla, pokud je jím zpracovávaný výrobek následně vyvezen mimo Unii. Výsledkem toho však je, že tento uživatel může svým odběratelům mimo Unii nabídnout konkurenceschopnější ceny než svým odběratelům v Unii.
(413)
Uživatelé skutečně mohou využít dovozu dotyčného výrobku v rámci aktivního zušlechťovacího styku bez zaplacení antidumpingového cla, pokud je jimi zpracovávaný výrobek následně vyvezen mimo Unii. Tím se však nemění závěry Komise v tomto šetření.
3.4. Nedostatečná nabídka
(414)
Jeden uživatel uvedl, že výrobní odvětví Unie není s to plně uspokojit poptávku v Unii, zejména pokud jde o určité typy velkých objednávek specificky uzpůsobených výrobků z nekonečných skleněných vláken. Kromě toho tento uživatel uvádí, že v důsledku omezené výrobní kapacity v Unii nebudou výrobci v Unii s největší pravděpodobností ochotni věnovat velkou část své kapacity na dodávky pro jednoho odběratele. Jiný uživatel uvedl, že neexistuje převis nabídky střiže a že když by byla ČLR z trhu Unie vyloučena, vedlo by to, zejména v souvislosti s vyšší poptávkou, k značným problémům v zásobování trhu Unie. Vláda ČLR cituje výrobce v Unii 3B, že od roku 2002 nebyla v tomto odvětví instalovaná žádná nová tavící kapacita a že k uspokojení potřeb trhu, zejména v Evropě, je zapotřebí dalších 200 000 tun výrobní kapacity.
(415)
V tomto ohledu je třeba nejprve poznamenat, že účelem antisubvenčních opatření je napravit nekalé obchodní praktiky, které působí újmu výrobnímu odvětví Unie, a znovu vytvořit prostředí účinné hospodářské soutěže na trhu Unie, nikoli bránit dovozu. Navrhovaná opatření nejsou s to uzavřít trh Unie pro vyvážející výrobce z ČLR, třeba za ceny, které nezpůsobují újmu, a tudíž umožní pokračující dovoz střiže, stejně jako dalších výrobků z nekonečných skleněných vláken z ČLR na trh Unie.
(416)
Pokud jde o schopnost výrobního odvětví Unie ošetřit potenciální nedostatek střiže, současná úroveň vytížení kapacity výrobního odvětví Unie umožňuje určitou produkci navíc.
(417)
Střiž, stejně jako ostatní typy dotčeného výrobku, by se dala dovážet do Unie rovněž z třetích zemí, například z Malajsie.
(418)
Kromě toho čínští výrobci nekonečných skleněných vláken zřídili výrobní provozy v těsné blízkosti Unie (v Egyptě a Bahrajnu) jako základny pro dodávky na trh Unie.
(419)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem lze vyvodit závěr, že případný nedostatek dodávek střiže lze ošetřit vyšším vytížením kapacity výrobního odvětví Unie, dovozem z jiných zdrojových zemí a pokračujícím dovozem z ČLR za ceny nepůsobící újmu.
(420)
Na základě výše uvedených skutečností byl učiněn závěr, že celkový účinek uložení kombinovaných opatření na navazující výrobní odvětví Unie je omezený a neměl by převážit nad pozitivními účinky opatření pro výrobní odvětví Unie.
(421)
Po poskytnutí konečných informací přišlo jedno oborové sdružení s prohlášením, že je těžko pochopitelné, proč mají výrobci v Unii nevyužitou kapacitu, když skleněných vláken je nedostatek a jeho cena na trhu Unie stoupá. Několik stran zopakovalo, že uložení dalších opatření povede k výpadku dodávek od výrobců v Unii.
(422)
Pokud jde o posuzované období, šetřením nebyl odhalen výpadek v zásobování trhu. Co se týče možných výpadků dodávek v budoucnosti, Komise má za to, že zvýšení cel nezabrání dovozu do Unie z ČLR a z třetích zemí, jak bylo uvedeno výše.
4. Závěr ohledně zájmu Unie
(423)
Na základě výše uvedeného se očekává, že uložení kombinovaných opatření poskytne výrobnímu odvětví Unie příležitost zlepšit svou situaci pomocí vyšších prodejních cen a většího podílu na trhu. Ačkoliv se u některých uživatelů mohou objevit určité nepříznivé dopady v podobě vyšších nákladů, pravděpodobně nad nimi převáží očekávané přínosy pro výrobce v Unie a jejich dodavatele.
(424)
Vyvozuje se proto závěr, že celkově neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR.
(425)
Po poskytnutí konečných informací přišlo několik stran s tvrzením, že důsledky navrhovaných opatření se podceňují. Uvádějí, že Komise více důvěřuje tvrzení skupinky výrobců skleněných vláken, než mnohem větší avšak roztříštěné skupině hlavně malých a středně velkých subdodavatelů, kteří neměli skutečnou příležitost reagovat stejně silně.
(426)
Tato tvrzení se zamítají, neboť v průběhu šetření dostali uživatelé hojně příležitostí k vyjádření. Mnoho z nich to využilo a jejich údaje byly pečlivě prozkoumány a zohledněny. Všem zúčastněným stranám se v průběhu šetření dostalo pozornosti.
G. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ A ANTISUBVENČNÍ OPATŘENÍ
(427)
Na základě závěrů, k nimž dospěla Komise v otázce subvencování, újmy, příčinné souvislosti a zájmu Unie, by měla být uložena konečná opatření, jež zabrání tomu, aby dumpingový a subvencovaný dovoz způsoboval výrobnímu odvětví Unie další újmu.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(428)
Za účelem stanovení úrovně těchto opatření určila Komise nejprve výši cla potřebnou k odstranění újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
(429)
Újma by byla odstraněna v případě, že výrobní odvětví Unie by mělo možnost pokrýt své výrobní náklady a dosáhnout takového zisku před zdaněním, jakého lze v tomto výrobním odvětví přiměřeně dosáhnout z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu. Stejně jako v původním šetření, pracovalo se s cílovým ziskem ve výši 5 %.
(430)
Sdružení APFE požadovalo cílový zisk ve výši 10 % - 12 %. APFE tvrdilo, že tento cílový zisk pro analýzu by měl zohlednit nutnost vysoce kapitálově náročného odvětví dosahovat uspokojivé návratnosti vloženého kapitálu podle očekávání investorů. APFE rovněž odkazuje na zprávu Stern Business School of New York University, v níž byla pro různá průmyslová odvětví spočítána vážená průměrná cena kapitálu (WACC), v níž se kombinuje cena vlastního kapitálu a cena zadlužení (náklady dluhové služby) (43). Ve zprávě Sternovy fakulty byla vypočítána vážená průměrná cena kapitálu (WACC) pro odvětví nekonečných skleněných vláken v rozmezí 8,3 % až 8,4 %. Kromě toho APFE odkazuje na zisk ve výši 8,3 %, s kterým se pracovalo v případě čínského solárního skla (44). Dále tvrdí, že kapitálové náklady a náklady zadluženosti jsou o něco vyšší v Unii než v USA, a proto by sazba pro Unii měla být o něco vyšší, v rozmezí od 10 % do 12 %.
(431)
Skutečný zisk dosažený během posuzovaného období nelze použít vzhledem k tomu, že přes stávající platná cla stále přetrvává značný objem dumpingového dovozu pocházejícího z ČLR.
(432)
V kauze solárního skla z ČLR se pracovalo s cílovým ziskem 8,3 %, neboť takového zisku docílili výrobci v Unii zařazení do vzorku v roce 2010, kdy dovoz dotčeného výrobku byl ještě malý, a proto zatím nemohl narušit běžné podmínky hospodářské soutěže (tj. jednalo se o zisk dosud neovlivněný dumpingovým dovozem).
(433)
I když je nesporné, že výrobní odvětví Unie je vysoce kapitálově náročné odvětví, sdružení APFE nebylo schopno prokázat, že výše cílového zisku stanoveného na základě vážené průměrné ceny kapitálu podle zprávy Sternovy fakulty projde příslušnou zkouškou. Tento požadavek byl proto zamítnut.
(434)
Po poskytnutí konečných informací začalo sdružení APFE tvrdit, že je třeba revidovat zjištění o cílovém zisku s ohledem na to, že výrobní odvětví Unie je schopno dosahovat vyššího než 5 % zisku u takových typů výrobku, jako je střiž pro vlhké použití u netkaných textilií a u sádrovce, kde dokáže dobře konkurovat dovozu z třetích zemí a kde nenaráží na agresivní prodej dumpingových a subvencovaných čínských výrobků z nekonečného skleněného vlákna pod cenou.
(435)
V předchozím šetření se pracovalo s cílovým ziskem ve výši 5 %. Tento cílový zisk byl zachován, jelikož nebyly předloženy podložené argumenty o změněných tržních podmínkách, které by zdůvodnily vyšší cílový zisk.
(436)
Střiž pro vlhké použití (WUCS), tak jako kterýkoli jiný typ dotčeného výrobku, se používá coby výztužný materiál a má omezenou skladovatelnost a vyšší dopravní náklady kvůli hmotnosti obsažené vody (viz 63. bod odůvodnění). Střiže pro vlhké použití (WUCS) se dovážejí do Unie v mnohem menším množství než jiné výrobky z nekonečných skleněných vláken. Ziskové rozpětí u tohoto jediného typu výrobku tedy není reprezentativní pro dotčený výrobek.
(437)
Komise poté určila úroveň pro odstranění újmy na základě srovnání vážené průměrné dovozní ceny vyvážejících výrobců z ČLR zařazených do vzorku s újmu nepůsobící váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného výrobci v Unii zařazenými do vzorku na trhu Unie v období šetření. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty dovozu zahrnující CIF.
(438)
Po poskytnutí konečných informací přišel jeden vyvážející výrobce s tvrzením, že u tří kontrolních čísel výrobků (PCN) jsou nepřesné hodnoty CIF.
(439)
Po prověření Komise upravila příslušné hodnoty CIF, což vedlo k malé změně v rozpětí cenového podbízení a prodeje pod cenou u tohoto vyvážejícího výrobce.
(440)
Na tomto základě byly stanoveny následující úrovně pro odstranění újmy:
Společnost
Úroveň pro odstranění újmy
Jushi Group
24,8 %
Jiangsu Changhai Group
4,9 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,6 %
Ostatní spolupracující společnosti
26,1 %
441)
Jeden uživatel tvrdil, že všechny faktické okolnosti zůstaly nezměněné, a proto jediný způsob, jak může Komise dospět k závěru, že se zhoršila újma údajně způsobená dovozem z ČLR, je použití jiné metodiky pro výpočet rozpětí újmy v porovnání s původním šetřením.
(442)
Faktické okolnosti nezůstaly nezměněné. Výpočet aktuálního rozpětí újmy s použitím metodiky z původního šetření proto vede k jinému výsledku, jelikož se změnily základní údaje, jako jsou náklady, ceny a ztráty.
(443)
Po poskytnutí konečných informací se jeden vyvážející výrobce zajímal o to, jaké změněné okolnosti zdůvodní výpočet rozpětí újmy na základě kontrolního čísla výrobku (PCN) oproti prostému srovnání průměrných cen, jak se to dělalo v původním šetření.
(444)
Komise se domnívá, že základní metodika použitá v současném šetření je táž jako metodika použitá v předchozím šetření. Výběr vzorku a srovnávání byly prováděny na stejné úrovni. Výpočet rozpětí újmy na základě kontrolního čísla výrobku (PCN) umožnil podrobnější a přesnější výsledek, ale to nelze považovat za změnu metodiky.
(445)
Tentýž vyvážející výrobce také uvedl, že rohože ze střiže z nekonečného skleněného vlákna tvoří součást dotčeného výrobku, avšak výpočet rozpětí újmy neodráží kontrolní číslo výrobku rohoží ze střiže. Vyvážejícího výrobce zajímalo, i) jestli výrobci v Unii už tyto rohože ze střiže nevyráběli a ii) proč Komisi v minulosti zřejmě nečinilo žádné potíže nalézt náhražku hlavního typu výrobku za účelem výpočtu rozpětí újmy, a to dokonce i v případech, kdy se kontrolní číslo výrobku přesně neshodovalo.
(446)
Dotčený výrobek skutečně zahrnuje rohože ze střiže a někteří výrobci v Unii (nebo jejich subjekty) tyto rohože vyrábějí. Výrobci v Unii zařazení do vzorku vyráběli typy rohoží, které se v průběhu období šetření z ČLR nedovážely. Shoda kontrolního čísla výrobku však byla celkově vysoká, a proto nebylo třeba hledat náhražky.
(447)
Tento vyvážející výrobce se mimoto zajímal, i) proč byla nutná úprava na základě obchodní úrovně a komu výrobci v Unii své výrobky skutečně prodávají a ii) proč při výpočtu újmy nebyly u čínského prodeje zohledněny dopravní náklady do skladu v EU a skladovací náklady.
(448)
Výrobci v Unii zařazení do vzorku prodávají převážně přímo koncovým uživatelům. To nebyl případ čínských vývozců zařazených do vzorku. Více prodejních transakcí procházelo přes distributory nebo jiné zprostředkovatelské prodejní kanály. Když se tedy veškeré prodejní transakce převedly na úroveň prodeje koncovým uživatelům, byly ceny lépe srovnatelné. Podle standardní metodiky se při výpočtu cenového podbízení zohledňují náklady po dovozu, zatímco rozpětí újmy vychází z hodnoty CIF čínského prodeje na vývoz.
(449)
Vyvážející výrobce se rovněž podivil, proč není stávající antidumpingové clo zařazeno do rozpětí újmy, jelikož zařazení tohoto cla do hodnoty CIF by bylo v souladu s používanou metodikou cenového podbízení.
(450)
Rozpětí pro odstranění újmy, jak je prezentováno v tomto nařízení, odráží celé rozpětí potřebné pro odstranění újmy. Kdyby bylo stávající antidumpingové rozpětí zařazeno do rozpětí pro odstranění újmy, výsledkem by bylo jen rozpětí částečného odstranění újmy.
(451)
Po poskytnutí konečných informací přišel žadatel s tvrzením, že jelikož Jiangsu Changhai Group v šetření plně nespolupracovala (viz výše oddíl C. 2.1.), jsou informace o vývozní ceně této skupiny nespolehlivé, a neměly by se tedy používat při výpočtu rozpětí újmy. Žadatel tvrdil, že vývozní cena skupiny může být chybná, jestliže je zjištěna na základě výrobních nákladů společnosti, které nebylo možné řádné ověřit kvůli tomu, že tato společnost v šetření dostatečně nespolupracovala. Vývozní cena této skupiny by se měla stanovit spíše na základě dostupných údajů ve smyslu čl. 18 odst. 1 základního antidumpingového nařízení a čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(452)
Jak je vysvětleno v 92. bodě odůvodnění, dotčený výrobek nevyvážela v rámci skupiny společnost, která poskytla zavádějící informace, nýbrž pouze OCH. Společnost OCH však plně spolupracovala v obou šetřeních a poskytla spolehlivé informace o vývozní ceně skupiny (např. poskytla faktury, jež Komise na místě ověřila). Komise tedy nemá důvod pochybovat o vývozní ceně skupiny. Rozpětí újmy bylo vypočteno na základě skutečné ověřené vývozní ceny - uvedené na prodejních fakturách - bez ohledu na to, jak byla stanovena a zda vycházela z výrobních nákladů dané společnosti. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
2. Konečná opatření
(453)
Antisubvenční šetření bylo provedeno souběžně s přezkumem antidumpingových opatření a omezilo se na újmu. Vzhledem k použití pravidla nižšího cla a skutečnosti, že konečná subvenční rozpětí jsou nižší než úroveň pro odstranění újmy, by Komise měla v souladu s článkem 15 základního antisubvenčního nařízení uložit konečné vyrovnávací clo na úrovni zjištěných konečných subvenčních rozpětí a poté uložit konečné antidumpingové clo na úrovni příslušné pro odstranění újmy.
(454)
Na základě této metodiky a skutkové podstaty tohoto případu, zejména skutečnosti, že opatření jsou omezena rozpětím újmy, se Komise domnívá, že v této věci nevyvstává otázka „dvojího započtení“.
(455)
Vzhledem k vysoké úrovni spolupráce čínských vyvážejících výrobců bylo clo pro „všechny ostatní společnosti“ stanoveno na úrovni nejvyššího cla, jež má být uloženo společnostem, které byly buď zařazeny do vzorku nebo během šetření spolupracovaly. Clo „pro všechny ostatní společnosti“ bude použito na společnosti, které v rámci šetření nespolupracovaly.
(456)
Pro ostatní spolupracující čínské vyvážející výrobce nezařazené do vzorku a uvedené v příloze I je konečná sazba cla stanovena jako vážený průměr sazeb stanovených pro spolupracující vyvážející výrobce zařazené do vzorku s výjimkou skupiny, ke které patří vyvážející výrobce, na něhož se vztahuje ustanovení čl. 28 odst. 1.
(457)
Po poskytnutí konečných informací požádal jeden vyvážející výrobce o přiznání individuálního zacházení ve smyslu čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení a o výpočet individuálního dumpingového rozpětí.
(458)
Avšak vzhledem k tomu, že částečný prozatímní přezkum se omezuje jen na újmu, dumpingová rozpětí, tak jak byla stanovena v předchozím antidumpingovém šetření, zůstávají beze změny. Žádost o individuální dumpingové rozpětí byla proto zamítnuta.
(459)
Na základě výše uvedených skutečností se sazby, podle nichž se tato cla ukládají, stanovují takto:
Čínský vývozce
Dumpingové rozpětí (stanovené v původním šetření)
Subvenční rozpětí
Úroveň pro odstranění újmy
Vyrovnávací clo
Antidumpingové clo
Jushi Group
29,7 %
10,3 %
24,8 %
10,3 %
14,5 %
Jiangsu Changhai Group
9,6 %
5,8 %
4,9 %
4,9 %
0 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,7 %
9,7 %
29,6 %
9,7 %
19,9 %
Ostatní spolupracující společnosti
29,7 %
10,2 %
26,1 %
10,2 %
15,9 %
Celní sazby pro všechny ostatní společnosti
10,3 %
19,9 %
(460)
Individuální sazba antidumpingového a antisubvenčního cla pro jednu společnost uvedená v tomto nařízení byla stanovena na základě zjištění vyplývajících ze současného šetření. Odráží tedy situaci dotčené společnosti zjištěnou při tomto šetření. Tato celní sazba (na rozdíl od celostátního cla použitelného pro „všechny ostatní společnosti“) je proto použitelná výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyráběných uvedenou společností. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(461)
Společnost může požadovat individuální celní sazbu, pokud následně změní svou obchodní firmu. Tato žádost musí být předložena Komisi. (45) Žádost musí obsahovat veškeré relevantní informace, které umožní prokázat, že změna neovlivňuje právo společnosti využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje. Pokud změna obchodní firmy společnosti neovlivňuje její právo využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje, bude oznámení o změně obchodní firmy zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
(462)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se výše cla pro všechny ostatní společnosti vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, nýbrž rovněž na výrobce, kteří během období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
3. Závazek
(463)
Jeden čínský vyvážející výrobce navrhl cenový závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního antidumpingového nařízení a čl. 13 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení. Nabídka závazku obsahovala minimální dovozní ceny několika hlavních typů a podtypů dotčeného výrobku.
(464)
Komise se domnívá, že dotčený výrobek existuje v mnoha podtypech a stupních, které se cenově liší až o 700 %. Existuje tedy velké riziko vzájemné kompenzace. V rámci jednoho typu výrobku se mohou ceny pohybovat až o 550 % v závislosti na podtypech výrobku. Různé minimální dovozní ceny, které navrhl čínský vyvážející výrobce, se navíc nacházely hluboko pod cenou, která nezpůsobuje újmu, a tudíž by neodstraňovaly újmu způsobovanou výrobnímu odvětví Unie.
(465)
Pokud jde o cla, vzhledem k výše uvedenému by nebylo možné rozlišovat specifikaci bez individuální analýzy každé dovozní transakce s cílem určit, do které skupiny minimální dovozní ceny daný výrobek patří. Monitoring by se tak stal velmi obtížný, ne-li prakticky neuskutečnitelný.
(466)
Tato společnost navíc vyváží do Unie také další výrobky, na které se opatření nevztahují. Je tu tedy riziko kompenzace, pokud by tyto výrobky byly prodány stejným odběratelům. Někteří z jejich odběratelů v Unii jsou ve spojení a obchodují také s jinými společnostmi ve spojení, které sídlí mimo Unii. Tyto složité obchodní a podnikatelské vazby vytvářejí další potenciální rizika vzájemné kompenzace.
(467)
Na základě výše uvedeného byla nabídka závazku odmítnuta.
(468)
Výbor zřízený podle čl. 15 odst. 1 základního antidumpingového nařízení nevydal žádné stanovisko,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
(1) Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz střiže ze skleněných vláken o délce nejvýše 50 mm; pramence skleněných vláken, s výjimkou pramenců skleněných vláken, které jsou impregnovány a povrstveny a mají ztrátu žíháním více než 3 % (jak je stanoveno v normě ISO 1887), a rohoží vyrobených z nekonečných skleněných vláken, s výjimkou rohoží ze skleněné vlny, v současnosti kódů KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 (kódy TARIC 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) a 7019 31 00 a pocházejících z Čínské lidové republiky.
(2) Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Společnost
Konečné vyrovnávací clo (%)
Doplňkový kód TARIC
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd, a Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd; Changzhou Tianma Group Co., Ltd
4,9
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7
B991
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
10,2
Všechny ostatní společnosti
10,3
A999
3) Uplatnění individuálních sazeb vyrovnávacího cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
(4) Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Ustanovení článku 1 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 248/2011 se nahrazuje následujícím zněním.
(1)
Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz střiže ze skleněných vláken o délce nejvýše 50 mm, pramence skleněných vláken, s výjimkou pramenců skleněných vláken, které jsou impregnovány a povrstveny a mají ztrátu žíháním více než 3 % (jak je stanoveno v normě ISO 1887), a rohoží vyrobených z nekonečných skleněných vláken, s výjimkou rohoží ze skleněné vlny, v současnosti kódů KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 (kódy TARIC 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) a 7019 31 00 a pocházejících z Čínské lidové republiky.
(2)
Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Konečné antidumpingové clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
14,5
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd, Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd, Changzhou Tianma Group Co., Ltd
0
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
19,9
B991
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
15,9
Všechny ostatní společnosti
19,9
A999
3)
Uplatnění individuálních sazeb vyrovnávacího cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
(4)
Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 16. prosince 2014.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 1379/2014
(2014. gada 16. decembris),
ar kuru nosaka galīgu kompensācijas maksājumu dažu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes stikla elementāršķiedras izstrādājumu importam un groza Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 248/2011, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu dažu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes nepārtrauktās stikla elementāršķiedras izstrādājumu importam
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2009. gada 11. jūnija Regulu (EK) Nr. 597/2009 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1), jo īpaši tās 15. pantu, un Padomes 2009. gada 30. novembra Regulu (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (2), jo īpaši tās 9. panta 4. punktu un 11. panta 3. punktu,
tā kā:
A. PROCEDŪRA
1. Spēkā esošie pasākumi
(1)
Ar Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 248/2011 (3) Padome noteica galīgo antidempinga maksājumu dažu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes nepārtrauktās stikla elementāršķiedras izstrādājumu importam, kurus patlaban klasificē ar KN kodiem 7019 11 00, ex7019 12 00 un 7019 31 00.
2. Antisubsidēšanas izmeklēšanas sākšana
(2)
Eiropas Komisija (“Komisija”) 2013. gada 12. decembrīEiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicētajā paziņojumā (“paziņojums par antisubsidēšanas procedūras sākšanu”) (4) informēja, ka sāk antisubsidēšanas procedūru attiecībā uz dažu Ķīnas Tautas Republikas (“ĶTR” vai “attiecīgā valsts”) izcelsmes stikla elementāršķiedras izstrādājumu importu.
(3)
Komisija sāka izmeklēšanu pēc tam, kad 2013. gada 28. oktobrī Eiropas stikla šķiedras ražotāju apvienība (“APFE”) (“sūdzības iesniedzējs”) iesniedza sūdzību ražotāju vārdā, kas ražo vairāk nekā 25 % no Savienības kopējās stikla elementāršķiedras izstrādājumu produkcijas. Sūdzībā bija ietverti pirmšķietami pierādījumi par subsidēšanu, kas saistīta ar dažiem stikla elementāršķiedras izstrādājumiem, un tās izraisītu būtisku kaitējumu, un Komisija tos uzskata par pietiekamiem, lai pamatotu izmeklēšanas sākšanu.
(4)
Pirms izmeklēšanas sākšanas Komisija saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 597/2009 (“antisubsidēšanas pamatregula”) 10. panta 7. punktu informēja ĶTR valdību, ka ir saņēmusi pienācīgi dokumentētu sūdzību, kurā apgalvots, ka subsidēts dažu ĶTR izcelsmes stikla elementāršķiedras izstrādājumu imports izraisa būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Komisija aicināja ĶTR valdību apspriesties, lai noskaidrotu situāciju attiecībā uz sūdzības saturu un panāktu abpusēju vienošanos par risinājumu.
(5)
ĶTR valdība pieņēma piedāvājumu apspriesties, un 2013. gada 5. decembrī notika apspriedes. Apspriežoties neizdevās panākt abpusēju vienošanos par risinājumu. Tomēr ĶTR valdības piezīmes par sūdzībā uzskaitītajām shēmām tika pienācīgi ņemtas vērā. Pēc apspriešanās no ĶTR valdības 2013. gada 9. decembrī tika saņemta rakstiska informācija.
(6)
ĶTR valdībai tika piedāvāts apspriesties par izmeklēšanā apzinātajām papildu shēmām. Tomēr ĶTR valdība nepieņēma piedāvājumu, jo, kā tā apgalvo, par šīm shēmām tai sniegta nepietiekama informācija.
3. Paralēls pieprasījums veikt daļēju starpposma pārskatīšanu attiecībā uz spēkā esošajiem antidempinga pasākumiem
(7)
Komisija ir saņēmusi pieprasījumu saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 (“antidempinga pamatregula”) 11. panta 3. punktu sākt spēkā esošo antidempinga pasākumu daļēju starpposma pārskatīšanu (5), kuras tvērumā ir tikai kaitējuma pārbaude. Arī šo pieprasījumu 2013. gada 28. oktobrī iesniedza APFE to Savienības ražotāju vārdā, kuri ražo vairāk nekā 25 % no Savienības kopējās dažu stikla elementāršķiedras izstrādājumu produkcijas.
(8)
Konstatējusi, ka ir pietiekami pierādījumi, kas pamato daļējas starpposma pārskatīšanas sākšanu, Komisija 2013. gada 18. decembrīEiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicētajā paziņojumā (“paziņojums par daļējas starpposma antidempinga pārskatīšanas sākšanu”) (6) informēja, ka sāk daļēju starpposma pārskatīšanu saskaņā ar antidempinga pamatregulas 11. panta 3. punktu.
(9)
Viens ražotājs eksportētājs apgalvo, ka spēkā esošie pasākumi, kas noteikti ar Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 248/2011, attiecībā uz to nav spēkā un ka šī pārskatīšanas izmeklēšana, kas attiecas uz spēkā esošajiem pasākumiem, kas noteikti ar minēto regulu, tāpēc būtu jāizbeidz. Tas apgalvo, ka spēkā esošie pasākumi pārkāpj PTO Antidempinga nolīgumu, jo šim ražotājam eksportētājam atteikts individuāls režīms, uz kuru attiecas antidempinga pamatregulas 9. panta 5. punkta noteikumi redakcijā, kas bija spēkā minētās regulas pieņemšanas laikā. Pamatojot savu apgalvojumu, tas atsaucas uz PTO Apelācijas institūcijas 2011. gada 28. jūlija ziņojumu lietā DS397 (7).
(10)
Pēc PTO Apelācijas institūcijas 2011. gada 28. jūlija ziņojuma lietā DS397 antidempinga pamatregulas 9. panta 5. punkts tika grozīts (8). Grozījumi tiek piemēroti visās izmeklēšanās, kas sāktas pēc to stāšanās spēkā, proti, no 2012. gada 6. septembra. Attiecībā uz ražotājiem eksportētājiem, kuriem tiek piemēroti pasākumi, kas jau bija spēkā pirms minētās dienas, Komisija 2012. gada 23. martā publicēja paziņojumu (9), ar kuru aicināja visus ražotājus eksportētājus valstīs, kur nav tirgus ekonomikas, ja tie uzskata, ka pasākumi ir jāpārskata, ņemot vērā iepriekš minēto Apelācijas padomes ziņojumu, pieprasīt pārskatīšanu. Minētajā paziņojumā konkrēti minēta Īstenošanas regula (ES) Nr. 248/2011. Komisija nesaņēma šādu pārskatīšanas pieprasījumu no šā ražotāja eksportētāja, un šis ražotājs eksportētājs arī nepieprasīja starpposma pārskatīšanu saskaņā ar pamatregulas 11. panta 3. punktu.
(11)
Tāpēc spēkā esošo pasākumu spēkā esība nav apstrīdama, un apgalvojums tiek noraidīts.
4. Abās izmeklēšanās izmantojamais izmeklēšanas periods un attiecīgais periods
(12)
Subsidēšanas un kaitējuma izmeklēšana attiecās uz periodu no 2012. gada 1. oktobra līdz 2013. gada 30. septembrim (“izmeklēšanas periods” vai “IP”). Kaitējuma novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude attiecās uz laika posmu no 2010. gada 1. janvāra līdz IP beigām (“attiecīgais periods”).
(13)
Kaitējuma analīze, kas veikta gan antisubsidēšanas, gan antidempinga daļējā starpposma izmeklēšanā, tika balstīta uz to pašu Savienības ražošanas nozares, to pašu reprezentatīvo Savienības ražotāju un to pašu izmeklēšanas perioda definīciju, un tajā, ja vien nav norādīts citādi, tika izdarīti identiski secinājumi. Tas tika atzīts par pareizu, lai varētu racionalizēt kaitējuma analīzi un abās izmeklēšanās gūt saderīgus konstatējumus. Tāpēc piezīmes par kaitējuma aspektiem, kas paustas jebkurā no minētajām procedūrām, tika ņemtas vērā abās izmeklēšanās.
5. Personas, uz kurām attiecas izmeklēšana
(14)
Abos paziņojumos par procedūras sākšanu Komisija aicināja ieinteresētās personas pieteikties dalībai abās izmeklēšanās. Turklāt Komisija īpaši informēja sūdzības iesniedzēju, citus zināmos Savienības ražotājus, zināmos ražotājus eksportētājus, ĶTR iestādes, zināmos importētājus, piegādātājus un lietotājus, tirgotājus, kā arī apvienības, par kurām bija zināms, kas tās skar abu izmeklēšanu sākšana, un aicināja tos piedalīties.
(15)
Ieinteresētajām personām bija iespēja izteikt piezīmes par abu izmeklēšanu sākšanu un pieprasīt uzklausīšanu Komisijā un/vai pie tirdzniecības procedūru uzklausīšanas amatpersonas.
6. Izlase
(16)
Komisija abos paziņojumos par procedūras sākšanu norāda, ka tā varētu izmeklēšanu attiecināt uz pienācīgu mazāku skaitu ĶTR ražotāju eksportētāju, nesaistīto importētāju un Savienības ražotāju, veidojot izlasi saskaņā ar antidempinga pamatregulas 17. pantu un antisubsidēšanas pamatregulas 27. pantu.
6.1. Abās izmeklēšanās izmantojamā Savienības ražotāju izlase
(17)
Abos paziņojumos par procedūras sākšanu Komisija norādījusi, ka ir izveidojusi provizorisku Savienības ražotāju izlasi. Komisija izveidoja izlasi, pamatojoties uz līdzīgā ražojuma ražošanas apjomu Savienībā un pārdošanas apjomu Savienības tirgū IP laikā un ģeogrāfisko izkliedi. Izlase sastāv no triju Savienības ražotāju ražotnēm Beļģijā, Francijā un Slovākijā (10), kurās tiek saražoti aptuveni 52 % no Savienības kopējās produkcijas un kuras pārdod 49 % no visiem pārdošanas apjomiem Savienības tirgū. Tāpēc izlase tika uzskatīta par reprezentatīvu Savienības ražošanas nozares izlasi. Komisija aicināja ieinteresētās personas sniegt piezīmes par provizorisko izlasi.
(18)
Izmeklēšanu gaitā ĶTR valdība apgalvo, ka pašreizējās izmeklēšanās Savienības ražotāju atlasei bez motivācijas izmantota citāda atlases metodika nekā sākotnējā antidempinga izmeklēšanā. ĶTR valdība norāda, ka i) Komisija jau pirms procedūras sākšanas izveidojusi izlasi, tāpēc Komisija pirms procedūru sākšanas nolēmusi, ka nepieciešama izlase, ii) sākotnējā izmeklēšanā visām personām, kas vēlējušās tikt iekļautas izlasē, bijis jāsniedz informācija Komisijai 15 dienu laikā no procedūras sākšanas, savukārt šajās izmeklēšanās ražotājiem, kuri jau bijuši iekļauti izlasē, netika lūgts to darīt, iii) personām, kas vēlējās tikt iekļautas izlasē, nevienā no abiem paziņojumiem par procedūras sākšanu nav norādīts, kāda informācija jāsniedz, lai tās tiktu iekļautas izlasē, un nav sniegta informācija par izlasē iekļauto ražotāju ražošanas un pārdošanas apjomu, iv) izmantotais atlases kritērijs “izlase reprezentē ražotāju lielāko reprezentatīvo apjomu, ko paredzētajā termiņā iespējams pienācīgi izmeklēt” nav iekļauts antidempinga pamatregulas 17. pantā un šādi izveidota izlase nav saderīga ar minēto noteikumu.
(19)
Abos paziņojumos par procedūras sākšanu Komisija ir izskaidrojusi, ka, ņemot vērā lielo skaitu Savienības ražotāju un lai pabeigtu izmeklēšanas termiņā, tā izmantojusi izlasi un vienlaikus ierosinājusi provizorisku izlasi. Tāda pati metodika, proti, atlase, tika izmantota iepriekšējā izmeklēšanā. Provizoriskas izlases izmantošana nenozīmē, ka mainīta metodika, bet tādējādi bija iespējams strādāt efektīvāk un iegūt laiku, vienlaikus pilnībā ievērojot tiesības uz aizstāvību. Faktiski Komisija deva iespēju citiem Savienības ražotājiem, kas uzskata, ka ir iemesli tos iekļaut izlasē, sazināties ar Komisiju vai kādu citu ieinteresēto personu, lai iesniegtu vēl citu atlasei svarīgu informāciju. Galīgajā atlasē būtu jāņem vērā visas piezīmes, kas tiktu saņemtas. Par ierosināto izlasi netika saņemtas piezīmes, tāpēc tika apstiprināta provizoriskā izlase. Attiecībā uz otro apgalvojumu ražotāji, kas tika provizoriski iekļauti izlasē, aizpildīja standarta veidlapu, kurā ietvēra informāciju, kas nepieciešama Komisijai, lai izveidotu provizorisku izlasi. Standarta veidlapa un atbildes nekonfidenciālajā versijā bija pieejamas izskatīšanai. Attiecībā uz trešo apgalvojumu personas, kas vēlējās tikt iekļautas izlasē, tika aicināta sazināties ar Komisiju 15 dienu laikā no dienas, kad publicēti abi paziņojumi par procedūras sākšanu, un tam bija iespēja iepazīties ar nekonfidenciālo informāciju, kur pieejamas standarta veidlapas. Minētajās standarta veidlapās ietverta informācija par ražošanas un pārdošanas apjomu. Arī ceturtais apgalvojums nav pamatots, jo antidempinga pamatregulas 17. panta 1. punktā ir skaidri minēts lielākais reprezentatīvais apjoms, ko paredzētajā termiņā iespējams pienācīgi izmeklēt.
(20)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas ĶTR valdība atkārtoja apgalvojumus par procedūru nekonsekvenci Savienības ražotāju izlases veidošanā pirms abu procedūru sākšanas un uzsvēra, ka i) Komisijas pamatojums par izmeklēšanas termiņu ievērošanu nav pamatots, jo antidempinga pamatregulas 17. panta 2. punktā un antisubsidēšanas pamatregulas 27. panta 2. punktā skaidri paredzēts, ka izlasi veido tad, kad sākta attiecīgā procedūra, un ievērojot piezīmes, kas saņemtas triju nedēļu laikā no attiecīgās izmeklēšanas sākšanas, ii) provizoriskā izlase ir diskriminējoša vai neobjektīva, tā demotivē citus Savienības ražotājus informēt par sevi, iii) Komisija nav atvēlējusi citiem Savienības ražotājiem trīs nedēļas, kurās informēt par sevi.
(21)
Antidempinga pamatregulas 17. panta 2. punktā un antisubsidēšanas pamatregulas 27. panta 2. punktā teikts, ka priekšroku dod atlasei, kas notiek, konsultējoties ar attiecīgajām personām un saņemot piekrišanu no tām, ar noteikumu, ka personas informē par sevi un nodrošina pietiekamu informāciju triju nedēļu laikā no izmeklēšanas sākšanas. Attiecībā uz pirmo apgalvojumu - ne antidempinga pamatregula, ne antisubsidēšanas pamatregula neliedz Komisijai, sākot procedūru, veidot provizorisku izlasi, par kuru attiecīgās personas tiek aicinātas izteikt piezīmes. Turklāt, ņemot vērā, ka Savienības ražotāji (vai vismaz liela daļa no tiem) atbalsta sūdzību, un ņemot vērā informāciju no standarta veidlapām, Komisijas rīcībā bija nepieciešamā informācija par Savienības ražošanas nozari, lai jau sākumposmā varētu izveidot provizorisku izlasi. Šīs informācijas dēļ Savienības ražotāju atlase ir citāda nekā ražotāju eksportētāju atlase. Attiecībā uz otro un trešo apgalvojumu - paziņojumos par procedūras sākšanu norādīts, ka Savienības ražotājiem, kas uzskata, ka viņi jāiekļauj izlasē, 15 dienu laikā ir jāsazinās ar Komisiju. Komisija neuzskata, ka šādi tiktu pārkāpta pamatregula vai šāda rīcība būtu diskriminējoša, neobjektīva vai demotivējoša.
(22)
ĶTR valdība apgalvo, ka izlase nav reprezentatīva, jo tajā nav iekļauts neviens uzņēmums, kuram būtu ievērojams ražošanas apjoms pašu vajadzību apmierināšanai, tāpēc daļa Savienības ražošanas nozares vienkārši neesot ņemta vērā.
(23)
Apgalvojums tiek noraidīts, jo izlasē iekļautie Savienības ražotāji ir veikuši pārdošanu pašu vajadzībām. Turklāt ĶTR valdība nenorāda, kurš Savienības ražotājs būtu bijis izlasē jāiekļauj un kurš no tās būtu bijis jāizslēdz.
(24)
Viens ražotājs eksportētājs apgalvo, ka Savienības ražotāju izlase nav reprezentatīva, jo neviens izlasē iekļautais Savienības ražotājs neražo/nepārdod cirsto šķiedru filcus.
(25)
Izlasē tik tiešām ir iekļauti subjekti, kas pieder pie trim Savienības ražotājiem un neražo cirsto šķiedru filcus, bet ražo elementāršķiedras filcus, kā arī citus svarīgākos galvenā izstrādājuma veidus. Tāpēc izlasē iekļautie subjekti atzīti par reprezentatīviem arī tāpēc, ka tie reprezentē aptuveni 52 % no Savienības kopējā ražošanas apjoma, 49 % no kopējā pārdošanas apjoma Savienības tirgū un tiem ir laba ģeogrāfiskā izkliede. Tas, ka vienu no daudzveidīgajiem ražojuma veidiem neražo izlasē iekļautie Savienības ražotāji, izdarīto secinājumu nemaina.
6.2. Abās izmeklēšanās izmantojamā importētāju izlase
(26)
Lai izlemtu, vai nepieciešama atlase un attiecīgā gadījumā izveidotu izlasi, Komisija lūdza nesaistītos importētājus sniegt informāciju, kas norādīta abos paziņojumos par procedūras sākšanu.
(27)
Atbildes uz atlases veidlapas jautājumiem sniedza tikai divi nesaistīti importētāji, tāpēc atlase nebija vajadzīga.
6.3. Abās izmeklēšanās izmantojamā ĶTR ražotāju eksportētāju izlase
(28)
Lai izlemtu, vai nepieciešama atlase un attiecīgā gadījumā izveidotu izlasi, Komisija lūdza visus ĶTR ražotājus eksportētājus sniegt informāciju, kas norādīta paziņojumā par procedūras sākšanu. Turklāt Komisija lūdza ĶTR pastāvīgo pārstāvniecību Savienībā norādīt citus ražotājus eksportētājus, ja tādi būtu, kuri varētu būt ieinteresēti piedalīties izmeklēšanā, vai sazināties ar tiem.
(29)
Astoņi ražotāji eksportētāji attiecīgajā valstī sniedza prasīto informāciju un piekrita iekļaušanai izlasē. Saskaņā ar antisubsidēšanas pamatregulas 27. panta 1. punktu un antidempinga pamatregulas 17. panta 1. punktu Komisija izveidoja triju ražotāju eksportētāju izlasi, pamatojoties uz lielāko reprezentatīvo eksporta apjomu, ko paredzētajā termiņā iespējams pienācīgi izmeklēt. Saskaņā ar antisubsidēšanas pamatregulas 27. panta 2. punktu un antidempinga pamatregulas 17. panta 2. punktu visi zināmie ražotāji eksportētāji un attiecīgās valsts iestādes tika aicinātas iesniegt piezīmes par provizorisko izlasi. Piezīmes netika sniegtas. Tādējādi Komisija nolēma saglabāt ierosināto izlasi, un visas ieinteresētās personas tika attiecīgi informētas par galīgo izlasi.
(30)
Ražotāju eksportētāju vai ražotāju eksportētāju grupu izlasē ietilpst:
-
Chongqing Polycomp International Corporation (“CPIC”),
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (“OCH”) un ar to saistītie uzņēmumi; Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd (“NCH”) un Changzhou Tianma Group Co., Ltd (“Tianma”). Šie trīs uzņēmumi tālāk saukti par “Jiangsu Changhai Group”,
-
Jushi Group Co., Ltd un ar to saistītie uzņēmumi; Jushi Group Chengdu Co., Ltd un Jushi Group Jiujiang Co., Ltd. Šie trīs uzņēmumi tālāk saukti par “Jushi Group”.
(31)
Spriežot pēc atbildēm uz atlases veidlapas jautājumiem, izlase reprezentē 78 % no kopējā pārdošanas apjoma eksportam no ĶTR uz Savienību IP laikā.
7. Atbildes uz anketas jautājumiem un pārbaudes apmeklējumi
(32)
Komisija nosūtīja anketas ĶTR valdībai, visiem Ķīnas ražotājiem eksportētājiem, kuri tās bija pieprasījuši, kā arī izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem, lietotājiem un tirdzniecības apvienībām, kas pieteicās abos paziņojumos par procedūras sākšanu noteiktajos termiņos.
(33)
Atbildes uz anketas jautājumiem tika saņemtas no valdības, trim izlasē iekļautiem Ķīnas ražotājiem eksportētājiem, no trim izlasē iekļautiem Savienības ražotājiem, 14 lietotājiem un diviem nesaistītiem importētājiem. Tomēr viena lietotāja atbilde nebija pietiekama, tāpēc Komisijai, kaut arī tā bija nosūtījusi vairākus atgādinājumus, nebija iespējams veikt šo datu jēgpilnu analīzi.
(34)
Turklāt savu locekļu vārdā pieteicās tāda ieinteresētā persona kā Glass Alliance Europe, apvienība, kas pārstāv stikla nozari, un iesniedza nostājas izklāstu.
(35)
Rakstiski dokumenti tika saņemti arī no vairākām lietotāju apvienībām, proti, Danish Wind Industry Association, Danish Plastics Federation un Groupement de la Plasturgie Industrielle et des Composites (“GPIC”), kā arī no Siemens Wind Power AG.
(36)
Bez tam piezīmes iesniedza Ķīnas Vieglās rūpniecības un amatniecības ražojumu importa un eksporta tirdzniecības palāta (“CCCLA”).
(37)
Komisija lūdza un pārbaudīja visu informāciju, ko uzskatīja par vajadzīgu, lai noteiktu subsidēšanu, kaitējumu un Savienības intereses. Saskaņā ar antidempinga pamatregulas 16. pantu un antisubsidēšanas pamatregulas 26. pantu tikai veikti pārbaudes apmeklējumi pie ĶTR valdības un tālāk minētajos uzņēmumos:
Savienības ražotāji:
-
3B Fibreglass SPRL, Beļģija,
-
Owens Corning Fibreglass France, Francija,
-
Johns Manville Slovakia a.s., Slovākija;
ĶTR ražotāji eksportētāji:
-
Chongqing Polycomp International Corporation,
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd,
-
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd,
-
Changzhou Tianma Group Co., Ltd,
-
Jushi Group Co., Ltd,
-
Jushi Group Chengdu Co., Ltd,
-
Jushi Group Jiujiang Co., Ltd.;
tirgotāji, kas saistīti ar ražotājiem eksportētājiem Ķīnas Tautas Republikā:
-
China National Building Materials and Equipment Import and Export Corporation (CMBIE),
-
China National Building Materials International Corporation (CNBMIC).
tirgotāji, kas saistīti ar ražotājiem eksportētājiem Savienībā:
-
Jushi Italia Srl,
-
Jushi Spain SA,
-
Jushi France SAS;
nesaistīti importētāji:
-
Helm AG, Vācija;
lietotāji:
-
Basell Polyolefine, Vācija,
-
DSM, Nīderlande,
-
DuPont de Nemours, Beļģija,
-
Exel Composites, Beļģija,
-
Fiberline Composites, Dānija,
-
Formax, Apvienotā Karaliste,
-
Polyone, Vācija,
-
Vestas Wind Systems, Dānija.
(38)
ĶTR valdība kopsavilkumā apgalvo, ka tās tiesības uz aizstāvību saistībā ar piekļuvi lietas materiāliem, kas pieejami ieinteresētajām personām, ir pārkāptas, jo bez pamatota iemesla nav bijusi pieejama informācija no nekonfidenciālajiem materiāliem, nav sniegts pietiekami detalizēts tās kopsavilkums vai izņēmuma gadījumā, kad netika sniegts nekonfidenciāls kopsavilkums, tam nav sniegts pamatojums.
(39)
Komisija uzskata, ka nekonfidenciālajos materiālos, kas pieejami ieinteresētajām personām, ir iekļauta pietiekama informācija, lai ieinteresētās personas varētu iepazīties ar datiem, ko Komisija izmantoja analīzē, tāpēc apgalvojums tika uzskatīts par nepamatotu. Valdība tika informēta par iemesliem, kāpēc Komisija uzskata apgalvojumus par nepamatotiem.
(40)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas ĶTR valdība, kā arī viens ražotājs eksportētājs atkārtoti apgalvo, ka pārāk plaši izmantots konfidencialitātes noteikums, un lūdz, lai tiktu izpausts, kurus ražojuma veidus pārdod Savienības ražotāji un kādi ir kopējie daudzumi pa ražojuma kodiem.
(41)
Komisija uzskata, ka nav pārkāptas tiesības uz aizstāvību, jo visiem ražotājiem eksportētājiem ir izpausta informācija par to ražojumu kodiem, ko ražo izlasē iekļautie Savienības ražotāji un ar kuriem konkurē ĶTR izcelsmes ražojumi. Tāpēc apgalvojums tiek noraidīts.
B. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS
1. Attiecīgais ražojums
(42)
Attiecīgais ražojums, uz kuru attiecas abas izmeklēšanas, ir tas pats ražojums, kas definēts Padomes Īstenošanas regulā (ES) Nr. 248/2011 un aprakstīts abos paziņojumos par procedūras sākšanu, proti, ĶTR izcelsmes cirstās stikla šķiedras, kuru garums nepārsniedz 50 mm; stikla šķiedras grīstes, izņemot impregnētas un pārklātas, kuru karsēšanas zudumi pārsniedz 3 % (noteikts atbilstoši ISO standartam 1887); filci (mašas), izgatavoti no stikla elementāršķiedras (stikla šķiedras filamentiem), izņemot filcus (mašas) no stikla vates, (“attiecīgais ražojums” vai “stikla elementāršķiedras izstrādājumi”), kurus pašlaik klasificē ar KN kodiem 7019 11 00, ex 7019 12 00 un 7019 31 00 (ar pēdējo kodu 2014. gada 1. janvārī aizstāts kods 7019 31 10)).
(43)
Attiecīgais ražojums ir izejmateriāls, ko visbiežāk izmanto kompozītmateriālu rūpniecībā termoplastisko un termoreaktīvo sveķu stiegrojumam. Iegūtos kompozītmateriālus (ar stikla elementāršķiedru stiegrotu plastmasu) izmanto daudzās rūpniecības nozarēs: autobūvē, elektrotehniskajai rūpniecībā/elektronikai, vējģeneratoru spārniem, būvniecībā/celtniecībā, tvertņu/cauruļu ražošanā, patēriņa precēs, aviācijas/militārajā nozarē utt.
(44)
Šī procedūra pamatā attiecas uz trim stikla elementāršķiedras izstrādājumu veidiem: cirstajām šķiedrām (11), grīstēm (12) un filciem (13) (izņemot no stikla vates). Izmeklēšanā tika atklāts, ka, lai gan dažādajiem attiecīgā ražojuma veidiem ir atšķirīgs izskats un, iespējams, to galalietojums, tomēr visiem attiecīgā ražojuma atšķirīgajiem veidiem ir vienas un tās pašas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās pamatīpašības un būtībā tie visi tiek izmantoti vienām un tām pašām vajadzībām.
2. Pieprasījumi izslēgt izstrādājumus
2.1. KN kods 7019 31 90
(45)
Pēc abu paziņojumu par procedūras sākšanu publicēšanas CCCLA nāca klajā ar piezīmi, ka abos paziņojumos par procedūras sākšanu minēts KN kods 7019 31 10, bet sūdzības iesniedzējs minējis KN kodu 7019 31 00 un ka šā pēdējā minētā koda vairs nav. Tā norāda, ka ražojumu, ko iepriekš klasificēja ar KN kodu 7019 31 00, patlaban klasificē ar diviem atšķirīgiem KN kodiem: 7019 31 10 (filci (mašas) no stikla elementāršķiedras (filamentiem)) un 7019 31 90 (citādi stikla šķiedras filci (mašas)). Ņemot vērā to, ka pašreizējā izmeklēšana attiecas uz dažiem stikla elementāršķiedras izstrādājumiem, CCCLA uzskata, ka izstrādājumi, ko klasificē ar KN kodu 7019 31 90, proti, “filci, kas izgatavoti no stikla šķiedras, kas nav elementāršķiedra” būtu jāizslēdz no attiecīgā ražojuma jomas.
(46)
Šim apgalvojumam nav nozīmes, jo šāds ražojums nemaz nav attiecīgais ražojums.
(47)
Sūdzības iesniedzējs minējis KN kodu ex 7019 31 00 un tieši norādījis, ka sūdzība neattiecas uz stikla vates filciem (mašām) (t. i., citādiem filciem (citādām mašām) vai stikla šķiedras filciem (mašām) bez filamentiem). Tāpēc pirms KN koda iekļauts ex.
(48)
Abi paziņojumi par procedūras sākšanu publicēti 2013. gada decembrī, un tajos abos minēts “ko/kuras pašlaik klasificē ar KN kodiem […] 7019 31 10”. Ņemot vērā to, ka no 2012. gada 1. janvāra iepriekš ar KN kodu 7019 31 00 klasificētos ražojumus sadalīja, tos klasificējot ar KN kodiem 7019 31 10 un 7019 31 90, paziņojumā par procedūras sākšanu nav iekļauti “filci (mašas), kas izgatavoti no stikla šķiedras, bez filamentiem”, jo norādīts “pašlaik klasificē ar KN kodiem […] 7019 31 10”.
(49)
Savukārt pašlaik spēkā esošajā regulā norādīts “to patlaban klasificē ar KN kodiem […] 7019 31 00”, jo abi KN kodi 7019 31 10 un 7019 31 90 no 2014. gada tika atkal apvienoti, ņemot vērā to, ka KN kods 7019 31 90 praktiski netika izmantots (jo citādi stikla šķiedras filci (mašas), proti, no stikla vates, tika klasificēti ar KN kodu 7019 39 00).
(50)
Tāpēc prasībai izslēgt KN kodu 7019 31 90 nav nozīmes.
2.2. Teksturētas grīstes
(51)
Viens lietotājs lūdz no ražojuma jomas izslēgt teksturētas grīstes (14), pamatojoties uz to, ka Savienības stikla elementāršķiedras ražotāji tās neražo.
(52)
Tomēr tika apzināti trīs Savienības uzņēmumi, kas ražo teksturētas grīstes un kam ir tirgus vajadzību apmierināšanai pietiekama jauda. Izmeklēšanā tika atklāts, ka, lai gan galalietojums atšķiras, tomēr visiem attiecīgā ražojuma atšķirīgajiem veidiem ir vienas un tās pašas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās pamatīpašības un būtībā tie visi tiek izmantoti vienām un tām pašām vajadzībām. Tāpēc pieprasījums no ražojuma jomas izslēgt teksturētas grīstes tiek noraidīts.
(53)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas ĶTR valdība apgalvo, ka teksturētās grīstes būtu jāizslēdz, jo i) tikai viens Savienības ražotājs piegādā teksturētās grīstes tirgū ierobežotos daudzumos un tādēļ šādu ražojumu imports nevarēja radīt kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, ii) teksturētās grīstes atšķiras no taisnajām grīstēm, kam ir lielāka pultrūzijas kompozītmateriāla profila šķērsvirziena stiprība un citāds ražošanas process, un iii) pretēji sākotnējai antidempinga izmeklēšanai, kas bija saistīta ar spolētajiem diegiem, Komisija uzskata, ka ierobežotā aizstājamība nav būtisks faktors, kas ļautu izslēgt teksturētās grīstes.
(54)
Attiecībā uz pirmo apgalvojumu Komisija atgādina, ka vairākiem Savienības ražotājiem ir pietiekama jauda, lai apgādātu tirgu ar nepieciešamajām teksturētajām grīstēm, bet tikai viens pašlaik pārdod šo ražojuma veidu. ĶTR valdības arguments, ka faktiski tikai viens Savienības ražotājs pārdod ražojumu, drīzāk liecina par kaitējumu, nevis nozīmē, ka lietotāji ir pārorientējušies uz citiem piegādātājiem ārpus Savienības, jo īpaši no ĶTR.
(55)
Attiecībā uz otro apgalvojumu - teksturēto grīstu ražošanas process ir identisks “parasto” grīstu ražošanai, izņemot to, ka tajā ir viens papildu solis, proti gaisa pūšana grīstē, kam vajadzīgs samērā lēts papildu aprīkojums un kas nemaina ražojuma tehniskās un fizikālās pamatīpašības. Teksturētās grīstes ir tikai mazliet kuplākas nekā “parastās” grīstes.
(56)
Attiecībā uz trešo apgalvojumu - Komisijas pieeja ir tāda pati kā iepriekšējā izmeklēšanā, kad arī teksturētās grīstes bija viens no attiecīgā ražojuma veidiem, un lūgums tās izslēgt tika noraidīts. Netika izvirzīti citi argumenti, kas liktu izdarīt citādu secinājumu.
(57)
Tāpēc pieprasījums no ražojuma jomas izslēgt teksturētas grīstes tiek noraidīts.
2.3. Savienības ražošanas nozares ražojumi, kas nekonkurē ar ĶTR ražojumiem
(58)
ĶTR valdība lūdz, lai ražojumus, kurus neskar Savienības ražošanas nozares konkurences ar Ķīnas izcelsmes importu (norādīti antisubsidēšanas sūdzības nekonfidenciālajā versijā), izslēgtu no ražojuma jomas. Minētie ražojumi ir slapjajam lietojumam cirstās šķiedras, kā arī filci.
(59)
Slapjajam lietojumam cirstajām šķiedrām ir ierobežots glabāšanas laiks un augstākas transporta izmaksas, jo ūdens satura dēļ tām ir papildu svars. Slapjajam lietojumam cirstās šķiedras tomēr tiek tirgotas visā pasaulē. Izmeklēšanā tika atklāts, ka, lai gan dažādajiem attiecīgā ražojuma veidiem ir mazliet atšķirīgs izskats un, iespējams, to galalietojums, tomēr visiem attiecīgā ražojuma atšķirīgajiem veidiem ir vienas un tās pašas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās pamatīpašības un būtībā tie visi tiek izmantoti vienām un tām pašām vajadzībām. Slapjajam lietojumam cirstās šķiedras un filci, līdzīgi kā visi pārējie attiecīgā ražojuma vedi, tiek lietoti par stiegrojuma materiālu. Turklāt ĶTR valdības apgalvojums, ka daži Ķīnas stikla elementāršķiedras izstrādājumi Savienības tirgū nav pieejami lielos daudzumos, neizslēdz to, ka nākotnē attiecībā uz šiem konkrētajiem ražojuma veidiem darījumdarbības tendences varētu mainīties. Tāpēc pieprasījums no ražojuma jomas izslēgt minētos ražojumus tiek noraidīts.
(60)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas ĶTR valdība apgalvo, ka i) tikai viens Savienības ražotājs ražo slapjajam lietojumam cirstās šķiedras, tāpēc šādu izstrādājumu imports nevarēja nodarīt kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, ii) Savienības ražotājiem saistībā ar iepriekšminētajiem izstrādājumiem nav nodarīts kaitējums, jo Savienības ražošanas nozares sūdzības atklātībā pieejamajā versijā norādīts, ka no šiem izstrādājumiem tā var gūt 8-10 % peļņu, iii) slapjajam lietojumam cirstajām šķiedrām ir augstāks ūdens saturs, ierobežots glabāšanas laiks un citāds ražošanas process, tāpēc to fizikālās un ķīmiskās īpašības atšķiras no parastajām cirstajām šķiedrām, iv) pretēji iepriekšējai izmeklēšanai, kas bija saistīta ar spolētajiem diegiem, Komisija uzskata, ka ierobežotā aizstājamība nav būtisks faktors, kas ļautu izslēgt slapjajam lietojumam cirstās šķiedras un filcus.
(61)
Pirmais apgalvojums tiek noraidīts, jo slapjajam lietojumam cirstās šķiedras pārdod vairāki Savienības ražotāji, tāpēc nav izslēgts ar šo ražojuma veidu saistīts kaitējums Savienības ražošanas nozarei.
(62)
Attiecībā uz otro apgalvojumu - tas, ka daži ražojuma veidi laiku pa laikam ir rentabli, nav pietiekams iemesls, lai tos izslēgtu. Turklāt slapjajam lietojumam cirstās šķiedras Savienībā importē daudz mazākos daudzumos nekā citus stikla elementāršķiedras izstrādājumus. Peļņas starpība šā ražojuma veidam vienam pašam tāpēc nav reprezentatīva visam attiecīgajam ražojumam.
(63)
Attiecībā uz trešo apgalvojumu - attiecīgais produkts netiek definēts atkarībā no ūdens satura tajā. Ūdens saturs slapjajam lietojumam cirstajā šķiedrā nepamato tās izslēgšanu. Turklāt slapjajam lietojumam cirstās šķiedras ražošanas process ir tāds pats kā sausajam lietojumam cirstajai šķiedrai, izņemot to, ka pirmajai ir par vienu ražošanas posmu mazāk, proti, nav žāvēšanas posma.
(64)
Attiecībā uz ceturto apgalvojumu - Komisijas pieeja bija tāda pati kā iepriekšējā antidempinga izmeklēšanā, kad arī slapjajam lietojumam cirstās šķiedras bija viens no attiecīgā ražojuma veidiem. Netika izvirzīti citi argumenti, kas liktu izdarīt citādu secinājumu.
(65)
Tāpēc lūgums no ražojuma jomas izslēgt slapjajam lietojumam cirstās šķiedras tiek noraidīts.
3. Līdzīgais ražojums
(66)
Līdzīgi kā iepriekšējā antidempinga izmeklēšanā tika konstatēts, ka attiecīgajam ražojumam un stikla elementāršķiedras izstrādājumiem, ko ražo un pārdod ĶTR iekšzemes tirgū, ka arī stikla elementāršķiedras izstrādājumiem, kurus ražo un pārdod Savienības ražošanas nozare Savienībā, ir vienas un tās pašas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās īpašības un lietojumi. Tāpēc šie izstrādājumi šajā izmeklēšanā ir līdzīgie ražojumi antidempinga pamatregulas 1. panta 4. punkta nozīmē un antisubsidēšanas pamatregulas 2. panta c) punkta nozīmē.
C. SUBSIDĒŠANA
1. Ievads
(67)
ĶTR valsts ekonomikas un sociālās attīstības 12. piecgades plānā iezīmēts stratēģisks ĶTR valdības redzējums attiecībā uz galveno nozaru veicināšanu, kuras citu starpā ietver stikla šķiedras izstrādājumu ražošanu. Konkrēti 12. piecgades plāna 9. nodaļā, kas attiecas uz rūpniecības nozaru pārveidi un modernizāciju, teikts:
“Vērsīsim uzmanību uz tādu jaunu materiālu izstrādi kā fotoelementu stikls, ultraplāns substrāta stikls, speciālā stikla šķiedra un speciālā keramika.”
(68)
Iepriekšminētā plāna 3. sadaļas 9. nodaļā, kas attiecas uz uzņēmumu tehnoloģisko modernizāciju, konkrēti teikts, ka ĶTR valdība “…mudinās uzņēmumus pilnveidot spēju izstrādāt jaunus ražojumus, palielināt ražojumu tehnoloģisko saturu un pievienoto vērtību, ātrāk atjaunināt un modernizēt ražojumus.”
(69)
Turklāt minētā plāna 10. nodaļas 1. sadaļā paredzēts:
“Jauno materiālu nozarē izstrādē lielāko uzmanību veltīt jauniem funkcionālajiem materiāliem, progresīviem konstrukciju materiāliem, augstas veiktspējas šķiedrām un no tiem izgatavotiem kompozītmateriāliem un vispārēja lietojuma pamatmateriāliem.”
(70)
Inovācijas un jauno materiālu nozīmīgums vispār ir skaidri ierakstīts gan “12. piecgades rūpniecības tehnoloģiju inovācijas programmā”, gan “Nacionālajā ilgtermiņa zinātnes un tehnoloģiju attīstības plānā (2006-2020)”.
(71)
Bez tam “2011. gada Rūpniecības pārstrukturēšanas orientējošā katalogā” (Lēmums Nr. 9) tieši norādīts, ka tā ir veicināma nozare: “Stieples vilkšana no E-stikla šķiedras krāsns […], augstas veiktspējas šķiedras stikla un tā izstrādājumu izstrāde un ražošana.” Arī “Ārvalstu investīciju nozaru orientējošā katalogā”, kurā uzskaitītas nozares, kurās tiek veicinātas ārvalstu investīcijas (15), tieši minēta šķiedras stikla un speciālā šķiedras stikla izstrādājumu ražošana.
(72)
ĶTR valdība apgalvo, ka šie plāni ir tikai orientējoši un nav saistoši. Tomēr 12. piecgades plānā skaidri noteikts, ka tas ir juridiski saistošs:
“Šim plānam pēc apspriešanas un apstiprināšanas Nacionālajā tautas kongresā ir juridisks spēks.”
(73)
Pēc informācijas izpaušanas ĶTR valdība apgalvo, ka attiecīgais ražojums ir tikai standarta šķiedras stikla izstrādājumi (E-stikls), nevis tehnoloģiski progresīvā augstas veiktspējas stikla šķiedra (speciālais šķiedras stikls jeb S-stikls). Tāpēc ražojums, uz kuru attiecas šī izmeklēšana, nepiederot pie veicināmajām nozarēm, jo veicināma nozare esot tikai speciālā šķiedras stikla jeb augstas veiktspējas šķiedru nozare. ĶTR valdība cita starpā atsaucas uz 12. piecgades plānu, kurā minētas tikai “augstas veiktspējas šķiedras” un “speciālais šķiedras stikls”.
(74)
Pirmkārt, attiecīgais ražojums ir daži stikla elementāršķiedras izstrādājumi. Definējot ražojumu, nav atšķirības, vai šie izstrādājumi ir izgatavoti no standarta šķiedras stikla (tālāk “E-stikls”) vai speciālā šķiedras stikla (“S-stikls”). Otrkārt, neviena ieinteresētā persona nenāca klajā ar lūgumu izslēgt kādu izstrādājumu, apgalvojot, ka speciālais šķiedras stikls nebūtu jāiekļauj ražojuma jomā. Treškārt, ĶTR valdība neapstrīd to, ka valdība mudina izstrādāt “speciālā stikla šķiedras”. Pat standarta šķiedras stikla izstrādājumi tiešām ir minēti pie nozarēm, kurās veicināmi ārvalstu ieguldījumi (sk. 71. apsvērumu).
(75)
Katrā ziņā, pat ja varētu uzskatīt, ka ĶTR valdība vecina tikai augstas veiktspējas šķiedras stikla (piemēram, S-stikla) izstrādi, izmeklēšanā tomēr netika atklātas atšķirības starp standarta šķiedras stikla ražošanas nozari, no vienas puses, un speciālā šķiedras stikla ražošanas nozari, no otras puses. Gluži pretēji, šķiedras stikla izstrādājumus gan no E-stikla, gan augstas veiktspējas šķiedras stikla, piemēram, S-stikla, ražo tā pati stikla šķiedras ražošanas nozare. Konkrēti šajā sakarā Komisija konstatēja, ka visi izlasē iekļautie Ķīnas ražotāji eksportētāji ražošanas procesā izmanto gan standarta šķiedras stiklu (E-stiklu), gan augstas veiktspējas šķiedras stiklu (piemēram, S-stiklu) un ka nav mehānisma, kas ierobežotu sniegto atbalstu - preferenciālus aizdevumus vai zemes izmantošanas tiesību piešķiršanu - tā, ka to saņemtu tikai viens ražošanas segments. No tā izriet, ka tieša augstas veiktspējas stikla šķiedras izstrādājumu izstrādes veicināšana ne ar likumu, ne faktiski nevar izslēgt pamata šķiedras stikla nozari no kopējās stratēģiskās politikas, kas mudina uzņēmumus pilnveidot spēju izstrādāt jaunus ražojumus, palielināt ražojumu tehnoloģisko saturu un pievienoto vērtību, ātrāk atjaunināt un modernizēt ražojumus.
(76)
No iepriekš minētā izriet, ka apgalvojums par to, ka attiecīgais ražojums nepieder pie veicināmas nozares, ir nepamatots, tāpēc tiek noraidīts.
(77)
Turklāt Valsts padomes lēmumā Nr. 40 “Par pagaidu noteikumu izsludināšanu un īstenošanu attiecībā uz rūpniecības strukturālo pielāgojumu veicināšanu” (kas kopā ar “Pagaidu noteikumiem attiecībā uz rūpniecības strukturālo pielāgojumu veicināšanu” tiek saukti par “Lēmumu Nr. 40”) teikts, ka ĶTR valdība aktīvi atbalstīs dažādu rūpniecības nozaru attīstību (16).
(78)
Lai gan lēmumā Nr. 40 nav tieši norādīta stikla elementāršķiedras nozare vai, vispārīgāk, jauno materiālu nozare, tomēr tajā ir uzdots visām finanšu iestādēm sniegt kreditēšanas atbalstu tikai veicināmiem projektiem un paredzēts īstenot “citus preferenciālus politikas virzienus attiecībā uz veicināmiem projektiem” (17). Tāpēc var secināt, ka Lēmuma Nr. 40 noteikumi ir piemērojami stikla elementāršķiedras ražošanas nozarei.
(79)
ĶTR valdība apgalvo, ka Lēmums Nr. 40 paredz tikai to, ka veicināmajām nozarēm vajadzētu saņemt kreditēšanas atbalstu “atbilstoši kreditēšanas principiem” un tas nenozīmē, ka šāds atbalsts būtu piešķirams preferenciāli.
(80)
Izmeklēšanā ir noskaidrots, ka izlasē iekļautie uzņēmumi iegūst no preferenciālās aizdevumu politikas. Faktiski daži uzņēmumi, kas strādāja ar zaudējumiem, turpināja saņemt finansējumu ar preferenciāliem nosacījumiem. Tāpēc Komisija noraida ĶTR valdības apgalvojumu, ka aizdevumi stikla elementāršķiedras nozarei sniegti “atbilstoši kreditēšanas principiem”. Svarīgākais aspekts arvien ir tas, ka saskaņā ar Lēmumu Nr. 40 visas finanšu iestādes sniedz kredītu veicināmajām nozarēm, kas ietver stikla elementāršķiedras ražošanas nozari, un ka atbalsts faktiski sniegts ar preferenciāliem nosacījumiem.
(81)
Turklāt “Valsts nostādnēs zinātnes un tehnoloģiju attīstībai vidējā termiņā un ilgtermiņā (2006-2020)” solīts “piešķirt prioritāti politikas finansēšanai”, “mudināt finanšu iestādes piešķirt preferenciālu kreditēšanas atbalstu lielākajiem valsts zinātnes un tehnoloģiju industrializācijas projektiem”, “mudināt finanšu iestādes uzlabot un nostiprināt finanšu pakalpojumus augsto tehnoloģiju uzņēmumiem” un “īstenot preferenciālu nodokļu politiku, kas sekmētu augsto tehnoloģiju uzņēmumu attīstību”.
(82)
Stikla elementāršķiedras ražošana atbilst augsto tehnoloģiju uzņēmuma aprakstam, par ko liecina ražotāju skaits, kam Ķīnas Tautas Republikā ir jauno un augsto tehnoloģiju uzņēmuma statuss. Faktiski izmeklēšanā konstatēts, ka daži izlasē iekļautie uzņēmumi saņēmuši augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumu apliecību un tādēļ varētu izmantot preferenciālo režīmu, kas izklāstīts iepriekšminētajā dokumentā “Valsts nostādnēs zinātnes un tehnoloģiju attīstībai vidējā termiņā un ilgtermiņā (2006-2020)”.
2. Nesadarbošanās un pieejamo faktu izmantošana
2.1. Antisubsidēšanas pamatregulas 28. panta 1. punkta noteikumu piemērošana vienam ražotājam eksportētājam
(83)
Pārbaudes apmeklējuma laikā vienā no ĶTR uzņēmumiem tika konstatēts, ka uzņēmums aizstājis revidēto finanšu pārskatu, ko sākotnēji bija iesniedzis Komisijai, atbildot uz antisubsidēšanas anketas jautājumiem. Uzņēmums brīvprātīgi neatklāja šo informāciju un tas, ka ir cits revidētais finanšu pārskats, atklājās vien tad, kad uzņēmumam tika lūgts iesniegt finanšu pārskata oriģinālu. Turklāt jaunais pārskats bija pieejams tikai ķīniešu valodā. Šādu divu revidēto finanšu pārskatu izmantošana ir Starptautisko revīzijas standartu pārkāpums (Nr. 560 par “turpmākiem notikumiem”), tāpēc pārbaudes grupa uzsvēra, ka tas rada nopietnas bažas, kas ir pamats šaubām par iesniegto finanšu pārskatu ticamību. Uzņēmums skaidroja, ka sākotnēji, atbildot uz anketas jautājumiem, iesniegtajā revidētajā finanšu pārskatā bijušas kļūdas, tāpēc tas aizstāts ar jaunu versiju, ko ar atpakaļejošu datumu un to pašu numuru sagatavojis tas pats revīzijas uzņēmums, kurš sagatavojis sākotnējo finanšu pārskatu, kurš ticis iznīcināts.
(84)
Ka bija veikts pārbaudes apmeklējums un kļuva pieejams “otrā” finanšu pārskata tulkojums, Komisija nosūtīja uzņēmumam vēstuli, kurā konkrēti un detalizēti tika izklāstīti iemesli, kāpēc Komisija uzskata, ka dažus datus, kas sniegti atbildē uz anketas jautājumiem, nevar atzīt par pārbaudītiem. Uzņēmums tika informēts, ka Komisija var izlemt konstatējumus balstīt uz pieejamajiem faktiem saskaņā ar antisubsidēšanas pamatregulas 28. panta 1. punktu, un uzņēmumam tika dota iespēja sniegt piezīmes.
(85)
Uzņēmums sniedza piezīmes gan rakstiski, gan uzklausīšanā pie uzklausīšanas amatpersonas. Atbildē tas norāda, ka ir vēl viens (trešais) revidētais finanšu pārskats (formātā, ko izmanto biržas sarakstā iekļauti uzņēmumi). Kaut arī radās iespaids, ka nav būtisku atšķirību starp “otro” un “trešo” pārskatu, tomēr “trešais” bija ievērojami detalizētāks un aptverošāks. Pārbaudes apmeklējuma laikā tas jau bija sagatavots un pieejams uzņēmumam (18), tomēr Komisija apmeklējuma laikā netika laikus informēta, ka tāds finanšu pārskats pastāv. Atšķirībā no pārējiem finanšu pārskatiem “trešajā” versijā tieši un detalizēti tika uzskaitītas visas subsīdijas (arī to juridiskais pamats), ko IP laikā saņēmis uzņēmums. Tāpēc šā finanšu pārskata pārbaude būtu bijusi ļoti noderīga pārbaudes apmeklējuma laikā, lai pārbaudītu visu iesniegto informāciju par atsevišķajām subsīdiju shēmām, ko izmantojis uzņēmums.
(86)
Revidētie finanšu pārskati ir būtisks dokuments, kas ļauj pienācīgi pārbaudīt informāciju, ko uzņēmums sniedzis Komisijai cita starpā par dotācijām, aizdevumiem, zemes izmantošanas tiesībām, nodokļu atlikšanu u. c.
(87)
Kā izklāstīts iepriekš, uzņēmums pietiekami nesadarbojās, tādējādi radīja būtiskus šķēršļus Komisijai iesniegtās informācijas pienācīgai pārbaudei, tāpēc Komisija nevarēja pienācīgi pārbaudīt informāciju, ko tā cita starpā bija saņēmusi par uzņēmuma saņemto subsīdiju apmēru. Rezultātā Komisija nevarēja gūt pietiekami precīzus konstatējumus jo īpaši par saņemto subsīdiju apmēru.
(88)
Tiek atzīts, ka uzņēmums sniedzis maldinošu informāciju un nav pietiekami sadarbojies. Tāpēc Komisija nolemj piemērot antisubsidēšanas pamatregulas 28. panta 1. punktu. Uzņēmums ietilpst uzņēmumu grupā, tāpēc antisubsidēšanas pamatregulas 28. panta 1. punkta noteikumi ir piemērojami visai grupai.
(89)
Tomēr, lai noteiktu subsidēšanas apmēru grupai, Komisija izmantoja abu to grupas uzņēmumu faktiskos datus, kuri pilnībā sadarbojās abās izmeklēšanās un kuru sniegtā informācija tika uzskatīta par uzticamu attiecībā uz subsidēšanas apmēru. Grupas uzņēmumam, kas sniedza maldinošu informāciju, subsidēšanas apmēru noteica, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem. Nosakot šā tiesību subjekta subsidēšanas apmēru, Komisija izmantoja pieejamos faktus par augstāko subsidēšanas apmēru, kas tika konstatēts par katru subsīdiju shēmu katram tiesību subjektam, kas pieder pie 30. apsvērumā minētajiem izlasē iekļautajiem uzņēmumiem vai uzņēmumu grupas, kuri pilnībā sadarbojās izmeklēšanā.
(90)
Pēc informācijas izpaušanas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka grupas subsidēšanas apmēra aprēķināšanai izmantotā metodika nav pareiza. Tas apgalvo, ka, ņemot vērā to, ka grupas subsīdijas starpība atbilst lielāko konstatēto subsīdijas starpību summai attiecībā uz katru subsīdiju shēmu katram uzņēmumiem, kas sadarbojās, tai vajadzētu būt daudz augstākai.
(91)
Apgalvojums balstās uz pārpratumu. Subsidēšanas apmēra aprēķināšanai izmantotā metodika, kas aprakstīta 89. apsvērumā, tika izmantota tikai tam (grupas) uzņēmumam, kas sniedza maldinošu informāciju, nevis visai grupai. Tāpēc apgalvojums tiek noraidīts.
(92)
Uzņēmums, kas sniedza maldinošu informāciju, attiecīgo ražojumu neeksportēja. No grupas uzņēmumiem attiecīgo ražojumu eksportēja viens no tā saistītajiem uzņēmumiem. Tomēr šis uzņēmums pilnībā sadarbojās abās izmeklēšanās un sniedza uzticamu informāciju par grupas eksporta cenu. Tāpēc sniegto informāciju minētajā procedūrā Komisija izmantoja galīgajiem konstatējumiem.
(93)
Pēc informācijas izpaušanas ražotājs eksportētājs apgalvo, ka, piemērojot antisubsidēšanas pamatregulas 28. panta 1. punkta noteikumus, Komisija esot pieļāvusi kļūdu.
(94)
Pirmkārt, tika apgalvots, ka uzņēmumam nosūtītajā vēstulē, kurā Komisija detalizēti izklāstīja iemeslus, kāpēc tā ierosina piemērot antisubsidēšanas pamatregulas 28. panta 1. punkta noteikumus, tā nav norādījusi, ka nevar pārbaudīt informāciju par subsīdijām. Tāpēc, izdarot galīgos secinājumus, Komisija nevarot paļauties uz šo argumentāciju, jo uzņēmumam neesot bijusi dota iespēja izteikt par to piezīmes.
(95)
Šāds apgalvojums nav pieņemams. Vēstulē Komisija skaidri norāda, ka tā “nevar secināt, ka informācija par [uzņēmuma] saņemto subsīdiju apmēru ir pārbaudīta”. Katrā ziņā informācijas galīgās izpaušanas dokumentā uzņēmumam tika pilnībā darīti zināmi iemesli, kāpēc tiek izmantoti labākie pieejamie fakti, un dota iespēja izteikt piezīmes par to, un tas to arī izmantoja.
(96)
Otrkārt, ražotājs eksportētājs apgalvo, ka pat tad, ja Komisija piemēro antisubsidēšanas pamatregulas 28. panta 1. punkta noteikumus, tai par pamatu subsidēšanas apmēra noteikšanai nevajadzētu izmantot citu uzņēmumu datus, bet drīzāk būtu jābalstās uz uzņēmuma faktiskajiem revidētajiem finanšu pārskatiem, jo tajos tomēr esot “vispiemērotākā” un “visderīgākās” informācija par uzņēmuma subsidēšanas apmēru.
(97)
Kā skaidrots 83.-88. apsvērumā, Komisijai ir nopietnas šaubas par iesniegto finanšu pārskatu ticamību, tāpēc tā nevarēja balstīties uz tiem, lai pārbaudītu subsidēšanas apmēru no dažādām shēmām un/vai subsīdiju programmām, piemēram, preferenciāliem aizdevumiem un zemes izmantošanas tiesībām par neatbilstoši zemu cenu. Revidēti finanšu pārskati, uz kuriem var paļauties, tik tiešām ļoti noder, lai pārbaudītu citur sniegtas informācijas precizitāti un pilnīgumu. Tāpēc, lai noteiktu subsidēšanas apmēru, Komisijai bija jāizmanto labākie pieejamie fakti, kas šajā gadījumā bija pārbaudīta informācija par attiecīgām subsīdiju shēmām no citiem subjektiem, kas sadarbojās. Tāpēc apgalvojums tiek noraidīts.
(98)
Uzņēmums arī apgalvo, ka Komisija kļūdaini izmantojusi starptautiskos grāmatvedības standartus par kritēriju, lai noraidītu revidētos finanšu pārskatus. Uzņēmums uzskata, ka, novērtējot tirgus ekonomikas režīma piešķiršanu antidempinga procedūrās, no vienas puses, un antisubsidēšanas procedūrās, no otras puses, būtu jānošķir revidēto finanšu pārskatu nozīmīgums no atbilstības starptautiskajiem grāmatvedības standartiem. Starptautisko grāmatvedības standartu pārkāpums neesot uzskatāms par antisubsidēšanas pamatregulas 28. panta 1. punkta piemērošanas iemeslu.
(99)
Komisija norāda, ka starptautisko grāmatvedības standartu pārkāpums, kas tika atklāts izmeklēšanas gaitā, per se nav antisubsidēšanas pamatregulas 28. panta 1. punkta piemērošanas iemesls. Iemesls ir tas, ka Komisijai tika iesniegti dažādi revidētie finanšu pārskati, radot šaubas par to ticamību un tādējādi liekot Komisijai secināt, ka citu informāciju par subsidēšanas apmēru nevar pārbaudīt. Tāpēc apgalvojums tiek noraidīts.
(100)
Uzņēmums arī apgalvo, ka nav pamatota metodika, ko Komisija izmantoja, aprēķinot tā subsīdijas starpību, proti, lielākās konstatētās kompensācijas likmes par katru shēmu katram tiesību subjektam (nevis grupai), kas sadarbojās. Uzņēmums apgalvo, ka šī metodika ir aplama, jo vienas grupas uzņēmumi var nolemt visas grupas labā koncentrēt subsīdijas vienā konkrētā uzņēmumā.
(101)
Kā skaidrots 89. apsvērumā, grupas subsidēšanas apmēra aprēķināšanai Komisija izmantoja faktiskos datus no diviem citiem uzņēmumiem, kuri sadarbojās abās izmeklēšanās. Pieejamie fakti tika izmantoti tikai par vienu grupas tiesību subjektu, kurš sniedza maldinošu informāciju. Lai noteiktu subsidēšanas apmēru grupas tiesību subjektam, Komisija konstatēja, ka vispiemērotāk ir balstīt aprēķinus vienā un tajā pašā korporatīvās struktūras līmenī un katram tiesību subjektam (grupā, ja apstākļi to prasa), kurš pieder pie izlasē iekļautajiem uzņēmumiem vai uzņēmumu grupām, izmantot augstāko konstatēto subsidēšanas apmēru. Tāpēc apgalvojums tiek noraidīts.
2.2. Antisubsidēšanas pamatregulas 28. panta 1. punkta noteikumu piemērošana valsts īpašumā esošām bankām
(102)
Komisija nesagaidīja sadarbību no nevienas valsts īpašumā esošas bankas Ķīnas Tautas Republikā. Tās tika aicinātas, atbildot uz anketas jautājumiem, sniegt informāciju antisubsidēšanas izmeklēšanas vajadzībām. Tāpēc Komisija paziņoja ĶTR valdībai, ka apsver iespēju savus konstatējumus saskaņā ar antisubsidēšanas pamatregulas 28. panta 1. punktu balstīt uz pieejamajiem faktiem, ciktāl tie skar informāciju par valsts īpašumā esošām bankām.
(103)
Atbildē uz Komisijas vēstuli, un pēc informācijas izpaušanas ĶTR valdība iebilst pret antisubsidēšanas pamatregulas 28. panta 1. punkta piemērošanu attiecībā uz informāciju, kas tika lūgta no valsts īpašumā esošām bankām. Tā apgalvo, ka ĶTR valdība šajā izmeklēšanā sniegusi plašu informāciju. Tomēr Komisija konstatēja, ka šī informācija nevar pilnībā aizstāt valsts īpašumā esošu banku atbildes uz konkrēto anketu jautājumiem. ĶTR valdība neapstrīd ne faktu, ka valsts īpašumā esošās bankas nav sniegušas atbildes uz anketas jautājumiem, ne to, ka bankas pieder valstij. Tāpēc, lai izdarītu visus konstatējumus par valsts īpašumā esošām bankām, Komisijai bija jāizmanto pieejamie fakti.
3. Izmeklētās shēmas
(104)
Komisija ĶTR valdībai nosūtīja anketas, ieskaitot valsts īpašumā esošām bankām un izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem adresētās anketas, kurās tika lūgta informācija par shēmām, kas, kā tika apgalvots, bija saistītas ar subsīdiju piešķiršanu stikla elementāršķiedras ražošanas nozarei. Tika izmeklētas šādas shēmas.
a)
Preferenciālas politikas aizdevumi, garantijas un apdrošināšana stikla elementāršķiedras nozarē
-
Preferenciālas politikas aizdevumi
-
Eksporta kredītu subsīdiju programmas
-
Eksporta garantijas un apdrošināšana jaunajiem materiāliem
-
Ieguvumi no piekļuves ārzonu holdingsabiedrībām un valsts veikta aizdevumu atmaksa
b)
Dotāciju programmas
-
Subsīdijas “Slaveno zīmolu” un “Ķīnas pasaules klases zīmolu” izstrādei
-
Centrālās valdības dotācijas
-
Centrālajai valdībai pakārtotajos līmeņos piešķirtās dotācijas
-
Fondi Guandunas (Guandong) provinces rūpniecības nozaru ārējai ekspansijai
c)
Valdības nodrošināti resursi par neatbilstoši zemu cenu
-
Valdības nodrošinātā enerģija
-
Valdības nodrošināts ūdens
-
Valdības nodrošināti izejmateriāli
-
Valdības nodrošināta zeme par neatbilstoši zemu cenu
d)
Ienākuma un citu tiešo nodokļu atbrīvojumu un atlaižu programmas
-
Programma Two Free, Three Half ārvalstu investīciju uzņēmumiem
-
Ienākuma nodokļa atlaides uz eksportu orientētiem ārvalstu investīciju uzņēmumiem
-
Ienākuma nodokļa atvieglojumi ārvalstu investīciju uzņēmumiem pēc atrašanās vietas
-
Vietējās ienākuma nodokļa atbrīvojumu un atlaižu programmas “produktīviem” ārvalstu investīciju uzņēmumiem
-
Nodokļu atlaides ārvalstu investīciju uzņēmumiem, kas iegādājas Ķīnā ražotas iekārtas
-
Nodokļu kompensācijas par ārvalstu investīciju uzņēmumu veikto pētniecību un izstrādi
-
Nodokļu atmaksa par ārvalstu investīciju uzņēmumu peļņas reinvestēšanu uz eksportu orientētos uzņēmumos
-
Preferenciālas nodokļu programmas ārvalstu investīciju uzņēmumiem, kas atzīti par augsto vai jauno tehnoloģiju uzņēmumiem
-
Nodokļu atlaides augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumiem, kas iesaistīti izraudzītos projektos
-
Preferenciāla ienākuma nodokļa politika uzņēmumiem Ziemeļaustrumu reģionā
-
Guandunas provinces nodokļu programmas
-
Atbrīvojums no dividenžu nodokļa kvalificētiem rezidentuzņēmumiem
-
Samazināta uzņēmumu ienākuma nodokļa likme
e)
Netiešo nodokļu un ievedmuitas tarifu programmas
-
Atbrīvojumi no PVN par importētu iekārtu izmantošanu
-
PVN rabati ārvalstu investīciju uzņēmumiem par Ķīnā ražotu iekārtu iegādi
-
Atbrīvojumi no PVN un tarifiem par pamatlīdzekļu iegādi saskaņā ar Ārējās tirdzniecības attīstības programmu
4. Preferenciālas politikas aizdevumi, cits finansējums, garantijas un apdrošināšana
4.1. Preferenciāli aizdevumi
a) Ievads
(105)
Kā paskaidrots C sadaļas 2.2. punktā, konstatējumi par valsts īpašumā esošām bankām tika izdarīti saskaņā ar antisubsidēšanas pamatregulas 28. panta 1. punktu, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem.
b) Juridiskais pamats
(106)
Preferenciāli aizdevumi Ķīnas Tautas Republikā paredzēti šādos tiesību aktos: ĶTR Likumā par komercbankām (“Banku likumā”) (2003), Vispārīgajos noteikumos par aizdevumiem, ko 1996. gada 28. jūnijā izsludinājusi Ķīnas Tautas banka (“ĶTB”), un Valsts padomes Lēmumā Nr. 40.
c) Izmeklēšanas konstatējumi
Subsidēšanas esība
(107)
Lai gan Ķīnas iestādes sniegušas tikai ierobežotu informāciju par banku kapitāldaļas turētājiem/īpašniekiem Ķīnas Tautas Republikā, izmeklēšanā, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem, ir konstatēts, ka Ķīnas finanšu tirgum raksturīga liela valdības ietekme un kontrole. Veicot analīzi par to, vai bankām ir valdības pilnvaras, šādas pilnvaras tām piešķirtas vai tās īsteno šādas pilnvaras (t. i., tās ir valsts iestādes), Komisija izmantoja pieejamo informāciju ne tikai par to, ka valstij pieder bankas, bet arī par citām pazīmēm, piemēram, par valdības pārstāvību direktoru padomēs, valdības ietekmi un kontroli to darbībā, valdības politikas vai interešu īstenošanu un par to, vai bankas ir izveidotas ar normatīvu aktu.
(108)
No pieejamās informācijas tika secināts, ka valstij pilnībā piederošām bankām, kuru direktoru padomē dominē ĶTR valdības pārstāvji, ĶTR pieder lielākā tirgus daļa un tās ir galvenās dalībnieces Ķīnas finanšu tirgū. Uz valsts īpašumā esošām bankām attiecas tiesību normas, kas cita starpā prasa, lai to aizdošanas darījumdarbība notiktu atbilstoši valsts ekonomikas vajadzībām, lai tās sniegtu kreditēšanas atbalstu veicināmiem projektiem (19) vai dotu priekšroku augsto vai jauno tehnoloģiju nozarēm (20).
(109)
Papildu pazīme, kas liecina par valsts iesaisti Ķīnas finanšu tirgū, ir ĶTB loma īpašu ierobežojumu noteikšanā attiecībā uz veidu, kā tiek noteiktas un svārstās procentu likmes (21). Finanšu iestādes tiek aicinātas nodrošināt aizdevumu likmes noteiktā ĶTB aizdevumu procentu likmju etalona diapazonā. Preferenciāliem aizdevumiem procentu likmes nedrīkst paaugstināt. Aizdevumu procentu likmju ierobežojumi, kā arī augšējās robežvērtības, kas noteiktas noguldījumu likmēm, rada situāciju, kurā atbilstoši valdības politikai, kura ietver norādījumu došanu bankām par īpašu atbalstu konkrētām un/vai augsto tehnoloģiju nozarēm, piemēram, stikla elementāršķiedras ražošanas nozarei, noguldījumu likmju regulējuma dēļ bankām ir garantēta piekļuve lētam kapitālam.
(110)
Komisija lūdza ĶV skaidrojumus no ĶTR valdības par Apkārtrakstā Nr. 251 iekļauto definīciju un formulējumu, kā arī par iepriekšējo tiesību aktu (ĶTB apkārtrakstu par finanšu iestāžu aizdevumu procentu likmju svārstību diapazona palielināšanu, YinFa [2003], Nr. 250). Tomēr, kā aprakstīts C sadaļās 2.2. punktā, ĶTR valdība šos apkārtrakstus nedarīja pieejamus. ĶTR valdība apgalvo, ka Apkārtraksts Nr. 250 ir atcelts ar Apkārtrakstu Nr. 251 un ka aizdevumu minimālā likmes no 2013. gada jūlija ir atceltas, tāpēc banku sektorā nav valsts iesaistes.
(111)
Tomēr aizdevumu minimālās likmes atcelšana notikusi izmeklēšanas periodā. Tādējādi lielākajā daļā izmeklēšanas perioda ĶTB ietekmēja to, kā valsts īpašumā esošas bankas noteic procentu likmes. Turklāt izmeklēšanā netika atklāta atcelšanas tūlītēja ietekme uz aizdevumiem, ko saņēma izlasē iekļautie ražotāji. Katrā ziņā procentu likmju minimālā robežvērtība, kas bija spēkā izmeklēšanas periodā, nav vienīgais arguments, kāpēc Komisija uzskata valsts īpašumā esošas bankas par valsts iestādēm.
(112)
Arī konstatējumi, kas gūti antisubsidēšanas izmeklēšanās, kas attiecās uz saules enerģijas paneļiem (22) un solāro stiklu (23), par to, ka ĶTR valsts īpašumā esošas bankas rīkojas kā valsts iestādes (sk. saules enerģijas paneļu regulas 158.-168. apsvērumu un solārā stikla regulas 73. apsvērumu), ir šajā izmeklēšanā pieejamie fakti par to, ka valsts īpašumā esošām bankām ir valsts iestādes statuss. Šos faktus var apkopot šādi:
-
valsts īpašumā esošām bankām ir lielākā tirgus daļa, un tās ir dominējošas dalībnieces ĶTR tirgū,
-
pamatojoties uz pieejamiem faktiem, redzams, ka valdība kontrolē valsts īpašumā esošas bankas, izmantojot īpašumtiesības un administratīvu kontroli pār to komercdarbību, tostarp ierobežojot procentu likmes, ko tās var piedāvāt,
-
Banku likums un citi normatīvie akti prasa, lai bankas piešķirtu aizdevumus atbilstoši valsts ekonomikas vajadzībām, sniegtu kreditēšanas atbalstu veicināmiem projektiem un dotu priekšroku jauno un augsto tehnoloģiju uzņēmumiem.
(113)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, tiek secināts, ka valsts īpašumā esošas bankas pilda valdības funkcijas ĶTR valdības vārdā, proti, saskaņā ar valsts plāniem un politikas dokumentiem obligātā kārtā veicina konkrētus ekonomikas sektorus. Lielais valsts īpašuma īpatsvars valsts īpašumā esošajās bankās apstiprina, ka valdība, pildot valsts varas funkcijas, kontrolē šīs bankas. ĶTR valdība lielā mērā kontrolē valsts īpašumā esošās bankas, pastāvīgi iesaistoties finanšu sektorā un prasot valsts īpašumā esošām bankām īstenot valdības politiku. Tāpēc valsts īpašumā esošās bankas tiek uzskatītas par valsts iestādēm, jo tām ir valdības pilnvaras, šādas pilnvaras tām ir piešķirtas vai arī minētās bankas šādas pilnvaras īsteno.
(114)
Pēc informācijas izpaušanas ĶTR valdība apstrīd šo secinājumu, norādot, ka Komisija nav izklāstījusi iemeslus, kāpēc tā uzskatījusi valsts īpašumā esošas bankas par valsts iestādēm. Komisijai pietiek ar to, ka fakti, kas ir izklāstīti iepriekšējos apsvērumos, pamato secinājumu, ka valsts īpašumā esošas bankas ir valsts iestādes.
(115)
Lielāko daļu aizdevumu, ko saņēma izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji, ir piešķīrušas valsts īpašumā esošas bankas, taču izmeklēšanā atklājās, ka aizdevumus nelielā apjomā ir sniegušas arī privātās bankas. Komisija tāpēc analizēja, vai ĶTR esošām privātām bankām ĶTR valdība antisubsidēšanas pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punkta nozīmē uztic funkcijas un/vai norīko tās sniegt stikla elementāršķiedras ražotājiem preferenciālus aizdevumus.
(116)
Banku likuma 34. pantā paredzēts, ka privātām bankām tiek dots norādījums “veikt aizdošanas darījumdarbību saskaņā ar valsts ekonomikas vajadzībām un sociālo attīstību, kā arī atbilstoši valsts rūpniecības politikai” (24).
(117)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka procentu likmes, ko izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem piemērojušas valsts un privātās bankas, vispār bija ļoti līdzīgā līmenī. Tas norāda, ka valsts īpašumā esošas bankas, kas banku un aizdošanas tirgū ir dominējošas dalībnieces, nosaka procentu likmes līmeņus un ka privātās bankas tikai ievēro likmes, ko noteikušas valsts īpašumā esošas bankas (valsts iestādes).
(118)
Šādos apstākļos tiek secināts, ka privātās bankas likmes nenoteic neatkarīgi no valsts iejaukšanās un ka privāto banku aizdošanas stratēģiju virza ĶTR valdība.
(119)
Pēc informācijas izpaušanas ĶTR valdība apstrīd to, kā Komisija interpretējusi Banku likuma 34. pantu, un norāda, ka “Komisija izlasījusi 34.a pantā nozīmi, kuras tajā acīmredzami nav.” ĶTR valdība vērsa Komisijas uzmanību uz citiem Banku likuma pantiem, proti, 4., 5. un 7. pantu, kuru uzdevums ir nodrošināt to, lai aizdevumus piešķirtu bez iejaukšanās un pēc kredītnovērtējuma veikšanas.
(120)
Komisija atzīst, ka šie panti ir, bet uzskata, ka tie būtu jāsaprot un jālasa, ņemot vērā 34. panta noteikumus. Šajā ziņā tiek atgādināts, ka ne ĶTR valdība, ne bankas vai izlasē iekļautie attiecīgie uzņēmumi nespēja pierādīt, ka aizdevumi piešķirti bez iejaukšanās vai pēc kredītnovērtējuma veikšanas. Gluži pretēji, izmeklēšanā tika atklāts, ka viens ražotājs eksportētājs cietis zaudējumus, tomēr tam izdevies saņemt aizdevumu no bankām ar parasto procentu likmi bez uzcenojuma par risku, kas saistīts ar tā sarežģīto finansiālo situāciju.
(121)
Tāpēc Komisija secina, ka privātajām bankām valdība uztic vai norīko tās nodrošināt preferenciālu finansējumu līdzīgā veidā kā valsts īpašumā esošām bankām, tādējādi pastāv finansiāls ieguldījums antisubsidēšanas pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punkta nozīmē.
Īpašas iezīmes
(122)
Attiecībā uz bankām, kas sniegušas aizdevumus ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, lielākā to daļa ir valsts īpašumā esošas bankas un tās kontrolē ĶTR valdība. Starp tām ir ĶTR lielākās komercbankas un bankas ar politiski noteiktām pilnvarām, piemēram, Ķīnas Attīstības banka, EXIM banka, Ķīnas Lauksaimniecības banka, Ķīnas Banka, Ķīnas Būvniecības banka un Ķīnas Rūpniecības un tirdzniecības banka.
(123)
Turklāt Komisija norāda, ka ĶTR valdība norīko sniegt preferenciālus aizdevumus ierobežotam skaitam nozaru. Piemēram, Lēmumā Nr. 40 noteikts, ka ĶTR valdība aktīvi atbalstīs jauno materiālu nozaru attīstību, un stikla elementāršķiedras nozare ir atzīta par jauno materiālu nozari. Bez tam visām finanšu iestādēm ir doti norādījumi sniegt kreditēšanas atbalstu tikai veicināmajiem projektiem, proti, kategorijai, pie kuras pieder stikla elementāršķiedras projekti. Šajā lēmumā ir arī solījums īstenot “cita veida preferenciālu politiku attiecībā uz veicināmajiem projektiem”.
(124)
ĶTR valdība apgalvo, ka Komisija esot balstījusies uz Lēmumu Nr. 40 kļūdaini, jo attiecīgais ražojums nepiederot pie veicināmās nozares. Valdība turklāt apgalvo, ka pat tad, ja tiktu uzskatīts, ka nozare ir veicināma, tomēr Lēmumu Nr. 40 nevarot attiecināt uz nozari, kas nav minēta Lēmumā Nr. 9 (“2011. gada Rūpniecības pārstrukturēšanas orientējošā katalogā”).
(125)
Izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji darbojas 67.-76. apsvērumā minēto veicināmo nozaru, kā arī augsto un jauno tehnoloģiju nozaru kategorijā. Turklāt pretēji valdības apgalvotajam, speciālais šķiedras stikls un tā izstrādājumi, ka arī E-stikla krāsnis ir skaidri ietvertas Lēmuma Nr. 9 XII nodaļas 6. punkta sarakstā (25). Tāpēc apgalvojums nav pamatots.
Ieguvums
(126)
Ieguvums pastāv tādā mērā, kādā valdības aizdevumi vai aizdevumi no privātām organizācijām, kam valdība uztic funkcijas vai ko norīko tās veikt, tiek piešķirti ar labvēlīgākiem nosacījumiem nekā saņēmējam tirgū tobrīd pieejamajiem.
Nepieciešamība paļauties uz etalonu
(127)
Komisija mēģināja pārbaudīt kredītriska novērtējumus, ko bija sagatavojušas bankas, kas izmeklēšanas periodā aizdeva naudu izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem. Daži ražotāji eksportētāji strādāja ar zaudējumiem. Tomēr aizdevumus no bankām tiem izdevās saņemt ar etalona likmi bez uzcenojuma par risku, kas saistīts ar to finansiālās situācijas pasliktināšanās. Tāpēc Komisijai ir iemesls apšaubīt to, vai aizdevumi stikla elementāršķiedras uzņēmumiem tika sniegti, pamatojoties uz rūpīgu riska novērtējumu, un vai procentu likmes noteiktas šādas novērtēšanas rezultātā.
(128)
Kā jau skaidrots, Ķīnas banku sniegtie aizdevumi liecina par ievērojamu valdības iejaukšanos banku sektorā un neatbilst likmēm, kas tiktu prasītas funkcionējošā banku tirgū, tāpēc, izmantojot tālāk izklāstīto metodi, tika aprēķināts atbilstošs tirgus etalons. Turklāt ĶTR valdība nesadarbojās, tāpēc, arī lai noteiktu atbilstošu etalona procentu likmi, Komisija izmantoja pieejamos faktus.
(129)
Aprēķinot atbilstošu etalonu aizdevumiem, izteiktu Ķīnas juaņās, tika atzīts par nepieciešamu piemērot Ķīnas procentu likmes, kas koriģētas atbilstoši parastajam tirgus riskam. Situācijā, kad eksportētāju pašreizējais finansiālais stāvoklis tiek noteikts izkropļotā bankas aizdevumu tirgū un no Ķīnas bankām nav pieejama uzticama informācija par riska mērījumiem un kredītreitingu noteikšanu, tiek atzīts par tiešām nepieciešamu neizteikt Ķīnas eksportētāju kredītspēju pēc tās nominālvērtības, bet piemērot uzcenojumu, lai ņemtu vērā Ķīnas izkropļotā tirgus potenciālo ietekmi uz to finansiālo situāciju.
(130)
Tas pats attiecas uz aizdevumiem, kas izteikti ārvalstu valūtās. Par etalonu tika izmantotas attiecīgā valūtā izteiktas korporatīvās obligācijas ar BB reitingu, kuras emitētas IP laikā.
(131)
Kā jau skaidrots, gan ĶTR valdībai, gan ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, tika lūgts sniegt informāciju par Ķīnas banku aizdošanas politiku un to, kā šie aizdevumi tika piešķirti ražotājiem eksportētājiem. Šāda informācija tomēr netika sniegta. Tādējādi, ņemot vērā šo sadarbības trūkumu un visus pieejamos faktus un atbilstoši antisubsidēšanas pamatregulas 28. panta 6. punkta noteikumiem tika atzīts par pareizu uzskatīt, ka visiem uzņēmumiem Ķīnā piešķirama augstākā kategorija, proti, “neinvestīciju kategorija”, kas attiektos tikai uz obligacijām (Bloomberg BB reitings), un pieskaitīta attiecīga prēmija, ko tie paredzēta obligācijām, ko emitējušas firmas ar šādu reitingu, atbilstoši Ķīnas Tautas bankas standarta aizdevumu likmei.
(132)
Tāpēc, lai aprēķinātu etalona procentu likmi aizdevumiem, kas IP laikā piešķirti izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, tika aprēķināta riska prēmija, izmantojot procentu likmju starpību obligācijām, kuras emitējuši uzņēmumi ar kredītnovērtējumu BB, un obligācijām, ko emitējuši uzņēmumi ar kredītnovērtējumu AAA (kas ir kredītnovērtējums obligācijām, kuras emitējusi ĶTR), izmantojot Bloomberg informāciju. Pēc tam šī riska prēmija tika pieskaitīta ĶTB publicētajām aizdevumu likmēm kredītnovērtējuma BB obligācijām, ņemot vērā aizdevumu termiņu.
(133)
Tad tika aprēķināts ražotāju eksportētāju ieguvums, proti, starpība starp procentiem, ko IP laikā faktiski samaksājuši uzņēmumi, un procentiem, kas būtu bijuši jāmaksā, ja aizdevumiem piemērotu etalona procentu likmi. Pēc tam šo ieguvumu izteica procentos no katra tā ražotāja eksportētāja kopējā apgrozījuma, kurš sadarbojās.
(134)
Pēc informācijas izpaušanas ĶTR valdība apgalvo, ka ieguvuma aprēķinam Komisijai nebūtu bijis jāizmanto neviens etalons, jo aizdevumi esot piešķirti atbilstoši tirgus nosacījumiem, tādēļ ieguvums piešķirts neesot.
(135)
Kā skaidrots 127.-130. apsvērumā, banku aizdevumu tirgus Ķīnas Tautas Republikā ir izkropļots, tāpēc Komisija uzskata, ka etalona izmantošana ir pilnībā pamatota.
(136)
Turklāt ĶTR valdība apgalvo, ka Komisijas izvēlētais konkrētais etalons neesot zinātniski pamatots.
(137)
Komisija atzīst, ka, aprēķinot atbilstošu etalonu aizdevumiem, tiek uzskatīts par pamatotu piemērot Ķīnas procentu likmes, kas koriģētas, ņemot vērā parasto tirgus risku. Tik tiešām, situācijā, kad eksportētāju pašreizējais finansiālais stāvoklis tiek noteikts izkropļotā tirgū un no Ķīnas bankām nav pieejama uzticama informācija par riska mērījumiem un kredītreitingu noteikšanu, tiek atzīts par nepieciešamu piemērot uzcenojumu, lai ņemtu vērā Ķīnas izkropļotā tirgus potenciālo ietekmi uz to finansiālo situāciju.
d) Secinājums
(138)
Pamatojoties uz izmeklēšanas konstatējumiem, Komisija secina, ka stikla elementāršķiedras ražošanas nozare Ķīnas Tautas Republikā IP laikā saņēmusi ieguvumu preferenciālo aizdevumu veidā no valsts un privātām bankām. Stikla elementāršķiedras ražošanas nozares finansējums uzskatāms par subsīdiju antisubsidēšanas pamatregulas nozīmē, jo:
a)
ir valdības finansiāls ieguldījums, kā norādīts 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punktā;
b)
valdība uztic un norīko veikt funkcijas, kā norādīts 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punktā; un
c)
tādā veidā tiek piešķirts ieguvums atbilstoši 3. panta 2. punktam.
(139)
Ņemot vērā to, ka piešķirts finansiāls ieguldījums, ka ražotāji eksportētāji saņēmuši ieguvumu un īpašās iezīmes, subsīdija ir kompensējama.
e) Subsīdijas apjoma aprēķināšana
(140)
Antisubsidēšanas pamatregulas 6. panta b) punktā paredzēts, ka ieguvumu no preferenciāliem aizdevumiem aprēķina kā starpību starp samaksāto procentu likmes summu un summu, ko uzņēmums maksātu par salīdzināmu komerciālu aizdevumu, ko tas varētu saņemt tirgū. Kā jau minēts, ievērojot to, ka nebija citādu jēgpilnu riska novērtējumu, Komisija aprēķināja tirgus etalonu salīdzināmiem komerciāliem aizdevumiem.
(141)
Ieguvumu izmeklēšanas periodam aprēķināja kā starpību starp faktiski samaksātiem procentiem IP laikā un procentiem, kas būtu jāmaksā, izmantojot etalonu.
(142)
Viens ražotājs eksportētājs apgalvo, ka Komisija, aprēķinot ieguvumu, ir izmantojusi nepareizu uzņēmuma faktiski samaksāto procentu likmi attiecībā uz vienu aizdevumu. Apgalvojums tika pieņemts, un Komisija veica pārrēķinu. Tomēr pārrēķins neietekmēja konstatēto subsīdijas starpību.
(143)
Subsīdiju starpības, kas, balstoties uz šo metodiku, aprēķinātas izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, ir šādas.
Preferenciāli aizdevumi
Uzņēmuma nosaukums
Subsīdijas starpība
Chongqing Polycomp International Corporation
6,3 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (26)
2,6 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
7,4 %
4.2. Citas preferenciālu aizdevumu shēmas
(144)
Izmeklēšanas periodā izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji nesaņēma finansiālu ieguldījumu no C sadaļas 3. punktā minētajām atlikušajām preferenciālo aizdevumu shēmām.
5. Dotāciju programmas
(145)
Izlasē iekļautie uzņēmumi IP laikā nav saņēmuši finansiālu ieguldījumu no programmām “Slavenie zīmoli”', “Ķīnas pasaules klases zīmoli” vai “Fondi Guandunas provinces rūpniecības nozaru ārējai ekspansijai”.
5.1. Īpašu dotāciju programmas un dotācijas
a) Ievads
(146)
Izlasē iekļautie uzņēmumi ir saņēmuši vienreizējas dotācijas no dažādu līmeņu valsts iestādēm, tādējādi IP laikā tie saņēmuši ieguvumu. Tiek uzskatīts, ka šīs dotācijas saņemtas no dotāciju programmām, jo sūdzībā apgalvots, ka stikla elementāršķiedras ražotāji saņēmuši vienreizējas dotācijas no provinces un vietējām pārvaldes iestādēm un ka tādā veidā tiem piešķirts ieguvums, ņemot vērā, ka līdzekļi piešķirti bez pienācīga izvērtējuma.
(147)
Komisija ĶTR valdībai piedāvāja apspriesties par konkrētajām dotācijām.
(148)
ĶTR valdība iebilda pret apspriešanos, apgalvojot, ka tas neatbilstu Nolīgumam par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem, jo apspriešanās būtu bijusi jārīko pirms izmeklēšanas sākšanas un pārbaudīt informāciju par katru shēmu atsevišķi Ķīnas iestādēm būtu nesamērīgs slogs.
(149)
Lielākā daļa attiecīgo dotāciju bija nelielas. Tāpēc Komisija tās neizmeklēja sīkāk.
(150)
Tomēr Komisija izmeklēja vienu konkrētu salīdzinoši lielu dotāciju, kas uzņēmuma darbinieku kopmītņu būvniecībai tika piešķirta vienam izlasē iekļautam uzņēmumam un par ko sūdzībā apgalvots, ka tā saistīta ar dotāciju programmu.
b) Secinājums
(151)
Tas, ka minētajai subsīdijai ir ad hoc raksturs, skaidri apliecina, ka tā nebija pieejama citiem uzņēmumiem, tāpēc saskaņā ar definīciju antisubsidēšanas pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunktā tā ir īpaša. Balstoties uz pierādījumiem, kas savākti par šīs subsīdijas saņemšanu, un tā kā nebija citas informācijas, Komisija uzskata, ka šī dotācija ir subsīdija antisubsidēšanas pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta un 2. punkta nozīmē, tādējādi attiecīgajam ražotajam eksportētājam tika piešķirts ieguvums.
(152)
Pēc informācijas izpaušanas uzņēmums, kas saņēma dotāciju, apgalvo, ka dotācija tam piešķirta, lai atjaunotu pamatlīdzekļus, kas nolietojas 50 gadu laikā. Tāpēc subsīdija esot jāsadala uz 50 gadiem un, aprēķinot subsīdijas starpību, jāņem vērā tikai 1/50. daļa, kas atbilstot IP laikā saņemtajam ieguvumam.
(153)
Uzņēmums nesniedza pierādījumus, kas attiecībā uz investīcijām pamatlīdzekļos - šajā gadījumā darbinieku kopmītnes ēkā - pamato nolietošanos 50 gados. Faktiskais uzņēmuma pamatlīdzekļu nolietošanās laiks parasti ir daudz īsāks un atbilst 10 līdz 20 gadiem. Tādejādi ieguvums, kas piešķirts ar šo dotāciju, nav ievērojams, tāpēc tas nebūtu jākompensē.
6. Tiešo nodokļu atbrīvojumu un atlaižu programmas
6.1. Programma Two Free, Three Half ārvalstu investīciju uzņēmumiem
a) Ievads
(154)
Programma Two Free, Three Half dod tiesības ārvalstu investīciju uzņēmumiem nemaksāt uzņēmumu ienākuma nodokli pirmajos divos gados un nākamajos trijos gados maksāt tikai 12,5 %, nevis 25 %.
b) Juridiskais pamats
(155)
Šīs programmas juridiskais pamats ir 8. pants Ķīnas Tautas Republikas Likumā par ārvalstu investīciju uzņēmumu un ārvalstu uzņēmumu ienākuma nodokli (“Ārvalstu investīciju uzņēmumu nodokļa likums”) un 72. pants Ķīnas Tautas Republikas Likuma par ārvalstu investīciju uzņēmumu un ārvalstu uzņēmumu ienākuma nodokli īstenošanas noteikumos. ĶTR valdība sniegusi informāciju, ka programma saskaņā ar 2008. gada Uzņēmumu ienākuma nodokļa likuma 57. pantu ir izbeigta (ar pārejas periodu līdz 2012. gada beigām). Tādējādi likumā ir skaidri noteikts, ka 2012. nodokļu gadā saskaņā ar šo shēmu tiks piešķirts ieguvums.
c) Izmeklēšanas konstatējumi
(156)
Uzņēmumi shēmu Two Free, Three Half izmantoja 2012. finanšu gadā, un pēc tam, kā norāda Ķīnas valdība, tā tika atcelta. Katrā ziņā neviens izlasē iekļautais uzņēmums nav ārvalstu uzņēmums, kam IP laikā būtu bijušas tiesības izmantot šo nodokļu shēmu.
d) Secinājums
(157)
Izlasē iekļautie uzņēmumu IP laikā no šīs programma finansiālu ieguldījumu nesaņēma. Bez tam izmeklēšanā tika konstatēts, ka ĶTR valdība šo shēmu tiešām atcēlusi.
6.2. Augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumi
a) Ievads
(158)
Programma ļauj uzņēmumiem, kuri var pierādīt, ka atbilst konkrētu kritēriju kopumam, lai tiktu atzīti par “augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumu”, saņemt 15 % uzņēmumu ienākuma nodokļa samazinājumu salīdzinājumā ar 25 % standartlikmi.
b) Juridiskais pamats
(159)
Programmas juridiskais pamats ir 2008. gada Uzņēmumu ienākuma nodokļa likuma 28. panta 2. punkts kopā ar “Augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumu noteikšanas administratīvajiem pasākumiem” (Guo Ke Fa Huo (2008), Nr. 172) un 93. pants Uzņēmumu ienākuma nodokļa likuma īstenošanas noteikumos kopā ar Paziņojumu par jautājumiem, kas saistīti ar uzņēmumu ienākuma nodokļa samaksu, kuru veic augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumi (Guo Shui Han (2008), Nr. 985).
c) Izmeklēšanas konstatējumi
(160)
Shēmu var izmantot ĶTR valdības atzīti augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumi. Lai uzņēmumi būtu tiesīgi izmantot shēmu, tiem nepieciešamas patstāvīga intelektuālā pamatīpašuma tiesības un jāatbilst šādām prasībām, kas izklāstītas juridiskajā pamatojumā un apkopotas šādi:
a)
uzņēmumu produkcija ir iekļauta starp izstrādājumiem, kas pieder pie “valsts būtiski atbalstīto augsto tehnoloģiju sfēras”;
b)
kopējās pētniecības un izstrādes izmaksas atbilst 3-6 % no kopējiem tirdzniecības ienākumiem;
c)
ienākumi no augsto un jauno tehnoloģiju ražojumiem atbilst vairāk nekā 60 % no kopējiem tirdzniecības ienākumiem;
d)
personāls, kas iesaistīts pētniecībā un izstrādē, atbilst 10 % no kopējā darbinieku skaita;
e)
izpildītas citas prasības, kas izklāstītas 2008. gada “Augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumu noteikšanas administratīvajos pasākumos”.
(161)
Tika konstatēts, ka daži izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji ir izmantojuši šo shēmu un tādējādi maksājuši tikai 15 %, nevis 25 % uzņēmumu ienākuma nodokli. Šie uzņēmumi bija pieteikušies uz jauno un augsto tehnoloģiju uzņēmumu statusu un saņēmuši oficiālu paziņojumu, ka atbilst shēmas kritērijiem un tādējādi tiem ir tiesības attiecīgi aizpildīt uzņēmumu ienākuma nodokļa deklarācijas.
d) Secinājums
(162)
Komisija uzskata, ka shēma ir subsīdija antisubsidēšanas pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē, jo, ĶTR valdībai atsakoties no ieņēmumiem, veikts finansiāls ieguldījums un tādā veidā attiecīgajiem uzņēmumiem piešķirts ieguvums. Saņēmēju ieguvums ir vienāds ar nodokļu ietaupījumu.
(163)
Subsīdija ir īpaša antisubsidēšanas pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, jo attiecas tikai uz sertificētiem augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumiem, kas atbilst visām 2008. gada administratīvo pasākumu prasībām. Izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji bija attiecīgi sertificēti. Tiesību aktos nav noteikti objektīvi kritēriji, kas jāizpilda, lai iegūtu attiecīgas tiesības, tos nenosaka arī piešķīrēja iestāde.
(164)
Pēc informācijas izpaušanas ĶTR valdība apstrīd Komisijas secinājumus, paliekot pie nostājas, ka kritēriji, kas jāizpilda, lai iegūtu attiecīgas tiesības, ir objektīvi un tiek vienādi piemēroti visiem uzņēmumiem Ķīnas Tautas Republikā. Tāpēc īpašo iezīmju kritērijs neesot izpildīts.
(165)
Komisija nepieņem šo apgalvojumu. Dotācijas ir pieejamas tikai uzņēmumiem ar īpašām iezīmēm (augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumiem), bet ne visām nozarēm un visiem sektoriem. Turklāt attiecīgās tiesības nepiešķir automātiski, bet tās ir atkarīgas no tā, vai tiek piešķirta augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmuma apliecība, ko izdod pēc kompetento iestāžu veiktas diskrecionāras procedūras. Tāpēc shēma ir īpaša.
(166)
Šā iemesla dēļ Komisija šo subsīdiju uzskata par kompensējamu.
e) Subsīdijas apjoma aprēķināšana
(167)
Komisija ir aprēķinājusi kompensējamās subsīdijas apjomu kā starpību starp nodokļu summu, kas IP laikā maksāta parasti, un nodokļu summu, ko attiecīgie uzņēmumi IP laikā samaksājuši faktiski.
Augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumi
Uzņēmuma nosaukums
Subsīdijas starpība
Chongqing Polycomp International Corporation
0,0 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (27)
1,3 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,8 %
6.3. Ienākuma nodokļa atlaides ārvalstu investīciju uzņēmumiem, kas iegādājas Ķīnā ražotas iekārtas
a) Ievads
(168)
Ja projekts ir saderīgs ar ĶTR valdības rūpniecības politiku, programma ļauj uzņēmumam pieteikties uz nodokļu kredītiem vietējā ražojuma iekārtu iegādei. Nodokļu kredītu, kas nepārsniedz 40 % no vietējā ražojuma iekārtu iegādes cenas, var piemērot pakāpeniskam to nodokļa saistību palielinājumam, kuras pārnestas no iepriekšējā gada.
b) Juridiskais pamats
(169)
Šīs programmas juridiskais pamats ir 1999. gada 1. jūlija dokuments “Pagaidu pasākumi uzņēmumu ienākuma nodokļa kredītam attiecībā uz investīcijām vietējā ražojuma iekārtu iegādē tehnoloģijas atjaunošanas projektiem” un Valsts nodokļu administrācijas Paziņojums Nr. 52 [2008] par uzņēmumu ienākuma nodokļa atskaitījumu un atbrīvojumu politikas īstenošanas izbeigšanu attiecībā uz uzņēmumu investīcijām vietējā ražojuma iekārtu iegādi, kuru piemēro no 2008. gada 1. janvāra.
c) Izmeklēšanas konstatējumi
(170)
ĶTR valdība apgalvo, ka atbilstoši Paziņojumam Nr. 52 programma 2008. gada janvārī ir izbeigta. Tomēr izmeklēšanā tika konstatēts, ka viens no izlasē iekļautajiem izņēmumiem IP laikā ir izmantojis šo programmu.
d) Secinājums
(171)
Programma uzskatāma par subsīdiju, jo, ĶTR valdībai atsakoties no ieņēmumiem, tiek nodrošināts finansiāls ieguldījumu antisubsidēšanas pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē. Programma nodrošina saņēmējiem ieguvumu antisubsidēšanas pamatregulas 3. panta 2. punkta nozīmē, un tā apjoms ir vienāds ar nodokļa ietaupījumu. Subsīdija ir īpaša (konkrēta) antisubsidēšanas pamatregulas 4. panta 4. punkta b) apakšpunkta nozīmē, jo nodokļa ietaupījums ir atkarīgs no vietējā ražojuma preču izmantošanas pārsvarā pār importētām precēm.
e) Subsīdijas apjoma aprēķināšana
(172)
Komisija ir aprēķinājusi kompensējamās subsīdijas apjomu kā starpību starp nodokļu summu, kas IP laikā maksāta parasti, un nodokļu summu, ko attiecīgie uzņēmumi IP laikā samaksājuši faktiski.
(173)
Subsīdijas likme, kas konstatēta šai subsīdijai IP laikā uzņēmumu grupai Jiangsu Changhai Group ir 0,2 %.
(174)
Pēc informācijas izpaušanas viens ražotājs eksportētājs apgalvo, ka tam nav tiesību saņemt finansiālu ieguldījumu no shēmas “Ienākuma nodokļa atlaides ārvalstu investīciju uzņēmumiem, kas iegādājas Ķīnā ražotas iekārtas”, jo tas nav ārvalstu investīciju uzņēmums. Tāpēc Komisija, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem, izdarījusi kļūdainu secinājumu, ka uzņēmums saņēmis ieguvumu. Tas arī apgalvo, ka atklājis nelielas kļūdas aprēķinā. Abi apgalvojumi ņemti vērā un subsīdijas starpības aprēķins attiecīgi labots.
6.4. Citas tiešo nodokļu atbrīvojumu shēmas un atlaižu programmas
(175)
Tika izmeklēta arī nodokļu kompensācija par pētniecību un izstrādi. Tomēr šis pasākums bija saistīts ar nelielām summām. Tāpēc Komisija tās sīkāk neizmeklēja.
(176)
Izmeklēšanas periodā izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji nesaņēma finansiālu ieguldījumu no C sadaļas 3. punktā minētajām atlikušajām nodokļu atbrīvojuma programmām.
7. Netiešo nodokļu un ievedmuitas tarifu programmas
7.1. Atbrīvojumi no PVN un ievedmuitas tarifu rabati par importētu iekārtu izmantošanu
a) Ievads
(177)
Programma paredz atbrīvojumu no PVN un ievedmuitas tarifiem par labu ārvalstu investīciju uzņēmumiem vai vietējiem uzņēmumiem pamatiekārtu importam, kuras tie izmanto ražošanas procesā. Lai varētu izmantot atbrīvojumu, iekārta nedrīkst būt neattiecināmo iekārtu sarakstā un prasītājam uzņēmumam ir jāsaņem valsts veicināta projekta apliecība, ko izdod Ķīnas iestādes vai Valsts attīstības un reformu komisija saskaņā ar attiecīgiem investīciju, nodokļu un muitas tiesību aktiem.
b) Juridiskais pamats
(178)
Programmas juridiskais pamats ir Valsts padomes Apkārtraksts par nodokļu politiku precizēšanu attiecībā uz importētām iekārtām, Guo Fa, Nr. 37/1997, Finanšu ministrijas, Galvenās muitas pārvaldes un Valsts nodokļu pārvaldes Paziņojums par dažu preferenciālo ievedmuitas maksājumu politikas jomu precizēšanu, Finanšu ministrijas, Galvenās muitas pārvaldes un Valsts nodokļu pārvaldes Informācija, [2008], Nr. 43, Valsts attīstības un reformu komisijas Paziņojums par aktuāliem jautājumiem, kas skar iekšzemes vai ārvalstu finansēto projektu, kuru attīstību veicina valsts, apstiprinājuma vēstules izskatīšanu, Nr. 316, 2006, 2006. gada 22. februāris, un No ievedmuitas neatbrīvojamo izstrādājumu katalogs, kurus importē ārvalstu investīciju uzņēmumi vai vietējie uzņēmumi, 2008.
c) Izmeklēšanas konstatējumi
(179)
Visi izlasē iekļauti uzņēmumi saņēma ieguvumu no šīs shēmas.
d) Secinājums
(180)
Uzskatāms, ka, ĶTR valdībai atsakoties no ieņēmumiem, programma nodrošina finansiālu ieguldījumu antisubsidēšanas pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē, jo ārvalstu investīciju uzņēmumi un citi vietējie uzņēmumi, kam ir piešķirtas attiecīgas tiesības, ir atbrīvoti no PVN samaksas un/vai ievedmuitas, kas tiem citādi būtu jāmaksā. Tāpēc tā saņēmējiem uzņēmumiem piešķir ieguvumu antisubsidēšanas pamatregulas 3. panta 2. punkta nozīmē. Programma ir īpaša antisubsidēšanas pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, jo tiesību akts, kuru ievēro piešķīrējiestāde, ierobežo tās pieejamību, nodrošinot to tikai uzņēmumiem, kas investē konkrētās darījumdarbības kategorijās, kuras definē tikai likums un kuras pieder vai nu pie veicināmo projektu kategorijas, vai ierobežotās B kategorijas saskaņā ar Ārvalstu investīciju uzņēmumu un tehnoloģiju pārneses uzņēmumu orientējošu katalogu, vai pie kategorijām, kas atbilst Valsts veicināto galveno nozaru, ražojumu un tehnoloģiju katalogam.
(181)
Pēc informācijas izpaušanas ĶTR valdība apstrīd Komisijas secinājumus, paliekot pie nostājas, ka kritēriji, kas jāizpilda, lai iegūtu attiecīgās tiesības, ir objektīvi un tiek vienādi piemēroti visiem uzņēmumiem Ķīnas Tautas Republikā. Tāpēc programmas neatbilstot īpašo iezīmju kritērijam. ĶTR valdība, pamatojot savu viedokli, tomēr konkrētus savu tiesību aktu noteikumus nenorāda un nesniedz pārliecinošus pierādījumus, ka attiecīgās tiesības tiek piešķirtas automātiski.
(182)
ĶTR valdība un viens ražotājs eksportētājs arī apgalvo, ka Komisija nevar kompensēt iespējamo PVN ieguvumu, ko varētu būt saņēmuši trīs izlasē iekļautie uzņēmumi, jo atbrīvojumus no PVN, kas piešķirti iepriekš, vairs nevarēja izmantot no 2009. gada. Tāpēc, pat pieņemot, ka attiecīgo importēto iekārtu vidējais nolietošanās periods ir 5-10 gadi, iespējamais ieguvums varētu vai nu beigties pirms pasākumu noteikšanas, vai arī būtu maza iespējamība, kas tas turpināsies visu piecu gadu periodu, kamēr tiktu piemēroti pasākumi.
(183)
Komisija norāda, ka dažu importēto iekārtu vidējais nolietošanās periods ir daudz ilgāks nekā 10 gadi un dažos gadījumos tas varētu būt 15 vai 20 gadi. Katrā ziņā Komisija nav kompensējusi ieguvumus, kas saņemti attiecībā uz importēto iekārtu pirkumiem pēc 2009. gada. Turklāt ĶTR valdība atzīst, ka uzņēmumi vēl aizvien varētu saņemt ieguvumu no shēmas“nedaudz pēc” pasākumu noteikšanas. Tāpēc arguments tiek noraidīts.
e) Subsīdijas apjoma aprēķināšana
(184)
Kompensējamās subsīdijas apjoms tiek aprēķināts, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Tiek uzskatīts, ka saņēmējiem piešķirtais ieguvums ir vienāds ar importētajām iekārtām piemērojamā PVN un nodokļu atbrīvojuma summu. Lai nodrošinātu, ka kompensējamā summa attiecas tikai uz IP, saņemtais ieguvums tiek amortizēts attiecībā uz iekārtu ekspluatācijas laiku saskaņā ar parastajām ražotāju eksportētāju grāmatvedības procedūrām.
(185)
Šai shēmai noteiktā subsīdiju likme IP laikā izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem ir šāda.
Atbrīvojumi no PVN un ievedmuitas tarifu rabati par importētu iekārtu izmantošanu
Uzņēmums/grupa
Subsīdijas likme
Chongqing Polycomp International Corporation
0,5 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (28)
0,1 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,5 %
7.2. Citas tiešo nodokļu atbrīvojumu shēmas un atlaižu programmas
(186)
Izmeklēšanas periodā izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji nesaņēma finansiālu ieguldījumu no C sadaļas 3. punktā minētajām atlikušajām netiešo nodokļu atbrīvojumu programmām.
8. Valdības nodrošinātas preces un pakalpojumi par neatbilstoši zemu cenu
8.1. Izejmateriālu, elektroenerģijas un ūdens nodrošināšana
(187)
Netika konstatēts, ka ar izlasē iekļauto ražotāju eksportētāju iegādātajiem izejmateriāliem, ūdeni vai elektroenerģiju būtu saistītas subsīdijas.
8.2. Zemes izmantošanas tiesību nodrošināšana
a) Ievads
(188)
Ķīnas Tautas Republikā uzņēmumiem atļauts iegādāties nevis zemi, bet tikai zemes izmantošanas tiesības no vietējām iestādēm.
b) Juridiskais pamats
(189)
ĶTR Zemes pārvaldes likumā paredzēts, ka visa zeme pieder tautai un to nevar nopirkt vai pārdot, bet izklāstīti nosacījumi, ar kuriem zemes izmantošanas tiesības var pārdot uzņēmumiem, rīkojot konkursus, kotācijas vai izsoles.
c) Izmeklēšanas konstatējumi
(190)
Principā izsoļu sistēma ļautu tirgum novērtēt konkrētu zemes izmantošanas tiesību cenu, un tādējādi cena tiktu noteikta neatkarīgi. Tomēr ĶTR valdība norāda, ka katrā ziņā tā nosaka tādu minimālo cenu katrai zemes kategorijai (zemi, balstoties uz zemes gabala kvalitāti, iedala kategorijā no 1. līdz 15.), par kuru zemes izmantošanas tiesību cenas nevar būt zemākas.
(191)
ĶTR valdība arī kontrolē zemes piedāvājumu, ar kvotām ierobežojot zemes platību, kādā rūpniecisko vai dzīvojamo objektu nolūkiem var pārdot zemes izmantošanas tiesības (pēc provinces un gada).
(192)
Katrā ziņā nevienā gadījumā, kad zemes izmantošanas tiesības bija ieguvuši izlasē iekļautie uzņēmumi, Komisija nav guvusi pierādījumus par izsoles procesu, kurā zemes izmantošanas tiesību cena noteikta neatkarīgi. Ražotājs eksportētājs, kam tika piešķirtas zemes izmantošanas tiesības, solīja sākuma cenu, un, tā kā tas bija vienīgais piedāvājums, tam tika piešķirtas zemes izmantošanas tiesības. Pēc informācijas izpaušanas ĶTR valdība norāda, ka tā nepiekrīt Komisijas konstatējumam, ka Ķīnas Tautas Republika nav funkcionējoša zemes izmantošanas tiesību tirgus. Tomēr tā neiesniedza jaunus argumentus šā viedokļa pamatošanai.
(193)
Izmeklēšanas secinājumi apliecina, ka situācija Ķīnas Tautas Republikā zemes nodrošināšanas un iegādes ziņā ir neskaidra un nepārredzama un iestādes bieži vien cenas nosaka patvaļīgi. Iestādes nosaka cenas atbilstoši Pilsētu zemes novērtēšanas sistēmai, kas, nosakot cenu rūpnieciskai zemei, bez citiem kritērijiem, liek tām ņemt vērā arī rūpniecības politiku (29).
(194)
Arī neatkarīgā publiski pieejamā informācija liecina, ka zeme ĶTR tiek piešķirta par cenu, kas zemāka par parasto tirgus cenu (30).
(195)
Tādējādi izlasē iekļautie uzņēmumi faktiski samaksāja cenu, ko bija noteikusi ĶTR valdība. Zemes izmantošanas tiesības piešķir par neatbilstoši zemu cenu salīdzinājumā ar tirgus etalonu, kas ir noteikts e) apakšpunktā.
(196)
Ar zemi saistītā situācija Ķīnas Tautas Republikā ir apskatīta arī SVF darba dokumentā, kas apstiprina, ka zemes izmantošanas tiesību piešķiršana Ķīnas nozarēm neatbilst tirgus apstākļiem (31).
d) Secinājums
(197)
Komisija secina, ka ĶTR valdības piešķirtās zemes izmantošanas tiesības uzskatāmas par subsīdiju antisubsidēšanas pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē, un tā izpaužas kā preču nodrošināšana, tādējādi piešķirot uzņēmumiem ieguvumu. Izmeklēšanā netika konstatēts, ka Ķīnas Tautas Republikā ir funkcionējošs zemes izmantošanas tiesību pārdošanas tirgus, un, izmantojot ārēju etalonu (sk. e) apakšpunktu), tika noskaidrots, ka summa, ko izlasē iekļautie eksportētāji samaksājuši par zemes izmantošanas tiesībām, ir zem tirgus vērtības.
(198)
Subsīdija ir īpaša antisubsidēšanas pamatregulas 4. panta 2. punkta a) un c) apakšpunkta nozīmē, jo Valsts padomes Lēmumā Nr. 40 noteikts, ka valsts iestādes nodrošina zemi veicināmām nozarēm, un, kā paskaidrots 67.-82. apsvērumā stikla elementāršķiedras nozare ir viena no tām. Lēmuma Nr. 40 18. pantā skaidri norādīts, ka nozarēm, kam “noteikti ierobežojumi”, zemes izmantošanas tiesības nebūs pieejamas.
e) Subsīdijas starpības aprēķināšana
(199)
Ieguvums ir starpība starp samaksāto cenu par zemes izmantošanas tiesībām un atbilstošu ārēju etalonu.
(200)
Par piemērotu ārējo etalonu Komisija uzskata Ķīnas Taibeju, ņemot vērā šādus iemeslus:
a)
salīdzināms ekonomikas attīstības līmenis, IKP un ekonomikas struktūra Ķīnas Taibejā un lielākajā daļā pilsētu un provinču ĶTR, kur atrodas izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji;
b)
ĶTR un Ķīnas Taibejas ģeogrāfiskais tuvums;
c)
rūpniecības infrastruktūras lielais īpatsvars Ķīnas Taibejā un daudzās ĶTR provincēs;
d)
ciešas ekonomiskas saites un pārrobežu tirdzniecība starp Ķīnas Taibeju un ĶTR;
e)
lielais iedzīvotāju blīvums daudzās ĶTR provincēs un Ķīnas Taibejā;
f)
zemes gabalu un to darījumu līdzība, kurus izmanto attiecīgā etalona aprēķinā Ķīnas Taibejā un ĶTR; un
g)
Ķīnas Taibejai un ĶTR kopīgās demogrāfiskās, valodas un kultūras īpatnības.
(201)
Pēc informācijas izpaušanas ĶTR valdība apstrīd Ķīnas Taibejas izmantošanu par etalonu, apgalvojot, ka iedzīvotāju blīvums Ķīnas Taibejā ir daudzkārt lielāks nekā Ķīnas Tautas Republikā un tāpēc zemes situācija un cenas abās valstīs nav salīdzināmas. Tomēr Komisija uzskata, ka vairāku iemeslu dēļ, kas izklāstīti iepriekšējā apsvērumā, etalona izvēle ir pietiekami pamatota.
(202)
Bez tam arī viens izlasē iekļauts ražotājs eksportētājs pēc informācijas izpaušanas norāda, ka Ķīnas Taibeja neatbilst ekonomiskajiem apstākļiem provincē, kurā tas atrodas, bet nepiedāvāja alternatīvu. Tas apgalvo arī to, ka ĶTR un Ķīnas Taibejas ģeogrāfiskais tuvums nebūtu uzskatāms par derīgu kritēriju šā konkrētā etalona izvēlei, bet šo apgalvoju nepamato. Ņemot vērā to, ka alternatīvs etalons nav ierosināts, tiek apstiprināta Ķīnas Taibejas izmantošana.
(203)
Ņemot vērā visus šos faktorus, Komisija secināja, ka (tad, ja dominētu tirgus apstākļi) zemes izmantošanas tiesību cenas ĶTR, ko maksāja izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji, būtu ļoti līdzīgas zemes cenām Ķīnas Taibejā.
(204)
Vidējās zemes cenas Ķīnas Taibejā 2012. gadā tika iegūtas no Ekonomikas ministrijas Rūpniecības biroja un pielāgotas ar atpakaļejošu spēku attiecībā uz inflāciju un IKP pieaugumu, lai noteiktu etalona zemes cenu katrā kalendārajā gadā. Zemes izmantošanas tiesības ir spēkā 50 gadus, un uz šā pamata tiek aprēķināta amortizācija, tāpēc IP laikā gūtais ieguvums būs 1/50 no starpības starp etalona cenu un faktiski samaksāto cenu.
(205)
Subsīdijas likme, kas noteikta zemes nodrošināšanai par neatbilstoši zemu cenu, ir šāda.
Zemes nodrošināšana par neatbilstoši zemu cenu
Uzņēmuma nosaukums
Subsīdijas starpība
Chongqing Polycomp International Corporation
2,9 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (32)
1,6 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
1,6 %
9. Secinājums par subsidēšanu
(206)
Komisija saskaņā ar antisubsidēšanas pamatregulas noteikumiem katrai shēmai atsevišķi aprēķināja kompensējamo subsīdiju apjomu izmeklējamajiem uzņēmumiem un sasummēja iegūtos lielumus, katram ražotājam eksportētājam aprēķinot kopējo subsīdijas apjomu izmeklēšanas periodā.
(207)
Lai aprēķinātu tālāk minētās kopējās subsīdiju starpības, Komisija vispirms aprēķināja subsidēšanas procentuālo daļu, kas ir subsīdijas apjoms no uzņēmuma kopējā apgrozījuma. Pēc tam šo procentuālo daļu izmantoja, lai aprēķinātu subsīdiju, kas piešķirta attiecīgā ražojuma eksportam uz Savienību IP laikā.
(208)
Pēc tam tika aprēķināts subsīdijas apjoms par attiecīgā ražojuma tonnu, kas IP laikā eksportēta uz Savienību, un tālāk minētās starpības ir aprēķinātas procentos no attiecīgā eksporta tonnas CIF vērtības.
(209)
Saskaņā ar antisubsidēšanas pamatregulas 15. panta 3. punktu kopējā subsīdijas starpība izlasē neiekļautajiem uzņēmumiem, kuri sadarbojās, tiek aprēķināta, pamatojoties uz kopējo vidējo svērto subsīdijas starpību, kas noteikta izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, kuri sadarbojās, izņemot grupu, pie kuras pieder ražotājs eksportētājs, uz kuru attiecas 28. panta 1. punkts.
Uzņēmuma nosaukums
Subsīdijas starpība
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (33)
5,8 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3 %
Citi uzņēmumi, kas sadarbojās
10,2 %
D. KAITĒJUMS
1. Savienības ražošanas apjoms un Savienības ražošanas nozare
(210)
Līdzīgo ražojumu izmeklēšanas periodā ražoja astoņi Savienības ražotāji. Tie uzskatāmi par “Savienības ražošanas nozari” antidempinga pamatregulas 4. panta 1. punkta nozīmē un antisubsidēšanas pamatregulas 9. panta 1. punkta nozīmē.
(211)
Savienības kopējais ražošanas apjoms izmeklēšanas periodā bija no 530 000 līdz 580 000 tonnām. Komisija noteica šos skaitļus, pamatojoties uz visu pieejamo informāciju par Savienības ražošanas nozari, kuru sniedza APFE. Kā norādīts 17. apsvērumā, izlasē tika iekļautas triju Savienības ražotāju ražotnes, kas pārstāv vairāk nekā 52 % no kopējā līdzīgā ražojuma ražošanas apjoma Savienībā.
(212)
Pamatojoties uz sūdzībā/pārskatīšanas pieprasījumā iekļauto informāciju, kur bija norādīti faktiskie makroekonomiskie rādītāji, un to, ka tikai ļoti nedaudzi Savienības ražotāji nebija starp sūdzības/pārskatīšanas pieprasījuma iesniedzējiem, šķiet lietderīgi neizpaust faktiskos apkopotos makroekonomiskos rādītājus, kas attiecas uz visiem Savienības ražotājiem, jo jebkura ieinteresētā persona tad varētu noteikt, kādi ir trūkstošie rādītāji pārējiem uzņēmumiem, kas nav sūdzības/pārskatīšanas pieprasījuma iesniedzēji.
(213)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas ĶTR valdība iebilst pret konfidencialitāti un diapazona izmantošanu Savienības patēriņa un pārējo makroekonomisko kaitējuma rādītāju datu norādīšanai.
(214)
Ja Komisija saņem attiecīgu lūgumu ar pamatojumu, Komisijai ir pienākums ievērot to datu konfidencialitāti, kurus snieguši ražotāji, kas neiesniedza sūdzību. Ja tiktu izpausti precīzi makroekonomiskie rādītāji, tad būtu iespējams noskaidrot attiecīgo ražotāju konfidenciālos datus un tas kaitētu to interesēm. Tāpēc apgalvojums tiek noraidīts.
2. Patēriņš Savienībā
(215)
Komisija patēriņu Savienībā noteica, balstoties uz i) Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjomu Savienības tirgū (pēc APEE sniegtajiem datiem) un ii) importu no trešām valstīm (pēc Eurostat (Comext) datiem).
(216)
Savienības patēriņa izmaiņas bija šādas.
1. tabula
Savienības patēriņš (tonnas)
2010
2011
2012
IP
Kopējais patēriņš Savienībā
700 000-750 000
680 000 - 730 000
710 000 - 760 000
720 000 - 770 000
Indekss (2010. g. = 100)
100
97
101
103
Avots: APFE; Eurostat (Comext) sniegtie dati.
(217)
No 2010. gada līdz IP patēriņš Savienībā samazinājās par 3 %.
(218)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas viens lietotājs apgalvo, ka Savienības patēriņš 2009. gadā samazinājies gandrīz par 30 %. Šajā kontekstā apgalvojums par 3 % palielinājumu kopš 2010. gada nav ievērojams. Tomēr Komisija neuzskata šo palielinājumu par ievērojamu, bet norāda, ka attiecīgajā periodā palielinājies patēriņš.
3. Imports no attiecīgās valsts
3.1. Importa par dempinga cenām un subsidētā importa apjoms un tirgus daļa
(219)
Tālāk izklāstītajā analīzē ņemts vērā gan imports par dempinga cenām, gan subsidēts imports identiskai ražotāju izlasei Ķīnas Tautas Republikā un identiskā izmeklēšanas periodā.
(220)
Attiecīgā ražojuma importa apjomi no ĶTR mainījās šādi.
2. tabula
Importa apjoms (tonnas), tirgus daļa
2009
2010
2011
2012
IP
Importa apjoms (tonnas)
98 916
152 514
109 172
125 781
130 958
Indekss (2010. g. = 100)
65
100
72
82
86
Indekss (2009. g. = 100)
100
154
110
127
132
Tirgus daļa
13 - 18 %
19 - 24 %
13 - 18 %
15 - 20 %
15 - 20 %
Indekss (2010. g. = 100)
87
100
73
81
83
Indekss (2009. g. = 100)
100
115
84
93
97
Avots: Eurostat (Comext).
(221)
Attiecīgajā periodā importa apjoms no ĶTR saruka par 14 %, un tā tirgus daļa saruka par 17 %. Tomēr 2010. gads nav piemērots atskaites gads, importa tendenču analīze būtu precīzāka, ja aplūkotu arī iepriekšējo, proti, 2009. gadu, kas parādīts tabulā. 2010. gadam ir raksturīgi tas, ka Savienības importētāji veidoja ievērojamus Ķīnas stikla elementāršķiedras izstrādājumu uzkrājumus, pirms 2010. gada septembrī tika noteikti pagaidu maksājumi. Izmeklēšanā tika atklāts, ka 2010. gada pirmajos deviņos mēnešos tiešam tika importēti daudz lielāki daudzumi nekā parasti. Imports no ĶTR 2009. gadā sasniedza aptuveni 99 000 tonnu, savukārt 2010. gadā tas pārsniedza 152 000 tonnu, tad 2011. gadā samazinājās līdz aptuveni 109 000 tonnām. Šī tendence skaidri liecina, ka no 2009. gada imports pieauga. No 2011. gada imports no Ķīnas apjoma ziņa palielinājās par 20 %, rezultātā tas atguva tirgus daļu par 2 procentu punktiem.
(222)
Vairākas personas atkārto apgalvojumus, ka imports no ĶTR un tā tirgus daļa no 2010. gada līdz IP beigām sarukuši un tāpēc nav pierādīts ievērojams importa pieaugums, kā paredzēts Antidempinga nolīguma 3. panta 2. punktā un Nolīguma par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem 15. panta 2. punktā. Tās arī apgalvo, ka 2009. gads nav piemērots atskaites gads šādu iemeslu dēļ: i) antidempinga pamatregulā un antisubsidēšanas pamatregulā nav juridiskā pamata un ekspertu grupa Meksikas tērauda cauruļu un caurulīšu lietā uzskata, ka “izmeklēšanas iestāde neizmanto papildu dalījumus periodā”, ii) nav pierādījumu apgalvojumam, ka 2010. gada imports bijis uzkrājumu veidošanas rezultāts, un iii) 2009. gada dati nav izvērtēti saistībā ar nevienu citu kaitējuma novērtējuma aspektu un tāpēc novērtējums nav objektīvs.
(223)
Ciktāl ir runa par pirmo un trešo apgalvojumu, piemērojamos tiesību aktos - antidempinga pamatregulā un antisubsidēšanas pamatregulā - nav norādīts, kurš periods jāizvērtē, lai analizētu tendences. Tāpēc, lai analizētu, kādas tendences raksturīgas importam no ĶTR, nekas neliedz aplūkot 2009. gadu. Tas nepadara analīzi neobjektīvu, bet gluži pretēji papildina analīzi, kas veikta attiecībā uz stāvokli Savienības ražošanas nozarē. Kā paskaidrots 219. apsvērumā, 2009. gads ņemts vērā papildus attiecīgajam periodam tikai attiecībā uz konkrētiem kaitējuma rādītājiem, kas saistīti ar Ķīnas izcelsmes importu. Attiecībā uz pārējiem kaitējuma rādītājiem nebija objektīva pamata pilnībā neņemt vērā visus attiecīgā perioda gadus.
(224)
Ciktāl ir runa par otro apgalvojumu, uzkrājumu veidošanas ietekmi ļoti skaidri parāda mēneša importa dati, kas iegūti no datubāzes, kura izveidota, ievērojot antidempinga pamatregulas 14. panta 6. punktu (sk. 1. grafiku) (34). Pirms tika noteikti pagaidu pasākumi, 2010. gada otrajā un trešajā ceturksnī ievērojami pieauga attiecīgā ražojuma imports no ĶTR (ierobežotā glabāšanas laika dēļ tas bija paredzēts patēriņam līdz 2010. gada beigām un 2011. gada sākumā). Tas neatbilst līdzīgam patēriņa pieaugumam, tātad norāda, ka imports veikts, lai veidotu uzkrājumu, paredzot, ka tiks noteikti pasākumi. ĶTR valdība nesniedza citu paskaidrojumu par šo pieaugumu, tāpēc Komisija var pamatoti uzskatīt, ka uzkrājumu veidošana notikusi pirms pagaidu pasākumu noteikšanas 2010. gada beigās. To apliecina arī ļoti mazie ĶTR mēneša importa apjomi laika posmā no dienas, kad sāka piemērot pagaidu pasākumus, līdz dienai, kad sāka piemērot galīgos pasākumus, proti, no 2010. gada ceturtā ceturkšņa līdz 2011. gada pirmajam ceturksnim. Kad galīgajā posmā pasākumu apjoms tika samazināts (2011. gada martā), mēneša importa apjomi atkal palielinājās, sasniedzot stabilu līmeni.
1. grafiks
Attiecīga ražojuma imports no ĶTR (daudzums mēnesī)
Avots: 14. panta 6. punkta datubāze.
3.2. Dempinga importa un subsidētā importa cenas
(225)
Ķīnas izcelsmes importa cenas (neņemot vērā spēkā esošos antidempinga maksājumus) mainījās šādi.
3. tabula
Importa cenas
2010
2011
2012
IP
Vidējā CIF cena (EUR/t)
911
877
892
834
Indekss (2010. g. = 100)
100
96
98
92
Avots: Eurostat (Comext).
(226)
Ķīnas izcelsmes importa CIF cenas (neņemot vērā spēkā esošos antidempinga maksājumus) attiecīgajā periodā ir mainījušās no 911 EUR/t līdz 834 EUR/t. Tas nozīmē, ka attiecīgajā periodā bijis 8 % sarukums.
(227)
ĶTR valdība un kāds lietotājs apgalvo, ka vidējo importa cenu salīdzinājums bez izstrādājumu klāsta analīzes ir maldinošs. Bez tam ĶTR valdība norāda, ka imports no ĶTR lielākoties sastāv no lētākajiem ražojuma veidiem, proti, grīstēm.
(228)
Pretēji šim apgalvojumam Komisijas veiktajā analīzē ražojumu klāsts tika pilnībā ņemts vērā, jo Komisija pa ražojuma veidiem salīdzināja Ķīnas ražotāju eksportētāju pārdošanas cenas ar izlasē iekļauto Savienības ražotāju pārdošanas cenām. Tāda pati pieeja tika izmantota arī sākotnējā izmeklēšanā.
(229)
Ņemot vērā to, ka cenu samazinājuma (attiecībā uz pārdošanu par zemāku cenu) starpības un kaitējuma starpības aprēķinam izmantoti dati par katru ražojuma veidu, pēc informācijas galīgās izpaušanas ĶTR valdība lūdz 3. tabulā atspoguļotās Ķīnas izcelsmes importa cenas par katru ražojuma veidu.
(230)
Vidējā Ķīnas izcelsmes importa cena no 3. tabulas tiek izmantota, lai parādītu tendenci attiecīgajā periodā. Lai parādītu tendences, ir derīgi izmantot vidējās cenas. Lai noteiktu pārdošanu par zemāku cenu un aprēķinātu kaitējumu, tika izmantoti dati par katru ražojuma veidu.
(231)
Lai noteiktu pārdošanu par zemāku cenu IP laikā, izlasē iekļauto Savienības ražotāju vidējās svērtās pārdošanas cenas pa ražojuma veidiem nesaistītiem pircējiem Savienības tirgū, tās koriģējot EXW līmenī, tika salīdzinātas ar atbilstošajām izlasē iekļauto Ķīnas ražotāju nosūtītā importa vidējām svērtajām CIF cenām pa ražojuma veidiem pirmajam neatkarīgajam pircējam Savienības tirgū, veicot attiecīgas korekcijas attiecībā uz muitas nodokļiem, antidempinga maksājumiem un pēcimportēšanas izmaksām. Cenas tika salīdzinātas pa ražojumu veidiem darījumiem vienā un tajā pašā tirdzniecības līmenī. Salīdzinājums tika izteikts procentos no izlasē iekļauto Savienības ražotāju vidējās svērtās EXW cenas izmeklēšanas periodā. Tas liecināja, ka lielam Ķīnas eksportētājam uz Savienību cenu samazinājuma (attiecībā uz pārdošanu par zemāku cenu) starpība ir 2 %, kaut arī ir spēkā antidempinga pasākumi (un muitas nodokļi), kas tiek iekļauti importa cenā. Lielākā daļa pārējā importa cenu līmenis bija salīdzināms ar Savienības cenām.
(232)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas viens ražotājs eksportētājs apgalvo, ka pieļautas dažas neprecizitātes attiecībā uz triju ražojuma kodu CIF vērtību.
(233)
Apgalvojums bija pareizs, un Komisija koriģēja attiecīgās CIF vērtības, kuru dēļ attiecībā uz konkrēto ražotāju eksportētāju tika izdarītas nelielas izmaiņas cenu samazinājuma starpībās (attiecībā uz pārdošanu par zemāku cenu un pārdošanu par cenu, kas neļauj prasīt rentablu cenu) (sk. 440. apsvērumu).
(234)
Vairākas personas apgalvo, ka IP laikā nav notikusi pārdošana par ievērojami zemāku cenu. Tās apgalvo, ka cenu samazinājuma starpība (attiecībā uz pārdošanu par zemāku cenu) 2 % apmērā vienam eksportētājam esot gandrīz de minimis starpība un to nevarot uzskatīt par nozīmīgu. Turklāt tās atsaucas uz Komisijas praksi, kad pārdošana par nedaudz zemāku cenu jeb par 6 % tika atzīta par tādu, kam nelielo eksporta apjomu dēļ nav ietekmes uz kopējo cenu līmeni Savienībā.
(235)
Kaut arī patlaban tiek piemēroti antidempinga maksājumi, pārdošana par zemāku cenu nav novērsta. Minētā atsaukšanās uz Komisijas praksi ir maldinoša. Attiecībā uz “nātrija karbonātu ar lielu blīvumu” (35) tika atzīts, ka pārdošana par cenu, kas ir par 6 % zemāka, praktiski nav ietekmējusi vispārējo cenu līmeni, jo importa apjoms no eksportētājas valsts bija neliels, turklāt tā tirgus daļa bija 1,4 %. Salīdzinājumam - ĶTR tirgus daļa IP laikā bija 15-20 %. “Konkrētu lāzera optiskās lasīšanas sistēmu” (36) lieta attiecās uz attiecīgā importa pārdošanu par nedaudz zemāku cenu, kas bija saistīta ar i) ievērojamu Savienības patēriņa pieaugumu (129 %) un ii) attiecīgā ražojuma īpašībām, proti, tas bija nehomogēns ražojums ar daudzveidīgiem elementiem un tehniskajām atšķirībām, saistīts ar strauju tehnoloģisko attīstību. Šajā izmeklēšanā attiecīgā ražojuma tirgus ir pilnīgi citāds, tādējādi tas, cik lielā mērā pārdošanas cena bija zemāka, jāvērtē konkrētajā tirgus kontekstā. Attiecīgais ražojums ir homogēns stiegrojuma pamatizstrādājums samērā stabilā tirgū. Šāds tirgus ir jutīgāks pret cenu atšķirībām un pat ar nelielai cenu starpībai var būt ievērojama ietekme uz tirgu. Tāpēc tas, ka pārdošana nenotika par ievērojami zemāku cenu, nemaina Komisijas secinājumus. Gluži pretēji, šis elements tika pilnībā ņemta vērā, veicot novērtēšanu. Katrā ziņā katrs gadījums tiek vērtēts atsevišķi un kaitējumu raksturo daudzi rādītāji, no kuriem izšķirīga nozīme var nebūt nevienam.
4. Savienības ražošanas nozares ekonomiskais stāvoklis
(236)
Saskaņā ar antidempinga pamatregulas 3. panta 5. punktu un antisubsidēšanas pamatregulas 8. panta 4. punktu importa par dempinga senām un subsidētā importa ietekme uz Savienības ražošanas nozari tika pārbaudīta, novērtējot visus ekonomikas rādītājus, kas ietekmēja Savienības ražošanas nozares stāvokli attiecīgajā periodā.
(237)
Kā minēts 17.-25. apsvērumā, lai pārbaudīto iespējamo Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, tika izmantota izlase.
(238)
Lai noteiktu kaitējumu, Komisija nošķīra makroekonomiskā un mikroekonomiskā kaitējuma rādītājus. Komisija izvērtēja makroekonomiskos rādītājus, balstoties uz sūdzībā, pārskatīšanas pieprasījumā, kā arī vēlāk iesniegtos dokumentos ietvertajiem datiem un, ja bija iespējams, pārbaudīja tos, salīdzinot ar statistiku. Dati attiecas uz visiem Savienības ražotājiem. Komisija izvērtēja mikroekonomiskos rādītājus, balstoties uz datiem, kas ietverti atbildēs uz anketas jautājumiem, kuras saņemtas no izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem. Tika atzīts, ka abi datu kopumi ir Savienības ražošanas nozares ekonomiskajam stāvoklim reprezentatīvi.
(239)
Makroekonomiskie rādītāji ir ražošanas apjoms, ražošanas jauda, jaudas izmantojums, pārdošanas apjoms, tirgus daļa, izaugsme, nodarbinātība, ražīgums, dempinga starpības un subsīdijas starpības lielums un atlabšana no iepriekšējā dempinga vai subsidēšanas.
(240)
Mikroekonomiskie rādītāji ir vidējā vienības cena, vienības izmaksas, darbaspēka izmaksas, krājumi, rentabilitāte, naudas plūsma, investīcijas, ienākums no investīcijām un spēja piesaistīt kapitālu.
5. Makroekonomiskie rādītāji
5.1. Ražošanas apjoms, ražošanas jauda un jaudas izmantojums
(241)
Savienības ražošanas nozarē ir raksturīgas ražošanas apjoma atšķirības, ņemot vērā to, ka ik pēc 7-10 gadiem nepieciešama krāšņu rekonstrukcija, tādējādi iepriekšējā gada ražošanas apjoms ir lielāks, kas nepieciešams krājumu veidošanai, un mazāks ražošanas apjoms gadā, kad krāsnis rekonstrukcijas dēļ nedarbojas. Ja rekonstrukcijas dēļ krāsnis nedarbojas, tad attiecīgajā gadā arī ražošanas jauda ir mazāka.
(242)
Paturot prātā šīs īpatnības, Savienības kopējais ražošanas apjoms, ražošanas jauda un jaudas izmantojums attiecīgajā periodā mainījās šādi.
4. tabula
Ražošanas apjoms, ražošanas jauda un jaudas izmantojums
2010
2011
2012
IP
Ražošanas apjoms (tonnas)
560 000 - 610 000
580 000 - 630 000
510 000 - 560 000
530 000 - 580 000
Indekss
100
103
92
95
Ražošanas jauda (tonnas)
670 000 - 720 000
680 000 - 730 000
650 000 - 700 000
640 000 - 690 000
Indekss
100
101
97
96
Jaudas izmantojums
84 %
86 %
81 %
84 %
Indekss
100
102
95
99
Avots: APFE sniegtie dati.
(243)
No 2010. gada līdz IP, situācijā, kad Savienībā pieauga patēriņš (par 3 %), par 5 % saruka Savienības ražošanas nozares līdzīgā ražojuma ražošanas apjoms. Arī ražošanas jauda no 2010. gada līdz IP reģionā saruka par 4 %. Jaudas izmantojums palika samērā stabils visā attiecīgajā periodā, izņemot 2012. gadu, kad tas samazinājās.
(244)
Var fiksēt, ka 2011.-2012. gadā notikusi ražošanas samazināšanās par 11 procentu punktiem un ražošanas jaudas samazināšanās par 4 procentu punktiem. Tas notika tāpēc, ka Savienības ražošanas nozare tika pārstrukturēta un tika slēgtas dažas ražotnes. 2011. gada beigās ražošanu izbeidza stikla elementāršķiedras ražotājs Ahlstrom un 2012. gadā Owens Corning Vado Ligure slēdza savu ražotni Itālijā, jo nespēja atlabt no importa par dempinga cenām. Tomēr Savienības ražošanas nozare uzskata, ka pēc pārstrukturēšanas un vienlīdzīgu konkurences apstākļu atjaunošanas tā var saglabāt dzīvotspēju, kas izskaidro, kāpēc Savienības ražošanas nozare joprojām investē krāšņu rekonstrukcijā.
(245)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas ĶTR valdība apgalvo, ka Komisija minējusi īsāku krāšņu ekspluatācijas laiku nekā vidējo un ka tāpēc Savienības ražotāju investīcijas krāsnīs un/vai to izmantošana ir visnotaļ neefektīva.
(246)
Tika pierādīts, ka Savienības ražošanas nozare lēmumus par krāšņu rekonstrukciju pieņem, pamatojoties uz ražošanas efektivitātes un energoefektivitātes apsvērumiem. Nekas neliecina, ka krāšņu ekspluatācijas laiks, ko ievēro izlasē iekļautie Savienības ražotāji, neatbilst labai praksei nozarē un ražojumu klāsta prasībām.
(247)
Vairākas personas apgalvo, ka tieši krāšņu rekonstrukcijas izmaksu dēļ jāvērtē nevis laikposms no 2010. gada līdz IP, bet ilgāks periods, kurā visi makroekonomiskie un mikroekonomiskie rādītāji būtu citādi. ĶTR valdība norāda, ka nav sniegti dati vai informācija par gadiem, kuros Savienības ražotāji veica krāšņu rekonstrukciju.
(248)
Krāšņu rekonstrukcija ir nozarei raksturīga un notiek periodiski. Bez tās nav iespējama darbības nepārtrauktība un jaudas saglabāšana. Investīcijas pētniecībā un izstrādē tieši saistītas ar darbības jaudu un nodrošina klientu vajadzībām īpaši pielāgotu ražojumu izstrādi. Tāpēc šīs investīcijas attiecīgajā periodā nav nekas ārkārtējs. Neatkarīgi no laikposma, kas tiek aplūkots, ražošanas apjomu vienmēr ietekmēs krāšņu remonts vai rekonstrukcija. Uzņēmumu sniegtā informācija par rekonstrukcijas konkrēto laiku atzīta par konfidenciālu.
(249)
Viens lietotājs arī apgalvo, ka Savienības ražošanas nozare varēja izvairīties no (subsidēta importa un importa par dempinga cenām) sliktās ietekmes, jo laika posmā no 2010. gada līdz IP beigām jaudas izmantojums saglabājās diezgan stabils.
(250)
Līdzīgā ražojuma ražošana ir nepārtraukts process, ko nevar pielāgot pieprasījuma īstermiņa svārstībām. Samērā stabilais jaudas izmantojums jāaplūko, ņemot vērā to, ka ražošanas jauda samazinājās. Tāpēc apgalvojums tiek noraidīts.
5.2. Pārdošanas apjoms un tirgus daļa
(251)
Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjomi brīvajā tirgū Savienībā, kā arī pārdošanas apjomi pašu vajadzībām paredzētajā tirgū Savienībā un attiecīgās tirgus daļas attiecīgajā periodā mainījās šādi.
5. tabula
Pārdošanas apjoms un tirgus daļa
2010
2011
2012
IP
Pārdošanas apjoms brīvajā tirgū Savienībā (tonnās)
420 000 - 470 000
390 000 - 440 000
400 000 - 450 000
420 000 - 470 000
Indekss
100
94
96
99
Tirgus daļa: pārdošana brīvajā tirgū
58 - 63 %
56 - 61 %
55 - 60 %
56 - 61 %
Indekss
100
96
95
97
Pārdošanas apjoms pašu vajadzībām paredzētajā tirgū Savienībā (tonnās)
20 000 - 70 000
30 000 - 80 000
30 000 - 80 000
30 000 - 80 000
Indekss
100
114
123
121
Tirgus daļa: pārdošana pašu vajadzībām paredzētajā tirgū
4 - 9 %
5 - 10 %
5 - 10 %
5 - 10 %
Indekss
100
117
122
118
Avots: APFE sniegtie dati.
(252)
Attiecīgajā periodā Savienības ražošanas nozares stikla elementāršķiedras izstrādājumu pārdošanas apjoms brīvajā tirgū (t. i., nesaistītiem pircējiem) mazliet saruka, proti, par 1 %. Tomēr situācijā, kad patēriņš Savienībā pieauga par 3 %, Savienības ražošanas nozares tirgus daļa saruka no 58-63 % 2010. gadā līdz 56-61 % IP laikā. Mazākais pārdošanas apjoms bija 2011. gadā, un tas ir saistīts ar 2010. gadā uzkrāto Ķīnas izcelsmes importu, kas 2011. gadā pakāpeniski tika laists tirgū.
(253)
Attiecīgajā periodā pašu vajadzībām paredzētajā tirgū Savienības ražošanas nozare pārdeva 11-14 % no Savienības ražošanas nozares kopējā pārdošanas apjoma Savienības tirgū (brīvajā tirgū un pašu vajadzībām). Pārdošanas apjomam pašu vajadzībām paredzētajā tirgū 2010.-2012. gadā bija tendence pieaugt, pēc tam IP laikā tas stabilizējās. Absolūtos skaitļos izteikts pieaugums pašu vajadzībām paredzētajā tirgū 2010. un 2011. gadā ir neliels.
5.3. Nodarbinātība un ražīgums
(254)
Savienības ražotāju nodarbinātības un ražīgums attiecīgajā periodā mainījās šādi.
6. tabula
Nodarbinātība un ražīgums
2010
2011
2012
IP
Nodarbināto skaits
3 450 - 3 950
3 350 - 3 850
3 200 - 3 700
3 000 - 3 500
Indekss
100
97
95
89
Ražīgums (vienība/darbinieks)
153
163
150
164
Indekss
100
106
98
107
Avots: APFE sniegtie dati.
(255)
Savienības ražotāju nodarbinātības līmenis liecina, ka attiecīgajā periodā Savienības ražošanas nozare mēģinājusi racionalizēt ražošanu, lai samazinātu ražošanas izmaksas. Attiecīgajā periodā darbinieku skaits tiešām saruka par 11 %.
(256)
Tajā pašā attiecīgajā periodā, proti, no 2010. gada līdz IP beigām, kopējā ietekme, ko radīja izmaiņas darbinieku skaitā un ražošanas apjomā, izraisīja Savienības ražotāju darbaspēka ražīguma pieaugumu par 7 %, ko mērī produkcijas izlaidē (tonnās) uz vienu nodarbināto personu gadā.
5.4. Izaugsme
(257)
Kā minēts 217. apsvērumā, patēriņš Savienībā attiecīgajā periodā pieauga par 3 %. Ņemot vērā, ka līdzīgajam ražojumam ir daudz lietojumu, Savienības ražošanas nozare un lietotāji paredz, ka šāda izaugsme tuvākajā nākotnē turpināsies.
5.5. Dempinga starpības un subsīdijas starpības lielums un atlabšana no iepriekšējā dempinga vai subsidēšanas
(258)
Līdz 2011. gadam, kad tika ieviesti maksājumi, imports par dempinga cenām no ĶTR nodarīja kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Spēkā esošie maksājumi pret importu no ĶTR tika paredzēti, lai panāktu vienlīdzīgus konkurences apstākļus, kuros Savienības ražošanas nozare varētu taisnīgi konkurēt ar šo importu un atlabt no kaitējuma.
(259)
Tomēr tas netika panākts. Savienības ražošanas nozare atkal cieš zaudējumus un turpina zaudēt tirgus daļu, lai gan patēriņš Savienībā ir palielinājies. Imports no ĶTR turpinājās par ļoti zemām cenām, un tā tirgus daļa pieauga. Ķīnas izcelsmes importa tirgus daļa izmeklēšanas periodā bija par 3 procentu punktiem lielāka nekā pirms maksājumu noteikšanas (37). Savienības ražošanas nozare pārstrukturēja un slēdza dažas ražotnes (sk. 244. apsvērumu). Skaidri redzams, ka atlabšana no iepriekšējā dempinga nav notikusi.
(260)
Ņemot vērā ĶTR izcelsmes importa par dempinga cenām un subsidētā importa apjomu, tirgus daļu un cenas, un ņemot vērā reālās dempinga starpības (9,6 % un 29,7 %) (38), ietekmi uz Savienības ražošanas nozares stāvokli var uzskatīt par ievērojamu.
(261)
Šī ir pirmā antisubsidēšanas izmeklēšana, kas attiecas uz attiecīgo ražojumu, tāpēc atlabšana no iepriekšējās subsidēšanas šajā novērtējumā nav aplūkota.
6. Mikroekonomiskie rādītāji
6.1. Cenas
(262)
Izlasē iekļauto Savienības ražotāju vidējās pārdošanas cenas Savienībā attiecīgajā periodā mainījās šādi.
7. tabula
Pārdošanas cenas brīvā tirgū un pašu vajadzībām paredzētajā tirgū Savienībā
2010
2011
2012
IP
Vidējā vienības EXW pārdošanas cena brīvajā tirgū Savienībā (EUR/t)
1 061
1 144
1 070
1 035
Indekss (2010. g. = 100)
100
108
101
98
Vidējā vienības EXW pārdošanas cena pašu vajadzībām paredzētajā tirgū Savienībā (EUR/t)
1 006
1 031
1 027
989
Indekss (2010. g. = 100)
100
103
102
98
Avots: izlasē iekļauto Savienības ražotāju dati.
(263)
Vienības pārdošanas cenas brīvā tirgū attiecīgajā periodā samazinājās par 2 %. Pagaidu maksājumi stājās spēkā 2010. gada septembrī, tāpēc 2011. gadā Savienības ražošanas nozare spēja palielināt cenas. Tomēr, sākot no 2011. gada, vienības pārdošanas cenas samazinājās par 10 %.
(264)
Vienības pārdošanas cenām pašu vajadzībām paredzētajā tirgū (proti, transfertcenām) bija raksturīga tāda pati tendence kā vienības pārdošanas cenām brīvajā tirgū, proti, 2011. gadā Savienības ražošanas nozare palielināja pārdošanas cenas pašu vajadzībām paredzētajā tirgū, bet pēc tam vienības pārdošanas cenas samazinājās par 4 %.
6.2. Vienības ražošanas vidējās izmaksas
(265)
Vienības ražošanas izmaksas attiecīgajā periodā mainījās šādi.
8. tabula
Vienības ražošanas izmaksas
2010
2011
2012
IP
Vienības ražošanas izmaksas (EUR/t)
964
990
1 032
976
Indekss (2010. g. = 100)
100
103
107
101
Avots: izlasē iekļauto Savienības ražotāju dati.
(266)
Vienības ražošanas vidējās izmaksas no 2010. līdz 2012. gadam palielinājās. Pēc 2012. gada vienības ražošanas vidējās izmaksas saruka gandrīz līdz 2010. gada līmenim. 2012. gadā reģistrētais maksimums skaidrojams ar īpašu investīciju situāciju vienam no izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem. Visā attiecīgajā periodā vienības ražošanas vidējās izmaksas pieauga tikai par 1 %.
(267)
Vairāki lietotāji apgalvo, ka pēc atsevišķa uzņēmuma situācijas nevar izdarīt secinājumus par situāciju kopumā. Tika secināts, ka vienības ražošanas izmaksas bijušas diezgan stabilas. 2012. gada maksimums secinājumus par situāciju kopumā nemainīja.
(268)
Ražošanas izmaksas ir balstīts uz izlasē iekļauto Savienības ražotāju kopējo ražošanas apjomu. Vienības pārdošanas cena 7. tabulā ir balstīta uz pārdošanu Savienībā nesaistītiem pircējiem. Tādējādi katram no šiem abiem rādītājiem ir citāds pamats, un tie nav tieši salīdzināmi.
(269)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas CCCLA apgalvo, ka ir svarīgi, lai Komisija sniegtu pietiekami salīdzināmus datus, pēc kuriem varētu novērtēt, vai ražošanas izmaksu izmaiņas varētu izskaidrot Savienības pārdošanas cenu sarukumu.
(270)
Šiem abiem rādītājiem ir atšķirīgs pamats, un, kaut arī absolūtie skaitļi nav tieši salīdzināmi, to tendences salīdzināt var.
6.3. Darbaspēka izmaksas
(271)
Izlasē iekļauto Savienības ražotāju vidējās darbaspēka izmaksas attiecīgajā periodā mainījās šādi.
9. tabula
Vidējās darbaspēka izmaksas uz vienu darbinieku
2010
2011
2012
IP
Vidējā darbinieka alga (EUR)
40 518
41 590
42 310
42 917
Indekss (2010. g. = 100)
100
103
104
106
Avots: izlasē iekļauto Savienības ražotāju dati.
(272)
Vidējām darbaspēka izmaksām uz darbinieku attiecīgajā periodā bija tendence pakāpeniski pieaugt (+ 6 %). Tas atbilda darbaspēka izmaksu indeksam valstīs, kur atrodas izlasē iekļautie ražotāji (39).
6.4. Krājumi
(273)
Izlasē iekļauto Savienības ražotāju krājumu apjoms attiecīgajā periodā mainījās šādi.
10. tabula
Krājumi
2010
2011
2012
IP
Krājumi perioda beigās (tonnās)
18 539
46 585
50 198
52 805
Indekss (2010. g. = 100)
100
251
271
285
Avots: izlasē iekļauto Savienības ražotāju dati.
(274)
Krājumi perioda beigās vispirms 2011. gadā ievērojami palielinājās un pēc tam visā attiecīgajā periodā turpināja pieaugt.
(275)
ĶTR valdība apgalvo, ka krājumu izmaiņas APFE sniegtajos datos salīdzinājumā ar Ķīnas izcelsmes importu liecina par nereģistrētu pārdošanu, nevis norāda uz kaitējumu.
(276)
Apgalvojums nebūtu jāņem vērā. Komisija ir veikusi tādu mikroekonomisko rādītāju kā krājumu apjoma analīzi, pamatojoties uz faktiskiem datiem, ko snieguši izlasē iekļautie Savienības ražotāji. Izlasē iekļauto Savienības ražotāju izmeklēšana neatklāja nereģistrētu pārdošanu.
(277)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas viens lietotājs apgalvo, ka 2010. gads nav piemērots atskaites gads, jo krājumu apjoms bijis neierasti mazs salīdzinājumā ar laika posmu no 2006. gada līdz 2009. gada oktobrim (sākotnējās antidempinga izmeklēšanas periods).
(278)
Apgalvojums tiek noraidīts, jo šajā izmeklēšanā izlasē iekļauti citi uzņēmumi, nevis tie, kas iepriekšējā izmeklēšanā, tādejādi dati nav salīdzināmi. Konkrēti attiecībā uz mikroekonomiskajiem datiem Komisija pārbaudi veica tikai par attiecīgo periodu, un tās rīcībā nav datu par izlasē iekļauto Savienības ražotāju krājumu apjomu laika posmā pirms attiecīgā perioda. ĶTR valdība norāda, ka krājumu apjoms 2011. gadā arī ir lielāks, ņemot vērā, ka tad Savienības patēriņš saruka par 3 %. Tomēr šis apstāklis neietekmē tendenci attiecīgajā periodā.
6.5. Rentabilitāte, naudas plūsma, investīcijas, ienākums no investīcijām un spēja piesaistīt kapitālu
(279)
Izlasē iekļauto Savienības ražotāju rentabilitāte, naudas plūsma, investīcijas un ienākumi no investīcijām attiecīgajā periodā mainījās šādi.
11. tabula
Rentabilitāte, naudas plūsma, investīcijas un ienākums no investīcijām
2010
2011
2012
IP
Nesaistītiem pircējiem Savienībā veiktās pārdošanas rentabilitāte (% no pārdošanas apgrozījuma)
3 %
2 %
- 6 %
- 4 %
Indekss (2010. g. = 100)
100
66
- 200
- 134
Naudas plūsma (EUR)
32 847 910
10 978 839
- 1 297 704
14 660 203
Indekss (2010. g. = 100)
100
33
- 4
45
Investīcijas (EUR)
7 729 022
9 721 478
30 738 820
32 511 238
Indekss (2010. g. = 100)
100
126
398
421
Ienākums no investīcijām
2 %
2 %
- 4 %
- 3 %
Indekss (2010. g. = 100)
100
69
- 184
- 137
Avots: izlasē iekļauto Savienības ražotāju dati.
(280)
Komisija noteica izlasē iekļauto Savienības ražotāju rentabilitāti, peļņu pirms nodokļu nomaksas no līdzīgā ražojuma pārdošanas nesaistītiem pircējiem Savienībā izsakot procentos no šādas pārdošanas apgrozījuma. Izlasē iekļauto Savienības ražotāju rentabilitāte attiecīgajā periodā ievērojami saruka, proti, no 3 % līdz -4 %.
(281)
Neto naudas plūsma norāda Savienības ražotāju spēju pašfinansēt savu darbību. Naudas plūsma attiecīgajā periodā ievērojami saruka (-55 %).
(282)
Izlasē iekļauto Savienības ražotāju investīciju apmēram attiecīgajā periodā bija tendence pieaugt. Pieaugums bija izteiktāks 2012. gadā un IP laikā. Lielās investīcijas skaidrojamas ar krāšņu rekonstrukciju. Šajā kapitālietilpīgajā nozarē ik pēc 7-10 gadiem nepieciešama katlu rekonstrukcija, un viena katla rekonstrukcijas izmaksas var sasniegt 8-13 miljonus euro (konfidencialitātes apsvērumu dēļ norādīts cenu diapazons). Investīcijas ietver arī ievērojamas strukturālu investīciju izmaksas, kas saistītas ar sakausējumu patēriņu no ieliktņiem un periodisku rekonstrukciju.
(283)
Ienākums no investīcijām ir peļņa procentos no ieguldījumu uzskaites neto vērtības. Ienākumam no investīcijām bija skaidri izteikta negatīva rentabilitātes tendence. Ienākuma no investīcijām sarukums nepārprotami liecina, ka Savienības ražošanas nozares ekonomiskais stāvoklis attiecīgajā periodā pasliktinājās.
(284)
Iepriekš minētā nestabilā finansiālā situācija saglabājās, lai gan patēriņš attiecīgajā periodā palielinājās, kā izklāstīts 217. apsvērumā, un Savienības ražošanas nozare centās racionalizēt ražošanas izmaksas, kā izklāstīts 244. un 337. apsvērumā.
(285)
Izmeklēšanās netika atklāts, ka izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem būtu bijušas nopietnas grūtības piesaistīt kapitālu.
(286)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas vairākas personas norāda, ka investīciju apjoms 2012. gadā un izmeklēšanas periodā bija tik liels, ka lielās investīciju izmaksas varētu būt cēlonis, kāpēc IP laikā Savienības ražošanas nozare darbojās nerentabli. Arī ĶTR valdība apgalvo, ka rentabilitātes samazinājums esot tieši saistīts ar ražošanas izmaksu pieaugumu un mazāku ražošanas apjomu krāšņu rekonstrukcijas dēļ.
(287)
Pirmkārt, 32 milj. euro investīcijas izmeklēšanas perioda laikā no 2012. gada 1. oktobra līdz 2013. gada 30. septembrim daļēji pārklājas ar 30 milj. euro investīcijām 2012. gadā. Otrkārt, šajos laika posmos veiktās investīcijas bija nepieciešamas krāšņu rekonstrukcijai un šajā darījumdarbības jomā tiek veiktas periodiski, turklāt tiek atzīts, ka tās veiktas parastā darījumdarbības gaitā, kā izklāstīts 241.-250. apsvērumā. Treškārt, investīciju apjoms ietekmēja Savienības ražošanas nozares darbības rezultātus, jo radīja papildu izmaksas. Tomēr investīciju galvenā ietekme ir atspoguļota nevis peļņas un zaudējumu pārskatā, bet bilancē, kurā parādītas parastās nolietojuma regulārās izmaksas, tādējādi pati par sevi tā nevar izskaidrot situāciju, kurā tika ciesti zaudējumi. Atbildot uz ĶTR valdības apgalvojumu, tiek norādīts, ka krāšņu rekonstrukcija tiek rūpīgi plānota jau iepriekš. Piegādes nepārtrauktība klientiem tiek nodrošināta, veidojot izlīdzinošus krājumus. Visbeidzot, šo investīciju ietekme uz izmaksām un uzņēmuma darbības rezultātiem tiek sadalīta pa vairākiem gadiem.
(288)
Turklāt vairākas personas apgalvo, ka i) augstās investīciju izmaksas 2012. gadā un izmeklēšanas periodā izpaužas mazākā ienākumā no investīcijām (ņemot vērā, ka dažas investīcijas nedod tūlītēju peļņu) un ii) ir nepamatoti aplūkot divu gadu laika posmu, kurā veiktas ievērojamas investīcijas, un secināt, ka Savienības ražošanas nozares stāvoklis to dēļ ir pasliktinājies.
(289)
Investīcijas krāsnīs attiecīgajā periodā nav nekas ārkārtējs. Izmeklēšanā tika atklāts, ka kopš 2004. gada Savienības ražošanas nozare investīcijas krāsnīs veikusi gandrīz katru gadu. Tāpēc neatkarīgi no laika posma, kas tiek aplūkots, ražošanas apjomu un ienākumu no investīcijām vienmēr ietekmēs krāšņu remonts vai rekonstrukcija. Izlasē iekļauto Savienības ražotāju rentabilitātes pasliktināšanās liecina, ka tie nevarēja par līdzīgo ražojumu noteikt cenas, kas ļautu veikt darbības turpināšanai nepieciešamās investīcijas.
(290)
ĶTR valdība apgalvo, ka ražošanas nozare vispirms izmanto pieejamo naudu, tikai pēc tam aizņemas līdzekļus un tāpēc situācijā, kad 2012. gadā un IP laika izlasē iekļautie Savienības ražotāji veica ievērojamas investīcijas, naudas plūsmas samazinājums esot normāls. Turklāt tā apgalvo, ka nozare, kas cieš zaudējumus, nebūtu varējusi investēt tik daudz, cik izlasē iekļautie uzņēmumi.
(291)
Stikla elementāršķiedras ražošanas nozare ir izplatīta visā pasaulē, un tās finansēšanas mehānismi ir daudz plašāki nekā izlasē iekļauto Savienības ražotāju finansiālās spējas. Investīciju situācija ne vienmēr ietekmē naudas plūsmu. Tāpēc šie apgalvojumi tiek noraidīti.
7. Secinājums par stāvokli Savienības ražošanas nozarē
(292)
Izmeklēšanu konstatējumi apstiprina, ka Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums, kas definēts antidempinga pamatregulas 3. panta 5. punktā un antisubsidēšanas pamatregulas 8. panta 4. punktā.
(293)
Antidempinga pasākumu noteikšana ļāva Savienības ražošanas nozarei 2011. gadā paaugstināt cenas. Tajā pašā laikā Savienības ražošanas nozare centās palielināt efektivitāti un ražīgumu. Lai gan patēriņš Savienībā ir palielinājies, Savienības ražošanas nozare, lai saglabātu savu tirgus daļu, bija spiesta no 2012. gada samazināt vienības pārdošanas cenas.
(294)
Pārdošanas par zemāku cenu analīze (sk. 231. apsvērumu) un Savienības ražotāju pārdošanas cenas tendence samazināties (sk. 263. apsvērumu) skaidri liecina, ka Savienības ražotāji ir mēģinājuši konkurēt cenas ziņā ar Ķīnas izcelsmes importu un ir izlīdzinājuši cenu starpību. Tomēr tas ir izraisījis Savienības ražotāju finansiālo rezultātu būtisku pasliktināšanos - Savienības ražošanas nozare kopš 2012. gada strādājusi ar zaudējumiem. Šāda situācija nav ilgtspējīga īsā līdz vidējā periodā.
(295)
Arī pēc tam, kad pret ĶTR tika noteikti pasākumi, arī citi rādītāji mainījušies negatīvi, piemēram, ražošanas apjoms, ražošanas jauda, nodarbinātība, krājumi un naudas plūsma.
(296)
Abu izmeklēšanu konstatējumi arī apstiprina, ka apstākļu maiņa, kas pamato daļējas starpposma pārskatīšanas sākšanu, proti, pārstrukturēšanas un dažu Savienības ražotņu slēgšana, kā paskaidrots iepriekš 244. apsvērumā, ir ievērojama un tai ir ilgstoša ietekme. Pēc slēgšanas ražotne tika pilnībā demontēta. Turklāt jaunu krāšņu uzstādīšana ir ļoti kapitālietilpīga un laikietilpīga un nav realizējama īsa laikā. Tāpēc laiku un izmaksas, kas nepieciešami, lai izveidotu jaunu ražotni ar krāsnīm, nevajadzētu novērtēt par zemu. Dažu ražotņu pārstrukturēšanu un slēgšanu tāpēc var uzskatīt par ievērojamu un ar ilgstošu ietekmi.
(297)
Vairākas personas apgalvo, ka ir skaidras pazīmes, ka kaitējuma nav. Šie apgalvojumi ir izklāstīti nākamajos apsvērumos.
(298)
CCCLA apgalvo, ka vienu no Savienības ražotājiem, proti, 3B Fibreglass, 2012. gadā iegādājusies Binani grupa un ka kopumā Savienības ražošanas nozares darbības rādītājiem vajadzētu būt labiem, jo racionāls ekonomikas dalībnieks neinvestētu nozarē, kuras rādītāji ir slikti. Tā arī citē 2013. gada Braj Binani gada pārskatu: “Kopējie darbības rādītāji divām ražotnēm Beļģijā un Norvēģijā tiek uzskatīti par labiem”. Turklāt CCCLA arī apgalvo, ka divu Savienības ražotāju apgrozījums no 2010. gada līdz IP palielinājies, tāpēc Savienības ražošanas nozarei neesot nodarīts kaitējums.
(299)
Indian Binani Group 2012. gadā tik tiešām iegādājās 3B Fibreglass. Tomēr neatkarīgi no Binani Group individuālās darījumdarbības motivācijas Komisija atsaucas uz saviem izmeklēšanas konstatējumiem, ka Savienības ražošanas nozare ir zaudējusi tirgus daļu un rentabilitāti. Citāts būtu jāskata kontekstā un pilnīgs tas izklausās šādi: “Kopējie darbības rādītāji divām ražotnēm Beļģijā un Norvēģijā tiek uzskatīti par labiem, to jauda netika izmantota pilnībā, jo tirgus pieprasījums bija mazāks. Veiksmīgi norisinājās ražošanas palielināšana pirms pieprasījuma palielināšanās (ramp up), sasniedzot normālu efektivitāti. Tomēr vidējie realizācijas rādītāj lētā Āzijas importa dēļ samazinājās.”
(300)
Apgalvojums, ka Savienības ražošanas nozarei nav nodarīts kaitējums, jo diviem Savienības ražotājiem no 2010. gada līdz IP palielinājies apgrozījums, ir maldinošs un aplams. CCCLA analīzē izmantojusi apgrozījumu, kas izteikts kilogramos. Tomēr secinājumi, ko izdara, ņemot vērā tikai pārdošanas daudzumu maksimumu, nav precīzi, jo netiek ņemts vērā pārdošanas cenu līmenis un tādējādi arī ietekme uz uzņēmuma rentabilitāti.
(301)
ĶTR valdība apgalvo, ka APFE locekļi investē jaudas palielināšanā Savienībā un ārpus tās (piemēram, ĶTR, Krievijā Indijā un Tunisijā), kas skaidri liecina, ka kaitējuma nav.
(302)
Kaitējuma izmeklēšana ir saistīta ar darbību Savienības ražotāju darbības rādītājiem Savienības tirgū. Kā redzams 4. tabulā, 2011. gadā Savienības ražošanas nozarei bija neliels jaudas pieaugums, proti, 1 %, savukārt pēc tam IP beigās jauda bija samazinājusies par 5 procentu punktiem. Tāpēc Savienībā nav jaudas pieauguma. Tomēr, ņemot vērā to, ka daudzi stikla elementāršķiedras ražotāji ir daudznacionāli uzņēmumi, nav pārsteigums, ka tad, ja pastāv darījumdarbības iespējas, šie uzņēmumi arī investē ārpus Savienības. Investīcijas papildu jaudā ārpus Savienības tiek veiktas, lai apmierinātu jaunietekmes tirgu vajadzības un ja ir izredzes gūt peļņu. Ražotņu izveide šajos reģionos atbilst vēlmei atrasties tuvu pircējiem. Tomēr darījumdarbības lēmums izveidot ražotni ārpus Savienības nekādā ziņā nav saistīts ar faktu, ka Savienības ražotājiem nodarīts kaitējums. Līdzīgi apgalvojumi par lielām Savienības ražošanas nozares veiktām investīcijām ir aplūkoti tālāk sadaļā par pašizraisītu kaitējumu.
(303)
Vairākas personas apgalvo, ka kaitējuma nav, jo daži Savienības ražotāji ir paziņojuši, ka līdzīgā ražojuma cenas no 2014. gada janvāra pieaugs, kompensējot aizvien pieaugošās izejmateriālu, enerģijas un transportēšanas izmaksas.
(304)
Pirmkārt, cenu līmenis 2014. gadā attiecas uz notikumiem pēc IP. Otrkārt, Savienības ražošanas nozare pēdējos gadus absorbē lielāko daļu šādu cenu pieaugumu, palielinot ražīgumu. Tomēr pēc zināmas robežas sasniegšanas kļūst aizvien grūtāk īsā laikā palielināt ražīgumu. Ņemot vērā to, ka IP laikā Savienības ražošanas nozare cieta zaudējumus un vairs nav iespējams absorbēt cenu pieaugumu, pēc zināmas robežas sasniegšanas kļūst neizbēgami, ka šādi palielinājumi jānodod tālāk pircējiem, tādējādi pastāv risks, ka varētu tik zaudēta papildu tirgus daļa. Pamatojoties uz iepriekšminēto, apgalvojums tiek noraidīts.
E. CĒLOŅSAKARĪBA
1. Ievads
(305)
Saskaņā ar antidempinga pamatregulas 3. panta 6. un 7. punktu un antisubsidēšanas pamatregulas 8. panta 6. un 7. punktu tika pārbaudīts, vai ĶTR izcelsmes imports par dempinga cenām un subsidētais imports ir radījis kaitējumu Savienības ražošanas nozarei tādā mērā, lai to varētu uzskatīt par būtisku.
(306)
Lai uz importu par dempinga cenām un subsidētu importu neattiecinātu iespējamu kaitējumu, ko izraisījuši faktori, kas nav saistīti ar šādu importu, tomēr Savienības ražošanas nozarei vienlaikus varēja nodarīt kaitējumu, tika izvērtēti arī šādi faktori, kas bija zināmi.
1.1. Importa par dempinga cenām un subsidētā importa sekas
(307)
Izmeklēšanā tika atklāts, ka, ĶTR izcelsmes importa par dempinga cenām un subsidētā importa apjoms attiecīgajā periodā attiecībā pret 2009. gadu palielinājās par 32 %, kaut arī spēkā bija antidempinga pasākumi. Rezultātā palielinājās ĶTR tirgus daļa no 13-18 % 2009. gadā līdz 15-20 % IP beigās.
(308)
Vienlaikus attiecīgajā periodā Savienības ražošanas nozares tirgus daļa saruka par trijiem procentu punktiem, kaut arī pieauga patēriņš.
(309)
Importa par dempinga cenām un subsidētā importa vidējās cenas no 2010. gada līdz IP beigām samazinājās par 8 % un bija zemākas nekā Savienības ražošanas nozares cenas šajā pašā laikā.
(310)
Savienības ražošanas nozare 2010. un 2011. gadā vēl bija rentabla un pēc tām sāka ciest zaudējumus, kas notika vienlaikus ar ĶTR izcelsmes importa par dempinga cenām un subsidētā importa pieaugumu. Pat pēc pārdošanas cenas pazemināšanas Savienības ražošanas nozare nespēja saglabāt savu tirgus daļu. Šis cenu sarukums bija uz rentabilitātes rēķina un izraisīja situāciju, kurā tika ciesti zaudējumi.
(311)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, tiek secināts, ka ĶTR izcelsmes importa un subsidētā importa cenu līmenis kopā ar apjoma pieauguma lielā mērā negatīvi ietekmēja Savienības ražošanas nozares ekonomisko stāvokli un tāpēc tam bija noteicoša nozīme būtiskā kaitējuma izraisīšanā Savienības ražošanas nozarei.
(312)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas vairākas personas apgalvo, ka nav veikta analīze, kas pierādītu, ka Savienības ražošanas nozares cenu nospiešanu un kaitējumu izraisījis imports no Ķīnas un ka, veicot analīzi, Komisija paļāvusies tikai uz sakritību. Šīs personas atsaucas uz Ķīnas rentgena iekārtu ekspertu grupas ziņojumu: “Ekspertu grupa atzīst, ka konstatējumu par cēloņsakarību var pamatot vispārēja korelācija starp importu par dempinga cenām un kaitējumu iekšzemes ražošanas nozarei. Tomēr šāda sakritības analīze nav derīga jautājumam par cēloņsakarību; cēloņsakarība un korelācija ir divi atšķirīgi jēdzieni. Ņemot vērā šīs lietas apstākļus, […], jautājumu par cēloņsakarību nevar izšķirt vispārīgs konstatējums par sakritību” (40).
(313)
Tomēr secinājumu pamatā ir plaša rādītāju klāsta analīze. Kā jau izklāstīts D sadaļā, importa par dempinga cenām un subsidētā importa pārbaude ietvēra visu attiecīgo ekonomikas faktu un rādītāju izvērtēšanu, kuri raksturo Savienības ražošanas nozares stāvokli. Daudzi rādītāji norāda uz situāciju, kurā tiek ciests kaitējums. Šādā situācijā, kad jākonkurē ar cenu, vienīgais iemesls Savienības ražošanas nozarei samazināt cenas ir tirgus daļas saglabāšana vai vismaz papildu tirgus daļas nezaudēšana. Pēc tam, kad tika noteikti sākotnējie pasākumi, Savienības ražošanas nozarei 2011. gadā izdevās paaugstināt cenas, bet turpmākajos gados, nepazeminoties ražošanas izmaksām, tās tomēr bija jāpazemina. Kā tiek skaidrots 320.-335. apsvērumā, eksportam no trešām valstīm visā attiecīgajā periodā lielākoties bija augstākas cenas un trešo valstu tirgus daļa saglabājās samērā stabila un 2011. gadā pat samazinājās. Tāpēc Savienības ražošanas nozare cenas pazemināja nevis minēto trešo valstu importa dēļ, bet gan zemo cenu ĶTR importa par dempinga cenām un subsidētā importa dēļ. Kopš 2011. gada būtiski pieaudzis tikai imports no ĶTR, tikai tas ir ieņēmis Savienības ražošanas nozares tirgus daļu un tikai ĶTR importa cenas ir samazinājušās. Pamatojoties uz to, Komisija secina, ka Savienības ražošanas nozares cenu nospiešanu un kaitējumu izraisījis ĶTR izcelsmes importa par dempinga cenām un subsidētā importa pieaugums. Citi faktori, kas varētu izjaukt šo cēloņsakarību, ir analizēti tālāk.
(314)
CCCLA un ĶTR valdība apgalvo, ka nav ne cenu nospiešanas, ne cenu supresijas, ņemot vērā to, ka “Savienības ražotāju cenu sarukums nav nozīmīgs, jo attiecīgajā periodā tas tikai sasniedza 2 % maksimumu”. Vairākas personas apgalvo arī to, ka Savienības pārdošanas apjoma palielinājums par 1 %, ĶTR izcelsmes importa tirgus daļas pieaugums par 2 % un Savienības ražošanas nozares tirgus daļas samazinājums par 3 % nav pamats ierosināt tik radikālus pasākumus.
(315)
Komisija, kā jau minēts iepriekš, atkārto, ka pēc tam, kad 2010. gada septembrī tika noteikti pagaidu maksājumi, 2011. gadā Savienības ražošanas nozare spēja palielināt cenas. Tomēr, sākot no 2011. gada, vienības pārdošanas cenas samazinājās par 10 %. Tāpēc ir skaidri redzams pārdošanas cenu kritums. Lai gan ir spēkā antidempinga pasākumi, Savienības ražošanas nozare joprojām cieš no pārdošanas apjoma, cenas un tirgus daļas samazināšanās, bet tajā pašā laikā ir palielinājies Ķīnas izcelsmes importa pārdošanas apjoms un tirgus daļa, kas sasnieguši ievērojami augstāku līmeni nekā sākotnējā izmeklēšanas periodā. Parasti, ja ir noteikti pasākumi, tad gaidāms, ka Savienības ražošanas nozare atlabs no iepriekšējā dempinga vai subsidēšanas. Skaidri redzams, ka šajā gadījumā tas tā nav. Pēc dažām atlabšanas pazīmēm, kas bija vērojamas tūlīt pēc pasākumu noteikšanas, Savienības ražošanas nozares situācija attiecīgajā periodā vēl vairāk pasliktinājās.
(316)
Viens nesaistīts importētājs apgalvo, ka Savienības ražotājiem nav vajadzības pazemināt cenas tādā mērā, kādā tas izdarīts, jo Savienības tirgū pieprasījums bijis lielāks nekā piedāvājums. ĶTR valdība apgalvo, ka Savienības pārdošanas cenu un Ķīnas izcelsmes importa cenu sarukumu nevar skatīt izolēti no attiecīgā ražojuma pasaules cenu dinamikas un ka šāds sarukums atbilst normālai tirgus darbībai. Turklāt ĶTR valdība apgalvo, ka Komisija nav pārbaudījusi, vai un cik lielā mērā pasaules kontekstā tirgus būtu pieļāvis cenu pieaugumu 2011. gadā (kad pēc sākotnējās izmeklēšanas tika noteikti pasākumi). Turklāt Komisija esot rīkojusies nepareizi, atteikdama pieņemt pierādījumus, ko Savienības ražotāji snieguši par cenu pieaugumu pēc IP, un šajā sakarībā tā atsaucas uz solārā stikla un personālo faksa aparātu lietām (41).
(317)
Apgalvojumu, ka pieprasījums bijis lielāks par piedāvājumu, Komisija atzīst par nepamatotu. Tirgus daļas zaudēšana un krājumu apjoma palielināšanās neliecina, ka pieprasījums bijis lielāks par piedāvājumu, bet drīzāk par pretējo. Attiecībā uz ĶTR valdības apgalvojumu - attiecīgā cenu dinamika ir saistīta ar pārdošanu Savienības tirgū, nevis visā pasaulē. Savienības tirgū līdzīgais ražojums un attiecīgais ražojums konkurē cenu līmenī. Kā jau minēts, cenas sarukumu nevar saistīt ar citiem faktoriem, kas nav cenu konkurence (ņemot vērā samērā stabilās ražošanas izmaksas un Savienības patēriņu). Turklāt ĶTR valdība nav sniegusi papildu informāciju par pasaules cenu dinamiku. Tāpēc apgalvojums tiek atzīts par nepamatotu. Attiecībā uz apgalvojumu par cenu pieaugumu pēc IP - tas, kas noticis pēc IP, nav šīs izmeklēšanas tvērumā. Katrā ziņā nav sniegti pamatoti pierādījumi par faktisku cenu pieaugumu pēc IP. Tāpēc apgalvojums tiek noraidīts.
(318)
Bez tam CCCLA apgalvo, ka, koriģējot cenas attiecībā uz importētāju maksāto muitas nodokli un apstrādi, antidempinga maksājumu, peļņas starpību importētājiem un pārdošanas, vispārējām un administratīvajām izmaksām, būtu bijis jāņem vērā 226. apsvērumā minētais vidējās Ķīnas izcelsmes importa cenas sarukums par 8 %. Tad šādi koriģētās cenas būtu bijušas salīdzināmā līmenī ar 7. tabulā norādītajām Savienības pārdošanas cenām un tāpēc tām nebūtu bijusi noteicoša nozīme būtiskajā kaitējumā, ko cietusi Savienības ražošanas nozare.
(319)
Lai analizētu rādītājus, 3. tabulā norādītā ražotāju eksportētāju CIF pārdošanas vērtība salīdzināta ar 7. tabula norādīto Savienības ražotāju EXW cenu. Ar šo metodi var precīzi analizēt tendences. Lai aprēķinātu cenu samazinājuma starpību (attiecībā uz pārdošanu par zemāku cenu) un kaitējuma starpību, tiešām tika izmantotas koriģētas cenas, kā jau ir skaidrots 231. apsvērumā. Šajā sakarā Komisija uzsver, ka pārdošana par zemāku cenu ir tikai viens aplūkojamais rādītājs, bet analīzē jāpievēršas visiem kaitējuma rādītājiem. Tāpēc apgalvojums tiek noraidīts.
1.2. Citu faktoru ietekme
1.2.1. Imports no citām valstīm
(320)
Importa apjoms no trešām valstīm, vienības vidējās cenas un tirgus daļa attiecīgajā periodā ir parādīta nākamajā tabulā.
12. tabula
Importa apjoms (tonnas), vienības vidējās cenas (EUR/t)
2010
2011
2012
IP
Trešās valstis kopā
Apjoms (tonnas)
128 378
182 601
183 446
174 553
Indekss (2010. g. = 100)
100
142
143
136
Tirgus daļa
14 - 19 %
22 - 27 %
21 - 26 %
20 - 25 %
Malaizija
Apjoms (tonnas)
37 919
70 847
60 931
60 841
Vidējā cena par tonnu (EUR)
980
1 029
998
958
Tirgus daļa
2 - 7 %
7 - 12 %
5 - 10 %
5 - 10 %
Norvēģija
Apjoms (tonnas)
25 204
30 496
33 277
30 781
Vidējā cena par tonnu (EUR)
1 167
1 044
1 006
944
Tirgus daļa
0 - 5 %
1 - 6 %
1 - 6 %
1 - 6 %
Turcija
Apjoms (tonnas)
18 430
20 017
23 235
19 233
Vidējā cena par tonnu (EUR)
1 199
1 231
1 064
1 067
Tirgus daļa
0 - 5 %
0 - 5 %
0 - 5 %
0 - 5 %
Avots: Eurostat (Comext).
(321)
Attiecīgais ražojums lielākoties tiek importēts ne vien no ĶTR, bet arī Malaizijas, Norvēģijas un Turcijas. Neievērojamos apjomos to importē arī no Meksikas, Amerikas Savienotajām Valstīm un Taivānas. Kopējai trešo valstu tirgus daļai 2010.-2011. gadā raksturīgs krass pieaugums. Pēc tam IP laikā tirgus daļa saruka.
(322)
Lielākajai daļai importa no trešām valstīm (izņemot nenozīmīgus daudzumus no Taivānas) cenas bija ievērojami augstākas nekā Ķīnas izcelsmes importam. Turklāt kopējās vidējās cenas importam no citām valstīm bija augstākas par Savienības ražošanas nozares cenām vai tuvas tām.
(323)
Malaizija no trešām valstīm ir lielākā importētāja Savienībā (40 %). Tomēr Malaizija importē tikai viena veida stikla elementāršķiedras izstrādājumus, proti, cirstās šķiedras. Malaizijas daļa Savienības tirgū attiecīgajā periodā palielinājās. No Malaizijas importēto cirsto šķiedru cenas vidēji bija augstākas nekā no ĶTR: tās bija gandrīz tikpat augstas kā Savienības ražošanas nozares cenas. Turklāt Malaizijas cenas nenovērsa Savienības ražotāju cenu pieaugumu 2010.-2011. gadā, kad pret ĶTR tika noteikti pagaidu maksājumi. Ja Malaizijas cenas tik tiešam būtu izraisījušas būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, tad Savienības ražotāji nevarētu palielināt cenas tad, kad ĶTR importam tika noteikti pagaidu antidempinga maksājumi. Imports no Malaizijas konkurē ar Savienības ražošanas nozares produkciju, bet visā attiecīgajā periodā ir bijis stabils faktors cenu, ražojuma veida un daudzumu ziņā.
(324)
Norvēģija no trešām valstīm ir otrā lielākā importētāja Savienībā. Norvēģijas daļa Savienības tirgū attiecīgajā periodā palika stabila. Vidējās importa cenas katram ražojuma veidam no Norvēģijas ir augstāka nekā no ĶTR. Norvēģija importē lielākoties grīstes, ko izgatavo viens uzņēmums, kurš pieder pie tās pašas grupas, pie kuras viens Savienības ražotājs. Turklāt visa Norvēģijas produkcijas tiek pārdota ar Savienības ražotāja starpniecību. Tādējādi netiek uzskatīts, ka Norvēģija ir trešā valsts, ar kuru jākonkurē.
(325)
Turcija no trešām valstīm ir trešā lielākā importētāja Savienībā. Turcijas daļa Savienības tirgū attiecīgajā periodā palika stabila. Caurmērā importa cenas katram līdzīgā ražojuma veidam arī bija ievērojami augstākas nekā no ĶTR.
(326)
ĶTR valdība arī norāda, ka 2011. gadā pēc ievērojamās importa pieauguma no trešām valstīm, kamēr imports no ĶTR saruka, Savienības krājumi pieauguši.
(327)
Patiešām 2010.-2011. gadā Ķīnas izcelsmes importa apjoms saruka un trešo valstu importa apjoms pieauga. Tomēr Savienības ražošanas nozare 2010. un 2011. gadā vēl bija rentabla un pēc tam sāka ciest zaudējumus, kas notika vienlaikus ar ĶTR izcelsmes importa par dempinga cenām un subsidētā importa palielināšanos. Trešo valstu imports pēc 2011. gada saruka, tāpēc tas nevar būt iemesls, kāpēc Savienības ražošanas nozare pēc tam cieta zaudējumus. Iepriekš minēto iemeslu dēļ ir pamatoti secināt, ka daļa importa no citām valstīm būtu varējusi negatīvi ietekmēt Savienības ražošanas nozari, tomēr ne tādā mērā, lai izjauktu cēloņsakarību starp ĶTR izcelsmes importu par dempinga cenām un subsidētu importu un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
(328)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas vairākas personas apgalvo, ka pārdošanas par zemāku cenu analīzē (Ķīnas un Savienības ražotāju cenu salīdzinājums) izmantotais ražojumu klāsts nav izmantots attiecībā uz importu no trešām valstīm. ĶTR valdība skaidri lūdz sīkāku informāciju par trešo valstu importa ražojuma klāstu, kura nav pieejama Eurostat statistikā.
(329)
Lai analizētu trešo valstu importu, salīdzinot trešo valstu cenas katram ražojuma veidam ar atbilstošajām Savienības cenām katram ražojuma veidam, Komisija pilnībā ņēma vērā ražojuma klāstu. Ņemot vērā, ka no trim trešām valstīm ir tikai viens ražotājs, konkrētus datus konfidencialitātes apsvērumu dēļ nevar izpaust.
(330)
ĶTR valdība apgalvo, ka Komisijas secinājums, ka daļa trešo valstu importa varētu būt ietekmējusi Savienības ražotāju situācija, bet neizjauc cēloņsakarību, nav ne objektīvs, ne pamatots uz rūpīgu analīzi.
(331)
Trīs galvenās trešās valstis, kas eksportēja līdzīgo ražojuma uz Savienību, ir Malaizija, Norvēģija un Turcija. Kā jau minēts, no Malaizijas tika importēts lielākoties viens ražojuma veids cenu līmenī, kas bija salīdzināms ar Savienības ražošanas nozares cenu līmeni. Jau izklāstīto iemeslu dēļ Norvēģijas ražotājs netiek uzskatīts par konkurentu no trešās valsts. Turcijas izcelsmes importa tirgus daļa attiecīgajā periodā ir saglabājusies stabila, un tās apjoms ir salīdzinoši neliels. Apgalvojums, ka trešo valstu imports izjauc cēloņsakarību, ar šo tiek noraidīts.
(332)
ĶTR valdība arī apgalvo, ka Komisija nav ņēmusi vērā ietekmi, ko atstājis imports no Taivānas un Meksikas, kura cenas un apjomi ievērojami mainījušies.
(333)
Ņemot vērā, ka importa apjomi no Taivānas un Meksikas ir nelieli, tie nevarēja izjaukt cēloņsakarību.
(334)
Turklāt ĶTR valdība apgalvo, ka Komisija, analizējot Ķīnas importa krājumu veidošanu, nav ņēmusi vērā to, ka 2010.-2011. gadā imports no trešām valstīm pieaudzis par vairāk nekā 40 %.
(335)
Statistika (sk. 224. apsvērumu) liecina, ka Ķīnas ražojumu uzkrājumu veidošana notikusi 2010. gada otrajā un trešajā ceturksnī (ierobežotā uzglabāšanas laika dēļ patēriņam līdz 2010. gada beigām/2011. gada sākumam). Beidzoties uzkrājumiem un stājoties spēkā pasākumiem pret importu no ĶTR, 2011. gadā reģistrēts trešo valstu importa pieaugums, kas izrādījās izdevīgs trešo valstu ražotājiem. Tāpēc apgalvojums tiek noraidīts.
1.2.2. Ražošanas izmaksas
(336)
Vairākas personas norāda, ka Savienības ražošanas nozares ražošanas izmaksu pieaugums skaidrojams galvenokārt ar izejmateriālu, enerģijas, transporta un personāla izmaksu pieaugumu, kas negatīvi ietekmējusi Savienības ražošanas nozares rentabilitāti. Viena persona arī norāda, ka svarīgs izmaksu faktors ir tas, ka pircēji neatdod atpakaļ spoles, bet ietekmi uz izmaksām nepaskaidroja sīkāk. Apgalvojums tika pamatots, citējot Savienības ražotājus, ka tie tiešām saskārušies ar cenu pieaugumu.
(337)
Savienības ražošanas nozares tiešām pieredzēja izejmateriālu, enerģijas, transporta un personāla izmaksu pieaugumu. Tomēr, kā redzams 8. tabulā, no 2010. gada līdz IP Savienības ražošanas nozares tonnas vidējās ražošanas izmaksas palielinājās tikai par 1 %. Tas nozīmē, ka Savienības ražošanas nozare spēja kompensēt lielāko daļu izmaksu pieauguma, palielinot efektivitāti un ražīgumu. Tādējādi tiek secināts, ka ražošanas izmaksu pieaugums neveicināja kaitējumu un tāpēc nevarēja izjaukt cēloņsakarību.
(338)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas vairākas ieinteresētās personas atkārtoti pauda apgalvojumus, neizvirzot jaunus argumentus.
1.2.3. Patēriņa dinamika
(339)
Kā minēts iepriekš, patēriņš Savienībā no 2010. gada līdz IP palielinājās par 3 %. Ņemot vērā jaunos līdzīgā ražojuma lietojumus, gaidāms, ka patēriņš pieaugs arī turpmāk - to norāda gan Savienības ražošanas nozare, gan daudzi lietotāji. Tomēr Savienības ražošanas nozare nespēja saglabāt tirgus daļu un daļēji to zaudēja, kamēr ĶTR izcelsmes importa par dempinga cenām un subsidētā importa tirgus daļa kopš 2011. gada palielinājās. Tāpēc Savienības patēriņa izmaiņas nevar izjaukt cēloņsakarību starp kaitējumu un ĶTR izcelsmes importu: par dempinga cenām un subsidēto.
1.2.4. Nepietiekama ražošanas jauda un krājumi Savienībā
(340)
ĶTR valdība apgalvo, ka kaitējumu, ja tāds ir, izraisījusi Savienības ražotāju nepietiekamā ražošanas jauda. ĶTR valdība atsaucās uz vairākiem Savienības ražotāju finanšu pārskatiem. 3B Fibreglass finanšu pārskatā par 2010. gadu norādīts, ka “mūsu ierobežotās ražošanas jaudas dēļ tiem nebija iespējams iegūt papildu tirgus daļu” un “bijām spiesti apmierināt pircēju pieprasījuma pieaugumu ar ierobežotajiem krājumiem”“. 3B Fibreglass finanšu pārskatā par 2011. gadu norādīts, ka”2011. gada sākumā tika apstiprinātas pazīmes, ka ekonomika 2010. gadā sākusi atlabt, taču uzņēmuma darbības rādītāji pirmajā trimestrī bija sliktāki, nekā tika gaidīts, tāpēc mums nebija iespējams pilnībā izmantot aktivitātes palielināšanos un lika 2011. gadā uzņemties mazākas līgumsaistības.“Lanxess finanšu pārskatā par 2011. gadu norādīts, ka 2011. gadā stikla šķiedra uzņēmumā Lanxess tika ražota ar maksimālo jaudu” un “plānots, ka 2012. gada otrajā ceturksnī uz gandrīz 10 nedēļām tiks slēgta 1. krāsns, tādējādi gadā tiks saražots par 14 % mazāk produkcijas nekā 2012. gadā”.
(341)
Krājumu apjoms 2010. gadā tiešām bija mazs - sk. 10. tabulu. To bija izraisījusi ražošanas apjoma samazināšanās 2009. gadā, kad tika demontētas vai uz laiku slēgtas vairākas ražošanas līnijas vai samazināta to jauda, ņemot vērā cenu krišanos un tirgus daļas zaudēšanu, ko izraisīja imports par dempinga cenām no ĶTR (42). Tomēr Savienības ražošanas nozare 2011. gadā jau bija palielinājusi savu krājumu apjomus par vairāk nekā 150 % un kopš tā laika turpināja tos palielināt. Nav piemēroti atsaukties uz ierobežotiem datiem tikai 2010. gada pārskatā, tā vietā vajadzētu izsecināt visam attiecīgajam periodam raksturīgo tendenci.
(342)
Turklāt daži minētie rādītāji attiecas uz ražošanas apjoma samazināšanos, ko izraisīja krāšņu remonts/rekonstrukcija. Kā skaidrots 241. apsvērumā, sektorā ir raksturīgs šāds remonts/rekonstrukcija un, ņemot vērā remontu/rekonstrukciju, ir ierasti veidot krājumus, lai varētu turpināt piegādes svarīgākajiem pircējiem.
(343)
Turklāt Savienības ražošanas nozare varētu investēt jaudas palielināšanā, ja būtu vienlīdzīgi konkurences apstākļi, kas dotu iespēju Savienības ražošanas nozarei gūt peļņu, kas pamatotu jaudas palielināšanu un ļautu to izdarīt.
(344)
Savienības ražošanas jauda un krājumi netiek atzīti par nepietiekamiem, tāpēc tie nevarēja veicināt kaitējumu un tādējādi izjaukt cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām un subsidētu importu un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
1.2.5. Ekonomikas krīzes ietekme
(345)
Vairākas personas apgalvo, ka kaitējumu Savienības ražošanas nozarei radījusi ekonomikas krīze, kura izraisījusi strauju pieprasījuma kritumu lietotājās nozarēs (piemēram, autobūvē un vēja enerģijas tirgū).
(346)
ĶTR valdība citēja vairākus Savienības ražotājus, piemēram, European Owens Corning Fibreglass SPRL (“EOCF”) finanšu pārskatu par 2010. gadu, kurā teikts, ka “sarukums daļēji skaidrojams ar lielu darbības atkarību no vēja enerģijas tirgus, kurš turpināja sarukt, jo tā dalībniekiem bija grūtības finansēt jaunus projektus”, Lanxess finanšu pārskatu par 2011. gadu, kur teikts, ka “pēc antidempinga pasākumu ieviešanas pret Ķīnas izcelsmes importu LANXESS spēja palielināt pārdošanas cenas. Tomēr 2011. gada otrajā pusē salīdzinājumā ar 2010. gadu ekonomikas lejupejošās tendences dēļ vērojams sarukums par 16 %”, un EOCF finanšu pārskatu par 2012. gadu, kurā minēts, ka apgrozījums 2012. gadā “lielākoties bijis atkarīgs no ekonomikas krīzes turpināšanās, kas neļāva darboties ar pilnu jaudu”.
(347)
Tik tiešām 2010.-2011. gadā Savienībā novērojams par 3 % mazāks stikla elementāršķiedras patēriņš. Tomēr līdz IP beigām Savienības patēriņš atkal palielinājās par 6 procentu punktiem.
(348)
Norāde uz to, ka vienam no uzņēmumiem 2011. gada otrajā pusē salīdzinājumā ar 2010. gadu bija jāsamazina cenas par 16 %, sniedz tikai daļēju ieskatu par situāciju 2011. gadā. Izmeklēšana tika atklāts, ka visa 2011. gada laikā (salīdzinājuma ar 2010. gadu) vienības cena pieaugusi par 8 %.
(349)
Turklāt, lai gan Savienības ražošanas nozare 2010. un 2011. gadā vēl bija rentabla, pēc tām tā sāka ciest zaudējumus, kas notika, palielinoties ĶTR izcelsmes importam par dempinga cenām un subsidētajam importam, kura cenas bija zemākas nekā Savienības ražošanas nozares cenas.
(350)
Varētu uzskatīt, ka ekonomikas lejupslīde 2010.-2011. gadā veicinājusi Savienības ražošanas nozares ekonomiskā stāvokļa pasliktināšanos. Tomēr ekonomikas lejupslīde neizskaidro Savienības ražošanas nozares situāciju, kad tā 2012. gadā un IP laikā cieta zaudējumus. Lielākie zaudējumi radās pēc ekonomikas lejupslīdes laikā, kad patēriņš atkal palielinājās.
(351)
Svarīgi norādīt, ka Owens Corning 2011. gada citāts ņemts no EOCF, proti, Owens Corning tirdzniecības daļas, kam visa darījumdarbība ir Eiropā un Tuvajos Austrumos. Papildus līdzīgajam ražojumam EOCF šajā periodā pārdeva arī neaustus izstrādājumus, audumus, jumta segumus (jumstiņus) un izolācijas materiālus, uz kuriem procedūra neattiecas. Tāpēc citāts konkrēti neattiecas ne uz līdzīgo ražojumu, ne Savienības tirgu.
(352)
Owens Corning 2012. gada citāts konkrēti attiecas uz vienas EOCF ražotnes darījumdarbību audumu jomā. Ņemot vērā, ka audumi nav līdzīgais ražojums, šis citāts nav būtisks.
(353)
Ņemot vērā iepriekš minētos apstākļus, ekonomikas lejupslīde varētu būt nelabvēlīgi ietekmējusi Savienības ražošanas nozari, bet ne tādā mērā, ka tas varētu izjaukt cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām un subsidētu importu un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
1.2.6. ĶTR izcelsmes importa par dempinga cenām un subsidētā importa konkurētspēja
(354)
Dažas personas apgalvo, ka kaitējuma cēlonis esot Savienības ražošanas nozares tehnoloģija, kas esot novecojusi salīdzinājumā ar Ķīnas ražotāju eksportētāju izmantoto moderno tehnoloģiju, nevis ar attiecīgo ražojumu saistītais dempings vai subsidēšana.
(355)
Tomēr izmeklēšanā tika apstiprināts, ka Savienības ražošanas nozarē tiek izmantoti arī moderni ražošanas procesi. Tāpēc tiek noraidīts apgalvojums, ka Savienības ražošanas nozares tehnoloģiskais stāvoklis varētu izjaukt cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām un subsidētu importu un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
1.2.7. Pašizraisīts kaitējums
(356)
Vairākas personas apgalvo, ka kaitējums varētu būt pašizraisīts, jo i) cenas, ko Savienības ražotāji piedāvāja 2014. gadā, bijušas zemākas nekā cenas, ko šīm personām piedāvāja Ķīnas ražotāji eksportētāji, ii) investīcijas, ko pēdējos gados veikuši pārskatīšanas pieprasījuma iesniedzēji, esot pretrunā kaitējumam, jo lielas investīcijas grūti veikt tad, ja nozare cieš no kaitējuma, un nav ļāvušas Savienības ražošanas nozarei iegūt lielāku tirgus daļu, iii) pārskatīšanas pieprasījuma iesniedzēji varētu būt veikuši investīcijas pārstrukturēšanā un papildu jaudas uzstādīšanā, kas izmantota “nepareizu” stikla elementāršķiedras izstrādājumu ražošanā, piemēram, lai ražotu izstrādājumus, pēc kuriem nav īpaši liela pieprasījuma, nevis, piemēram, cirstās šķiedras, pēc kurām, kā tiek apgalvots, pieprasījums esot ievērojams un faktiski Savienībā to piegāde varētu būt nepietiekama.
(357)
Attiecībā uz pirmo apgalvojumu par zemākām cenām, ko piedāvājuši Savienības ražotāji, būtu jānorāda, ka apgalvojums attiecas uz laiku pēc IP un 2014. gada cenu līmeņus nevar ņemt vērā. Turklāt, ņemot vērā, ka krāsnis darbojas 24 stundas diennaktī un ka ir ļoti dārgi ražošanu palēnināt, Savienības ražošanas nozare mēģina saglabāt tirgus daļu, pārdodot ražojumu par zemāku cenu un tādējādi vēl aizvien sedzot daļu no savām fiksētajām izmaksām.
(358)
Attiecībā uz investīcijām, ko Savienības ražošanas nozare veikusi pēdējos gados, būtu jāatgādina, ka šajā kapitālietilpīgajā nozarē ik pēc 7-10 gadiem nepieciešama katlu rekonstrukcija, un viena katla rekonstrukcijas izmaksas var sasniegt 8-13 miljonus euro (konfidencialitātes apsvērumu dēļ norādīts cenu diapazons). Liela daļa citu, lielākā mērā strukturālu, lielo investīciju ir saistīta ar sakausējumu patēriņu no ieliktņiem un tādējādi arī ieliktņu rekonstrukciju. Tāpēc šādi ieguldījumi ir ražošanas nozarei raksturīgi un nepieciešami, lai saglabātu esošo jaudu. Lai paliktu tirgū un apmierinātu pircēju vajadzības, nepieciešamas arī investīcijas pētniecībā un izstrādē.
(359)
Attiecībā uz trešo apgalvojumu par “nepareizām” investīcijām izstrādājumos, kas nav cirstā šķiedra, būtu jānorāda, ka i) Savienības ražošanas nozare tika pārstrukturēta, lai varētu piedāvāt daudzveidīgus izstrādājumus. Netika sniegti pierādījumi, ka šāda pārstrukturēšana nebūtu bijusi ekonomiski dzīvotspējīga, ii) cirsto šķiedru ražošana, kas pēdējos gados tika pārtraukta pārstrukturēšanas dēļ, tika pārvietota uz citu ražotni, kas tika pārveidota.
(360)
ĶTR valdība apgalvo, ka Savienības ražotāji veido trešo valstu importa uzkrājumus, un citē viena Savienības ražotāja 2011. gada finanšu pārskatu, kurā teikts: “Preču uzkrājumi (21,4 milj. euro 2011. gada 31. decembrī) pieaug globālā palēninājuma dēļ, kas gada otrajā pusē raksturīgs mūsu darījumdarbības jomai, līdz 75 % krājumu ir [mūsu] grupas ārpus Eiropas esošo uzņēmumu gatavie izstrādājumi, pārējie ir lielākoties materiāli un izstrādājumi, kas nepieciešami ar audumiem saistītajai darbībai.”
(361)
Šā Savienības ražotāja ziņoto krājumu apjomu pieaugumu 2011. gadā izskaidro tas, ka tika veidoti krājumi, lai apgādātu vienu no tā ražotnēm ārpus ES, kur 2012. gadā notika krāsns rekonstrukcija. Ja ražotnei ārpus ES šādi izstrādājumi tiktu ražoti Savienībā, imports no citām ražotnēm ārpus ES netiktu veikts.
(362)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas ĶTR valdība lūdz precizēt, vai imports ir no ĶTR vai citurienes un cik lieli ir tā apjomi. Tomēr attiecīgajā periodā izlasē iekļautie Savienības ražotāji no ĶTR attiecīgo ražojumu neiepirka.
(363)
Bez tam ĶTR valdība apgalvo, ka kaitējums varētu būt pašizraisīts, jo Savienības ražotājs 3B Fibreglass 2011. gadā, kad ražošana nebija pietiekama, bija nolēmis atjaunot uzņēmumam BASF paredzētos krājumus. Tā citē 3B Fibreglass finanšu pārskatu par 2011. gadu: “lai atjaunotu BASF paredzētos krājumus un veiktu 2. krāsns remontu”.
(364)
Tomēr nodrošināties ar krājumiem, lai izpildītu līgumsaistības ar svarīgākajiem klientiem, ir parasta darījumdarbības prakse. Turklāt citātā minēts arī plānots krāsns remonts, kura dēļ nepieciešams nodrošināties ar krājumiem, lai remonta laikā varētu apgādāt pircējus (un izpildīt 3B piegādes līgumsaistības pret pircējiem).
(365)
Ņemot vērā iepriekš minēto, tiek noraidīts apgalvojums par pašizraisītu kaitējumu, kas varētu izjaukt cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām un subsidētu importu un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
1.2.8. Savienības ražotāju veiktā pārdošana eksportam un pārcelšanās tuvāk tirgiem
(366)
ĶTR valdība apgalvo, ka kaitējumu, ja tāds ir, izraisījis lēmums pārcelties tuvāk lietotājām nozarēm. Tā piebilst, ka tas notiek ne tikai ES līmenī, bet arī pasaules mērogā. ĶTR valdība norāda, ka Savienības ražotājs P+D izvērsis darbību Krievijā un Indijā, Savienības ražotājs 3B Tunisijā, Savienības ražotājs PPG Ķīnas Tautas Republikā un Savienības ražotājs Ahlstrom 2011. gada sākumā pārcēlis ražošanu no Eiropas uz ĶTR, lai labāk apkalpotu augošos vēja enerģijas tirgus Āzijā un jo īpaši ĶTR.
(367)
Ņemot vērā to, ka daudzi stikla elementāršķiedras ražotāji ir daudznacionāli uzņēmumi, nav pārsteigums, ka tad, ja pastāv darījumdarbības iespējas, šie uzņēmumi arī investē ārpus Savienības. Investīcijas papildu jaudā ārpus Savienības tiek veiktas, lai apmierinātu jaunietekmes tirgu vajadzības un ja ir izredzes gūt peļņu. Ražotņu izveide šajos reģionos tik tiešām atbilst vēlmei atrasties tuvu pircējiem. Tomēr darījumdarbības lēmums par to, vai izveidot ražotni ārpus Savienības, nekādā ziņā nav saistīts ar faktu, ka Savienības ražotājiem nodarīts kaitējums.
(368)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas ĶTR valdība atkārtoti apgalvo, ka ārvalstu lielo investīciju dēļ ražošana, darbavietas un pārdošana eksportam pārvietoti prom no Savienības un tas izraisījis kaitējumu.
(369)
Apgalvojums nav pamatots. Stikla elementāršķiedras ražotāji darbojas pēc reģionāla tuvuma modeļa, kur klientus apgādā attiecīgā reģiona ražotnes. Rādītāji, kas attiecas uz jaudu un nodarbinātību, neliecina, ka varētu būt veiktas lielas investīcijas, kuras varētu būt pasliktinājušas darbību Savienībā.
(370)
ĶTR valdība arī apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozares eksporta pārdošanas apjomu sarukumam bijusi nopietna negatīva ietekme, ko Komisija neesot analizējusi.
(371)
Šajās izmeklēšanās tika noskaidrots, ka no 2010. gada līdz IP beigām Savienības ražošanas nozares veiktās pārdošanas eksportam īpatsvars (saistītiem un nesaistītiem pircējiem) bija 11-13 % no Savienības ražošanas nozares pārdošanas kopapjoma (saistītiem un nesaistītiem pircējiem). Līdzīgi sākotnējā antidempinga izmeklēšanā tika konstatēts, ka no 2006. gada līdz 2009. gada septembrim šis īpatsvars svārstījās 10-14 % apmērā. Ņemot vērā to, ka eksporta apjomu svārstības nav ievērojamas un atbilst iepriekšējā antidempinga izmeklēšanā konstatētajiem eksporta apjomiem, eksporta pārdošanas dinamikai nebija negatīvas ietekmes, kā tiek apgalvots.
(372)
Iepriekš minēto iemeslu dēļ Savienības ražotāju veiktā pārdošana eksportam un pārcelšanās nav veicinājusi kaitējumu un tāpēc nevar izjaukt cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām un subsidētu importu un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
1.2.9. EUR/USD maiņas kurss
(373)
ĶTR valdība apgalvo, ka piegādes no Ķīnas ietver riskus, kas saistīti ar sarežģītāku loģistiku un valūtas maiņas kursa svārstībām, tāpēc pircēji nevēlas pārāk pakļauties šādiem riskiem. Viens lietotājs norāda, ka Ķīnas stikla elementāršķiedras izstrādājumu cenas ir lielā mērā atkarīgas no EUR un USD maiņas kursa. Ņemot vērā to, ka USD kopš 2000. gada pakāpeniski ir kļuvis vājāks nekā EUR, tiek apgalvots, kas varētu būt izjaucis cēloņsakarību.
(374)
Salīdzinājumā ar pašreizējo situāciju 2000. gada sākumā EUR tiešām bija vājāks nekā USD. Tomēr būtu jānorāda, ka EUR/USD maiņas kurss bijis diezgan stabils visā aplūkojamā periodā. Izlasē iekļauto Savienības ražotāju rentabilitāte attiecīgajā periodā tomēr ievērojami saruka, proti, no 3 % līdz -4 %. Pat ja tiktu atzīts, ka EUR/USD maiņas kurss ir veicinājis kaitējumu, tas nekādā veidā nevar mazināt kaitējumu, ko laikposmā no 2011. gada līdz IP beigām izraisījis imports par zemām dempinga cenām no ĶTR Savienības tirgū.
(375)
Tāpēc EUR/USD maiņas kurss nav veicinājis kaitējumu un nevar izjaukt cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
1.3. Secinājums par cēloņsakarību
(376)
Ņemot vērā iepriekš izklāstīto analīzi, tiek secināts, ka ĶTR izcelsmes importa par dempinga cenām un subsidētā importa apjoms un tirgus daļa ir palielinājušies. Spiediens, ko radīja importa par dempinga cenām un subsidētā importa pieaugums Savienības tirgū, neļāva Savienības ražošanas nozarei noteikt savas pārdošanas cenas atbilstoši parastiem tirgus apstākļiem un fiksētajam izmaksu pieaugumam. Pat pēc pārdošanas cenas pazemināšanas izlasē iekļautie Savienības ražotāji nespēja saglabāt tirgus daļu. Šis cenu pazemināšana notika uz rentabilitātes rēķina un izraisīja ilgtnespējīgu situāciju, kurā tika ciesti zaudējumi.
(377)
Iepriekš izklāstītajā analīzē ir pienācīgi izšķirta un nodalīta visu zināmo faktoru ietekme uz Savienības ražošanas nozares stāvokli no importa par dempinga cenām ietekmes, kas izraisīja kaitējumu. Pamatojoties uz šo analīzi, tiek secināts, ka imports par dempinga cenām un subsidēts imports no ĶTR ir izraisījis būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei antidempinga pamatregulas 3. panta 6. punkta un antisubsidēšanas pamatregulas 8. panta 5. punkta nozīmē.
(378)
Saskaņā ar antidempinga pamatregulas 3. panta 7. punktu un antisubsidēšanas pamatregulas 8. panta 6. punktu ir novērtēti citi zināmi faktori, kas nav imports par dempinga cenām un subsidēts imports. Nav konstatēts, ka kāds no minētajiem faktoriem, kas analizēti gan atsevišķi, gan kumulatīvi, varētu izjaukt cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām un subsidētu importu un kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.
(379)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas ĶTR valdība apgalvo, ka Komisija tikai noraidījusi ieinteresēto personu argumentus, nevis pārbaudījusi visus zināmos faktorus, kas rada kaitējumu Savienības ražošanas nozarei un nav imports par dempinga cenām.
(380)
Komisija ir aplūkojusi šādu citu faktoru ietekmi: imports no citām valstīm, ražošanas izmaksas, patēriņa dinamika, ražošanas jauda un krājumi, ekonomikas krīze, ĶTR importa konkurētspēja, pašizraisīts kaitējums, Savienības ražotāju veiktā pārdošana eksportam un pārcelšanās, EUR/USD maiņas kurss. Izmeklēšanā netika atklāti citi faktori, kas varētu izjaukt cēloņsakarību.
F. SAVIENĪBAS INTERESES
(381)
Lai gan ir secināts, ka notiek subsidēšana, kas rada kaitējumu, Komisija saskaņā ar antisubsidēšanas pamatregulas 31. pantu pārbaudīja, vai ir kādi nepārvarami iemesli, kuru dēļ jāsecina, ka šajā konkrētajā lietā pieņemt pasākumus nav Savienības interesēs. Savienības intereses tika noteiktas, novērtējot visas dažādās iesaistītās intereses, tostarp Savienības ražošanas nozares, importētāju un lietotāju intereses.
(382)
Visām ieinteresētajām personām tika dota iespēja paust viedokli saskaņā ar antisubsidēšanas pamatregulas 31. panta 2. punktu. Komisija izsūtīja aptaujas anketas pieciem neatkarīgiem importētājiem un 34 lietotājiem. Divi importētāji un 13 lietotāji noteiktajā termiņā iesniedza atbildes uz visiem anketas jautājumiem. Bez tam vairāki lietotāji un lietotāju apvienības izmeklēšanas laikā iesniedza vēstules, kurās iebilst pret jebkādiem iespējamiem pasākumiem šajā lietā. Arī ĶTR valdība un CCCLA nāca klajā ar iebildumiem pret jebkādiem iespējamiem pasākumiem šajā lietā.
(383)
Sākotnējā izmeklēšanā tika atzīts, ka pasākumu noteikšana nav pretrunā Savienības interesēm. Starpposma pārskatīšana attiecas tikai uz kaitējumu, tāpēc paliek spēkā konstatējumi par Savienības interesēm. Tālākā analīze tāpēc attiecas uz antisubsidēšanas izmeklēšanu.
1. Savienības ražošanas nozares intereses
(384)
Spēkā esošie antidempinga pasākumi nav samazinājuši importu par dempinga cenām no ĶTR un nav uzlabojuši Savienības ražošanas nozares stāvokli. Kā jau minēts, pēc cenu sarukuma, ko izraisīja imports par dempinga cenām no ĶTR, Savienības ražošanas nozare joprojām cieta no būtiska kaitējuma. Ja pasākumi netiktu noteikti, iespējams, Savienības ražošanas nozares finansiālais stāvoklis turpinātu pasliktināties. Izlasē iekļauto Savienības ražotāju stāvokli jo īpaši raksturoja rentabilitātes samazināšanās no +3 % 2010. gadā līdz -4 % IP beigās. Turpmākā izlasē iekļauto Savienības ražotāju rādītāju pasliktināšanās galu galā izraisīja ražošanas līniju skaita samazināšanu un ražotņu papildu slēgšanu, kas apdraud nodarbinātību un investīcijas Savienībā.
(385)
Pasākumu noteikšana atjaunotu tirgū taisnīgu konkurenci. Savienības ražošanas nozares rentabilitātes lejupejošo tendenci ir izraisījusi apgrūtinātā konkurence ar subsidēto lēto ĶTR izcelsmes importu. Gaidāms, ka antisubsidēšanas pasākumu noteikšana tāpēc apturētu cenu nospiešanu un tirgus daļas zaudēšanu un ka Savienības ražošanas nozares pārdošanas cena sāktu atlabt, rezultātā uzlabojoties Savienības ražošanas nozares rentabilitātei, kura tuvotos līmenim, kas šajā kapitālietilpīgajā nozarē atzīts par nepieciešamu.
(386)
Pasākumiem vajadzētu dot Savienības ražošanas nozarei iespēju atlabt no izmeklēšanā konstatētā dempinga, kas izraisījis kaitējumu.
(387)
Tādējādi tiek provizoriski secināts, ka antisubsidēšanas pasākumu noteikšana neapšaubāmi būtu Savienības ražošanas nozares interesēs.
(388)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas viena nozares apvienība apgalvo, ka pastiprināti pasākumi neatvieglotu Savienības ražošanas nozares stāvokli, jo sākotnējiem pasākumiem, kas tika noteikti 2011. gadā, acīmredzami nav bijis nekādas ietekmes.
(389)
Komisija nepiekrīt šim apgalvojumam un atsaucas uz iepriekšējiem apsvērumiem, kur secināts, ka tad, ja pasākumi netiktu pastiprināti, iespējams, turpinātos Savienības ražošanas nozares finansiālā stāvokļa negatīvā tendence.
2. Importētāju intereses
(390)
Kā jau norādīts, attiecībā uz nesaistītiem importētājiem atlase netika veikta un šajā izmeklēšanā pilnībā sadarbojās divi nesaistīti importētāji, kas sniedza atbildes uz anketas jautājumiem. Darbības, kas saistītas ar attiecīgo ražojumu, nosaka tikai nelielu daļa no abu importētāju kopējā apgrozījuma (mazāk nekā 0,5 %). Abi uzņēmumi iebilst pret antidempinga pasākumu potenciālu pastiprināšanu, jo uzskata, ka tās dēļ attiecīgā ražojuma imports no ĶTR varētu tikt izbeigts.
(391)
Abu importētāju deklarētais imports kopā veido ievērojami daļu no visa ĶTR izcelsmes importa IP laikā, tādējādi tas tiek atzīts par importētājiem Savienībā reprezentatīvu. Neviens cits importētājs nesadarbojās un nesniedza ne atbildes uz anketas jautājumiem, ne pamatotas piezīmes. Pamatojoties uz to, tiek secināts, ka, ņemot vērā attiecīgā ražojuma nelielo daļu importētāju kopējā darbībā, pasākumu noteikšanai nebūs būtiskas negatīvas ietekmes uz Savienības importētāju interesēm kopumā.
3. Lietotāju intereses
(392)
Līdzīgajam ražojumam ir daudzi lietojumi, piemēram, autobūvē, vēja enerģijas turbīnām, kuģniecībā, transportā, aviācijā un infrastruktūrā. Sadarboties piekrita daudzi, dažādi lietotāji, kas tika sagrupēti atbilstoši darbības sektoram: savienojumu ražotāji, kompozītmateriālu ražotāji, multiaksiālu audumu audēji un vēja turbīnu ražotāji. Tas ļāva Komisijai novērtēt pastiprinātu pasākumi ietekmi uz dažādu veidu lietotājiem.
(393)
No attiecīgā ražojuma apjoma, ko IP laikā bija nopirkuši lietotāji, kas sadarbojās, aptuveni 13 % bija no ĶTR. Tādējādi līdzīgais ražojums lielākoties tika pirkts no citiem avotiem, piemēram, no trešām valstīm un Savienības ražošanas nozares. Tikai nedaudzi lietotāji attiecīgo ražojumu pirka tikai no ĶTR.
(394)
Līdzīgo ražojumu lieto ļoti dažādas lejupējās nozares, kuru lielums arī ir atšķirīgs, sākot no globāliem uzņēmumiem un beidzot ar MVU. Informācija, kas iesniegta izmeklēšanas laikā, bez tam liecina, ka Savienības lietotāju nozares nodarbina ievērojamu skaitu cilvēku, proti, ap 100 000, kaut arī visaptveroši un pamatoti dati nav iesniegti.
3.1. Pasākumu iespējamā ietekme uz lietotāju rentabilitāti
(395)
Kopumā, spriežot pēc atbildēm uz anketas jautājumiem, tika konstatēts, ka stikla elementāršķiedras lietotājas nozares ir salīdzinoši labā formā. Lielāka daļa lietotāju, kas sadarbojās, attiecīgajā periodā, pārdodot savu produkciju, kuras ražošanā lietots attiecīgais ražojums, tik tiešām strādājuši ar peļņu. Tikai pāris lietotāju snieguši ziņas, ka šī darbība IP laikā nesusi tiem zaudējumus, bet pārējie bija guvuši peļņu 2-22 %. Tādēļ pat situācijā, kad tika piemēroti spēkā esošie pasākumi, lietotājas nozares joprojām spēja gūt peļņu.
(396)
Pamatojoties uz saņemtajiem datiem, ietekme uz lietotājiem tika analizēta katrā lietotāju grupā.
(397)
Izmeklēšanā tika atklāts, ka atkarībā no dažādo lietotāju nozaru īpatnībām spēja novirzīt cenas pieaugumu uz saviem pircējiem ir atšķirīga un tādējādi maksājuma palielināšanas ietekme uz peļņas starpību katrai lietotājai nozarei būs citāda.
(398)
Rezumējot, ja tiktu noteikti kombinēti pasākumi, tad lietotāju peļņa lielākajai daļai lietotāju nozaru varētu samazināties mazāk nekā par vienu procentu punktu, izņemot multiaksiālo audumu ražošanas nozari. Minētajā nozarē attiecīgā ražojuma daļa ražošanas izmaksās ir lielāka nekā pārējām lietotājām nozarēm. Tādējādi šie konkrētie lietotāji tiks ietekmēti lielākā mērā nekā pārējie novērtētie lietotāji.
(399)
Pamatojoties uz iepriekš izklāstīto analīzi, ir ļoti iespējams, ka lietotāji savienojumu, kompozītmateriālu un vēja turbīnu ražošanas nozarēs var absorbēt daļu no izmaksu pieauguma. Turklāt tie varētu būt spējīgi novirzīt daļu no izmaksu pieauguma saviem pircējiem. Šajā sakarā viens no lielākajiem lietotājiem, kas ražo vēja turbīnas, norāda, ka tas neiebilst pret izmeklēšanas secinājumiem un ka tas absorbēs maksājumus.
(400)
Kā apgalvo vairāki lietotāji, tas, ka ietekme uz rentabilitāti ir neliela, nozīmē arī to, ka nodarbinātību lietotājās nozarēs neapdraud ierosinātais maksājumu pieaugums līdz zināmam līmenim.
(401)
Katrā ziņā negatīvu ietekmi vienmēr mazinātu tas, ka lietotājiem joprojām būtu pieejams imports no trešām valstīm. Pasākumu noteikšana neliedz lietotājiem izvēlēties dažādus piegādātājus.
(402)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas daži lietotāji apgalvo, ka lietotāju argumenti noraidīti, balstoties tikai uz kvalitatīviem paziņojumiem. Tie arī apgalvo, ka peļņas starpība ir daudz lielāka par 398. apsvērumā minēto vienu procentu punktu, jo īpaši ja to aplūko attiecībā uz atsevišķu ražojumu.
(403)
Šie apgalvojumi tiek noraidīti šādu iemeslu dēļ. Pamatojoties uz lietotāju sniegtajiem datiem, Komisija veica detalizētus aprēķinus, lai novērtētu pasākumu pastiprināšanas kvantitatīvo ietekmi uz lietotāju rentabilitāti. Nozares, kas lieto attiecīgo ražojumu, ir neviendabīgas un ļoti atšķirīgas pēc lieluma (sākot no MVU un beidzot ar multinacionāliem uzņēmumiem), pēc atkarības no attiecīgā ražojuma un to galaražojuma lietojumiem un pēc klientu loka (mazi un lieli uzņēmumi, pārdošana Savienība iepretim pārdošanai eksportam). Kā jau skaidrots 398. apsvērumā, Komisija atzīst, ka daži lietotāju segmenti tiks skarti lielākā mērā nekā citi. Balstoties uz datiem, ko snieguši lietotāji, kuri sadarbojās, no attiecīgā ražojuma apjoma no ĶTR bija tika nopirkta samērā neliela daļa (mazāk nekā 13 %, sk. 393. apsvērumu). Turklāt attiecīgā ražojuma apjomā ĶTR daļa kopējās ražošanas izmaksās caurmērā arī bija neliela, t. i., mazāka par 4 %. Tomēr tā ir ievērojami lielāka multiaksiālo audumu ražotājam, kas tika pārbaudīts. Pasākumu pastiprināšanas ietekme aprēķināta, pieņemot, ka no ĶTR tiks pirkts līdzīgs apjoms stikla šķiedras kā IP laikā un ka Ķīnas izcelsmes importa cenas būs atkarīgas no maksājumam aptuveni 30 % apmērā, pat ja lielākajai daļai Ķīnas ražotāju eksportētāju tiktu piemērotas zemākas nodokļu likmes. Ja balstās uz šādiem pieņēmumiem, tad aprēķini liecina, ka caurmērā visiem lietotājiem, kas sadarbojās, attiecīgā ĶTR izcelsmes ražojuma cenas pieauguma ietekme uz rentabilitāti, ir mazāka par iepriekš minēto vienu procentu punktu.
3.2. Savstarpējās aizstājamības trūkums
(404)
Vairāki lietotāji apgalvo, ka daudzus stikla elementāršķiedras izstrādājumus, kas vajadzīgi lietotājai nozarei, nevar iegādāties gatavā veidā. Tā vietā piegādātājiem būtu jāveic ilgstošs un sarežģīts kvalifikācijas process, kas var prasīt 6-12 mēnešus, bez garantijas, ka tas būs sekmīgs. Tāpēc mainīt piegādātāju, lai izvairītos no maksājumiem, būtu dārgi, īstermiņā neiespējami un tehnoloģiskā ziņā riskanti.
(405)
Šajā sakarā tiek atzīts, ka konkrētos lietojumos attiecīgā ražojuma īpašības tiešām var izraisīt ilgstošu kvalifikācijas procesu, kas ietver testēšanu. Tomēr, ņemot vērā arī no vairākiem lietotājiem saņemtās piezīmes, pašlaik lielākoties ir pieejami vairāki avoti. Turklāt izmeklēšanā tika atklāts, ka lietotājiem par atkāpšanās iespēju parasti kalpo vairākas piegādes iespējas un bieži tie ir kvalificējuši vairāku piegādātāju izstrādājumus, lai nebūt atkarīgi no viena piegādātāja. Būtu arī jāatgādina, ka pasākumi nav paredzēti tam, lai atsevišķiem piegādātājiem liegtu piekļuvi Savienības tirgum, jo ikviens ierosinātais pasākums ir domāts tikai tam, lai atjaunotu taisnīgu tirdzniecību un labotu izkropļojumus tirgū.
(406)
Tāpēc maz iespējams, ka pasākumu noteikšana attiecībā uz ĶTR izcelsmes attiecīgo ražojumu varētu uz laiku izraisīt izejmateriālu piegādes pārtraukšanu lietotājai nozarei.
3.3. Nespēja nodot tālāk izmaksu/cenu pieaugumu un lielāka konkurence ar ārpussavienības lejupējo nozaru izstrādājumiem
(407)
Vairāki lietotāji apgalvo, ka intensīvi konkurē ar ārpussavienības ražotājiem un tādējādi nespētu nodot tālāk attiecīgā ražojuma cenas pieaugumu pircējiem, jo tad saruktu pārdošanas apjomi. Ņemot vērā to lietotāju uzņēmumu dažādību, dažādiem uzņēmumiem spēja nodot tālāk potenciālo izmaksu pieaugumu klientiem būs atšķirīga. Tomēr, balstoties uz datiem, kas sniegti atbildēs uz anketas jautājumiem, lietotājiem, kuri nespēs nodot tālāk lielāko daļu izmaksu pieauguma, apgrozījums un rentabilitāte lielākoties tiks skarti tikai nelielā mērā.
(408)
Daži lietotāji pauž bažas par to, ka antisubsidēšanas maksājumu noteikšana varētu radīt neizdevīgus konkurences apstākļus ārpussavienības piegādātājiem, kuriem ir piekļuve attiecīgajam ražojumam bez pasākumiem. Lietotāji apgalvo, ka konkurē ar importu no ĶTR lejupējos tirgos. Kombinētu pasākumu noteikšanas varētu vēl vairāk saasināt konkurences situāciju. Ņemot vērā šos apstākļus, tiek apgalvots, ka izejmateriālu cenu pieaugumu nebūs iespējams nodot tālāk pircējiem. Tiek arī apgalvots, ka tas izraisītu ražošanas pārcelšanu ārpus Savienības, kas radītu ievērojamus nodarbinātības zaudējumus.
(409)
Būtu jānorāda, ka antisubsidēšanas pasākumu noteikšanas izraisīta lielāka konkurence nevar būt iemesls, lai pasākumus nenoteiktu, ja tie būtu vajadzīgi. Šīs izmeklēšanas attiecas uz konkrētu ražojumu. Ikvienai lietotājai nozarei ir tiesības pilnībā izmantot Savienības tirdzniecības tiesības un pieprasīt antidempinga izmeklēšanu attiecībā uz tās ražojumiem. Turklāt lēmumi par uzņēmumu atrašanās vietu ir atkarīgi no ļoti daudziem faktoriem. Maz iespējams, ka lēmums par pārvietošanu atkarīgs tikai no maksājumiem par vienu izejmateriālu.
(410)
Vairākas personas apgalvo, ka Savienības ražotāji ir globāli ārvalstu uzņēmumi un ka lielākā daļa kompozītmateriālu uzņēmumu ir mazi vai vidēji vietēji uzņēmumi. Šie MVU apgalvo, ka maksājumu palielināšanas dēļ tiks zaudētas darbavietas. Arī CCCLA apgalvo, ka maksājumu palielināšanas dēļ lietotāji pārcelšoties un tas izraisīšot darbavietu zaudēšanu. Turklāt viens lietotājs arī apgalvo, ka lietotāju pārcelšanās dēļ samazināšoties arī Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjomi.
(411)
Arī Komisija ņem vērā visas darbavietas Savienībā neatkarīgi no tā, kam pieder vai cik liels ir uzņēmums. Šajā sakarībā Komisija atsaucas uz 400.un 403. apsvērumu. Bez tam Komisija uzskata, ka apgalvojumi par Savienības ražošanas nozares pārcelšanos, potenciālu darbavietu zaudēšanu un pārdošanas apjomu samazināšanos ir spekulatīvi un nepamatoti.
(412)
Vairākas persona norāda, ka Savienībā pašlaik tiek ražoti globālajam tirgum paredzēti izstrādājumi, kas konkurē ar trešo valstu izstrādājumiem. Viens lietotājs apgalvo, ka tas var importēt attiecīgo ražojumu saskaņā ar procedūru “ievešana pārstrādei”, nemaksājot antidempinga maksājumus, ja gatavo ražojumu, ko tas ražo, pēc tam eksportē ārpus Savienības. Tomēr rezultātā šis lietotājs var piedāvāt ārpussavienības pircējiem konkurētspējīgākas cenas nekā Savienības pircējiem.
(413)
Lietotāji var izmantot attiecīgā ražojuma importu saskaņā ar procedūru “ievešana pārstrādei”, nemaksājot antidempinga maksājumus, kamēr gatavo ražojumu, ko tie ražo, pēc tam eksportē ārpus Savienības. Tomēr tas nemaina Komisijas secinājumus, ko tā izdarījusi šajā izmeklēšanā.
3.4. Nepietiekama piegāde
(414)
Viens lietotājs apgalvo, ka Savienības ražošanas nozare nespēj pilnībā apmierināt Savienības pieprasījumu jo īpaši pēc atsevišķiem lieliem pielāgotu stikla elementāršķiedras izstrādājumu pasūtījumiem. Šis lietotājs arī apgalvo, ka ierobežotās Savienības ražošanas jaudas dēļ, ļoti iespējams, neviens Savienības ražotājs nevēlēsies atvēlēt lielu daļu savas jaudas, lai apgādātu vienu pircēju. Cits lietotājs norāda, ka cirstās šķiedras netiek piegādātas pārmērīgos daudzumos un ka ĶTR izslēgšana no Savienības tirgus, jo īpaši ņemot vērā pieprasījuma pieaugumu, izraisītu ievērojamas piegādes problēmas Savienības tirgū. ĶTR valdība citē Savienības ražotāju 3B, ka kopš 2002. gada nozarē nav uzstādīta jauna kausēšanas jauda un ka tirgus vajadzību apmierināšanai it sevišķi Eiropā nepieciešama papildu ražošanas jauda 200 000 tonnu apmērā.
(415)
Šajā sakarā pirmām kārtām būtu jāatgādina, ka antisubsidēšanas pasākumu mērķis ir labot netaisnīgas tirdzniecības prakses ietekmi, kas rada kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, un ES tirgū atjaunot efektīvas konkurences situāciju, nevis apturēt importu. Ierosināto pasākumu mērķis nav slēgt Savienības tirgu ĶTR ražotājiem eksportētājiem, kuru cenas nerada kaitējumu, tāpēc tie neliegs pārdot Savienības tirgū importētas cirstās šķiedras, kā arī citus stikla elementāršķiedras izstrādājumus no ĶTR.
(416)
Attiecībā uz Savienības ražošanas nozares spēju novērst potenciālas nepietiekamas cirsto šķiedru piegādes - pašreizējas Savienības ražošanas nozares jaudas izmantojums ļauj Savienības ražošanas ražot zināmus papildu apjomus.
(417)
Cirstās šķiedras, tāpat ikvienu citu attiecīgā ražojuma veidu, Savienībā var arī importēt no tādām trešām valstīm kā Malaizija.
(418)
Turklāt Ķīnas stikla elementāršķiedras ražotāji atver ražotnes tuvāk Savienībai (Ēģiptē un Bahreinā), kas ir bāze Savienības tirgus apgādāšanai.
(419)
Ņemot vērā iepriekš izklāstīto, var secināt, ka ar potenciālu nepietiekamu piegādi saistītos jautājumus varētu risināt ar Savienības ražošanas nozares jaudas pilnīgāku izmantojumu, ar importu no citām izcelsmes valstīm, kā arī ar importa turpināšanu no ĶTR par cenām, kas nerada kaitējumu.
(420)
Pamatojoties uz iepriekšējām sadaļām, tiek secināts, ka kombinētu pasākumu kopējā ietekme uz Savienības lejupējām nozarēm nebūs ievērojama un neatsvērs pasākumu pozitīvo ietekmi uz Savienības ražošanas nozari.
(421)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas viena nozares apvienība norāda, ka ir grūti saprast to, ka Eiropas Savienības ražotājiem ir neizmantota jauda, jo, palielinoties cenai, Savienības tirgū trūkst stikla šķiedras. Vairākas personas atkārto apgalvojumus, ka papildu pasākumi izraisīs to, ka Savienības ražotāju piegādes būs nepietiekamas.
(422)
Izmeklēšanā netika atklāts, ka attiecīgajā periodā piegādes būtu bijušas nepietiekamas. Attiecībā uz potenciālām nepietiekamām piegādēm - Komisija uzskata, ka maksājumu palielināšana neapturēs importu Savienībā no ĶTR un no trešām valstīm, kā jau tas izklāstīts.
4. Secinājums par Savienības interesēm
(423)
Pamatojoties uz iepriekš izklāstīto, tiek gaidīts, ka kombinētu pasākumu noteikšana nodrošinās Savienības ražošanas nozarei iespēju uzlabot situāciju, palielinot pārdošanas cenas un tirgus daļu. Lai gan daži lietotāji varētu saskarties ar negatīvu ietekmi, piemēram, izmaksu pieaugumu, to varētu atsvērt gaidāmie ieguvumi Savienības ražošanas nozarei un tās piegādātājiem.
(424)
Tāpēc tiek secināts, ka nav nepārvaramu iemeslu, lai attiecīgā ĶTR izcelsmes ražojuma importam nenoteiktu pasākumus.
(425)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas vairākas personas apgalvo, ka ierosināto pasākumu ietekme ir novērtēta par zemu. Tās apgalvo, ka Komisijas vairāk uzticas mazas stikla šķiedras ražotāju grupas sūdzībai nekā iebildumiem no daudz lielākas, taču sadrumstalotākas grupas, kurā ietilpst lielākoties mazie un mazie un vidējie piegādātāji, kuriem nav reālu iespēju reaģēt ar tādu pašu ietekmi.
(426)
Šie apgalvojumi tiek noraidīti, jo lietotājiem izmeklēšanā tik dotas plašas iespējas izteikties. Daudzi to ir darījuši, un to sniegtie dati ir rūpīgi pārbaudīti un ņemti vērā. Izmeklēšanā tika ņemtas vērā visas ieinteresētās personas.
G. GALĪGIE ANTIDEMPINGA UN ANTISUBSIDĒŠANAS PASĀKUMI
(427)
Ņemot vērā Komisijas secinājumus par subsīdijām, kaitējumu, cēloņsakarību un Savienības interesēm, būtu jānosaka galīgie pasākumi, lai novērstu turpmāku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, ko izraisa imports par dempinga cenām un subsidēts imports.
1. Kaitējuma novēršanas līmenis
(428)
Lai noteiktu pasākumu apjomu, Komisija vispirms noteica maksājuma apmēru, kas nepieciešams, lai novērstu kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.
(429)
Kaitējums tiktu novērsts, ja Savienības ražošanas nozare pirms nodokļu nomaksas spētu segt ražošanas izmaksas un no līdzīgā ražojuma pārdošanas Savienības tirgū gūt tādu peļņu, ko šāda veida ražošanas nozare attiecīgā sektorā varētu pienācīgi gūt parastos konkurences apstākļos, proti, ja nebūtu importa par dempinga cenām. Tāpat kā sākotnējā izmeklēšanā tika izmantota 5 % peļņas starpība.
(430)
APFE lūdz noteikt mērķa peļņu 10-12 %. APFE apgalvo, ka analīzē izmantotajā mērķa peļņā būtu jāņem vērā kapitālietilpīgās nozares nepieciešamība panākt investoru gaidītajam atbilstošu ienākumu no kapitāla. APFE atsaucas arī uz Stern Business School of New York University ziņojumu, kurā aprēķinātas vidējās svērtās kapitāla izmaksas, apvienojot pašu kapitāla izmaksas un parāda izmaksas dažādiem nozares sektoriem (43). Stern ziņojumā aprēķinātās vidējās svērtās kapitāla izmaksas stikla elementāršķiedras nozarē ir 8,3-8,4 %. APFE atsaucas arī 8,3 % peļņu, kas izmantota Ķīnas solārā stikla lietā (44). Bez tam tā apgalvo, ka, ņemot vērā to, ka pašu kapitāla un parāda izmaksas Savienībā ir mazliet augstākas nekā ASV, likmei Savienībā vajadzētu būt nedaudz augstākai, proti, 10-12 % diapazonā.
(431)
Faktisko peļņu, kas gūta attiecīgajā periodā, nevar izmantot, ņemot vērā, ka importa apjomi par dempinga cenām no ĶTR joprojām ir ievērojami, kaut arī ir spēkā antidempinga maksājumi.
(432)
ĶTR izcelsmes solārā stikla lietā tika izmantota 8,3 % mērķa peļņa, jo tā bija izlasē iekļauto ražotāju vidējā peļņa 2010. gadā, kad attiecīgā ražojuma importa apjomi vēl bija mazi un tāpēc nevarēja izkropļot normālos konkurences apstākļus (t. i., peļņu vēl neietekmēja imports par dempinga cenām).
(433)
Kaut arī nav apstrīdams, ka Savienības ražošanas nozare ir ļoti kapitālietilpīga nozare, tomēr APFE nespēja pierādīt, ka Stern ziņojuma mērķa peļņa, kuras pamatā ir vidējās svērtās kapitāla izmaksas, ir attiecīgi pārbaudīta. Tāpēc apgalvojums tiek noraidīts.
(434)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas APFE apgalvo, ka konstatējumi par mērķa peļņu būtu jāpārskata, ņemot vērā to, ka Savienības ražošanas nozare spēj gūt peļņu virs 5 % attiecībā uz tādiem ražojuma veidiem kā slapjajam lietojumam cirstās šķiedras neaustiem materiāliem un slapjajam lietojumam cirstās šķiedras neaustiem materiāliem un ģipsim, ja tās var taisnīgi konkurēt ar importu no trešām valstīm un nesaskaras ar tādu Ķīnas izcelsmes stikla elementāršķiedras izstrādājumu, importētu par dempinga un subsidētām cenām, agresīvu pārdošanu par cenu, kas Savienības nozarei neļauj prasīt rentablu cenu.
(435)
Iepriekšējā izmeklēšana tika izmantota mērķa peļņa 5 %. Ņemot vērā, ka par to, ka mainījušies tirgus apstākļi, nav pamatotu argumentu augstākai mērķa peļņai, saglabāta tā pati mērķa peļņa.
(436)
Turklāt slapjajam lietojumam cirstās šķiedras, līdzīgi kā visus pārējos attiecīgā ražojuma veidus, izmanto par stiegrojuma materiālu, tāpēc slapjajam lietojumam cirstajām šķiedrām tajās esošā ūdens svara dēļ ir ierobežots glabāšanas laiks un augstākas transporta izmaksas (sk. 63. apsvērumu). Slapjajam lietojumam cirstās šķiedras Savienībā importē daudz mazākos daudzumos nekā citus stikla elementāršķiedras izstrādājumus. Peļņas starpība šā ražojuma veidam vienam pašam tāpēc nav attiecīgajam ražojumam reprezentatīva.
(437)
Tad Komisija noteica kaitējuma novēršanas līmeni, pamatojoties uz izlasē iekļauto ĶTR ražotāju eksportētāju vidējās svērtās importa cenas salīdzinājumu ar vidējo svērto izlasē iekļauto Savienības ražotāju izmeklēšanas periodā Savienības tirgū pārdotā līdzīgā ražojuma cenu, kas neradītu kaitējumu. Minētajā salīdzinājumā iegūtā starpība tika izteikta procentos no vidējās svērtās importa CIF vērtības.
(438)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas viens ražotājs eksportētājs apgalvo, ka pieļautas dažas neprecizitātes attiecībā uz triju ražojuma kodu CIF vērtību.
(439)
Pēc pārbaudes Komisija šim ražotājam eksportētājam koriģēja attiecīgās CIF vērtības - tas izraisīja nelielas izmaiņas cenu samazinājuma starpībās (attiecībā uz pārdošanu par zemāku cenu un pārdošanu par cenu, kas neļauj prasīt rentablu cenu).
(440)
Rezultātā ir provizoriski noteikts šāds kaitējuma novēršanas līmenis.
Uzņēmums
Kaitējuma novēršanas līmenis
Jushi Group
24,8 %
Jiangsu Changhai Group
4,9 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,6 %
Citi uzņēmumi, kas sadarbojās
26,1 %
(441)
Viens lietotājs apgalvo, ka visi fakti ir palikuši tādi paši un ka tāpēc vienīgais veids, kā Komisija var secināt, ka kaitējums, ko varētu būt izraisījis imports no ĶTR, ir pastiprinājies, ir kaitējuma starpības aprēķinā izmantot citādu metodiku nekā sākotnējā izmeklēšanā.
(442)
Fakti nav palikuši tādi paši. Tāpēc, piemērojot sākotnējā izmeklēšanā izmantoto metodiku, pašreizējās kaitējuma starpības aprēķinā, ņemot vērā izmaiņas tādos pamatā esošajos datos kā izmaksas, cenas un zaudējumi, iegūts citāds rezultāts.
(443)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas viens ražotājs eksportētājs jautā, kādas izmaiņas apstākļos pamato kaitējuma starpības aprēķinu pēc ražojuma koda, nevis vienkārši salīdzinot cenas, kā tas tika darīts sākotnējā izmeklēšanā.
(444)
Komisija uzskata, ka šajā izmeklēšanā izmantotā pamatmetodika ir tāda pati kā iepriekšējā izmeklēšanā. Tika izmantota atlase un veikta līdzīgo elementu salīdzināšana. Kaitējuma starpības aprēķins pēc ražojuma koda ļāva veikt detalizētāku un precīzāku aprēķinu, bet nevar uzskatīt, ka tās būtu izmaiņas metodikā.
(445)
Tas pats ražotājs eksportētājs arī norāda, ka cirstās šķiedras filci, kas izgatavoti no stikla elementāršķiedras, ir attiecīgā ražojuma veids, bet kaitējuma starpības aprēķinā nav ņemts vērā cirsto šķiedru filcu ražojuma kods. Ražotājs eksportētājs jautā, vai i) Savienības ražotāji vairs neražo cirstās šķiedras filcus un ii) kāpēc Komisijai, aprēķinot kaitējuma starpību, iepriekš nebija grūtību atrast aizstājēju šim nozīmīgajam ražojuma veidam, pat ja nebija precīzi atbilstoša ražojuma koda.
(446)
Attiecīgais ražojums tik tiešām neietver cirsto šķiedru filcus, un daži Savienības ražotāji (subjekti) filcus ražo. Izlasē iekļautie Savienības ražotāji ražoja tādu veidu filcus, kas IP laikā no ĶTR importēti netika. Tomēr kopumā bija liela atbilstība ražojuma kodam, tāpēc nebija nepieciešamas izmantot aizstājējus.
(447)
Papildus tam šis ražotājs eksportētājs jautā, i) kāpēc bija nepieciešama tirdzniecības līmeņa korekcija un kam Savienības ražotāji faktiski pārdod savus ražojumus un ii) kāpēc kaitējuma starpībā attiecībā uz Ķīnas pārdošanas apjomiem nav ņemtas vērā ES izmaksas, kas saistītas ar transportēšanu uz noliktavu un uzglabāšanu.
(448)
Izlasē iekļautie Savienības ražotāji pārdošanu pārsvarā veic tieši galalietotājiem. Izlasē iekļautie Ķīnas eksportētāji tā nedara. Tie vairāk pārdod ar izplatītāju vai citu tirdzniecības starpnieku palīdzību. Tādējādi līmenī, kur notiek pārdošana galalietotājam, cenas šķita salīdzināmākas. Pēc parastās metodikas, aprēķinot to, cik lielā mērā pārdošanas cena bija zemāka, tiek ņemtas vērā pēcimportēšanas izmaksas, kaut arī kaitējuma starpība tiek balstīta uz Ķīnas eksporta pārdošanas CIF vērtību.
(449)
Ražotājs eksportētājs arī vēlējās zināt, kāpēc spēkā esošais antidempinga maksājums nav iekļauts kaitējuma starpībā, jo to iekļaut CIF vērtībā būtu saderīgi ar metodiku, kas tika piemērota pārdošanai par zemāku cenu.
(450)
Kaitējuma novēršanas starpība šajā regulā atbilst visai starpībai, kas nepieciešama, lai novērstu kaitējumu. Ja kaitējuma novēršanas starpībā būtu ietverta pašreizējā dempinga starpība, tad tiktu iegūta tikai daļējas novēršanas starpība.
(451)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka, ņemot vērā konstatējumu, ka Jiangsu Changhai Group izmeklēšanā nav sadarbojies pilnībā (sk. C sadaļas 2.1. punktu), informācija, kas attiecas uz Jiangsu Changhai Group eksporta cenu, nav ticama un tāpēc to nevajadzētu izmantot kaitējuma starpības aprēķinam. Sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka grupas eksporta cena var būt kļūdaina, ja tā noteikta, pamatojoties uz uzņēmuma ražošanas izmaksām, ko nebija iespējams pienācīgi pārbaudīt, jo uzņēmums izmeklēšanā nesadarbojās pilnībā. Drīzāk grupas eksporta cena būtu bijusi jānosaka, saskaņā ar antidempinga pamatregulas 18. panta 1. punktu un antisubsidēšanas pamatregulas 28. panta 1. punktu pamantojoties uz pieejamajiem datiem.
(452)
Kā skaidrots 92. apsvērumā, attiecīgo ražojumu eksportēja nevis tas grupas uzņēmums, kurš sniedza maldinošu informāciju, bet tikai OCH. Un pēdējais minētais uzņēmums abās izmeklēšanās sadarbojās pilnībā un sniedza ticamu informāciju par grupas eksporta cenu (piemēram, rēķinus, un Komisija tos uz vietas pārbaudīja). Tāpēc Komisijai nav iemesla apšaubīt grupas eksporta cenu. Kaitējuma starpība tika aprēķināta, pamatojoties uz faktisko pārbaudīto eksporta cenu, kas norādīta pārdošanas rēķinos, neatkarīgi no tā, kā tā tiek noteikta un vai tā balstīta uz kādām no uzņēmuma ražošanas izmaksām. Tāpēc apgalvojums tiek noraidīts.
2. Galīgie pasākumi
(453)
Antisubsidēšanas izmeklēšana tika veikta paralēli antidempinga pasākumu pārskatīšanai, kas attiecās vienīgi uz kaitējumu. Ņemot vērā noteikumu par mazākā maksājuma piemērošanu un to, ka galīgās subsīdiju starpības ir mazākas par kaitējuma novēršanas līmeni, saskaņā ar antisubsidēšanas pamatregulas 15. pantu Komisijai galīgais kompensācijas maksājums būtu jānosaka konstatētās galīgās subsīdijas starpības apmērā un tad būtu jānosaka galīgais antidempinga maksājums, kas nepārsniedz attiecīgo kaitējuma novēršanas līmeni.
(454)
Izmantojot šo metodiku un lietas faktus, proti, to, ka pasākumu apmēru ierobežo kaitējuma starpība, Komisija uzskata, ka šajā lietā nerodas “dubultuzskaites” jautājums.
(455)
Ņemot vērā Ķīnas ražotāju eksportētāju augsto sadarbības pakāpi, “visiem pārējiem uzņēmumiem” piemērojamais maksājums tika noteikts apmērā, kas atbilst vislielākajam maksājumam, kurš nosakāms izlasē iekļautajiem uzņēmumiem vai uzņēmumiem, kas izmeklēšanā sadarbojās. “Visiem pārējiem uzņēmumiem” piemērojamais maksājums attieksies tikai uz tiem uzņēmumiem, kas izmeklēšanā nesadarbojās.
(456)
Pārējiem Ķīnas ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, bet netika iekļauti izlasē un ir uzskaitīti I pielikumā, galīgā maksājuma likme tiek noteikta tāda, kāda ir vidēja svērtā likme, aprēķināta likmēm, kas noteiktas ražotājiem eksportētāju, kuri sadarbojās un tika iekļauti izlasē, izslēdzot grupu, pie kuras pieder ražotājs eksportētājs, uz kuru attiecas 28. panta 1. punkts.
(457)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas viens ražotājs eksportētājs lūdz tam piešķirt individuālu režīmu saskaņā ar antidempinga pamatregulas 9. panta 5. punktu un tam aprēķināt individuālu dempinga starpību.
(458)
Tomēr daļējā starpposma pārskatīšana attiecas vienīgi uz kaitējumu, tāpēc dempinga starpības, kas noteiktas iepriekšējā antidempinga izmeklēšanā, paliek bez izmaiņām. Tāpēc lūgums aprēķināt individuālu dempinga starpību tiek noraidīts.
(459)
Pamatojoties uz iepriekš izklāstīto, noteiktas šādas maksājuma likmes.
Ķīnas eksportētājs
Dempinga starpība (noteikta sākotnējā izmeklēšanā)
Subsīdijas starpība
Kaitējuma novēršanas līmenis
Kompensācijas maksājums
Antidempinga maksājums
Jushi Group
29,7 %
10,3 %
24,8 %
10,3 %
14,5 %
Jiangsu Changhai Group
9,6 %
5,8 %
4,9 %
4,9 %
0 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,7 %
9,7 %
29,6 %
9,7 %
19,9 %
Citi uzņēmumi, kas sadarbojās
29,7 %
10,2 %
26,1 %
10,2 %
15,9 %
Visiem pārējiem uzņēmumiem piemērojamā maksājuma likmes
10,3 %
19,9 %
(460)
Uzņēmumam individuāla antidempinga maksājuma un antisubsidēšanas maksājuma likme, kas norādīta šajā regulā, noteikta, pamatojoties uz šīs izmeklēšanas konstatējumiem. Tāpēc tā atbilst situācijai, kas minētajā izmeklēšanā konstatēta attiecīgajam uzņēmumam. Tādējādi šī maksājuma likme (atšķirībā no valsts mēroga maksājuma, kas piemērojams “visiem pārējiem uzņēmumiem”) ekskluzīvi piemērojama attiecīgās valsts izcelsmes ražojumiem, ko ražojis minētais uzņēmums. Importētiem ražojumiem, ko ražo cits uzņēmums, kurš nav konkrēti minēts šīs regulas rezolutīvajā daļā, ieskaitot ar konkrēti minētiem uzņēmumiem saistītus subjektus, nevar piemērot šīs likmes, un tiem tiek piemērota maksājuma likme, kas attiecas uz “visiem pārējiem uzņēmumiem”.
(461)
Uzņēmums var lūgt individuālās maksājuma likmes piemērošanu, ja tas vēlāk maina kāda sava subjekta nosaukumu. Lūgums adresējams Komisijai (45). Tajā var ietvert visu attiecīgo informāciju, kas ļauj pierādīt, ka minētās izmaiņas neietekmē uzņēmuma tiesības izmantot maksājuma likmi, kas uz to attiecas. Ja uzņēmuma nosaukuma maiņa neietekmē tā tiesības izmantot maksājuma likmi, kas uz to attiecas, Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī tiks publicēts paziņojums, kurā būs informācija par nosaukuma maiņu.
(462)
Lai nodrošinātu antidempinga maksājuma pienācīgu piemērošanu, maksājuma apmērs, kas noteikts visiem pārējiem uzņēmumiem, būtu jāpiemēro ne vien ražotājiem eksportētājiem, kas nesadarbojās, bet arī ražotājiem, kuri izmeklēšanas periodā neveica eksportu uz Savienību.
3. Saistības
(463)
Viens Ķīnas ražotājs eksportētājs piedāvāja cenu saistības saskaņā ar antidempinga pamatregulas 8. panta 1. punktu un antisubsidēšanas pamatregulas 13. panta 1. punktu. Piedāvātās saistības ietver vairāku galveno attiecīgā ražojuma veidu un paveidu minimālās importa cenas.
(464)
Komisija atzīst, ka attiecīgajam ražojumam ir daudzi paveidi un kategorijas, kuriem cenas var atšķirties par 700 %. Tāpēc ir liels šķērskompensācijas risks. Atkarībā no ražojuma paveida viena ražojuma veida cenas var atšķirties par 550 %. Turklāt dažādās minimālās importa cenas, ko piedāvā Ķīnas ražotāji eksportētāji, ir ievērojami zemākas par cenu, kas nerada kaitējumu, un tāpēc nenovērš kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.
(465)
Ņemot vērā iepriekš minēto, muitai nebūtu iespējams nošķirt specifikāciju bez katra importa darījuma individuālas analīzes, kuras mērķis būtu noteikt, kurā minimālās importa cenas grupā ražojums ietilpst, tādējādi pārraudzība kļūtu ļoti apgrūtinoša un pat neiespējama.
(466)
Turklāt uzņēmums uz Savienību eksportē arī citus ražojumus, uz kuriem pasākumi neattiecas. Tādējādi, ja ražojumus pārdod vieniem un tiem pašiem pircējiem, ir kompensācijas risks. Daži Savienības pircēji ir saistīti uzņēmumi, kas tirgojas arī ar citiem saistītiem uzņēmumiem ārpus Savienības. Šīs sarežģītās tirdzniecības un darījumdarbības saites rada potenciālus papildu šķērskompensācijas riskus.
(467)
Pamatojoties uz iepriekš izklāstīto, piedāvātās saistības tika noraidītas.
(468)
Komiteja, kas izveidota saskaņā ar antidempinga pamatregulas 15. panta 1. punktu, nav sniegusi atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
1. Ar šo nosaka galīgu kompensācijas maksājumu šādu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes ražojumu importam - cirstās stikla šķiedras, kuru garums nepārsniedz 50 mm; stikla šķiedras grīstes, izņemot impregnētas un pārklātas, kuru karsēšanas zudumi pārsniedz 3 % (noteikts atbilstoši ISO standartam 1887); filci (mašas) no stikla elementāršķiedras (filamentiem), izņemot filcus (mašas) no stikla vates - kurus pašlaik klasificē ar KN kodiem 7019 11 00, ex 7019 12 00 (Taric kodi 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) un 7019 31 00.
2. Galīgā kompensācijas maksājuma likme, ko piemēro tālāk uzskaitīto uzņēmumu ražoto 1. punktā aprakstīto izstrādājumu neto cenai ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļu nomaksas, ir šāda.
Uzņēmums
Galīgais kompensācijas maksājums (%)
Taric papildu kods
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd; Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd; Changzhou Tianma Group Co., Ltd
4,9
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7
B991
Citi uzņēmumi, kas sadarbojās un ir uzskaitīti I pielikumā
10,2
Visi pārējie uzņēmumi
10,3
A999
3. Individuālās kompensācijas maksājuma likmes, kas noteiktas 2. punktā minētajiem uzņēmumiem, piemēro ar nosacījumu, ka dalībvalstu muitas dienestiem tiek uzrādīts derīgs rēķins, kas atbilst II pielikumā izklāstītajām prasībām. Ja šāds rēķins netiek uzrādīts, tad piemēro “visiem pārējiem uzņēmumiem” piemērojamo maksājumu.
4. Ja nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
2. pants
Ar šo Īstenošanas regulas (ES) Nr. 248/2011 1. pantu aizstāj ar šādu:
1.
Ar šo nosaka galīgu antidempinga maksājumu šādu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes ražojumu importam - cirstās stikla šķiedras, kuru garums nepārsniedz 50 mm; stikla šķiedras grīstes, izņemot impregnētas un pārklātas, kuru karsēšanas zudumi pārsniedz 3 % (noteikts atbilstoši ISO standartam 1887); filci (mašas) no stikla elementāršķiedras (filamentiem), izņemot filcus (mašas) no stikla vates - kurus pašlaik klasificē ar KN kodiem 7019 11 00, ex 7019 12 00 (Taric kodi 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) un 7019 31 00.
2.
Galīgā antidempinga maksājuma likme, ko piemēro tālāk uzskaitīto uzņēmumu ražoto 1. punktā aprakstīto izstrādājumu neto cenai ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļu nomaksas, ir šāda.
Uzņēmums
Galīgais antidempinga maksājums (%)
Taric papildu kods
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
14,5
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd; Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd; Changzhou Tianma Group Co., Ltd
0
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
19,9
B991
Citi uzņēmumi, kas sadarbojās un ir uzskaitīti I pielikumā
15,9
Visi pārējie uzņēmumi
19,9
A999
3.
Individuālās antidempinga maksājuma likmes, kas noteiktas 2. punktā minētajiem uzņēmumiem, piemēro ar nosacījumu, ka dalībvalstu muitas dienestiem tiek uzrādīts derīgs rēķins, kas atbilst II pielikumā izklāstītajām prasībām. Ja šāds rēķins netiek uzrādīts, tad piemēro “visiem pārējiem uzņēmumiem” piemērojamo maksājumu.
4.
Ja nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
3. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama dalībvalstīs saskaņā ar Līgumiem.
Briselē, 2014. gada 16. decembrī