NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/68
ze dne 15. října 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 167/2013, pokud jde o požadavky na brzdění vozidel pro účely schvalování zemědělských a lesnických vozidel
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 167/2013 ze dne 5. února 2013 o schvalování zemědělských a lesnických vozidel a dozoru nad trhem s těmito vozidly (1), a zejména na čl. 17 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu. Za tímto účelem se na zemědělská a lesnická vozidla a jejich systémy, konstrukční části a samostatné technické celky použije komplexní systém EU schvalování typu a posílený systém dohledu nad trhem vymezený v nařízení (EU) č. 167/2013.
(2)
Pojem „zemědělská a lesnická vozidla“ zahrnuje celou řadu různých typů vozidel s jednou nebo několika nápravami a dvěma, čtyřmi nebo více koly nebo pásová vozidla, například kolové traktory, pásové traktory, přípojná vozidla a tažená zařízení, která jsou určena pro celou řadu použití v zemědělství a lesnictví, mimo jiné i pro speciální práce.
(3)
Zatímco požadavky tohoto nařízení vycházejí ze stávajících právních předpisů naposledy změněných v roce 1997, technický pokrok vyžaduje zejména úpravu podrobných pravidel pro zkoušky a také zavedení zvláštních ustanovení pro zásobníky energie, vozidla s hydrostatickým pohonem, vozidla se systémy nájezdového brzdění, vozidla s komplexními elektronickými ovládacími systémy, protiblokovacími brzdovými systémy a elektronicky ovládanými brzdovými systémy.
(4)
Toto nařízení rovněž zahrnuje požadavky na ovládání brzd tažených vozidel a brzdového spojení mezi traktorem a taženým vozidlem, které jsou přísnější než ve směrnici Rady 76/432/EHS (2), jež byla zrušena nařízením (EU) č. 167/2013.
(5)
Rozhodnutím Rady 97/836/ES (3) přistoupila Unie k předpisu Evropské hospodářské komise OSN (EHK OSN) č. 13. Hmotněprávní požadavky stanovené v příloze 18 uvedeného předpisu týkající se bezpečnostních hledisek komplexních elektronických ovládacích systémů vozidel by měly být převzaty do tohoto nařízení, neboť odrážejí nejnovější stav technologického rozvoje.
(6)
Protiblokovací brzdové systémy jsou sice velmi rozšířeny u vozidel s maximální konstrukční rychlostí nad 60 km/h, a proto by bylo možné je považovat za vhodné a učinit je podle tohoto nařízení povinnými, ale tyto systémy ještě nejsou široce dostupné pro vozidla s konstrukční rychlostí mezi 40 km/h a 60 km/h. Proto bypro uvedená vozidla mělo být zavedení protiblokovacích brzdových systémů potvrzeno po konečném posouzení dostupnosti těchto systémů, které provede Komise. Komise by za tímto účelem měla posoudit, a to nejpozději do 31. prosince 2016, dostupnost protiblokovacích brzdových systémů pro zemědělská a lesnická vozidla s maximální konstrukční rychlostí mezi 40 km/h a 60 km/h. Pokud toto posouzení nepotvrdí, že tato technologie je dostupná či použitelná, měla by Komise navrhnout změnu tohoto nařízení s cílem stanovit, že tyto požadavky se nestanou použitelnými pro vozidla s konstrukční rychlostí mezi 40 km/h a 60 km/h.
(7)
Pokud se výrobce může rozhodnout požádat o vnitrostátní schválení typu v souladu s článkem 2 nařízení (EU) č. 167/2013, členské státy by měly mít v případě všech otázek, na které se vztahuje toto nařízení, možnost stanovit požadavky pro účely vnitrostátního schválení typu, které budou odlišné od požadavků tohoto nařízení.
Členské státy by neměly pro účely vnitrostátního schválení typu odmítnout z důvodů týkajících se funkční bezpečnosti z hlediska brzdných účinků udělit schválení pro vozidla, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky, jež splňují požadavky tohoto nařízení, s výjimkou požadavků na hydraulická spojení jednohadicového typu. Toto nařízení by mělo zavést harmonizované požadavky na hydraulická spojení jednohadicového typu, podle nichž by taková spojení mohla být po omezenou dobu přijímána pro účely EU schválení typu. Jelikož však některé členské státy mívaly přísnější požadavky na vnitrostátní úrovni, měly by mít členské státy možnost odmítnout udělení vnitrostátního schválení typu pro typy vozidel vybavené hydraulickými spojeními jednohadicového typu již ode dne použitelnosti tohoto nařízení, pokud je to podle nich v souladu s jejich bezpečnostními požadavky na vnitrostátní úrovni.
(8)
V zájmu harmonizace data použitelnosti všech nových pravidel pro schvalování typu by se toto nařízení mělo použít od téhož dne jako nařízení (EU) č. 167/2013,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobné technické požadavky a zkušební postupy týkající se funkční bezpečnosti, pokud jde o brzdné účinky, pro účely schvalování a zemědělských a lesnických vozidel a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla a dozor nad trhem s nimi v souladu s nařízením (EU) č. 167/2013.
Článek 2
Definice
Použijí se definice uvedené v nařízení (EU) č. 167/2013. Kromě toho se použijí tyto definice:
(1)
„brzdovým systémem“ se rozumí soubor částí, jejichž funkcí je postupné zmenšování rychlosti jedoucího vozidla nebo jeho zastavení nebo jeho udržení v nehybném stavu, jestliže je již zastaveno; tento systém se skládá z ovládacího zařízení, převodu a brzdy;
(2)
„systémem provozního brzdění“ se rozumí brzdový systém, který řidiči umožňuje ovládat pohyb vozidla a zastavit je bezpečným, rychlým a účinným způsobem, při každém rozsahu otáček a zatížení, pro které je vozidlo schváleno k provozu, na jakémkoli sklonu stoupání nebo klesání;
(3)
„odstupňovatelným brzděním“ se rozumí brzdění, které v rámci běžné činnosti brzdového zařízení, ať při brzdění, nebo odbrzďování, splňuje všechny tyto podmínky:
a)
řidič může v každém okamžiku zvětšit nebo zmenšit brzdnou sílu působením na ovládací zařízení;
b)
brzdná síla působí ve stejném směru jako působení na ovládací zařízení (monotónní funkce);
c)
brzdnou sílu je možné snadno a dostatečně jemně regulovat;
(4)
„ovládacím zařízením“ se rozumí zařízení, kterým řidič přímo ovládá dodávku energie do převodu potřebnou pro brzdění nebo ovládání. Touto energií může být svalová energie řidiče nebo jiný zdroj energie ovládaný řidičem, nebo popřípadě pohybová energie taženého vozidla, nebo kombinace těchto různých druhů energie;
(5)
„převodem“ se rozumí soubor konstrukčních částí mezi ovládacím zařízením a brzdou, s výjimkou ovládacího vedení mezi traktorem a taženým vozidlem a napájecího vedení mezi traktorem a taženým vozidlem, který je spojuje funkčním způsobem, a to mechanickým, hydraulickým, pneumatickým, elektrickým nebo jejich kombinací; jestliže je brzdění zajišťováno nebo posilováno zdrojem energie nezávislým na řidiči, je zásoba energie v systému rovněž součástí převodu;
(6)
„ovládacím převodem“ se rozumí soubor konstrukčních částí převodu, který řídí činnost brzd a zásoby (zásob) energie potřebné pro ovládací převod;
(7)
„převodem energie“ se rozumí soubor součástí, který dodává do brzd energii potřebnou k jejich funkci;
(8)
„třecí brzdou“ se rozumí taková brzda, kdy síly vznikají třením mezi dvěma vzájemně se pohybujícími částmi vozidla;
(9)
„hydrodynamickou brzdou“ se rozumí taková brzda, kdy síly vznikají účinkem kapaliny, která se nachází mezi dvěma navzájem se pohybujícími částmi traktoru; kapalina je tekutinou v případě hydraulické brzdy a vzduchem v případě pneumatické brzdy;
(10)
„motorovou brzdou“ se rozumí taková brzda, kdy síly vznikají kontrolovaným zvýšením brzdného účinku motoru, který se přenáší na kola;
(11)
„systémem parkovacího brzdění“ se rozumí systém, který umožňuje, aby se vozidlo udrželo v nehybném stavu na sklonu stoupání nebo klesání i v nepřítomnosti řidiče;
(12)
„průběžným brzděním“ se rozumí brzdění vozidel tvořících jízdní soupravu zařízením se všemi těmito vlastnostmi:
a)
existuje jediné ovládací zařízení, které řidič odstupňovatelně ovládá ze svého sedadla jediným ovládacím úkonem;
b)
energie pro brzdění vozidel tvořících jízdní soupravu je dodávána týmž zdrojem energie;
c)
brzdové zařízení zajišťuje současné nebo časově vhodně odstupňované brzdění každého z vozidel tvořících jízdní soupravu bez ohledu na jejich vzájemnou polohu;
(13)
„poloprůběžným brzděním“ se rozumí brzdění vozidel tvořících jízdní soupravu zařízením se všemi těmito vlastnostmi:
a)
existuje jediné ovládací zařízení, které řidič odstupňovatelně ovládá ze svého sedadla jediným ovládacím úkonem;
b)
energie pro brzdění vozidel tvořících jízdní soupravu je dodávána dvěma odlišnými zdroji energie;
c)
brzdové zařízení zajišťuje současné nebo časově vhodně odstupňované brzdění každého z vozidel tvořících jízdní soupravu bez ohledu na jejich vzájemnou polohu;
(14)
„automatickým brzděním“ se rozumí brzdění taženého vozidla nebo tažených vozidel, které nastává automaticky při oddělení jakéhokoli z vozidel tvořících jízdní soupravu, včetně takového oddělení při přetržení spojovacího zařízení, kdy není dotčen brzdný účinek zbytku jízdní soupravy;
(15)
„nájezdovým brzděním“ se rozumí brzdění využitím sil, které vznikají při najíždění taženého vozidla na traktor;
(16)
„neuvolnitelným převodem“ se rozumí převod, kdy jsou buď tlak, nebo síla, nebo točivý moment trvale přenášeny kdykoli během jízdy vozidla v poháněcí soustavě vozidla mezi motorem a koly a v brzdovém systému mezi ovládacím zařízením brzdy a koly;
(17)
„naloženým vozidlem“ se rozumí vozidlo naložené na svou maximální technicky přípustnou hmotnost naloženého vozidla;
(18)
„zatížením na kolo“ se rozumí svislá statická síla, kterou působí povrch vozovky v ploše styku na kolo;
(19)
„zatížením na nápravu“ se rozumí soubor svislých statických sil, kterým působí povrch vozovky v ploše styku na kola nápravy;
(20)
„maximálním statickým zatížením na kolo“ se rozumí statické zatížení na kolo při maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla;
(21)
„maximálním statickým zatížením na nápravu“ se rozumí statické zatížení na nápravu při maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla;
(22)
„taženým vozidlem“ se rozumí přípojné vozidlo podle definice v čl. 3 odst. 9 nařízení (EU) č. 167/2013 nebo výměnné tažené zařízení podle definice v čl. 3 odst. 10 uvedeného nařízení;
(23)
„taženým vozidlem s ojí“ se rozumí tažené vozidlo kategorie R nebo S, které má nejméně dvě nápravy, z nichž alespoň jedna je řízená, je opatřeno tažným zařízením, které je pohyblivé ve svislém směru ve vztahu k taženému vozidlu a které nepřenáší žádné významné statické svislé zatížení na traktor;
(24)
„taženým vozidlem s nápravami uprostřed“ se rozumí tažené vozidlo kategorie R nebo S, u kterého je jedna nebo více náprav umístěna blízko těžiště vozidla, je-li náklad rovnoměrně rozložen, takže se na traktor přenáší pouze malé statické svislé zatížení, které nepřekračuje 10 % zatížení odpovídajícího maximální hmotnosti taženého vozidla nebo zatížení 1 000 daN (podle toho, která hodnota je nižší);
(25)
„taženým vozidlem s nevýkyvnou ojí“ se rozumí tažené vozidlo kategorie R nebo S s jednou nápravou nebo jednou skupinou náprav vybavené ojí, jež přenáší významné statické zatížení na traktor v důsledku své konstrukce a jež nesplňuje definici taženého vozidla s nápravami uprostřed; připojení, jež musí být použito pro jízdní soupravu, nesmí sestávat z čepu a točnice; u nevýkyvné oje může docházet k mírnému pohybu ve svislém směru; hydraulicky nastavitelná kloubová oj se považuje za nevýkyvnou oj;
(26)
„systémem odlehčovacího brzdění“ se rozumí doplňkový brzdový systém, který má schopnost vyvodit a udržovat brzdný účinek po dlouhou dobu bez podstatnějšího zmenšení tohoto účinku, včetně ovládacího zařízení, které může sestávat z jednoho zařízení nebo kombinace několika zařízení, z nichž každé může mít svůj vlastní ovládač;
(27)
„elektronicky ovládaným brzdovým systémem“ (dále jen „EBS“) se rozumí brzdový systém, v němž je ovládání generováno a zpracováváno jako elektrický signál v ovládacím převodu a elektrické výstupní signály k zařízením, jež generují ovládací síly, pocházejí z uložené nebo generované energie;
(28)
„automaticky ovládaným brzděním“ se rozumí funkce komplexního elektronického ovládacího systému, kterou se uvádí do činnosti brzdový systém nebo brzdy určitých náprav za účelem zpomalení vozidla přímým zásahem řidiče nebo bez jeho zásahu, kdy aktivování této funkce je výsledkem automatického vyhodnocení informací předaných palubním systémem vozidla;
(29)
„selektivním brzděním“ se rozumí funkce komplexního elektronického ovládacího systému, kterou se automatickými prostředky uvádějí do činnosti jednotlivé brzdy, přičemž zpomalení vozidla je sekundární vzhledem ke změně dynamického chování vozidla;
(30)
„elektrickým ovládacím vedením“ se rozumí elektrické spojení mezi dvěma vozidly, jež zajišťuje ovládací funkci brzdění taženého vozidla v soupravě; obsahuje elektrickou kabeláž a konektor a zahrnuje části pro přenos dat a elektrické energie do ovládacího převodu taženého vozidla;
(31)
„komorou, ze které se stlačují pružiny“ se rozumí komora, ve které se mění tlak, kterým se skutečně stlačují pružiny;
(32)
„hydrostatickým pohonem“ se rozumí typ pohonu vozidla, který používá hydrostatický přenos, s otevřeným či uzavřeným okruhem, ve kterém obíhá kapalina jako nosič energie mezi jedním nebo několika hydraulickými čerpadly a jedním nebo několika hydraulickými motory;
(33)
„komplexním elektronickým ovládacím systémem vozidla“ se rozumí elektronický ovládací systém, na který se vztahuje hierarchie ovládání, ve které může být ovládaná funkce potlačena funkcí elektronického ovládání vyšší úrovně nebo funkcí elektronického ovládacího systému vyšší úrovně;
(34)
„protiblokovacím brzdovým systémem“ se rozumí část systému provozního brzdění, která automaticky řídí míru skluzu kola ve směru jeho rotace na jednom nebo více kolech vozidla při brzdění;
(35)
„přímo regulovaným kolem“ se rozumí kolo, jehož brzdná síla se reguluje dle údajů vyslaných nejméně jeho vlastním čidlem;
(36)
„hydraulickým spojením jednohadicového typu“ se rozumí spojení brzd mezi traktorem a taženým vozidlem prostřednictvím jedné hadice s hydraulickou kapalinou.
KAPITOLA II
POŽADAVKY POUŽITELNÉ NA BRZDOVÁ ZAŘÍZENÍ A SPOJOVACÍ ZAŘÍZENÍ PRO OVLÁDÁNÍ BRZD PŘÍPOJNÝCH VOZIDEL
Článek 3
Požadavky na montáž a na prokazování ve vztahu k brzdným účinkům
1. Výrobci vybaví zemědělská a lesnická vozidla takovými systémy, konstrukčními částmi a samostatnými technickými celky majícími dopad na jejich brzdné účinky, které jsou konstruovány, vyráběny a montovány takovým způsobem, aby vozidlo splňovalo při běžném provozu a údržbě podle předpisů výrobce podrobné technické požadavky a zkušební postupy stanovené v článcích 4 až 17.
2. Výrobci prokážou schvalovacímu orgánu prostřednictvím fyzických prokazovacích zkoušek, že zemědělská a lesnická vozidla dodávaná na trh, registrovaná nebo uváděná do provozu v Unii splňují podrobné technické požadavky a zkušební postupy stanovené v článcích 4 až 17.
3. Výrobci zajistí, aby náhradní díly, které jsou dodávány na trh nebo uváděny do provozu v Unii, splňovaly podrobné technické požadavky a zkušební postupy stanovené v tomto nařízení.
4. Místo splnění požadavků tohoto nařízení může výrobce v dokumentaci předložit zkušební protokol konstrukční části nebo odpovídající dokumentaci, která prokazuje soulad systému nebo vozidla s požadavky předpisu EHK OSN č. 13 podle odkazu v příloze X.
5. Místo splnění požadavků tohoto nařízení může výrobce v dokumentaci předložit odpovídající dokumentaci, která prokazuje soulad protiblokovacích brzdových systémů pro tažená vozidla, pokud jsou namontovány, s požadavky přílohy 19 bodu 5 předpisu EHK OSN č. 13 podle odkazu v příloze X.
6. Na konstrukční části a systémy uvedené v odstavcích 4 a 5 bude uveden odkaz v prováděcím aktu přijatém v souladu s článkem 68 nařízení (EU) č. 167/2013.
Článek 4
Požadavky použitelné na konstrukci a montáž brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel
Zkušební postupy a požadavky použitelné na konstrukci a montáž brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel se provádějí a ověřují v souladu s přílohou I.
Článek 5
Požadavky použitelné na zkoušení a účinky brzdových systémů a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a vozidel vybavených těmito zařízeními
Zkušební postupy a požadavky použitelné na brzdové systémy a spojovací zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a na vozidla vybavená těmito zařízeními se provádějí a ověřují v souladu s přílohou II.
Článek 6
Požadavky použitelné na měření doby odezvy
Zkušební postupy a požadavky použitelné na měření doby odezvy brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel se provádějí a ověřují v souladu s přílohou III.
Článek 7
Požadavky použitelné na zdroje energie a zásobníky energie brzdových systémů a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a na vozidla vybavená těmito zařízeními
Zkušební postupy a požadavky použitelné na zdroje energie a zásobníky energie brzdových systémů a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a na vozidla vybavená těmito zařízeními se provádějí a ověřují v souladu s přílohou IV.
Článek 8
Požadavky použitelné na pružinové brzdy a na vozidla vybavená těmito brzdami
Zkušební postupy a požadavky použitelné na pružinové brzdy a na vozidla vybavená těmito brzdami se provádějí a ověřují v souladu s přílohou V.
Článek 9
Požadavky použitelné na systémy parkovacího brzdění s mechanickým blokováním brzdových válců
Výkonnostní požadavky použitelné na systémy parkovacího brzdění s mechanickým blokováním brzdových válců se ověřují v souladu s přílohou VI.
Článek 10
Alternativní zkušební požadavky pro vozidla, pro něž nejsou povinné zkoušky typu I, typu II nebo typu III
1. Podmínky, za nichž zkoušky typu I, typu II nebo typu III nejsou pro určité typy vozidel povinné, jsou stanoveny v příloze VII.
2. Zkušební postupy a výkonnostní požadavky použitelné na vozidla a jejich brzdová zařízení, pro něž nejsou zkoušky typu I, typu II nebo typu III v souladu s odstavcem 1 povinné, se provádějí a ověřují v souladu s přílohou VII.
Článek 11
Požadavky použitelné na zkoušení nájezdových brzdových systémů, brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a vozidel vybavených těmito zařízeními, pokud jde o brzdění
Zkušební postupy a požadavky použitelné na zkoušení nájezdových brzdových systémů, brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a vozidel vybavených těmito zařízeními, pokud jde o brzdění, se provádějí a ověřují v souladu s přílohou VIII.
Článek 12
Požadavky použitelné na vozidla s hydrostatickým pohonem a jejich brzdová zařízení a brzdové systémy
Zkušební postupy a výkonnostní požadavky použitelné na vozidla s hydrostatickým pohonem a jejich brzdová zařízení a brzdové systémy se provádějí a ověřují v souladu s přílohou IX.
Článek 13
Požadavky použitelné na bezpečnostní hlediska komplexních elektronických ovládacích systémů vozidel
Zkušební postupy a výkonnostní požadavky použitelné na bezpečnostní hlediska komplexních elektronických ovládacích systémů vozidel se provádějí a ověřují v souladu s přílohou X.
Článek 14
Požadavky a zkušební postupy použitelné na protiblokovací brzdové systémy a vozidla vybavená těmito systémy
Zkušební postupy a požadavky použitelné na protiblokovací brzdové systémy a vozidla vybavená těmito systémy se provádějí a ověřují v souladu s přílohou XI.
Článek 15
Požadavky použitelné na EBS u vozidel s pneumatickými brzdovými systémy nebo vozidel s přenosem dat prostřednictvím pólu 6 a 7 konektoru ISO 7638 a na vozidla vybavená těmito EBS
Zkušební postupy a výkonnostní požadavky použitelné na EBS u vozidel s pneumatickými brzdovými systémy nebo vozidel s přenosem dat prostřednictvím pólu 6 a 7 konektoru ISO 7638 a na vozidla vybavená těmito EBS se provádějí a ověřují v souladu s přílohou XII.
Článek 16
Požadavky použitelné na hydraulická spojení jednohadicového typu a na vozidla vybavená těmito spojeními
1. Výkonnostní požadavky použitelné na hydraulická spojení jednohadicového typu u brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a na vozidla vybavená hydraulickými spojeními jednohadicového typu jsou stanoveny v příloze XIII.
2. Výrobci vozidel nesmí montovat hydraulická spojení jednohadicového typu do nových typů vozidel kategorie T a C po 31. prosinci 2019 a do nových vozidel uvedených kategorií po 31. prosinci 2020.
KAPITOLA III
POVINNOSTI ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 17
Schválení typu vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků
Podle čl. 6 odst. 2 nařízení (EU) č. 167/2013 nesmí schvalovací orgány s účinkem ode dne 1. ledna 2016 odmítnout z důvodů týkajících se funkční bezpečnosti z hlediska brzdných účinků udělit EU schválení typu pro typy zemědělských a lesnických vozidel, které splňují požadavky tohoto nařízení.
S účinkem ode dne 1. ledna 2020 a v souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (EU) č. 167/2013 a článkem 16 tohoto nařízení odmítnou schvalovací orgány udělit schválení typu pro typy vozidel kategorií T a C vybavené hydraulickými spojeními jednohadicového typu.
S účinkem ode dne 1. ledna 2018 zakážou vnitrostátní orgány v případě nových vozidel, která nejsou v souladu s nařízením (EU) č. 167/2013 a s ustanoveními tohoto nařízení o funkční bezpečnosti z hlediska brzdných účinků, dodávání na trh, registraci nebo uvádění těchto vozidel do provozu.
S účinkem ode dne 1. ledna 2021 zakážou vnitrostátní orgány v případě nových vozidel kategorií T a C vybavených hydraulickými spojeními jednohadicového typu uvedených v článku 16 dodávání na trh, registraci nebo uvádění těchto vozidel do provozu.
Článek 18
Vnitrostátní schválení typu vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků
Vnitrostátní orgány nesmí odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu pro typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku z důvodů týkajících se funkční bezpečnosti z hlediska brzdných účinků, pokud vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek splňuje požadavky stanovené v tomto nařízení, s výjimkou požadavků použitelných na hydraulická spojení jednohadicového typu.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2016.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. října 2014.
KOMISIJAS DELEĢĒTĀ REGULA (ES) 2015/68
(2014. gada 15. oktobris),
ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 167/2013 papildina attiecībā uz transportlīdzekļu bremzēšanas prasībām lauksaimniecības un mežsaimniecības transportlīdzekļu apstiprināšanai
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 5. februāra Regulu (ES) Nr. 167/2013 par lauksaimniecības un mežsaimniecības transportlīdzekļu apstiprināšanu un tirgus uzraudzību (1) un jo īpaši tās 17. panta 5. punktu,
tā kā:
(1)
Iekšējais tirgus aptver teritoriju bez iekšējām robežām, kurā ir nodrošināta brīva preču, pakalpojumu un kapitāla aprite un personu pārvietošanās. Tādēļ lauksaimniecības un mežsaimniecības transportlīdzekļiem un to sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķiem tehniskiem mezgliem ir piemērojama visaptveroša ES tipa apstiprinājuma sistēma un pilnveidota tirgus uzraudzības sistēma, kā noteikts Regulā (ES) Nr. 167/2013.
(2)
Termins “lauksaimniecības un mežsaimniecības transportlīdzekļi” ietver plašu klāstu dažādu transportlīdzekļu tipu ar vienu vai vairākām asīm un diviem, četriem vai vairāk riteņiem, vai kāpurķēdēm, piemēram, riteņtraktorus un kāpurķēžu traktorus, piekabes un velkamas iekārtas, ko izmanto ļoti dažādām lauksaimniecības un mežsaimniecības vajadzībām, tostarp īpašiem darbiem.
(3)
Lai gan šīs regulas prasības pamatojas uz spēkā esošajiem tiesību aktiem, kuros jaunākie grozījumi izdarīti 1997. gadā, tehnikas attīstības dēļ jo īpaši ir jāpielāgo testēšanas noteikumi, kā arī jāievieš īpaši noteikumi attiecībā uz enerģijas uzkrāšanas ierīcēm, transportlīdzekļiem ar hidrostatisko piedziņu, transportlīdzekļiem ar inerces bremžu sistēmām, transportlīdzekļiem ar kompleksām elektroniskās vadības sistēmām, pretbloķēšanas bremžu sistēmām un bremžu sistēmām ar elektronisku vadību.
(4)
Šajā regulā ietvertas arī stingrākas prasības attiecībā uz velkamu transportlīdzekļu bremžu vadību un bremžu savienojumu starp traktoru un velkamiem transportlīdzekļiem nekā Padomes Direktīvā 76/432/EEK (2), kas atcelta ar Regulu (ES) Nr. 167/2013.
(5)
Ar Padomes Lēmumu 97/836/EK (3) Savienība pievienojās Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) Noteikumiem Nr. 13. Pamatprasības par sarežģītu elektroniskās transportlīdzekļu vadības sistēmu drošības aspektiem, kas noteiktas minēto noteikumu 18. pielikumā, būtu jāpārņem šajā regulā, jo tās atspoguļo jaunākos tehnoloģiskos sasniegumus.
(6)
Lai gan bremžu pretbloķēšanas sistēmas ir plaši izplatītas transportlīdzekļos, kuru maksimālais projektētais ātrums pārsniedz 60 km/h, un tādējādi tās varētu uzskatīt par atbilstošām un noteikt par obligātām, sākot ar šīs regulas stāšanos spēkā, šādas sistēmas nav plaši pieejamas tādiem transportlīdzekļiem, kuru projektētais ātrums ir robežās starp 40 km/h un 60 km/h. Tādējādi šādiem transportlīdzekļiem bremžu pretbloķēšanas sistēmu ieviešanu vajadzētu apstiprināt pēc Komisijas galīga novērtējuma par šādu sistēmu pieejamību. Šajā nolūkā Komisijai vēlākais līdz 2016. gada 31. decembrim būtu jāizvērtē bremžu pretbloķēšanas sistēmu pieejamība lauksaimniecības un mežsaimniecības transportlīdzekļiem ar maksimālo projektēto ātrumu starp 40 km/h un 60 km/h. Ja šādā novērtējumā noskaidrotos, ka šāda tehnoloģija ir pieejama vai piemērojama, Komisijai šī regula būtu jāgroza, lai noteiktu, ka šīs prasības netiks piemērotas transportlīdzekļiem, kuru projektētais ātrums ir starp 40 km/h un 60 km/h.
(7)
Ja ražotāji drīkst izvēlēties pieteikties valsts tipa apstiprinājuma saņemšanai saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 167/2013 2. pantu, dalībvalstīm attiecībā uz visām jomām, kurām piemēro šo regulu, vajadzētu būt tiesībām noteikt no šīs regulas prasībām atšķirīgas prasības attiecībā uz valsts tipa apstiprinājumu.
Dalībvalstīm valsts tipa apstiprinājuma nolūkā nevajadzētu, pamatojoties uz bremžu veiktspējas funkcionālo drošību, atteikties apstiprināt transportlīdzekļus, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķus tehniskus mezglus, kas atbilst šīs regulas prasībām, izņemot prasības, kas attiecas uz vienas līnijas tipa hidrauliskajiem savienojumiem. Ar šo regulu būtu jāievieš saskaņotas prasības attiecībā uz vienas līnijas tipa hidrauliskajiem savienojumiem, saskaņā ar kurām šādi savienojumi uz ierobežotu laiku varētu tikt pieņemti par atbilstošiem ES tipa apstiprinājuma vajadzībām. Tomēr, tā kā dažām dalībvalstīm ir bijušas stingrākas prasības valsts līmenī, dalībvalstīm būtu jāļauj atteikt piešķirt valsts tipa apstiprinājumus transportlīdzekļu tipiem, kas aprīkoti ar vienas līnijas tipa hidrauliskajiem savienojumiem jau no šīs regulas piemērošanas dienas, ja tās uzskata, ka tas ir saskaņā ar to drošības prasībām valsts līmenī.
(8)
Lai nodrošinātu saskaņotu piemērošanas datumu visiem jaunajiem tipa apstiprinājuma noteikumiem, šī regula būtu jāpiemēro no tās pašas dienas kā Regula (ES) Nr. 167/2013,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
I NODAĻA
PRIEKŠMETS UN DEFINĪCIJAS
1. pants
Priekšmets
Šajā regulā ir noteiktas sīki izstrādātas tehniskās prasības un testēšanas procedūras attiecībā uz funkcionālo drošību, kas skar bremžu veiktspēju, lai varētu veikt lauksaimniecības un mežsaimniecības transportlīdzekļu un šādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku mezglu apstiprināšanu un tirgus uzraudzību saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 167/2013.
2. pants
Definīcijas
Piemēro Regulā (ES) Nr. 167/2013 noteiktās definīcijas. Papildus tām piemēro šādas definīcijas:
1)
“bremžu sistēma” ir to detaļu kopums, kuru funkcija ir pakāpeniski samazināt braucoša transportlīdzekļa ātrumu vai to apstādināt, vai noturēt to stacionārā stāvoklī, ja tas jau ir apstādināts. Sistēma sastāv no vadības ierīces, pārvada un bremzēm;
2)
“darba bremžu sistēma” ir bremžu sistēma, kas ļauj vadītājam kontrolēt transportlīdzekļa kustību un droši, ātri un efektīvi to apstādināt pie jebkāda ātruma un noslodzes, kam transportlīdzeklis apstiprināts, un jebkādā kritumā vai kāpumā;
3)
“pakāpeniska bremzēšana” ir bremzēšana, kad aprīkojuma normālā darbības diapazonā vai nu bremžu iedarbināšanas, vai atbrīvošanas laikā, izpildās visi šādi nosacījumi:
a)
vadītājs var jebkurā laikā ar vadības ierīces palīdzību palielināt vai samazināt bremzēšanas spēku;
b)
bremzēšanas spēks darbojas tajā pašā virzienā, kurā notiek iedarbība uz vadības ierīci (monotonā funkcija);
c)
ir viegli iespējams pietiekami precīzi pielāgot bremzēšanas spēku;
4)
“vadības ierīce” ir ierīce, ko tieši darbina vadītājs, lai pārvadam nodrošinātu enerģiju, kas vajadzīga bremzēšanai vai tās vadīšanai. Minētā enerģija var būt vadītāja muskuļu enerģija vai cita, vadītāja kontrolēta avota enerģija, vai, attiecīgos gadījumos, velkama transportlīdzekļa kinētiskā enerģija, vai šādu dažādu enerģijas veidu kombinācija;
5)
“pārvads” ir to sastāvdaļu kopums, kas atrodas starp vadības ierīci un bremzēm, izņemot vadības līnijas starp traktoriem un velkamajiem transportlīdzekļiem un barošanas līnijas starp traktoriem un velkamajiem transportlīdzekļiem, un tās funkcionāli savieno ar mehāniskiem, hidrauliskiem, pneimatiskiem elektriskiem līdzekļiem vai to kombināciju. Ja bremzēšanas spēku iegūst vai papildina no enerģijas avota, kas ir neatkarīgs no vadītāja, tad enerģijas rezerve sistēmā arī ir pārvada daļa;
6)
“vadības pārvads” ir to pārvada sastāvdaļu kopums, kuras vada bremžu darbību un nepieciešamo enerģijas rezervi(-es);
7)
“enerģijas pārvads” ir to sastāvdaļu kopums, kuras bremzēm piegādā enerģiju, kas vajadzīga to darbībai;
8)
“berzes bremze” ir bremze, kur spēkus rada berze starp divām transportlīdzekļa daļām, kas kustas attiecībā viena pret otru;
9)
“hidrauliskā bremze” ir bremze, kur spēkus rada tāda plūstošas vides darbība, kas atrodas starp divām transportlīdzekļa daļām, kuras kustas attiecībā viena pret otru;
10)
“motorbremze” ir bremze, kur spēkus rada kontrolētas motora bremzēšanas darbības pieaugums, ko pārvada uz riteņiem;
11)
“stāvbremzes sistēma” ir sistēma, kas ļauj noturēt transportlīdzekli stacionārā stāvoklī kāpumā vai kritumā pat vadītāja prombūtnes laikā;
12)
“nepārtraukta bremzēšana” ir sakabinātu transportlīdzekļu bremzēšana, ar iekārtu kurai ir visas šādas īpašības:
a)
viena vadības ierīce, ko vadītājs no savas vietas pakāpeniski iedarbina ar vienu kustību;
b)
enerģiju, ko izmanto sakabināto transportlīdzekļu bremzēšanai, pievada no viena avota;
c)
bremžu iekārta nodrošina vienlaicīgu vai attiecīgi saskaņotu katra sakabināto transportlīdzekļu sastāvā esošā transportlīdzekļa bremzēšanu neatkarīgi no to savstarpējā novietojuma;
13)
“daļēji pārtraukta bremzēšana” ir sakabinātu transportlīdzekļu bremzēšana ar iekārtu, kurai ir visas šādas īpašības:
a)
viena vadības ierīce, ko vadītājs no savas vietas pakāpeniski iedarbina ar vienu kustību;
b)
enerģiju, ko izmanto sakabināto transportlīdzekļu bremzēšanai, pievada no diviem dažādiem avotiem;
c)
bremžu iekārta nodrošina vienlaicīgu vai attiecīgi saskaņotu katra sakabināto transportlīdzekļu sastāvā esošā transportlīdzekļa bremzēšanu neatkarīgi no to savstarpējā novietojuma;
14)
“automātiskā bremzēšana” ir velkama vai velkamu transportlīdzekļu bremzēšana, kas notiek automātiski, ja no transportlīdzekļu sastāva atdalās kāds to veidojošs transportlīdzeklis - tostarp, ja šāda atdalīšanās notiek sakabes lūzuma dēļ -, un neietekmējot pārējo sakabināto transportlīdzekļu bremzēšanas efektivitāti;
15)
“inerces bremzēšana” ir bremzēšana, izmantojot spēkus, ko rada velkamā transportlīdzekļa tuvošanās traktoram;
16)
“neatvienojams pārvads” ir pārvads, kuram jebkurā transportlīdzekļa pārvietošanās laikā piedziņas sistēmā starp transportlīdzekļa motoru un riteņiem un bremžu sistēmā starp bremžu vadības ierīci un riteņiem tiek pievadīts spiediens, spēks vai griezes moments;
17)
“transportlīdzeklis ar kravu” ir līdz tā tehniski pieļaujamajai maksimālajai pilnajai masai piekrauts transportlīdzeklis;
18)
“riteņa slodze” ir ceļa seguma vertikālā statiskā reakcija (spēks) uz riteni saskares laukumā;
19)
“asslodze” ir ceļa seguma vertikālās statiskās reakcijas (spēku) uz ass riteņiem saskares laukumā summa;
20)
“maksimālā statiskā riteņa slodze” ir riteņa statiskā slodze, kas rodas apstākļos, kad transportlīdzeklis ir piekrauts līdz tā tehniski pieļaujamajai maksimālajai pilnajai masai;
21)
“maksimālā statiskā asslodze” ir statiskā asslodze, kas rodas apstākļos, kad transportlīdzeklis ir piekrauts līdz tā tehniski pieļaujamajai maksimālajai pilnajai masai;
22)
“velkams transportlīdzeklis” ir piekabe, kā definēts Regulas (ES) Nr. 167/2013 3. panta 9. punktā, vai maināma velkama iekārta, kā definēts minētās regulas 3. panta 10. punktā;
23)
“ar vilces stieni aprīkots velkams transportlīdzeklis” ir R vai S kategorijas velkams transportlīdzeklis, kam ir vismaz divas asis, no kurām vismaz viena ir vadāma ass, kas ir aprīkots ar jūgierīci, kura var pārvietoties vertikāli attiecībā pret velkamo transportlīdzekli un kas nepārnes būtisku statisko vertikālo slodzi uz traktoru;
24)
“velkams centrālas ass transportlīdzeklis” ir R vai S kategorijas velkams transportlīdzeklis, kuram viena vai vairākas asis atrodas tuvu transportlīdzekļa smaguma centram, kad tas ir vienmērīgi piekrauts tā, ka tikai neliela statiskā vertikālā slodze, kas nepārsniedz 10 % no tās slodzes, kura atbilst velkamā transportlīdzekļa maksimālajai masai, vai 1 000 daN lielai slodzei (atkarībā no tā, kura no tām ir mazāka) tiek pārnesta uz traktoru;
25)
“ar stingu vilces stieni aprīkots velkams transportlīdzeklis” ir R vai S kategorijas velkams transportlīdzeklis, kuram viena ass vai viena asu grupa ir aprīkota ar vilces stieni, kas savas konstrukcijas dēļ pārnes ievērojamu statisko slodzi uz traktoru, un kas neatbilst velkama centrālas ass transportlīdzekļa definīcijai. Transportlīdzekļu sakabei izmantotais savienojums nesastāv no pulkas un seglu iekārtas. Uz stingā savienojuma vilces stieņa var notikt neliela vertikāla kustība. Hidrauliski regulējamu posmotu vilces stieni uzskata par stingu vilces stieni;
26)
“ilgstošas bremzēšanas sistēma” ir papildu bremžu sistēma, kura spēj nodrošināt un uzturēt bremzējošu darbību ilgākā laika posmā bez ievērojama veiktspējas samazinājuma, ietverot vadības ierīci, kas var būt viena ierīce vai vairāku ierīču apvienojums, katru no kurām var vadīt atsevišķi;
27)
“elektroniskas vadības bremžu sistēma” (EBS) ir bremžu sistēma, kuras vadība tiek īstenota, ģenerējot un apstrādājot elektrisko signālu vadības pārvadā un radot elektriskus izejas signālus uz ierīcēm, kas rada iedarbināšanas spēkus, izmantojot uzkrātu vai ģenerētu enerģiju;
28)
“automātiski vadīta bremzēšana” ir tādas kompleksas elektroniskās vadības sistēmas funkcija, kurā, lai radītu transportlīdzekļa palēninājumu ar vadītāja tiešu rīcību vai bez tās, bremžu sistēmas vai noteiktu asu bremzes iedarbina, automātiski izvērtējot informāciju, ko pārraida transportlīdzeklī iebūvētās sistēmas;
29)
“selektīvā bremzēšana” ir tādas kompleksas elektroniskās vadības sistēmas funkcija, kurā atsevišķu bremžu iedarbināšanu veic ar automātiskiem līdzekļiem, kuri transportlīdzekļa palēnināšanu pakārto transportlīdzekļa izturēšanās izmaiņām;
30)
“elektriskā vadības līnija” ir elektriskais savienojums starp diviem transportlīdzekļiem, kas nodrošina sastāvā esoša velkama transportlīdzekļa bremžu vadības funkciju. To veido elektroinstalācija un savienotājs, un tajā ietilpst datu pārraides daļas un elektroenerģijas padeve velkama transportlīdzekļa vadības pārvadam;
31)
“atsperu saspiedes kamera” ir kamera, kurā faktiski tiek radīta spiedienu atšķirība, kas ierosina atsperes saspiešanu;
32)
“hidrostatiskā piedziņa” ir transportlīdzekļa dzinējsistēmas tipa, kurā izmantota hidrostatiska transmisija ar atvērtu vai slēgtu ķēdi, kurā kā energonesējs starp vienu vai vairākiem hidrauliskiem sūkņiem un vienu vai vairākiem hidromotoriem cirkulē šķidrums;
33)
“transportlīdzekļu kompleksas elektroniskās vadības sistēma” ir tāda elektroniskās vadības sistēma, uz kuru attiecas vadības hierarhija, kurā konkrētai augstāka līmeņa elektroniskai vadības funkcijai vai funkcijai, ko veic augstāka līmeņa elektroniskās vadības sistēma, var būt prioritāte pār kādu konkrētu attiecīgās sistēmas vadītu funkciju;
34)
“bremžu pretbloķēšanas sistēma” ir tā darba bremžu sistēmas sastāvdaļa, kura transportlīdzekļa vienam vai vairākiem riteņiem bremzēšanas laikā automātiski kontrolē slīdēšanas pakāpi šī riteņa vai riteņu griešanās virzienā;
35)
“tieši kontrolēts ritenis” ir ritenis, kura bremzēšanas spēku modulē atbilstoši datiem, kurus nosūta vismaz šā riteņa sensors;
36)
“vienas līnijas tipa hidraulisks savienojums” ir bremžu savienojums starp traktoru un velkamo transportlīdzekli, izmantojot vienu hidrauliskā šķidruma līniju.
II NODAĻA
PRASĪBAS, KO PIEMĒRO BREMŽU IEKĀRTĀM UN PIEKABJU BREMŽU SAVIENOJUMIEM
3. pants
Uzstādīšanas un pierādīšanas prasības saistībā ar bremžu veiktspēju
1. Ražotāji aprīko lauksaimniecības un mežsaimniecības transportlīdzekļus ar tādam sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķiem tehniskiem mezgliem, kas ietekmē to bremžu veiktspēju, kas ir konstruēti, izgatavoti un samontēti tā, lai transportlīdzeklis, kas tiek izmantots normālā režīmā un uzturēts saskaņā ar ražotāja norādījumiem, atbilstu 4. līdz 17. pantā paredzētajām sīki izstrādātām tehniskajām prasībām un testēšanas procedūrām.
2. Ražotāji, izmantojot praktiskus demonstrējumu testus, pierāda apstiprinātājai iestādei, ka lauksaimniecības un mežsaimniecības transportlīdzekļi, kas darīti pieejami tirgū, reģistrēti vai tiek nodoti ekspluatācijā Savienībā, atbilst sīki izstrādātajām tehniskajām prasībām un testēšanas procedūrām, kas noteiktas 4. līdz 17. pantā.
3. Ražotāji nodrošina, ka rezerves daļas, kas tiek darītas pieejamas tirgū vai nodotas ekspluatācijā Savienībā, atbilst sīki izstrādātajām tehniskajām prasībām un testēšanas procedūrām, kas noteiktas šajā regulā.
4. Tā vietā, lai nodrošinātu atbilstību šo noteikumu prasībām, ražotājs drīkst informācijas mapē iekļaut sastāvdaļas testēšanas protokolu vai attiecīgu dokumentāciju, kas pierāda sistēmas vai transportlīdzekļa atbilstību ANO EEK Noteikumiem Nr. 13, uz kuriem atsauce norādīta X pielikumā.
5. Tā vietā, lai nodrošinātu atbilstību šo noteikumu prasībām, ražotājs drīkst informācijas mapē iekļaut attiecīgu dokumentāciju, kas pierāda velkamu transportlīdzekļu bremžu pretbloķēšanas sistēmas, ja tāda uzstādīta, atbilstību ANO EEK Noteikumu Nr. 13 19. pielikuma 5. punktam, uz ko atsauce norādīta X pielikumā.
6. Atsauce uz šā panta 4. un 5. punktā minētajām sastāvdaļām un sistēmām tiks iekļauta saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 167/2013 68. pantu pieņemtā īstenošanas aktā.
4. pants
Prasības, kas attiecas uz bremžu iekārtu un piekabju bremžu savienojumu konstrukciju un uzstādīšanu
Testēšanas procedūras un prasības, kas attiecas uz bremžu iekārtu un piekabju bremžu savienojumu konstrukciju un uzstādīšanu, īsteno un verificē saskaņā ar I pielikumu.
5. pants
Prasības, kas attiecas uz bremžu sistēmu un piekabju bremžu savienojumu un ar šādām sistēmām un savienojumiem aprīkotu transportlīdzekļu testēšanu un veiktspēju
Testēšanas procedūras un veiktspējas prasības, kas attiecas uz bremžu sistēmām un piekabju bremžu savienojumiem un ar šādām sistēmām un savienojumiem aprīkotiem transportlīdzekļiem, īsteno un verificē saskaņā ar II pielikumu.
6. pants
Prasības, kas attiecas uz reakcijas laika mērīšanu
Testēšanas procedūras un veiktspējas prasības, kas attiecas uz bremžu iekārtu un piekabju bremžu savienojumu reakcijas laiku, īsteno un verificē saskaņā ar III pielikumu.
7. pants
Prasības, kas attiecas uz bremžu sistēmu un piekabju bremžu savienojumu enerģijas avotiem un enerģijas uzkrāšanas ierīcēm un ar šādiem enerģijas avotiem un enerģijas uzkrāšanas ierīcēm aprīkotiem transportlīdzekļiem
Testēšanas procedūras un veiktspējas prasības, kas attiecas uz bremžu sistēmu un piekabju bremžu savienojumu enerģijas avotiem un enerģijas uzkrāšanas ierīcēm un ar šādiem enerģijas avotiem un enerģijas uzkrāšanas ierīcēm aprīkotiem transportlīdzekļiem, īsteno un verificē saskaņā ar IV pielikumu.
8. pants
Prasības, kas attiecas uz atsperu bremzēm un ar tām aprīkotiem transportlīdzekļiem
Testēšanas procedūras un veiktspējas prasības, kas attiecas uz atsperu bremzēm un ar tām aprīkotiem transportlīdzekļiem, īsteno un verificē saskaņā ar V pielikumu.
9. pants
Prasības, kas attiecas uz stāvbremžu sistēmām, kas aprīkotas ar bremžu cilindru mehānisko bloķētāju
Veiktspējas prasības, kas attiecas uz stāvbremžu sistēmām, kas aprīkotas ar bremžu cilindru mehānisko bloķētāju, verificē saskaņā ar VI pielikumu.
10. pants
Alternatīvas testēšanas prasības transportlīdzekļiem, kuriem I tipa, II tipa vai III tipa testi nav obligāti
1. Nosacījumi, saskaņā ar kuriem I tipa, II tipa vai III tipa testi dažiem transportlīdzekļu tipiem nav obligāti, ir noteikti VII pielikumā.
2. Testēšanas procedūras un veiktspējas prasības, kas attiecas uz transportlīdzekļiem un to bremžu iekārtām, kuriem I tipa, II tipa vai III tipa testi nav obligāti saskaņā ar 1. punktu, īsteno un verificē saskaņā ar VII pielikumu.
11. pants
Prasības, kas attiecas uz inerces bremžu sistēmu, bremžu iekārtu un piekabju bremžu savienojumu un ar šādām sistēmām, iekārtām un savienojumiem aprīkotu transportlīdzekļu testēšanu attiecībā uz bremzēšanu
Testēšanas procedūras un veiktspējas prasības, kas attiecas uz inerces bremžu sistēmu, bremžu iekārtu un piekabju bremžu savienojumu un ar šādām sistēmām, iekārtām un savienojumiem aprīkotu transportlīdzekļu testēšanu attiecībā uz bremzēšanu īsteno un verificē saskaņā ar VIII pielikumu.
12. pants
Prasības, kas attiecas uz transportlīdzekļiem ar hidrostatisko piedziņu un to bremžu iekārtām un bremžu sistēmām
Testēšanas procedūras un veiktspējas prasības, kas attiecas uz transportlīdzekļiem ar hidrostatisko piedziņu un to bremžu iekārtām un bremžu sistēmām, īsteno un verificē saskaņā ar IX pielikumu.
13. pants
Prasības, kas attiecas uz transportlīdzekļu komplekso elektroniskās vadības sistēmu drošības aspektiem
Testēšanas procedūras un veiktspējas prasības, kas attiecas uz transportlīdzekļu komplekso elektroniskās vadības sistēmu drošības aspektiem, īsteno un verificē saskaņā ar X pielikumu.
14. pants
Prasības un testēšanas procedūras, kas attiecas uz bremžu pretbloķēšanas sistēmām un ar tām aprīkotiem transportlīdzekļiem
Testēšanas procedūras un prasības, kas attiecas uz bremžu pretbloķēšanas sistēmām un ar tām aprīkotiem transportlīdzekļiem, īsteno un verificē saskaņā ar XI pielikumu.
15. pants
Prasības, kas attiecas uz transportlīdzekļu ar pneimatisko bremžu sistēmu EBS vai transportlīdzekļu ar datu pārraidi caur ISO 7638 kontaktspraudņa 6. un 7. tapu EBS un ar šādām EBS aprīkotiem transportlīdzekļiem
Testēšanas procedūras un veiktspējas prasības, kas attiecas uz transportlīdzekļu ar pneimatisko bremžu sistēmu EBS vai transportlīdzekļu ar datu pārraidi caur ISO 7638 kontaktspraudņa 6. un 7. tapu EBS un ar šādām EBS aprīkotiem transportlīdzekļiem, īsteno un verificē saskaņā ar XII pielikumu.
16. pants
Prasības, kas attiecas uz vienas līnijas tipa hidrauliskajiem savienojumiem un ar tiem aprīkotiem transportlīdzekļiem
1. Veiktspējas prasības, kas attiecas uz bremžu iekārtu un piekabju bremžu savienojumu vienas līnijas tipa hidrauliskajiem savienojumiem un uz transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar vienas līnijas tipa hidrauliskajiem savienojumiem, ir noteiktas XIII pielikumā.
2. Transportlīdzekļu ražotāji neuzstāda vienas līnijas tipa hidrauliskos savienojumus jauniem T un C kategorijas transportlīdzekļu tipiem pēc 2019. gada 31. decembra un jauniem šo kategoriju transportlīdzekļiem pēc 2020. gada 31. decembra.
III NODAĻA
DALĪBVALSTU PIENĀKUMI
17. pants
Transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisko mezglu tipa apstiprinājums
Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 167/2013 6. panta 2. punktu, sākot ar 2016. gada 1. janvāri, apstiprinātājas iestādes, pamatojoties uz funkcionālo drošību saistībā ar bremžu veiktspēju, neatsakās piešķirt ES tipa apstiprinājumu lauksaimniecības un mežsaimniecības transportlīdzekļu tipiem, kas atbilst šīs regulas prasībām.
Sākot ar 2020. gada 1. janvāri un saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 167/2013 6. panta 2. punktu un šīs regulas 16. pantu, tipa apstiprinātājas iestādes atsakās piešķirt tipa apstiprinājumu T un C kategorijas transportlīdzekļu tipiem, kas aprīkoti ar vienas līnijas tipa hidrauliskajiem savienojumiem.
Sākot ar 2018. gada 1. janvāri, valstu iestādes gadījumā, kad jauni transportlīdzekļi, kas neatbilst Regulai (ES) Nr. 167/2013 un šīs regulas noteikumiem par funkcionālo drošību attiecībā uz bremzēšanas veiktspēju, aizliedz darīt pieejamus tirgū, reģistrēt vai nodot ekspluatācijā šādus transportlīdzekļus.
No 2021. gada 1. janvāra attiecībā uz jauniem T un C kategorijas transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar vienas līnijas tipa hidrauliskajiem savienojumiem, kā noteikts 16. pantā, valstu iestādes aizliedz darīt pieejamus tirgū, reģistrēt vai nodot ekspluatācijā šādus transportlīdzekļus.
18. pants
Transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisko mezglu valsts tipa apstiprinājums
Valsts iestādes neatsakās piešķirt valsts tipa apstiprinājumu transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķa tehniska mezgla tipam ar pamatojumu, kas saistīts ar funkcionālo drošību attiecībā uz bremzēšanas veiktspēju, ja transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķs tehniskais mezgls atbilst šajā regulā noteiktajām prasībām, izņemot prasības, kas attiecas uz vienas līnijas tipa hidrauliskajiem savienojumiem.
IV NODAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
19. pants
Stāšanās spēkā un piemērošana
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2016. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2014. gada 15. oktobrī