SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2014/91/EU
ze dne 23. července 2014,
kterou se mění směrnice 2009/65/ES o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP), pokud jde o činnost depozitářů, zásady odměňování a sankce
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 53 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (3) by měla být změněna, aby zohlednila vývoj na trhu a dosavadní zkušenosti účastníků trhu a orgánů dohledu, a zejména aby řešila rozdíly mezi vnitrostátními předpisy, pokud jde o povinnosti a odpovědnost depozitářů, zásady odměňování a sankce.
(2)
Pro účely řešení potenciálně nepříznivých účinků špatně navržených systémů odměňování na řádné řízení rizik a kontrolu chování jednotlivců při podstupování rizik by měla být pro správcovské společnosti subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) výslovně stanovena povinnost vytvořit a udržovat zásady a postupy odměňování, které jsou v souladu s řádným a účinným řízením rizik, a to pro ty kategorie pracovníků, jejichž pracovní činnosti mají významný dopad na rizikový profil jimi spravovaných SKIPCP. Tyto kategorie pracovníků by měly zahrnovat všechny zaměstnance a jakékoli další pracovníky na úrovni fondu nebo podfondu, kteří přijímají rozhodnutí, spravují fondy a činí skutečná investiční rozhodnutí, osoby, které mají pravomoc ovlivňovat tyto zaměstnance nebo pracovníky, včetně investičních poradců a analytiků, vrcholné vedení a všechny zaměstnance, jejichž celková odměna je řadí do stejné třídy odměňování jako vrcholné vedení a zaměstnance či pracovníky přijímající rozhodnutí. Uvedená pravidla by měla platit rovněž pro investiční společnosti, které neustanovily správcovskou společnost povolenou podle směrnice 2009/65/ES. Tyto zásady a postupy odměňování by se měly přiměřeně uplatňovat na jakoukoli třetí osobu, která vzhledem k výkonu činností, jimiž byla pověřena v souladu s článkem 13 směrnice 2009/65/ES, činí investiční rozhodnutí s dopadem na rizikový profil SKIPCP.
(3)
Za podmínky, že správcovské společnosti SKIPCP a investiční společnosti uplatňují veškeré principy, jimiž se řídí zásady odměňování, by měly mít možnost tyto zásady uplatňovat rozdílně v závislosti na své velikosti, velikosti spravovaných SKIPCP, své vnitřní organizaci a povaze, rozsahu a složitosti jimi vykonávaných činností.
(4)
Zatímco některá opatření musí přijmout vedoucí orgán, je třeba zajistit, aby se v případě, kdy má správcovská společnost nebo investiční společnost v souladu s vnitrostátním právem zřízeny různé orgány pověřené zvláštními funkcemi, požadavky směřující na „vedoucí orgán“ nebo „vedoucí orgán v rámci výkonu dohledu“ vztahovaly rovněž nebo místo toho na tyto orgány, například na valnou hromadu.
(5)
Při uplatňování principů týkajících se řádných zásad a postupů odměňování uvedených v této směrnici by členské státy měly zohlednit principy stanovené v doporučení Komise 2009/384/ES (4), činnost Rady pro finanční stabilitu a závazky skupiny G20 k omezování rizik v odvětví finančních služeb.
(6)
Smluvně zaručená pohyblivá složka odměny by měla být poskytována výjimečně, neboť neodpovídá řádnému řízení rizik ani zásadě odměny za výkon, a měla by být omezena na první rok ve funkci.
(7)
Principy týkající se řádných zásad odměňování by se měly vztahovat i na platby, které SKIPCP hradí správcovským společnostem nebo investičním společnostem.
(8)
Komise se vyzývá, aby analyzovala, jaké společné náklady a výdaje existují v členských státech u retailových investičních produktů a zda je třeba tyto náklady a výdaje dále harmonizovat, a aby svá zjištění předložila Evropskému parlamentu a Radě.
(9)
Na podporu sbližování dohledu při hodnocení zásad a postupů odměňování by měl Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) (dále jen „orgán ESMA“) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (5) zajistit, aby existovaly obecné pokyny pro řádné zásady a postupy odměňování v odvětví správy aktiv. Při vypracovávání těchto obecných pokynů by měl být orgánu ESMA nápomocen Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) (dále jen „orgán EBA“) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (6). Aby nebyla ustanovení o odměňování obcházena, měly by uvedené obecné pokyny rovněž stanovit další vodítka, pokud jde o to, na které osoby se zásady a postupy odměňování vztahují, a pokud jde o přizpůsobení principů odměňování velikosti správcovské společnosti nebo investiční společnosti a velikosti jí spravovaných SKIPCP, její vnitřní organizaci a povaze, rozsahu a složitosti jí vykonávaných činností. Obecné pokyny orgánu ESMA týkající se zásad a postupů odměňování by měly být v rozsahu, v jakém je to možné, a tam kde je to vhodné, uvedeny do souladu s obecnými pokyny pro fondy regulované podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU (7).
(10)
Ustanoveními o odměňování by nemělo být dotčeno plné uplatňování základních práv, které zaručuje Smlouva o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“), Smlouva o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a Listina základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), obecné zásady vnitrostátního smluvního a pracovního práva, příslušné právní předpisy týkající se práv a účasti akcionářů a obecné povinnosti správních orgánů a dozorčích orgánů dotčených společností ani případná práva sociálních partnerů při uzavírání a prosazování kolektivních smluv podle vnitrostátního práva a zvyklostí.
(11)
Aby byla zajištěna nezbytná míra harmonizace příslušných právních a správních požadavků v jednotlivých členských státech, měla by být přijata dodatečná pravidla, jež stanoví úkoly a povinnosti depozitářů, určí, které právní subjekty mohou být jmenovány depozitáři, a vyjasní odpovědnost depozitáře v případě ztráty aktiv SKIPCP v opatrování nebo v případě, že depozitář plní své kontrolní povinnosti nesprávně. Důsledkem takového nesprávného plnění může být ztráta aktiv, ale také ztráta hodnoty aktiv, jestliže například depozitář neučiní příslušná opatření v souvislosti s investicemi, které nejsou v souladu se statutem fondu.
(12)
Je nezbytné jasně stanovit, že SKIPCP by měl jmenovat pouze jednoho depozitáře k vykonávání celkového dohledu nad aktivy SKIPCP. Požadavek, aby byl jmenován pouze jeden depozitář, by měl zajistit, že daný depozitář bude mít přehled o všech aktivech SKIPCP a správci fondu i investoři se v případě problémů s úschovou aktiv nebo výkonem funkcí dohledu budou moci obrátit na jediný subjekt. K úschově aktiv patří jejich opatrování nebo v případě aktiv, která jsou takové povahy, že je není možno mít v opatrování, ověřování vlastnictví těchto aktiv i vedení jejich evidence.
(13)
Při plnění svých úkolů by měl depozitář jednat čestně, spravedlivě, profesionálně, nezávisle a v zájmu SKIPCP a investorů SKIPCP.
(14)
Aby se bez ohledu na formu SKIPCP zajistil harmonizovaný přístup k výkonu povinností depozitářů ve všech členských státech, je nezbytné zavést jednotný seznam kontrolních povinností depozitáře ve vztahu ke SKIPCP s korporátní formou (investiční společnost) a ke SKIPCP se smluvní formou.
(15)
Úkolem depozitáře by mělo být řádné sledování peněžních toků SKIPCP, a zejména zajištění toho, aby peníze investora a peněžní prostředky, které jsou majetkem SKIPCP, byly řádně vloženy na účty zřízené na jméno SKIPCP nebo správcovské společnosti, která jedná jménem SKIPCP, nebo na jméno depozitáře, jenž jedná jménem SKIPCP, u některého ze subjektů uvedených v čl. 18 odst. 1 písm. a), b) a c) směrnice Komise 2006/73/ES (8). Měly by tudíž být přijaty podrobnější předpisy pro sledování toku peněžních prostředků s cílem zajistit účinnou a jednotnou úroveň ochrany investorů. Při ověřování, zda jsou peníze investora vloženy na peněžní účet, by měl depozitář zohlednit zásady stanovené v článku 16 této směrnice.
(16)
Aby se zabránilo podvodným převodům peněžních prostředků, mělo by se stanovit, že žádný peněžní účet spojený s transakcemi SKIPCP nesmí být zřízen bez vědomí depozitáře.
(17)
Každé aktivum, která má depozitář v opatrování pro SKIPCP, by mělo být odlišeno od vlastních aktiv depozitáře a mělo by být v každém okamžiku zřejmé, že patří tomuto SKIPCP. Tento požadavek by měl investorům přinést vyšší úroveň ochrany pro případ, že by depozitář neplnil své závazky.
(18)
Vedle stávající povinnosti bezpečně uschovávat aktiva v majetku SKIPCP by měla být odlišena aktiva, která je možno mít v opatrování, a aktiva, u nichž tomu tak není a kde se místo toho uplatňuje požadavek na vedení evidence a ověřování vlastnictví. Skupina aktiv, které lze mít v opatrování, by měla být zřetelně odlišena, neboť povinnost vrátit ztracená aktiva by se měla uplatnit pouze na tuto konkrétní kategorii aktiv.
(19)
Aktiva, která má depozitář v opatrování, by neměla být tímto depozitářem ani žádnou třetí osobou, která byla pověřena výkonem opatrování, znovuužívána na vlastní účet. Pro znovuužití aktiv na účet SKIPCP by měly být stanoveny určité podmínky.
(20)
Je nezbytné vymezit podmínky pro pověření třetí osoby povinnostmi depozitáře spojenými s úschovou. Pověřování a další pověřování by mělo být objektivně odůvodněno a mělo být podléhat přísným požadavkům z hlediska vhodnosti třetí osoby, která je tímto úkolem pověřována, a z hlediska patřičné dovednosti, péče a opatrnosti, jež by měl depozitář při volbě, jmenování a kontrole této třetí osoby vynaložit. Pro dosažení rovných tržních podmínek a stejně vysoké míry ochrany investorů by měly být tyto podmínky uvedeny do souladu s podmínkami platnými podle směrnice 2011/61/EU. Měla by být přijata ustanovení, která zajistí, aby třetí osoby, které byly pověřeny povinnostmi spojenými s úschovou, měly dostatečné prostředky k plnění svých povinností a aby oddělovaly aktiva SKIPCP.
(21)
Pokud centrální depozitář cenných papírů, jak je vymezen v čl. 2 odst. 1 bodu 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 909/2014 (9), nebo centrální depozitář cenných papírů ze třetí země poskytuje služby provozování systému vypořádání obchodů s cennými papíry, jakož i přinejmenším buď prvotního nahrazení listinných cenných papírů zápisem do příslušné evidence prostřednictvím prvotního odepsání, či poskytování a vedení účtů cenných papírů na nejvyšší úrovni, jak jsou uvedeny v oddílu A přílohy tohoto nařízení, nemělo by být poskytování uvedených služeb tímto centrálním depozitářem ve vztahu k cenným papírům SKIPCP, které tento centrální depozitář prvotně zapíše do příslušné evidence prostřednictvím prvotního odepsání, považováno za pověření výkonem opatrováním. Svěření opatrování cenných papírů SKIPCP centrálnímu depozitáři nebo centrálnímu depozitáři ze třetí země by však za pověření výkonem opatrování považováno být mělo.
(22)
Třetí osobě pověřené úschovou aktiv by mělo být umožněno vést takzvaný souhrnný účet, jako společný oddělený účet pro několik SKIPCP.
(23)
Je-li opatrováním pověřena třetí osoba, je také nezbytné zajistit, aby se na danou třetí osobu vztahovaly zvláštní požadavky týkající se účinné obezřetnostní regulace a dohledu. Navíc by se měly provádět pravidelné vnější audity s cílem ověřit, zda jsou finanční nástroje v moci třetí osoby, která byla opatrováním pověřena.
(24)
Aby se zajistila jednotná vysoká úroveň ochrany investorů, měly by být přijaty předpisy pro výkon činnosti a řízení střetů zájmů, které by se měly vztahovat na všechny situace včetně pověření povinnostmi spojenými s úschovou. Tato pravidla by měla zejména zajistit jasné oddělení úkolů a funkcí depozitáře, SKIPCP a správcovské společnosti nebo investiční společnosti.
(25)
Aby se zajistila vysoká míra ochrany investorů a zaručila přiměřená úroveň obezřetnostní regulace a průběžné kontroly, je nezbytné stanovit taxativní seznam subjektů, které jsou způsobilé vykonávat činnost depozitáře. Tyto subjekty by měly být omezeny na národní centrální banky, úvěrové instituce a jiné právní subjekty, které mají na základě práva členských států povolení vykonávat činnosti depozitářů podle této směrnice, jež podléhají obezřetnostnímu dohledu a požadavkům na kapitálovou přiměřenost, které jsou přinejmenším stejné jako požadavky vypočítané v závislosti na zvoleném přístupu v souladu s článkem 315 nebo 317 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (10), jež mají kapitál přinejmenším ve výši počátečního kapitálu podle čl. 28 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (11) a jež mají sídlo nebo pobočku v domovském členském státě SKIPCP.
(26)
Je nezbytné stanovit a vyjasnit odpovědnost depozitáře SKIPCP za ztrátu finančního nástroje, který má v opatrování. Depozitář by měl být odpovědný za to, že v případě ztráty finančního nástroje, který má v opatrování, vrátí SKIPCP finanční nástroj stejného typu nebo odpovídající částku. Mělo by se stanovit, že depozitář bude zproštěn odpovědnosti za ztrátu aktiv pouze v případě, že může prokázat, že ke ztrátě došlo v důsledku vnějších okolností, jež nebylo možné rozumně ovlivnit a jejichž následkům by se nemohlo zabránit ani při vynaložení veškerého přiměřeného úsilí. V této souvislosti by depozitář neměl mít možnost se odvolávat na některé interní situace, jako je podvodný čin zaměstnance, aby se zprostil odpovědnosti.
(27)
V případě, že depozitář pověří opatrováním třetí osobu a tato třetí osoba ztratí finanční nástroje, které má v opatrování, měl by být za ztrátu odpovědný depozitář. V případě ztráty nástroje v opatrování by měl být depozitář povinen vrátit finanční nástroj stejného typu nebo odpovídající částku i tehdy, pokud ke ztrátě došlo u třetí osoby pověřené opatrováním. Této odpovědnosti by měl být depozitář zproštěn pouze v případě, že může prokázat, že ke ztrátě došlo v důsledku vnějších okolností, jež nebylo možné rozumně ovlivnit a jejichž následkům se nemohlo zabránit ani při vynaložení veškerého přiměřeného úsilí. V této souvislosti by depozitář neměl mít možnost se odvolávat na některé interní situace, jako je podvodný čin zaměstnance, aby se zprostil odpovědnosti. V případě ztráty aktiv depozitářem nebo třetí osobou pověřenou opatrováním by neměla existovat možnost, ať již právní či smluvní, jak jej zprostit odpovědnosti.
(28)
Všichni investoři fondu SKIPCP by měli mít možnost přímo či nepřímo prostřednictvím správcovské společnosti nebo investiční společnosti uplatňovat nároky související s odpovědností svého depozitáře. Možnost požadovat od depozitáře nápravu by neměla záviset na právní formě SKIPCP (korporátní nebo smluvní) ani na právní povaze vztahu mezi depozitářem, správcovskou společností a podílníky. Právo podílníků uplatnit nároky z odpovědnosti depozitáře by nemělo vést ke zdvojování nápravy ani k nerovnému zacházení s podílníky.
(29)
Aniž je dotčena tato směrnice, nemělo by být depozitáři bráněno v tom, aby učinil opatření k zajištění náhrady škod a ztrát SKIPCP nebo jejich podílníkům. Tato opatření by zejména neměla depozitáře zprošťovat jeho odpovědnosti, vést k jejímu přenesení nebo jakékoli změně ani zasahovat do práv investorů, včetně práv požadovat nápravu.
(30)
Dne 12. července 2010 Komise předložila návrh změn směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/9/ES (12) s cílem zajistit vysokou úroveň ochrany investorům SKIPCP, pokud depozitář nemůže splnit své povinnosti. Uvedený návrh je touto směrnicí doplněn upřesněním povinností a rozsahu odpovědnosti depozitářů a třetích osob pověřených povinnostmi spojenými s úschovou.
(31)
Komise se vyzývá, aby analyzovala, v jakých situacích by úpadek depozitáře SKIPCP nebo třetí osoby, která byla pověřena povinnostmi spojenými s úschovou, mohl způsobit podílníkům SKIPCP ztráty, které nelze podle této směrnice nahradit, aby dále analyzovala, jaký druh opatření by mohl být přiměřený k zajištění vysoké úrovně ochrany investorů nezávisle na zprostředkovatelském řetězci mezi investorem a převoditelnými cennými papíry, které jsou daným úpadkem dotčeny, a aby svá zjištění předložila Evropskému parlamentu a Radě.
(32)
Je třeba zajistit, aby pro depozitáře platily stejné požadavky bez ohledu na právní formu SKIPCP. Jednotné požadavky by měly zvýšit právní jistotu, posílit ochranu investorů a přispět k vytvoření rovných tržních podmínek. Komise neobdržela žádné oznámení o tom, že by nějaká investiční společnost využila výjimky z obecné povinnosti svěřit aktiva depozitáři. Proto by měly být požadavky stanovené ve směrnici 2009/65/ES týkající se depozitáře investiční společnosti považovány za bezpředmětné.
(33)
Ačkoliv tato směrnice stanoví minimální soubor pravomocí, jež by příslušné orgány měly mít, tyto pravomoci by měly být vykonávány v rámci celého systému vnitrostátního práva, který zaručuje dodržování základních práv, včetně práva na soukromí. V souvislosti s výkonem těchto pravomocí, které mohou významně zasáhnout do práva na respektování soukromého a rodinného života, obydlí a komunikací, by členské státy měly mít přiměřená a účinná opatření proti jakémukoli zneužití, včetně povolení předem vydaného soudním orgánem dotčeného členského státu tam, kde je to vhodné. Členské státy by měly umožnit příslušným orgánům vykonávat tyto zasahující pravomoci v míře nezbytné pro řádné vyšetření závažných případů, u nichž neexistují rovnocenné prostředky k účinnému dosažení stejného výsledku.
(34)
Existující záznamy telefonních hovorů a záznamy o datovém provozu od SKIPCP, správcovských společností, investičních společností, depozitářů či jiných subjektů, na něž se vztahuje tato směrnice, jakož i existující záznamy o telefonních hovorech a datovém provozu od telekomunikačních operátorů představují klíčový a někdy jediný důkaz, jenž umožňuje jednak odhalit a prokázat porušení vnitrostátního práva provádějícího tuto směrnici, a jednak ověřit, zda SKIPCP, správcovské společnosti, investiční společnosti, depozitáři či jiné subjekty, na něž se vztahuje tato směrnice, dodržují požadavky na ochranu investorů a další požadavky stanovené v této směrnici a v prováděcích opatřeních přijatých na základě této směrnice. Příslušné orgány by proto měly mít možnost vyžadovat existující záznamy telefonních hovorů, elektronické komunikace a záznamy o datovém provozu, které SKIPCP, správcovské společnosti, investiční společnosti, depozitáři či jiné subjekty, na něž se vztahuje tato směrnice, uchovávají.
Přístup k záznamům o telefonních hovorech a datech je nezbytný pro odhalování porušení požadavků stanovených v této směrnici či prováděcích opatřeních a k ukládání sankcí za tato porušení. V zájmu vytvoření rovných podmínek v Unii, pokud jde o přístup k záznamům o telefonních hovorech a k existujícím záznamům o datovém provozu uchovávaným telekomunikačním operátorem nebo k existujícím záznamům telefonních hovorů a datového provozu uchovávaným SKIPCP, správcovskými společnostmi, investičními společnostmi, depozitáři či jinými subjekty, na něž se vztahuje tato směrnice, by měly mít příslušné orgány v souladu s vnitrostátním právem možnost požadovat existující záznamy o telefonních hovorech a existující záznamy o datovém provozu uchovávané telekomunikačním operátorem, pokud to připouští vnitrostátní právo, a existující záznamy telefonních hovorů a datového provozu uchovávané SKIPCP, správcovskými společnostmi, investičními společnostmi, depozitáři či jinými subjekty, na něž se vztahuje tato směrnice, jestliže existuje důvodné podezření, že tyto záznamy, jež se týkají předmětu kontroly nebo vyšetřování, mohou být relevantními podklady k prokázání porušení požadavků stanovených v této směrnici či jejích prováděcích opatření. Přístup k záznamům o telefonních hovorech a datovém provozu uchovávaným telekomunikačním operátorem by neměl zahrnovat obsah telefonní hlasové komunikace.
(35)
Řádný obezřetnostní rámec a rámec pro podnikání ve finančním sektoru by měl spočívat na pevných dohledových, vyšetřovacích a sankčních režimech. Za tímto účelem by příslušné orgány měly mít dostatečné pravomoci jednat a měly by mít možnost využívat spravedlivé, účinné a odrazující sankční režimy za porušení této směrnice. Revize stávajících pravomocí ukládat sankce a jejich praktického uplatňování zaměřená na podporu sbližování sankcí v celém rozsahu dohledových činností byla provedena v rámci sdělení Komise ze dne 8. prosince 2010 o posílení sankčních režimů ve finančním odvětví. Příslušné orgány by měly být oprávněny ukládat peněžité sankce, které jsou dostatečně vysoké na to, aby byly účinné, odrazující a přiměřené, a vyvážily tak prospěch očekávaný z chování, kterým dochází k porušení požadavků této směrnice.
(36)
Ačkoliv nic nebrání členským státům ve stanovení pravidel týkajících se správních sankcí a trestních sankcí v případě týchž porušení, nemělo by se od členských států vyžadovat, aby stanovily správní sankce za porušení této směrnice, na něž se vztahuje vnitrostátní trestní právo. V souladu s vnitrostátním právem by členské státy neměly být povinny uložit správní i trestní sankce za tentýž protiprávní čin, ale měly by mít možnost tak učinit, pokud to jejich vnitrostátní právo umožňuje. Zachováním trestních sankcí namísto správních sankcí za porušení této směrnice by však neměla být omezena či jinak ovlivněna schopnost příslušných orgánů pro účely této směrnice včas spolupracovat s příslušnými orgány v jiných členských státech, mít přístup k informacím a vyměňovat si informace s těmito příslušnými orgány, a to ani po postoupení daného případu porušení příslušným soudním orgánům k trestnímu stíhání. Členské státy by měly mít možnost rozhodnout, že za porušení, na něž se vztahuje vnitrostátní trestní právo, pravidla pro správní sankce nestanoví. Možnost, aby členské státy uložily místo správních sankcí nebo vedle nich trestní sankce, by neměla být využívána k obcházení sankčního režimu stanoveného touto směrnicí.
(37)
Za účelem zajištění konzistentního uplatňování správních sankcí ve všech členských státech by členské státy při určování typu správních sankcí nebo opatření a výše správních peněžitých sankcí měly mít povinnost zajistit, aby jejich příslušné orgány zohledňovaly všechny relevantní okolnosti.
(38)
S cílem posílit odrazující účinek sankcí pro širokou veřejnost a informovat veřejnost o porušeních předpisů, jež mohou narušovat ochranu investorů, by se sankce s výjimkou určitých přesně definovaných okolností měly zveřejňovat. Aby byl zajištěn soulad se zásadou přiměřenosti, měly by být sankce zveřejňovány anonymně, způsobilo-li by uveřejnění sankcí zúčastněným stranám nepřiměřenou škodu.
(39)
Aby mohl orgán ESMA ještě více posílit jednotnost výsledků dohledu v souladu s nařízením (EU) č. 1095/2010, měly by být všechny zveřejněné sankce zároveň hlášeny tomuto orgánu, který by měl rovněž zveřejňovat výroční zprávu o všech uložených sankcích.
(40)
Příslušným orgánům by měly být svěřeny nezbytné vyšetřovací pravomoci a měly by se zavést účinné mechanismy na podporu hlášení potenciálních či skutečných případů porušení předpisů. Informace o potenciálních a skutečných případech porušení předpisů by rovněž měly přispívat k účinnému plnění úkolů orgánu ESMA v souladu s nařízením (EU) č. 1095/2010. Proto by měl také orgán ESMA stanovit komunikační kanály pro hlášení potenciálních a skutečných případů porušení předpisů. Informace o potenciálních a skutečných případech porušení předpisů sdělené orgánu ESMA by měly být použity pouze pro plnění úkolů orgánu ESMA v souladu s nařízením (EU) č. 1095/2010.
(41)
Tato směrnice ctí základní práva a dodržuje zásady uznané v Listině, jak jsou zakotveny ve Smlouvě o fungování EU.
(42)
Pro dosažení cílů této směrnice by měla být Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU. Komisi by měla být zejména svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci, jež stanoví podrobnosti, které je nutné zahrnout do standardní smlouvy mezi depozitářem a správcovskou nebo investiční společností, podmínky pro výkon činnosti depozitáře, včetně typu finančních nástrojů, které by měly být zahrnuty mezi nástroje, jež spravuje depozitář v rámci svých povinností spojených s opatrováním, podmínky, které depozitáře opravňují k opatrování finančních nástrojů, jež jsou vedeny u centrálního depozitáře, podmínky, za nichž by měl depozitář zajišťovat úschovu finančních nástrojů, které jsou emitovány v nominální podobě a vedeny u emitenta nebo notáře, povinnosti depozitářů jednat s patřičnou opatrností, povinnost oddělení, podmínky a okolnosti, za nichž by finanční nástroje v opatrování měly být považovány za ztracené, a co se rozumí vnějšími okolnostmi, jež nebylo možné rozumně ovlivnit a jejichž následkům by se nemohlo zabránit ani při vynaložení veškerého přiměřeného úsilí. Úroveň ochrany investorů stanovená těmito akty v přenesené pravomoci by měla být přinejmenším stejně vysoká jako úroveň stanovená akty v přenesené pravomoci přijatými na základě směrnice 2011/61/EU. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla náležité konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(43)
V rámci celkového přezkumu fungování směrnice 2009/65/ES Komise s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 (13) přezkoumá limity expozic vůči protistranám použitelné u derivátových obchodů, a to se zřetelem k potřebě stanovit náležitou kategorizaci pro tyto limity, tak aby bylo s deriváty, jež mají z hlediska rizik podobné charakteristiky, zacházeno stejně.
(44)
Členské státy se v souladu se společným politickým prohlášením členských států a Komise ze dne 28. září 2011 o informativních dokumentech (14) zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu o jeden či více dokumentů s informacemi o vztahu mezi jednotlivými složkami směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu. V případě této směrnice považuje zákonodárce předložení těchto dokumentů za odůvodněné.
(45)
Jelikož cílů této směrnice, a to zlepšení důvěry investorů v SKIPCP tím, že se rozšíří požadavky na povinnosti a odpovědnost depozitářů, zásady odměňování správcovských společností a investičních společností a zavedou společné normy pro udílení sankcí za nejdůležitější porušení této směrnice, nemůže být uspokojivě dosaženo členskými státy, ale spíše jich může být z důvodů jejího rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedených cílů.
(46)
V souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (15) byl konzultován evropský inspektor ochrany údajů a předložil dne 23. listopadu 2012 (16) své stanovisko.
(47)
Směrnice 2009/65/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 2009/65/ES se mění takto:
1)
V čl. 2 odst. 1 se doplňují nová písmena, která znějí:
„s)
„vedoucím orgánem“ orgán, jenž má ve správcovské společnosti, investiční společnosti či depozitáři nejvyšší rozhodovací pravomoc, která zahrnuje kontrolní i řídící funkci, nebo pouze řídící funkci, jsou-li obě funkce odděleny. Pokud má správcovská společnost, investiční společnost či depozitář v souladu s vnitrostátním právem zřízeny různé orgány se zvláštními funkcemi, vztahují se požadavky stanovené v této směrnice směřující na vedoucí orgán nebo vedoucí orgán v rámci jeho výkonu dohledu rovněž nebo místo něj na ty členy dalších orgánů správcovské společnosti, investiční společnosti nebo depozitáře, jimž příslušné vnitrostátní právní předpisy tyto funkce svěřují;
t)
„finančním nástrojem“ finanční nástroje ve smyslu přílohy I oddílu C směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/65/EU (17).
(17) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/65/EU ze dne 15. května 2014 o trzích finančních nástrojů a o změně směrnic 2002/92/ES a 2011/61/EU (Úř. věst. L 173, 12.6.2014, s. 349).“;" 						
2)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 14a
1. Členské státy vyžadují, aby správcovské společnosti zavedly a uplatňovaly zásady a postupy odměňování, které jsou v souladu s řádným a účinným řízením rizik, toto řízení rizik podporují a také nepovzbuzují k podstupování rizik, která nejsou slučitelná s rizikovým profilem, statutem nebo zakládacími dokumenty jimi spravovaných SKIPCP, ani nenarušují plnění povinnosti správcovské společnosti jednat v nejlepším zájmu SKIPCP.
2. Zásady a postupy odměňování zahrnují pevnou i pohyblivou složku platů a zvláštní penzijní výhody.
3. Zásady a postupy odměňování se vztahují na ty kategorie pracovníků, zahrnující mimo jiné členy vrcholného vedení, zaměstnance odpovědné za činnosti spojené s podstupováním rizik, zaměstnance v kontrolních funkcích a všechny zaměstnance, jimž je vyplácena celková odměna na úrovni příjmů vrcholného vedení nebo zaměstnanců odpovědných za činnosti spojené s podstupováním rizik, jejichž pracovní činnosti mají významný dopad na rizikový profil správcovských společností nebo jimi spravovaných SKIPCP.
4. Orgán ESMA vydá v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1095/2010 příslušným orgánům nebo účastníkům finančního trhu obecné pokyny týkající se osob uvedených v odstavci 3 tohoto článku a uplatňování principů uvedených v článku 14b. V těchto obecných pokynech se zohlední principy řádných zásad odměňování stanovené v doporučení Komice 2009/384/ES (18), velikost správcovské společnosti a jí spravovaného SKIPCP, její vnitřní organizace a povaha, rozsah a složitost jejích činnosti. Při vypracovávání těchto obecných pokynů orgán ESMA úzce spolupracuje s Evropským orgánem dohledu (Evropským orgánem pro bankovnictví) (dále jen „orgán EBA“) zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (19), aby byl zajištěn soulad s požadavky vypracovanými pro jiná odvětví finančních služeb, zejména úvěrové instituce a investiční podniky.
Článek 14b
1. Při vytváření a uplatňování zásad odměňování podle článku 14a dodržují správcovské společnosti následující principy způsobem a v rozsahu, který je přiměřený jejich velikosti, vnitřní organizaci a povaze, rozsahu a složitosti jejich činností:
a)
zásady odměňování jsou v souladu s řádným a účinným řízením rizik, toto řízení rizik podporují a nepovzbuzují k podstupování rizik, která nejsou slučitelná s rizikovým profilem, statutem nebo zakládacími dokumenty SKIPCP, které spravuje správcovská společnost;
b)
zásady odměňování jsou v souladu s obchodní strategií, cíli, hodnotami a zájmy správcovské společnosti a spravovaných SKIPCP a jejich investorů a zahrnují opatření pro předcházení střetům zájmů;
c)
zásady odměňování přijímá vedoucí orgán správcovské společnosti v rámci výkonu dohledu a tento orgán přijímá a nejméně jednou ročně přezkoumává obecné principy zásad odměňování, odpovídá za jejich provádění a na jejich provádění dohlíží. Úkoly uvedené v tomto písmenu provádějí pouze ti členové vedoucí orgánu, kteří v této správcovské společnosti nezastávají žádné výkonné funkce a mají odborné znalosti v oboru řízení rizik a odměňování;
d)
uplatňování zásad odměňování je nejméně jednou ročně podrobeno centrální a nezávislé interní kontrole s cílem ujistit se, zda jsou dodržovány zásady a postupy odměňování přijaté vedoucím orgánem v rámci výkonu dohledu;
e)
zaměstnanci v kontrolních funkcích jsou odměňováni podle míry plnění úkolů souvisejících s jejich funkcemi, nezávisle na výsledcích obchodních útvarů, které kontrolují;
f)
na odměňování výše postavených zaměstnanců odpovědných za řízení rizik a dodržování předpisů dohlíží přímo výbor pro odměňování, pokud existuje;
g)
je-li odměna vázána na výsledky, měla by být celková částka odměny založena na kombinaci posouzení výsledků daného jednotlivce a obchodního útvaru nebo SKIPCP a jejich rizik a posouzení celkových výsledků správcovské společnosti, přičemž při posuzování výsledků daného jednotlivce se přihlíží ke kritériím finanční i nefinanční povahy;
h)
posuzování výsledků je zasazeno do víceletého rámce přiměřeného době držení doporučované investorům SKIPCP spravovaného správcovskou společností, aby se zajistilo, že proces posuzování bude založen na dlouhodobějších výsledcích SKIPCP a s ním spojených investičních rizicích a že skutečně vyplacené výkonnostní složky odměny budou rovnoměrně rozloženy do stejného období;
i)
smluvně zaručená pohyblivá složka odměny je poskytována výjimečně a pouze v souvislosti s náborem nových zaměstnanců a je omezena na první rok zaměstnání;
j)
pevná a pohyblivá složka celkové odměny jsou přiměřeně vyváženy, přičemž pevná složka tvoří dostatečně velkou část celkové odměny, aby umožňovala provádění plně flexibilního systému vyplácení pohyblivé složky odměny, včetně možnosti nevyplacení pohyblivé složky odměny;
k)
platby spojené s předčasným ukončením smlouvy odrážejí výsledky dosažené v průběhu doby a jsou koncipovány tak, aby nebyly odměnou za selhání;
l)
měření výsledků používané jako základ pro výpočet pohyblivých složek odměny nebo celkových pohyblivých složek odměny zahrnuje komplexní mechanismus úprav zohledňující všechny relevantní typy stávajících i budoucích rizik;
m)
v závislosti na právní struktuře SKIPCP a jeho statutu nebo zakládacích dokumentech se sestává podstatná část, nejméně však 50 % pohyblivé složky odměny, z podílových jednotek dotčeného SKIPCP, odpovídající majetkové účasti či nástrojů vázaných na podíly nebo obdobných nepeněžitých nástrojů s rovnocennými motivačními účinky, jako má kterýkoli z nástrojů uvedených v tomto písmenu; pokud ale správa SKIPCP představuje méně než 50 % celkového portfolia spravovaného správcovskou společností, 50 % minimální požadavek se nepoužije.
Nástroje uvedené v tomto písmeni podléhají vhodné „zadržovací“ politice, jejímž účelem je přizpůsobit pobídky zájmům správcovské společnosti, jí spravovaných SKIPCP a investorů SKIPCP. Členské státy nebo jejich příslušné orgány mohou druhy a podobu těchto nástrojů omezit či případně některé nástroje zakázat. Toto písmeno se vztahuje jak na část pohyblivé složky odměny, jež byla v souladu s písmenem n) odložena, tak na část pohyblivé složky odměny, jež odložena nebyla;
n)
výplata podstatné části, nejméně však 40 % pohyblivé složky odměny se odkládá na dobu, která je přiměřená z hlediska doby držení doporučované investorům do SKIPCP a náležitým způsobem odpovídá povaze rizik spojených s příslušným SKIPCP.
Období uvedené v tomto písmeni činí nejméně tři roky; odměna splatná podle odkládacích ustanovení se nevyplácí rychleji, než kdyby byla vyplácena poměrně; v případě pohyblivé složky odměny představující zvlášť vysokou částku se odkládá výplata alespoň 60 % této částky;
o)
pohyblivá složka odměny, včetně části s odloženou splatností, se vyplácí či převádí pouze v případě, že je to udržitelné vzhledem k finanční situaci správcovské společnosti jako celku a odůvodněné vzhledem k výsledkům daného obchodního útvaru, daného SKIPCP a daného jednotlivce.
V případě slabých či záporných finančních výsledků správcovské společnosti nebo daného SKIPCP je obvykle celková pohyblivá složka odměny podstatně snížena, s přihlédnutím ke stávajícím odměnám a k snížením výplat již dříve vydělaných částek, včetně systému malusů nebo zpětného vymáhání částek;
p)
důchodová politika je v souladu s obchodní strategií, cíli, hodnotami a dlouhodobými zájmy správcovské společnosti a jí spravovaných SKIPCP.
Pokud zaměstnanec opustí správcovskou společnost před odchodem do důchodu, správcovská společnost zadrží jeho zvláštní penzijní výhody po dobu pěti let v podobě nástrojů uvedených v písmenu m). Pokud zaměstnanec odejde do důchodu, vyplatí se zvláštní penzijní výhody tomuto zaměstnanci v podobě nástrojů uvedených v písmenu m), s výhradou zadržení po dobu pěti let;
q)
zaměstnanci se musí zavázat, že nebudou používat osobní zajišťovací strategie či pojištění spojené s odměnou či odpovědností, jimiž by mohli ohrozit účinky usměrňování rizik zakotveného v systémech jejich odměňování;
r)
pohyblivá složka odměny není vyplácena s využitím nástrojů či metod, které umožňují obejít požadavky stanovené v této směrnici.
2. V souladu s článkem 35 nařízení (EU) č. 1095/2010 si může orgán ESMA od příslušných orgánů vyžádat informace o zásadách a postupech odměňování uvedených v článku 14a této směrnice.
Orgán ESMA, v úzké spolupráci s orgánem EBA, uvede ve svých obecných pokynech k zásadám odměňování, jak mají být uplatňovány různé odvětvové principy odměňování, které stanoví například směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU (20) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (21), pokud zaměstnanci nebo jiné kategorie pracovníků vykonávají činnost, na kterou se vztahují odlišné odvětvové principy odměňování.
3. Principy stanovené v odstavci 1 se vztahují na všechny druhy benefitů vyplácených správcovskou společností, na veškeré částky vyplácené přímo ze strany SKIPCP, včetně výkonnostních odměn, a na veškeré převody podílových jednotek nebo akcií SKIPCP, a to vyplácených ve prospěch těch kategorií pracovníků včetně vrcholného vedení, zaměstnanců odpovědných za činnosti spojené s podstupováním rizik, zaměstnanců v kontrolních funkcích a všech zaměstnanců, kterým je vyplácena celková odměna, díky níž spadají do příjmové skupiny vrcholného vedení a zaměstnanců odpovědných za činnosti spojené s podstupováním rizik, jejichž činnosti mají podstatný vliv na jejich rizikový profil nebo na rizikový profil SKIPCP, které spravují.
4. Správcovské společnosti, které jsou významné z hlediska své velikosti nebo z hlediska velikosti SKIPCP, které spravují, jakož i z hlediska své vnitřní organizace a povahy, rozsahu a složitosti svých činností, zřídí výbor pro odměňování. Výbor pro odměňování je složen tak, aby mohl kompetentně a nezávisle posuzovat zásady a postupy odměňování a rovněž pobídky vytvořené pro řízení rizik.
Výbor pro odměňování, zřízený, pokud je to vhodné, v souladu s obecnými pokyny orgánu ESMA uvedenými v čl. 14a odst. 4, odpovídá za přípravu rozhodnutí týkajících se odměňování, včetně rozhodnutí, která mají důsledky pro riziko a řízení dotyčné správcovské společnosti nebo SKIPCP a rozhodnutí, která mají být přijata vedoucím orgánem v rámci výkonu dohledu. Výboru pro odměňování předsedá člen vedoucího orgánu, jenž v dotyčné správcovské společnosti nezastává žádnou výkonnou funkci. Členy výboru pro odměňování jsou členové vedoucího orgánu, kteří v dotyčné správcovské společnosti nezastávají žádné výkonné funkce.
Jestliže je vnitrostátními právními předpisy stanoveno, že ve vedoucím orgánu jsou zastoupeni zaměstnanci, je členem výboru pro odměňování jeden nebo více zástupců zaměstnanců. Při přípravě svých rozhodnutí zohlední výbor pro odměňování dlouhodobé zájmy investorů a dalších zúčastněných stran a veřejný zájem.
(18) Doporučení Komise 2009/384/ES ze dne 30. dubna 2009 o politice odměňování v odvětví finančních služeb (Úř. věst. L 120, 15.5.2009, s. 22)." 						
(19) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví), o změně rozhodnutí č. 716/2009/ES a o zrušení rozhodnutí Komise 2009/78/ES (Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 12)." 						
(20) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů a o změně směrnic 2003/41/ES a 2009/65/ES a nařízení (ES) č. 1060/2009 a (EU) č. 1095/2010 (Úř. věst. L 174, 1.7.2011, s. 1)." 						
(21) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 338).“" 						
3)
V čl. 20 odst. 1 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
písemnou smlouvu s depozitářem podle čl. 22 odst. 2;“
4)
Článek 22 se nahrazuje tímto:
„Článek 22
1. Investiční společnost, jakož i správcovská společnost pro každý podílový fond, který spravuje, zajistí, že v souladu s touto kapitolou bude jmenován pouze jeden depozitář.
2. Jmenování depozitáře musí být doloženo písemnou smlouvou.
Tato smlouva upravuje mimo jiné předávání informací nezbytných k tomu, aby mohl depozitář plnit své úkoly ve vztahu k SKIPCP, ke kterému byl jmenován depozitářem, stanovené touto směrnicí a s dalšími příslušnými právními a správními předpisy.
3. Depozitář:
a)
zajišťuje, aby byly prodej, emise, odkup, vyplácení a zrušení podílových jednotek SKIPCP prováděny v souladu s příslušným vnitrostátním právem a statutem fondu nebo zakládacími dokumenty;
b)
zajišťuje, aby hodnota podílových jednotek SKIPCP byla vypočítávána v souladu s příslušným vnitrostátním právem a se statutem fondu nebo zakládacími dokumenty;
c)
plní pokyny správcovské společnosti nebo investiční společnosti, pokud nejsou v rozporu s příslušným vnitrostátním právem nebo se statutem fondu či zakládacími dokumenty;
d)
zajišťuje, aby u operací s aktivy SKIPCP byla protiplnění pro SKIPCP poskytována v obvyklých lhůtách;
e)
zajišťuje, aby byly příjmy SKIPCP využity v souladu s příslušným vnitrostátním právem a se statutem fondu nebo zakládacími dokumenty.
4. Depozitář zajišťuje, aby byly řádně sledovány peněžní toky SKIPCP, a zejména to, aby všechny platby učiněné investory nebo jejich jménem při upisování podílových jednotek SKIPCP byly doručeny a aby veškeré peněžní prostředky SKIPCP byly vloženy na peněžní účty, které:
a)
jsou vedeny na jméno SKIPCP nebo na jméno správcovské společnosti, která jménem SKIPCP jedná, nebo na jméno depozitáře, který jménem SKIPCP jedná;
b)
jsou vedeny u subjektu uvedeného v čl. 18 odst. 1 písm. a), b) a c) směrnice Komise 2006/73/ES (22) a
c)
jsou vedeny v souladu se zásadami stanovenými v článku 16 směrnice 2006/73/ES.
Pokud jsou peněžní účty zřízeny na jméno depozitáře, který jedná jménem SKIPCP, nesmí být na tyto účty vkládány žádné peněžní prostředky subjektu uvedeného v prvním pododstavci písm. b) ani žádné vlastní peněžní prostředky depozitáře.
5. Aktiva SKIPCP musí být dána depozitáři do úschovy takto:
a)
v případě finančních nástrojů, které lze mít v opatrování, depozitář:
i)
má v opatrování veškeré finanční nástroje, které lze zapsat na účet finančních nástrojů vedený v evidenci depozitáře, a veškeré finanční nástroje, které lze depozitáři fyzicky předat;
ii)
zajistí, aby všechny finanční nástroje, které lze zapsat na účet finančních nástrojů vedený v evidenci depozitáře, byly v souladu se zásadami stanovenými v článku 16 směrnice 2006/73/ES v jeho evidenci zapsány na oddělených účtech, které jsou vedeny na jméno SKIPCP, nebo na jméno správcovské společnosti, jež jedná jménem SKIPCP, aby bylo v souladu s příslušnými právními předpisy zřejmé, že nástroje patří neustále danému SKIPCP;
b)
v případě ostatních aktiv depozitář:
i)
ověří, že tato aktiva vlastní SKIPCP nebo správcovská společnost, která jedná jménem SKIPCP, tak, že na základě informací či dokumentů předložených SKIPCP nebo správcovskou společností a na základě dostupných vnějších podkladů posoudí, zda SKIPCP nebo správcovská společnost, která jedná jménem SKIPCP, je vlastníkem aktiv;
ii)
vede v evidenci ta aktiva, u nichž je prokázáno, že jsou ve vlastnictví SKIPCP, nebo správcovské společnosti, která jedná jménem SKIPCP, a průběžně tuto evidenci aktualizuje.
6. Depozitář pravidelně poskytuje správcovské společnosti či investiční společnosti úplný přehled všech aktiv SKIPCP.
7. Aktiva, která má depozitář v opatrování, nesmějí být tímto depozitářem ani žádnou třetí osobou, která byla výkonem opatrování pověřena, znovuužívána na vlastní účet. Znovuužitím se rozumí jakákoli transakce s aktivy, jež jsou v opatrování, mimo jiné převod, zastavení, prodej a zapůjčení.
Aktiva, která má depozitář v opatrování, mohou být znovuužita pouze pokud:
a)
je jejich znovuužití provedeno na účet SKIPCP;
b)
depozitář plní pokyny správcovské společnosti jménem SKIPCP;
c)
se znovuužití uskutečňuje ve prospěch SKIPCP a v zájmu podílníků a
d)
je transakce kryta vysoce kvalitním a likvidním kolaterálem, který SKIPCP obdržel na základě dohody o zpětném převodu finančního kolaterálu po splnění závazku, při kterém dochází k převodu vlastnického práva k finančnímu kolaterálu.
Tržní hodnota kolaterálu musí být vždy přinejmenším rovna tržní hodnotě znovuužitých aktiv zvýšené o přirážku.
8. Členské státy zajistí, aby v případě, že u depozitáře nebo kterékoli třetí osoby nacházející se v Unii, která byla pověřena opatrováním aktiv SKIPCP, dojde k platební neschopnosti, nebyla aktiva SKIPCP, jež jsou v jejich opatrování, k dispozici pro účely rozdělení věřitelům daného depozitáře nebo dané třetí osoby nebo pro účely jejich zpeněžení ve prospěch těchto věřitelů.
(22) Směrnice Komise 2006/73/ES ze dne 10. srpna 2006, kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES, pokud jde o organizační požadavky a provozní podmínky investičních podniků a o vymezení pojmů pro účely zmíněné směrnice (Úř. věst. L 241, 2.9.2006, s. 26).“" 						
5)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 22a
1. Úkoly uvedenými v čl. 22 odst. 3 a 4 nesmí depozitář pověřit třetí osoby.
2. Úkoly uvedenými v čl. 22 odst. 5 může depozitář pověřit třetí osoby pouze za těchto podmínek:
a)
třetí osoby nejsou pověřeny těmito úkoly s cílem vyhnout se požadavkům této směrnice;
b)
depozitář je schopen doložit objektivní důvod pro pověření těmito úkoly;
c)
depozitář při výběru a jmenování třetí osoby, kterou hodlá pověřit plněním některých svých úkolů, jedná s patřičnou dovedností, péčí a opatrností a s patřičnou dovedností, péčí a opatrností rovněž provádí pravidelné kontroly a průběžné sledování třetí osoby, kterou pověřil plněním některých svých úkolů, a jednání této třetí osoby v souvislosti s úkoly, kterými byla pověřena.
3. Úkoly uvedenými v čl. 22 odst. 5 může depozitář pověřit pouze tu třetí osobu, která po celou dobu plnění úkolů, kterými byla pověřena,
a)
má k dispozici odpovídající struktury a odborné znalosti, jež jsou úměrné povaze a složitosti do úschovy daných aktiv SKIPCP nebo správcovské společnosti, která jedná jménem SKIPCP;
b)
pokud jde o činnosti opatrování podle čl. 22 odst. 5 písm. a), trvale podléhá:
i)
účinné obezřetnostní regulaci, včetně minimálních kapitálových požadavků, a účinnému dohledu ze strany příslušných orgánů;
ii)
pravidelnému vnějšímu auditu, který ověřuje, že jsou příslušné finanční nástroje v jejím vlastnictví;
c)
vždy odděluje aktiva klientů depozitáře od svých vlastních aktiv a od aktiv depozitáře tak, aby bylo vždy zřejmé, že daná aktiva patří klientům příslušného depozitáře;
d)
činí všechny nezbytné kroky, aby zajistila, že v případě platební neschopnosti třetí osoby nebudou aktiva SKIPCP, která má tato třetí osoba v opatrování, k dispozici pro účely rozdělení jejím věřitelům nebo zpeněžení v jejich prospěch; a
e)
bez výjimky splňuje obecné povinnosti a dodržuje zákazy stanovené v čl. 22 odst. 2, 5 a 7 a v článku 25.
Bez ohledu na první pododstavec písm. b) bod i), pokud právní předpisy třetí země vyžadují, aby určité finanční nástroje měl v opatrování místní subjekt, a neexistují žádné místní subjekty, které splňují požadavky týkající se pověření stanovené v písmeni b), může depozitář svými úkoly takový místní subjekt pověřit pouze v rozsahu požadovaném podle právních předpisů této třetí země a pouze dokud neexistuje žádný místní subjekt, který požadavky týkající se pověření splňuje, a pouze:
a)
pokud byli investoři příslušného SKIPCP před vložením svých investic řádně informováni o skutečnosti, že je vyžadováno toto pověření, které je nezbytné vzhledem k omezením vyplývajícím z právních předpisů třetí země, a o okolnostech odůvodňujících toto pověření a rizicích s ním spojených;
b)
pokud investiční společnost nebo správcovská společnost jednající jménem SKIPCP daly depozitáři pokyn, aby opatrováním finančních nástrojů pověřil takový místní subjekt.
Třetí osoba může těmito úkoly dále pověřit jinou osobu, pokud jsou splněny stejné požadavky. V takovém případě se na příslušné osoby obdobně použije čl. 24 odst. 2.
4. Pro účely tohoto článku se poskytování služeb, jak je stanoví směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/26/ES (23) prostřednictvím systémů vypořádání obchodů s cennými papíry, jak jsou vymezeny pro účely směrnice 98/26/ES, nebo poskytování podobných služeb systémem vypořádání obchodů s cennými papíry ze třetích zemí nepovažuje za pověření výkonem opatrování.
(23) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/26/ES ze dne 19. května 1998 o neodvolatelnosti zúčtování v platebních systémech a v systémech vypořádání obchodů s cennými papíry (Úř. věst. L 166, 11.6.1998, s. 45).“" 						
6)
Článek 23 se mění takto:
a)
odstavce 2 až 4 se nahrazují tímto:
„2. Depozitářem se rozumí:
a)
národní centrální banka;
b)
úvěrová instituce povolená v souladu se směrnicí 2013/36/EU; nebo
c)
jiný právní subjekt, který může na základě povolení příslušného orgánu podle práva členského státu vykonávat činnosti depozitářů podle této směrnice, podléhá požadavkům na kapitálovou přiměřenost, jež jsou přinejmenším stejné jako požadavky vypočítané v závislosti na zvoleném přístupu v souladu s článkem 315 nebo 317 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (24), a který má kapitál přinejmenším ve výši počátečního kapitálu podle čl. 28 odst. 2 směrnice 2013/36/EU.
Právní subjekt uvedený v prvním pododstavci písm. c) musí podléhat obezřetnostní regulaci a průběžnému dohledu a musí splňovat tyto minimální požadavky:
a)
má infrastrukturu nezbytnou k opatrování finančních nástrojů, které lze zapsat na účet finančních nástrojů vedený v evidenci depozitáře;
b)
má zavedeny vhodné strategie a postupy umožňující zajistit, že on sám i jeho řídící pracovníci a zaměstnanci budou plnit povinnosti podle této směrnice;
c)
má řádné administrativní a účetní postupy, mechanismy vnitřní kontroly, účinné postupy k posouzení rizik a účinná kontrolní a ochranná opatření pro systémy zpracovávání dat;
d)
udržuje a používá účinné organizační a administrativní postupy, aby mohl přijmout veškerá přiměřená opatření k předcházení střetům zájmů;
e)
zajistí, aby o všech jím prováděných službách, činnostech a transakcích, byly vedeny dostatečné záznamy, které příslušnému orgánu umožní plnit své úkoly v oblasti dohledu a provádět donucovací opatření stanovená touto směrnicí;
f)
přijme přiměřená opatření k zajištění nepřetržitého a řádného výkonu svých úkolů depozitáře za využití vhodných a přiměřených systémů, zdrojů a postupů, a to i pro plnění svých úkolů depozitáře;
g)
všichni členové jeho vedoucího orgánu a vrcholného vedení musí mít bez výjimky dostatečně dobrou pověst a dostatečné znalosti, dovednosti a zkušenosti;
h)
vedoucí orgán disponuje dostatečnými kolektivními znalostmi, dovednostmi a zkušenostmi, aby rozuměl činnostem depozitáře, včetně hlavních rizik;
i)
každý člen vedoucího orgánu a vrcholného vedení jedná čestně a bezúhonně.
3. Členské státy určí kategorie institucí uvedených v odst. 2 prvním pododstavci, které jsou způsobilé být depozitářem.
4. Pokud investiční společnosti nebo správcovské společnosti jednající jménem SKIPCP, který spravují, jmenovaly před 18. březnem 2016 depozitářem instituci, která nesplňuje požadavky stanovené v odstavci 2, musí před 18. březnem 2018 jmenovat depozitáře splňujícího uvedené požadavky.
(24) Nařízení Evropského parlamentu a rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 1).“" 						
b)
odstavce 5 a 6 se zrušují.
7)
Článek 24 se nahrazuje tímto:
„Článek 24
1. Členské státy zajistí, aby byl depozitář odpovědný SKIPCP a podílníkům SKIPCP za ztrátu, kterou způsobil on nebo třetí osoba, která byla pověřena opatrováním finančních nástrojů, které jsou v opatrování v souladu s čl. 22 odst. 5 písm. a).
Členské státy zajistí, aby v případě ztráty finančního nástroje svěřeného do opatrování depozitář neprodleně vrátil SKIPCP nebo správcovské společnosti jednající jménem SKIPCP finanční nástroj stejného typu nebo odpovídající částku. Depozitáře nelze činit odpovědným, prokáže-li, že ke ztrátě došlo vlivem vnějších okolností, jež nebylo možné rozumně ovlivnit a jejichž následkům by se nemohlo zabránit ani při vynaložení veškerého přiměřeného úsilí.
Členské státy zajistí, aby depozitář byl SKIPCP a investorům SKIPCP odpovědný rovněž za veškeré další ztráty, které jim vzniknou v důsledku toho, že z nedbalosti nebo úmyslně neplnil řádným způsobem své povinnosti vyplývající z této směrnice.
2. Odpovědnost depozitáře podle odstavce 1 není dotčena pověřením další osoby podle článku 22a.
3. Odpovědnost depozitáře podle odstavce 1 nelze vyloučit nebo omezit smlouvou.
4. Všechny smlouvy, které jsou v rozporu s ustanovením odstavce 3, jsou neplatné.
5. Podílníci SKIPCP mohou uplatnit nároky z odpovědnosti depozitáře přímo, nebo nepřímo prostřednictvím správcovské společnosti nebo investiční společnosti, pokud to nevede ke zdvojování nápravy nebo k nerovnému zacházení s podílníky.“
8)
Článek 25 se nahrazuje tímto:
„Článek 25
1. Žádná společnost nesmí působit jako správcovská společnost a zároveň jako depozitář. Žádná společnost nesmí působit jako investiční společnost a zároveň jako depozitář.
2. Při plnění svých úkolů jednají správcovská společnost a depozitář čestně, spravedlivě, odborně, nezávisle a výhradně v zájmu SKIPCP a jeho investorů. Při plnění svých úkolů jednají investiční společnost a depozitář čestně, spravedlivě, odborně, nezávisle a výhradně v zájmu investorů SKIPCP.
Depozitář nesmí s ohledem na SKIPCP nebo správcovskou společnost, která jedná jménem SKIPCP, vykonávat činnost, při níž může docházet ke střetu zájmů mezi SKIPCP, investory SKIPCP, správcovskou společností a jím samotným, pokud není výkon činnosti depozitáře funkčně a hierarchicky oddělen od ostatních činností, u nichž může hrozit střet zájmů, a pokud nejsou potenciální střety zájmů řádně rozpoznány, řešeny, sledovány a oznamovány investorům SKIPCP.“
9)
Článek 26 se nahrazuje tímto:
„Článek 26
1. Podmínky pro změnu správcovské společnosti a depozitáře a pravidla pro zajištění ochrany podílníků v případě takové změny stanoví zákon nebo statut podílového fondu.
2. Podmínky pro změnu správcovské společnosti a depozitáře a pravidla pro zajištění ochrany podílníků v případě změny stanoví zákon nebo zakládací dokumenty investiční společnosti.“
10)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 26a
Depozitář poskytne svým příslušným orgánům na požádání všechny informace, které získal při plnění svých povinností a které mohou jeho příslušné orgány či příslušné orgány SKIPCP nebo správcovské společnosti potřebovat.
Jsou-li příslušné orgány SKIPCP nebo správcovské společnosti odlišné od příslušných orgánů depozitáře, předají příslušné orgány depozitáře informace, které obdržely, neprodleně příslušným orgánům SKIPCP a správcovské společnosti.
Článek 26b
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 112a, které stanoví:
a)
údaje, které mají být uvedeny v písemné smlouvě podle čl. 22 odst. 2;
b)
podmínky pro výkon činnosti depozitáře podle čl. 22 odst. 3, 4 a 5 včetně:
i)
typů finančních nástrojů, které jsou zahrnuty do rozsahu povinností depozitáře spojených s opatrováním podle čl. 22 odst. 5 písm. a);
ii)
podmínek, za nichž může depozitář plnit své povinnosti spojené s opatrováním finančních nástrojů registrovaných u centrálního depozitáře;
iii)
podmínek, za nichž depozitář zajišťuje v souladu s čl. 22 odst. 5 písm. b) bezpečnou úschovu finančních nástrojů vydaných na jméno a registrovaných u emitenta nebo registrátora;
c)
povinnosti depozitářů jednat s náležitou péčí podle čl. 22a odst. 2 písm. c);
d)
povinnost oddělit aktiva podle čl. 22a odst. 3 písm. c);
e)
kroky, které má učinit třetí osoba podle čl. 22a odst. 3 písm. d);
f)
podmínky a okolnosti, za nichž se finanční nástroje svěřené do opatrování považují pro účely článku 24 za ztracené;
g)
co se rozumí vnějšími okolnostmi podle čl. 24 odst. 1, jež nebylo možné rozumně ovlivnit a jejichž následkům by se nemohlo zabránit ani při vynaložení veškerého přiměřeného úsilí;
h)
podmínky pro plnění požadavku na nezávislost podle čl. 25 odst. 2.“
11)
V článku 30 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„Na investiční společnosti, které nestanovily správcovskou společnost povolenou podle této směrnice, se obdobně použijí články 13, 14, 14a a 14b.“
12)
Oddíl 3 kapitoly V se zrušuje.
13)
Článek 69 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Prospekt musí obsahovat:
a)
buď podrobné informace o aktuálních zásadách odměňování, jejichž součástí jsou mimo jiné popis toho, jak se odměny a benefity vypočítávají, a totožnost osob odpovědných za přiznávání odměn a benefitů, včetně složení výboru pro odměňování, pokud existuje; nebo
b)
shrnutí zásad odměňování a sdělení, že podrobné informace o aktuálních zásadách odměňování, jejichž součástí jsou mimo jiné popis toho, jak se odměny a benefity vypočítávají, a totožnost osob odpovědných za přiznávání odměn a výhod, včetně složení výboru pro odměňování, pokud existuje, jsou k dispozici prostřednictvím internetové stránky (a odkaz na tuto internetovou stránku) a že jejich vyhotovení v papírové podobě bude bezplatně poskytnuto na požádání.“;
b)
v odstavci 3 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Výroční zpráva musí obsahovat:
a)
celkovou výši odměn za účetní období rozdělenou na pevnou a pohyblivou složku odměny vyplacenou správcovskou společností a investiční společností svým zaměstnancům, počet příjemců a případně jakoukoli částku, kterou přímo vyplatil samotný SKIPCP, včetně výkonnostní odměny;
b)
souhrnnou výši odměn rozčleněnou podle kategorií zaměstnanců nebo jiných pracovníků uvedených v čl. 14a odst. 3;
c)
popis toho, jakým způsobem byly vypočteny odměny a benefity;
d)
výsledky přezkumů uvedených v čl. 14b odst. 1 písm. c) a d) včetně veškerých nesrovnalostí, které nastaly;
e)
významné změny v přijatých zásadách odměňování.“
14)
Článek 78 se mění takto:
a)
v odstavci 3 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
označení SKIPCP a příslušného orgánu SKIPCP;“
b)
v odstavci 4 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Klíčové informace pro investory musí rovněž obsahovat sdělení, že podrobné informace o aktuálních zásadách odměňování, jejichž součástí jsou mimo jiné popis toho, jak se odměny a benefity vypočítávají, a totožnost osob odpovědných za přiznávání odměn a benefitů, včetně složení výboru pro odměňování, pokud existuje, jsou k dispozici prostřednictvím internetové stránky (a odkaz na tuto internetovou stránku) a že jejich vyhotovení v papírové podobě bude bezplatně poskytnuto na požádání.“
15)
V čl. 98 odst. 2 se písmeno d) nahrazuje tímto:
„d)
požadovat:
i)
v rozsahu povoleném vnitrostátním právem existující záznamy o datovém provozu uchovávané telekomunikačním operátorem, jestliže existuje důvodné podezření na porušení předpisů a jestliže tyto záznamy mohou být relevantními podklady pro vyšetřování porušení této směrnice;
ii)
existující záznamy telefonních hovorů nebo elektronické komunikace nebo jiné záznamy o datovém provozu, které uchovávají SKIPCP, správcovské společnosti, investiční společnosti, depozitáři či jakékoli jiné subjekty, na něž se vztahuje tato směrnice;“.
16)
Článek 99 se nahrazuje tímto:
„Článek 99
1. Aniž jsou dotčeny dohledové pravomoci příslušných orgánů podle článku 98 a právo členských států stanovit a ukládat trestní sankce, stanoví členské státy pravidla pro správní sankce a jiná správní opatření ukládané společnostem a osobám v případě porušení vnitrostátních předpisů, kterými se provádí tato směrnice, a přijmou veškerá nezbytná opatření pro zajištění toho, aby byla uvedená pravidla uplatňována.
Pokud se členské státy rozhodnou, že nestanoví pravidla pro správní sankce za porušení předpisů, na něž se vztahuje vnitrostátní trestní právo, sdělí Komisi příslušná trestněprávní ustanovení.
Správní sankce a jiná správní opatření musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Do 18. března 2016 oznámí členské státy Komisi a orgánu ESMA právní a správní předpisy, jimiž se provádí tento článek, včetně veškerých relevantních trestněprávních předpisů. Dále Komisi a orgánu ESMA bez zbytečného odkladu oznámí jakékoli následné změny těchto předpisů.
2. Pokud se členské státy v souladu s odstavcem 1 rozhodly, že stanoví trestní sankce pro případ porušení ustanovení, na něž se v uvedeném odstavci odkazuje, zajistí, aby byla k dispozici vhodná opatření, jejichž prostřednictvím budou mít příslušné orgány veškeré nezbytné pravomoci k tomu, aby se spolupracovaly s justičními orgány v rámci jejich jurisdikce a mohly od nich získat příslušné informace týkající se trestního vyšetřování či řízením, které bylo zahájeno z důvodu možného porušení této směrnice, a tyto informace dále poskytly ostatním příslušným orgánům a orgánu ESMA v zájmu naplnění závazku vzájemné spolupráce a spolupráce s orgánem ESMA pro účely této směrnice.
Příslušné orgány mohou též spolupracovat s příslušnými orgány jiných členských států v zájmu snazšího vymáhání peněžitých sankcí.
3. V rámci celkového přezkumu fungování této směrnice Komise nejpozději do 18. září 2017 přezkoumá uplatňování správních a trestních sankcí, a zejména potřebu další harmonizace správních sankcí za porušení požadavků stanovených touto směrnicí.
4. Příslušný orgán může odmítnout vyhovět žádosti o informace či žádosti o spolupráci při vyšetřování pouze za těchto výjimečných okolností, totiž pokud:
a)
by sdělení relevantních informací mohlo nepříznivě ovlivnit bezpečnost dožádaného členského státu, zejména co se týče boje proti terorismu a jiným závažným trestným činům;
b)
vyhovění žádosti pravděpodobně nepříznivě ovlivní vlastní vyšetřování, vymáhání práva či případně trestní vyšetřování;
c)
v souvislosti se stejnými činy a proti stejným osobám bylo již zahájeno soudní řízení před orgány dožádaného členského státu; nebo
d)
v dožádaném členském státě byl již vydán pravomocný rozsudek ve vztahu k těmto osobám za stejné činy.
5. Členské státy zajistí, aby v případech, kdy SKIPCP, správcovským společnostem, investičním společnostem nebo depozitářům vznikají povinnosti, mohly být v případě porušení vnitrostátních předpisů, kterými se provádí tato směrnice, uloženy v souladu s vnitrostátním právem správní sankce nebo jiná správní opatření členům vedoucího orgánu a jiným fyzickým osobám odpovědným za porušení předpisů podle vnitrostátního práva.
6. Členské státy v souladu s vnitrostátním právem zajistí, aby ve všech případech uvedených v odstavci 1 správní sankce a jiná správní opatření, jež mohou být uloženy, zahrnovaly alespoň:
a)
veřejné prohlášení uvádějící odpovědnou osobu a povahu porušení předpisů;
b)
příkaz požadující, aby odpovědná osoba jednání ukončila a aby takové jednání neopakovala;
c)
v případě správcovské společnosti nebo SKIPCP, pozastavení platnosti nebo odnětí povolení SKIPC nebo správcovské společnosti;
d)
dočasný nebo v případě opakovaného závažného porušení předpisů trvalý zákaz výkonu vedoucí funkce ve správcovské společnosti či investiční společnosti nebo jiných takových společnostech uložený členovi vedoucího orgánu těchto společností nebo jiné fyzické osobě, která nese odpovědnost;
e)
v případě právnické osoby maximální správní peněžitou sankci ve výši nejméně 5 000 000 EUR nebo v členských státech, jejichž měnou není euro, v odpovídající hodnotě ve vnitrostátní měně ke dni 17. září 2014 nebo 10 % jejího celkového ročního obratu podle poslední dostupné účetní závěrky schválené vedoucím orgánem; je-li právnická osoba mateřským podnikem nebo dceřiným podnikem mateřského podniku, který je povinen sestavovat konsolidovanou účetní závěrku podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU (25), je příslušným celkovým ročním obratem celkový roční obrat nebo odpovídající druh příjmů podle příslušných ustanovení unijního práva v oblasti účetnictví vyplývající z poslední dostupné konsolidované účetní závěrky schválené vedoucím orgánem vrcholného mateřského podniku;
f)
v případě fyzické osoby maximální správní peněžitou sankci ve výši nejméně 5 000 000 EUR nebo v členských státech, jejichž měnou není euro, v odpovídající hodnotě ve vnitrostátní měně ke dni 17. září 2014; nebo
g)
coby alternativa k písmenům e) a f) maximální správní peněžitou sankci ve výši nejméně dvojnásobku prospěchu, který byl porušením předpisů získán, pokud lze tento prospěch stanovit, a to i v případě, že tato částka převyšuje maximální částky stanovené v písmenech e) a f).
7. Členské státy mohou v souladu s vnitrostátním právem zmocnit příslušné orgány k ukládání dalších druhů sankcí vedle těch, které jsou uvedeny v odstavci 6, nebo k ukládání peněžitých sankcí převyšujících částky uvedené v odst. 6 písm. e), f) a g).
(25) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU ze dne 26. června 2013 o ročních účetních závěrkách, konsolidovaných účetních závěrkách a souvisejících zprávách některých forem podniků, o změně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES a o zrušení směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS (Úř. věst. L 182, 29.6.2013, s. 19).“" 						
17)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 99a
Členské státy zajistí, aby v jejich právních a správních předpisech provádějících tuto směrnici byly sankce, zejména pokud:
a)
činnosti SKIPCP jsou vykonávány bez uděleného povolení, což znamená porušení článku 5;
b)
správcovská společnost vykonává svou činnost bez předchozího udělení povolení, což znamená porušení článku 6;
c)
investiční společnost vykonává svou činnost bez předchozího povolení, což znamená porušení článku 27;
d)
dojde k přímému či nepřímému nabytí kvalifikované účasti ve správcovské společnosti nebo nabyvatel kvalifikovanou účast ve správcovské společnosti dále zvýší tak, že jeho podíl na hlasovacích právech nebo kapitálový podíl dosáhne či přesáhne 20 %, 30 % nebo 50 % anebo se správcovská společnost stane jeho dceřiným podnikem (dále jen „navrhované nabytí“), aniž by o tom byly písemně informovány příslušné orgány správcovské společnosti, ve které zamýšlí kvalifikovanou účast nabýt nebo zvýšit, což znamená porušení čl. 11 odst. 1;
e)
dojde k přímému nebo nepřímému zcizení kvalifikované účasti ve správcovské společnosti nebo snížení kvalifikované účasti tak, že poměr hlasovacích práv nebo kapitálový podíl poklesne pod 20 %, 30 % anebo 50 % anebo tak, že správcovská společnost přestane být dceřiným podnikem, aniž by o tom byly písemně informovány příslušné orgány, což znamená porušení čl. 11 odst. 1;
f)
správcovská společnost získala povolení na základě nepravdivého prohlášení nebo pomocí jakýchkoli jiných protiprávních prostředků, což znamená porušení čl. 7 odst. 5 písm. b);
g)
investiční společnost získala povolení na základě nepravdivého prohlášení nebo pomocí jakýchkoli jiných protiprávních prostředků, což znamená porušení čl. 29 odst. 4 písm. b);
h)
správcovská společnost, když se dozvěděla o nabytí či zcizení účasti na svém kapitálu, které způsobuje nárůst nebo pokles účasti nad nebo pod některou z prahových hodnot uvedených v čl. 11 odst. 1 směrnice 2014/65/EU, neinformuje příslušné orgány o tomto nabytí či zcizení, což znamená porušení čl. 11 odst. 1 této směrnice;
i)
správcovská společnost neinformuje alespoň jednou ročně příslušný orgán o totožnosti akcionářů a členů s kvalifikovanou účastí a o velikosti těchto účastí, což znamená porušení čl. 11 odst. 1;
j)
správcovská společnost nedodržuje postupy a opatření, které jí ukládají vnitrostátní předpisy provádějící čl. 12 odst. 1 písm. a);
k)
správcovská společnost neplní požadavky týkající se její struktury a organizace, které jí ukládají vnitrostátní předpisy provádějící čl. 12 odst. 1 písm. b);
l)
investiční společnost nedodržuje postupy a opatření, které jí ukládají vnitrostátní předpisy provádějící článek 31;
m)
správcovská společnost nebo investiční společnost při pověření třetích osob svými úkoly neplní požadavky, které jí ukládají vnitrostátní předpisy provádějící články 13 a 30;
n)
správcovská společnost nebo investiční společnost nedodržuje pravidla jednání, která jsou jí uložena v souladu s vnitrostátními předpisy provádějícími články 14 a 30;
o)
depozitář neplní své úkoly, které mu ukládají vnitrostátní předpisy provádějící čl. 22 odst. 3 až 7;
p)
investiční společnost nebo správcovská společnost pro každý podílový fond, který spravuje, opakovaně neplní povinnosti týkající se investiční politiky SKIPCP stanovené vnitrostátními předpisy provádějícími kapitolu VII;
q)
správcovská společnost nebo investiční společnost neuplatňuje postup pro řízení rizik a postupy pro přesný a nezávislý odhad hodnoty OTC derivátů stanovené vnitrostátními předpisy provádějícími čl. 51 odst. 1;
r)
investiční společnost nebo správcovská společnost pro každý podílový fond, který spravuje, opakovaně neplní povinnosti týkající se poskytování informací investorům, které jí ukládají vnitrostátní předpisy provádějící články 68 až 82;
s)
správcovská společnost nebo investiční společnost, jež uvádí podílové jednotky SKIPCP, který spravuje, na trh v jiném než domovském členském státu SKIPCP, nesplní oznamovací povinnost stanovenou v čl. 93 odst. 1.
Článek 99b
1. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány zveřejňovaly každé rozhodnutí o uložení správní sankce nebo opatření za porušení vnitrostátních předpisů provádějících tuto směrnici, proti němuž již není možné podat odvolání, na svých oficiálních internetových stránkách bez zbytečného odkladu poté, co byla o tomto rozhodnutí informována osoba, jíž byla sankce nebo opatření uloženy. Při zveřejnění se uvedou alespoň informace o druhu a povaze porušení předpisů a totožnost odpovědných osob. Tato povinnost se nevztahuje na rozhodnutí ukládající opatření vyšetřovací povahy.
Pokud však má příslušný orgán na základě individuálního posouzení přiměřenosti zveřejnění totožnosti právnických osob nebo osobních údajů fyzických osob za to, že by zveřejnění těchto údajů bylo nepřiměřené, nebo pokud by zveřejnění ohrozilo stabilitu finančních trhů nebo probíhající vyšetřování, zajistí členské státy, aby příslušné orgány provedly jednu z těchto možností:
a)
zveřejnění rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření odložily, dokud důvody pro nezveřejnění nepominou;
b)
rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření zveřejnily anonymně a způsobem, který je v souladu s vnitrostátním právem, pokud toto anonymní zveřejnění zajistí skutečnou ochranu dotyčných osobních údajů; nebo
c)
rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření nezveřejnily, pokud se má za to, že možnosti uvedené v písmenech a) a b) dostatečně nezajišťují,
i)
že nebude ohrožena stabilita finančních trhů;
ii)
přiměřenost zveřejňování takových rozhodnutí ve vztahu k opatřením, jež jsou považována za méně významná.
V případě rozhodnutí zveřejnit sankci nebo opatření anonymně může být zveřejnění příslušných údajů o přiměřenou dobu odloženo, pokud se předpokládá, že důvody pro anonymní zveřejnění po uplynutí této doby pominou.
2. Příslušné orgány informují orgán ESMA o všech uložených správních sankcích, které nebyly zveřejněny v souladu s odst. 1 druhým pododstavcem písm. c), i o jakémkoli případném odvolání, které vůči nim bylo podáno, a o výsledku tohoto odvolání. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány obdržely informace a konečné rozhodnutí ve věci uložení jakýchkoli trestních sankcí a předaly je orgánu ESMA. Orgán ESMA vede centrální databázi oznámených sankcí výhradně pro účely výměny informací mezi příslušnými orgány. Tato databáze se zpřístupní pouze příslušným orgánům a aktualizuje se na základě informací poskytnutých příslušnými orgány.
3. Je-li rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření předmětem odvolání k příslušnému soudnímu či jinému orgánu, příslušné orgány rovněž tuto informaci neprodleně zveřejní na svých oficiálních internetových stránkách, stejně jako veškeré následné informace týkající se výsledku takového odvolání. Je zveřejněno i jakékoliv rozhodnutí, kterým se ruší předchozí rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření.
4. Příslušné orgány zajistí, aby jakékoli zveřejnění v souladu s tímto článkem na jejich oficiálních internetových stránkách zůstalo po dobu nejméně pěti let od zveřejnění. Osobní údaje uvedené v rámci zveřejnění se ponechají na oficiálních internetových stránkách příslušného orgánu pouze po dobu, která je nezbytně nutná v souladu s platnými pravidly pro ochranu údajů.
Článek 99c
1. Členské státy zajistí, aby při určování druhu správních sankcí či opatření a výše správních peněžitých sankcí příslušné orgány zajistily, že tyto sankce jsou účinné přiměřené a odrazující, a zohlednily přitom všechny relevantní okolnosti, v příslušných případech včetně:
a)
závažnosti a doby trvání porušení předpisů;
b)
míry odpovědnosti dotyčné osoby odpovědné za porušení předpisů;
c)
finanční situace osoby odpovědné za porušení předpisů, vyplývající například z celkového obratu v případě právnické osoby nebo z ročního příjmu v případě fyzické osoby;
d)
výše zisků, které osoba odpovědná za porušení předpisů získala, nebo ztrát, kterým předešla, škody způsobené jiným osobám a případně škody týkající se fungování trhů nebo ekonomiky jako takové, pokud je možné je stanovit;
e)
míry spolupráce osoby odpovědné za porušení předpisů s příslušným orgánem;
f)
předchozích porušení předpisů ze strany osoby odpovědné za porušení;
g)
opatření přijatých po porušení předpisů osobu odpovědnou za porušení předpisů s cílem zabránit jeho opakování.
2. Při výkonu svých pravomocí ukládat sankce podle článku 99 příslušné orgány úzce spolupracují s cílem zajistit, aby uplatňování dohledových a vyšetřovacích pravomocí a správních sankcí dosáhlo výsledků v souladu s cíli této směrnice. V souladu s článkem 101 rovněž koordinují svůj postup, aby se vyhnuly případnému zdvojování a překrývání činností při uplatňování dohledových a vyšetřovacích pravomocí a správních sankcí a opatření v rámci přeshraničních případů.
Článek 99d
1. Členské státy zavedou účinné a spolehlivé mechanismy na podporu hlášení potenciálních nebo skutečných případů porušení vnitrostátních předpisů provádějících tuto směrnici příslušným orgánům, včetně bezpečných komunikačních kanálů pro hlášení těchto případů porušení předpisů.
2. Mechanismy uvedené v odstavci 1 musí zahrnovat alespoň:
a)
zvláštní postupy pro přijímání hlášení o případech porušení předpisů a jejich následné vyřízení;
b)
vhodnou ochranu pro zaměstnance investičních společností, správcovských společností a depozitářů, kteří případy porušení předpisů uvnitř těchto subjektů nahlásí, alespoň před odvetou, diskriminací nebo dalšími druhy nespravedlivého zacházení;
c)
ochranu osobních údajů týkajících se osoby, která ohlásí porušení předpisů, i fyzické osoby, která je údajně odpovědná za porušení předpisů, v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (26);
d)
jasná pravidla, která zajistí ve všech případech důvěrnost osoby, která ohlásí porušení předpisů, ledaže je zveřejnění vyžadováno vnitrostátním právem v souvislosti s dalším vyšetřováním nebo následným soudním řízením.
3. Orgán ESMA stanoví jeden nebo více bezpečných komunikačních kanálů pro hlášení případů porušení vnitrostátních předpisů, kterými se provádí tato směrnice. Zajistí, aby byly tyto komunikační kanály v souladu s odst. 2 písm. a) až d).
4. Členské státy zajistí, aby hlášení ze strany zaměstnanců investičních společností, správcovských společností a depozitářů podle odstavce 1 a 3 nebyla považována za porušení zákazu zveřejňování informací uloženého smlouvou nebo právními či správními předpisy a aby osobě, která oznámení učinila, nevznikla v souvislosti s tímto oznámením žádná odpovědnost.
5. Členské státy požadují, aby měly správcovské společnosti, investiční společnosti a depozitáři pro své zaměstnance zavedeny vhodné postupy pro interní hlášení případů porušení prostřednictvím zvláštního, nezávislého a samostatného komunikačního kanálu.
Článek 99e
1. Příslušné orgány poskytnou každoročně orgánu ESMA souhrnné informace týkající se všech sankcí a opatření uložených v souladu s článkem 99. Orgán ESMA tyto informace zveřejní ve své výroční zprávě.
2. Pokud příslušný orgán zveřejnil správní sankce nebo opatření, oznámí tuto skutečnost zároveň orgánu ESMA. V případě, že se zveřejněná sankce nebo opatření týkají správcovské společnosti nebo investiční společnosti, orgán ESMA vloží odkaz na zveřejněnou sankci nebo opatření do seznamu správcovských společností zveřejněného podle čl. 6 odst. 1.
3. Orgán ESMA vypracuje návrhy prováděcích technických norem pro určení postupů a forem předkládání informací uvedených v tomto článku.
Orgán ESMA předloží návrhy prováděcích technických norem Komisi do 18. září 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
(26) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31).“" 						
18)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 104a
1. Pro zpracování osobních údajů prováděné v členských státech na základě této směrnice použijí členské státy směrnici 95/46/ES.
2. Na zpracovávání osobních údajů prováděné podle této směrnice orgánem ESMA se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (27).
(27) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1).“" 						
19)
V čl. 12 odst. 3, čl. 14 odst. 2, čl. 43 odst. 5, čl. 51 odst. 4, čl. 60 odst. 6, čl. 61 odst. 3, čl. 62 odst. 4, čl. 64 odst. 4, čl. 75 odst. 4, čl. 78 odst. 7, čl. 81 odst. 2, čl. 95 odst. 1 a článku 111 se slova „v souladu s čl. 112 odst. 2, 3 a 4 a za podmínek stanovených v článcích 112a a 112b“ nahrazují slovy „v souladu s článkem 112a“.
20)
V článku 50a se slova „s článkem 112a a za podmínek stanovených v článcích 112b a 112c“ nahrazují slovy „v souladu s článkem 112a“.
21)
V čl. 52 odst. 4 třetím pododstavci se slova „v čl. 112 odst. 1“ nahrazují slovy „v článku 112“.
22)
Článek 112 se nahrazuje tímto
„Článek 112
Komisi je nápomocen Evropský výbor pro cenné papíry, zřízený rozhodnutím Komise 2001/528/ES (28).
(28) Rozhodnutí Komise 2001/528/ES ze dne 6. června 2001 o zřízení Evropského výboru regulátorů trhů s cennými papíry (Úř. věst L 191, 13.7.2001, s. 45)“;" 						
23)
Článek 112a se nahrazuje tímto:
„Článek 112a
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článcích 12, 14, 43, 60, 61, 62, 64, 75, 78, 81, 95 a 111 je svěřena Komisi na dobu čtyř let od 4. ledna 2011.
Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 26b je svěřena Komisi na dobu čtyř let od 17. září 2014.
Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 50a je svěřena Komisi na dobu čtyř let od 21. července 2011.
Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 51 je svěřena Komisi na dobu čtyř let od 20. června 2013.
Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději šest měsíců před uplynutím těchto čtyřletých období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitku proti tomuto prodloužení nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článcích 12, 14, 26b, 43, 50a, 51, 60, 61, 62, 64, 75, 78, 81, 95 a 111 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků 12, 14, 26b, 43, 50a, 51, 60, 61, 62, 64, 75, 78, 81, 95 a 111 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.“
24)
Článek 112b se zrušuje.
25)
V příloze I se bod 2 seznamu A nahrazuje tímto:
„2.
Údaje týkající se depozitáře:
2.1.
totožnost depozitáře SKIPCP a popis jeho povinností a střetů zájmů, které mohou vzniknout;
2.2.
popis úkolů spojených s úschovou, kterými depozitář pověřil třetí osobu, seznam pověřených a dále pověřených osob pověřenou osobou a uvedení všech střetů zájmů, které mohou na základě tohoto pověření vzniknout;
2.3.
sdělení, že aktuální informace týkající se bodů 2.1 a 2.2 se investorům poskytnou na požádání.“
Článek 2
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 18. března 2016. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
Členské státy použijí právní a správní předpisy uvedené v prvním pododstavci ode dne 18. března 2016. Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 23. července 2014.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2014/91/ES
(2014. gada 23. jūlijs),
ar ko groza Direktīvu 2009/65/EK par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU) attiecībā uz depozitārija funkcijām, atlīdzības politikas nostādnēm un sankcijām
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 53. panta 1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu (1),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/65/EK (3) būtu jāgroza, lai ņemtu vērā tirgus norises un tirgus dalībnieku un uzraudzības iestāžu līdz šim gūto pieredzi, jo īpaši, lai novērstu neatbilstības starp valstu noteikumiem attiecībā uz depozitāriju pienākumiem un atbildību, atlīdzības politiku un sankcijām.
(2)
Lai novērstu nepilnīgi izstrādātu atlīdzības sistēmu iespējamo kaitīgo ietekmi uz pareizu riska pārvaldību un indivīdu riska lēmumu kontroli, būtu jāuzliek par skaidru pienākumu pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu (PVKIU) pārvaldības sabiedrībām attiecībā uz to darbinieku kategorijām, kuru profesionālā darbība būtiski ietekmē to PVKIU riska profilu, kurus tās pārvalda, izveidot un uzturēt tādas atlīdzības politikas nostādnes un prakses, kas ir saskaņā ar pareizu un efektīvu riska pārvaldību. Minēto darbinieku kategorijās būtu jāiekļauj visi fonda vai apakšfonda līmeņa darbinieki un citi personāla locekļi, kas ir lēmumu pieņēmēji, fonda pārvaldnieki un personas, kuras pieņem reālus lēmumus par ieguldījumiem, personas, kas ir pilnvarotas ietekmēt šādus darbiniekus vai citus personāla locekļus, tostarp ieguldījumu padomdevēji un analītiķi, augstākā vadība un visi darbinieki, kuri to kopējās atlīdzības dēļ ir tajā pašā atlīdzības grupā kā augstākā vadība un lēmumu pieņēmēji. Minētie noteikumi būtu jāpiemēro arī ieguldījumu sabiedrībām, kuras nav iecēlušas pārvaldības sabiedrību, kas pilnvarota atbilstīgi Direktīvai 2009/65/EK. Minētās atlīdzības politikas nostādnes un prakses būtu jāpiemēro samērīgā veidā jebkurai trešai personai, kas pieņem ieguldījumu lēmumus, kuri ietekmē PVKIU riska profilu to funkciju dēļ, kas deleģētas saskaņā ar Direktīvas 2009/65/EK 13. pantu.
(3)
Ar noteikumu, ka PVKIU pārvaldības sabiedrības un ieguldījumu sabiedrības piemēro visus principus, ar ko nosaka atlīdzības politikas nostādnes, tām būtu jāspēj piemērot minētās politikas nostādnes dažādi, ņemot vērā savu lielumu, to PVKIU lielumu, kuras tās pārvalda, savu iekšējo organizāciju un darbību raksturu, mērogu un sarežģītību.
(4)
Lai gan dažas darbības ir jāveic vadības struktūrai, būtu jānodrošina, ka tad, ja saskaņā ar valsts tiesību aktiem pārvaldības sabiedrībai vai ieguldījumu sabiedrībai ir dažādas struktūras ar konkrētām piešķirtām funkcijām, prasības attiecībā uz vadības struktūru vai vadības struktūru, kas veic uzraudzības funkcijas, būtu jāpiemēro arī - vai to vietā - minētajām struktūrām, piemēram, kopsapulcei.
(5)
Piemērojot pareizas atlīdzības politikas principus un praksi, kas noteikti šajā direktīvā, dalībvalstīm būtu jāņem vērā principi, kas izklāstīti Komisijas Ieteikumā 2009/384/EK (4), Finanšu stabilitātes padomes darbs un G20 saistības par riska samazināšanu finanšu pakalpojumu nozarē.
(6)
Garantētai mainīgai atlīdzībai vajadzētu būt izņēmumam, jo tā neatbilst pareizai riska pārvaldībai vai principam “samaksa par rezultātiem”, un tā būtu jāierobežo, attiecinot tikai uz darbības pirmo gadu.
(7)
Pareizu atlīdzības politikas nostādņu principi būtu jāpiemēro arī maksājumiem, ko no PVKIU veic pārvaldības sabiedrībām vai ieguldījumu sabiedrībām.
(8)
Komisija tiek aicināta analizēt, kādas ir privāto ieguldījumu produktu kopējās izmaksas un izdevumi dalībvalstīs un vai turpmāka šo izmaksu un izdevumu saskaņošana ir nepieciešama, kā arī iesniegt savus secinājumus Eiropas Parlamentam un Padomei.
(9)
Lai veicinātu atlīdzības politikas nostādņu un prakšu novērtējuma uzraudzības konverģenci, Eiropas Uzraudzības iestādei (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādei) (EVTI), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1095/2010 (5), būtu jānodrošina, ka aktīvu pārvaldības nozarē pastāv pamatnostādnes pareizas atlīdzības politikas nostādnēm un praksēm. Eiropas Uzraudzības iestādei (Eiropas Banku iestādei) (EBI), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (6), būtu jāpalīdz EVTI šādu pamatnostādņu izstrādē. Lai novērstu atlīdzības noteikumu apiešanu, ar šīm pamatnostādnēm būtu jāsniedz arī sīkāki norādījumi par personām, uz kurām attiecas atlīdzības politikas nostādnes un prakse, un par atlīdzības principu pielāgošanu pārvaldības sabiedrības vai ieguldījumu sabiedrības lielumam, to PVKIU lielumam, kurus tās pārvalda, to iekšējai organizācijai un darbību raksturam, mērogam un sarežģītībai. EVTI izstrādātās pamatnostādnes atlīdzības politikas nostādnēm un praksēm attiecīgā gadījumā būtu, cik vien iespējams, jāsaskaņo ar pamatnostādnēm attiecībā uz fondiem, ko regulē saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2011/61/ES (7).
(10)
Atlīdzības noteikumiem nebūtu jāskar tas, ka pilnībā tiek ievērotas Līgumā par Eiropas Savienību (LES), Līgumā par Eiropas Savienības darbību (LESD) un Eiropas Savienības Pamattiesību hartā garantētās pamattiesības, valsts līgumtiesību un darba tiesību vispārējie principi, piemērojamie tiesību akti par akcionāru tiesībām un līdzdalību un attiecīgo sabiedrību administratīvo un uzraudzības struktūru vispārējiem pienākumiem, kā arī - attiecīgā gadījumā - sociālo partneru tiesības slēgt un īstenot koplīgumus saskaņā ar valsts tiesību aktiem un praksi.
(11)
Lai dažādās dalībvalstīs nodrošinātu attiecīgajām regulatīvajām prasībām vajadzīgo saskaņošanas līmeni, būtu jāpieņem papildu noteikumi, ar kuriem nosaka depozitāriju uzdevumus un pienākumus, norādot juridiskas personas, ko var iecelt par depozitārijiem, un precizējot depozitāriju atbildību gadījumā, ja tiek zaudēti turēšanā nodoti PVKIU aktīvi, vai gadījumā, ja depozitāriji nepienācīgi izpilda pārraudzības pienākumu. Šādas nepienācīgas pienākumu izpildes rezultātā var zaudēt aktīvus, bet aktīvi var arī zaudēt vērtību, piemēram, ja depozitārijs nerīkojas tādu ieguldījumu gadījumā, kas neatbilst fonda nolikumam.
(12)
Jāprecizē, ka PVKIU būtu jāieceļ viens depozitārijs, kas vispārīgi pārraudzītu PVKIU aktīvus. Ar prasību, lai būtu viens depozitārijs, būtu jānodrošina, ka depozitārijam ir pārskats par visiem PVKIU aktīviem un ka gan fondu pārvaldniekiem, gan ieguldītājiem ir vienots atskaites punkts gadījumā, ja rodas problēmas saistībā ar aktīvu glabāšanu vai pārraudzības funkciju pildīšanu. Aktīvu glabāšana ietver to pieņemšanu turēšanā vai - gadījumā, ja aktīvi ir tādi, ko nevar pieņemt turēšanā, - īpašumtiesību uz minētajiem aktīviem verifikāciju, kā arī minēto aktīvu uzskaiti.
(13)
Pildot savus uzdevumus, depozitārijam būtu jārīkojas godīgi, taisnīgi, profesionāli, neatkarīgi un PVKIU un PVKIU ieguldītāju interesēs.
(14)
Lai nodrošinātu saskaņotu pieeju depozitāriju pienākumu izpildei visās dalībvalstīs neatkarīgi no PVKIU juridiskās formas, ir jāievieš vienots pārraudzības pienākumu saraksts, kurš būtu saistošs depozitārijiem attiecībā uz PVKIU, kas izveidoti korporatīvā formā (ieguldījumu sabiedrība), un PVKIU, kas izveidoti līguma formā.
(15)
Depozitārijam būtu jāatbild par PVKIU naudas plūsmu pienācīgu uzraudzību un - jo īpaši - par to, lai nodrošinātu, ka ieguldītāju nauda un nauda, kas pieder PVKIU, ir pareizi iegrāmatota kontos, kas atvērti PVKIU vārdā, tās pārvaldības sabiedrības vārdā, kura darbojas PVKIU uzdevumā, vai tāda depozitārija vārdā, kas darbojas PVKIU uzdevumā, vienībā, kura minēta Komisijas Direktīvas 2006/73/EK (8) 18. panta 1. punkta a), b) vai c) apakšpunktā. Tādēļ būtu jāpieņem sīki izstrādāti noteikumi par naudas plūsmu uzraudzību, lai nodrošinātu efektīvu un konsekventu ieguldītāju aizsardzības līmeni. Nodrošinot, ka ieguldītāju nauda ir iegrāmatota naudas kontos, depozitārijam būtu jāņem vērā principi, kas noteikti Direktīvas 2006/73/EK 16. pantā.
(16)
Lai novērstu krāpnieciskus naudas pārskaitījumus, bez depozitārija ziņas nedrīkstētu atvērt naudas kontus, kas saistīti ar PVKIU darījumiem.
(17)
Jebkurš turēšanā pieņemts PVKIU aktīvs būtu jānošķir no depozitārija paša aktīviem, un tiem vienmēr vajadzētu būt identificētiem kā minētajam PVKIU piederošiem. Šādai prasībai būtu jādod papildu aizsardzības līmenis ieguldītājiem gadījumā, ja depozitārijs nepilda saistības.
(18)
Papildus esošajam PVKIU piederošo aktīvu glabāšanas pienākumam aktīvi, kurus var pieņemt turēšanā, būtu jānošķir no tiem, kurus nevar pieņemt turēšanā un uz kuriem tā vietā attiecas prasība par uzskaiti un īpašumtiesību pārbaudi. To aktīvu grupa, ko var pieņemt turēšanā, būtu skaidri jānošķir, jo pienākums atdot zaudētos aktīvus būtu jāattiecina tikai uz minēto konkrēto aktīvu kategoriju.
(19)
Depozitārijam vai trešai personai, kurai ir deleģēta turēšanas funkcija, nebūtu savā vārdā atkal jāizmanto tālāk depozitārija turēšanā pieņemtie aktīvi. Aktīvu atkalizmantošanai PVKIU vārdā būtu jāpiemēro konkrēti nosacījumi.
(20)
Ir jāparedz nosacījumi depozitārija glabāšanas pienākumu deleģēšanai trešai personai. Deleģēšanai un tālākdeleģēšanai vajadzētu būt objektīvi pamatotai, un uz to būtu jāattiecina stingras prasības saistībā ar tās trešās personas piemērotību, kurai uzticēta deleģētā funkcija, un saistībā ar piemērotām prasmēm, rūpību un centību, kāda depozitārijam būtu jāīsteno, izvēloties, ieceļot un pārraugot minēto trešo personu. Lai sasniegtu vienādus tirgus apstākļus un vienlīdz augstu ieguldītāju aizsardzības līmeni, šādi nosacījumi būtu jāsaskaņo ar tiem nosacījumiem, ko piemēro saskaņā ar Direktīvu 2011/61/ES. Būtu jāpieņem noteikumi, lai nodrošinātu, ka trešām personām, kurām ir deleģētas glabāšanas funkcijas, ir vajadzīgie līdzekļi, lai veiktu savus pienākumus, un ka tās nodala PVKIU aktīvus.
(21)
Ja centrālais vērtspapīru depozitārijs (CVD), kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 909/2014 (9) 2. panta 1. punkta 1. apakšpunktā, vai trešās valsts CVD sniedz vērtspapīru norēķinu sistēmas uzturēšanas pakalpojumus, kā arī vismaz vai nu sākotnējo vērtspapīru reģistrēšanu grāmatojuma sistēmā, veicot sākotnējo kreditēšanu, vai arī vērtspapīru kontu nodrošināšanu un uzturēšanu augstākajā līmenī, kā norādīts minētās regulas pielikuma A iedaļā, minēto pakalpojumu sniegšana, ko minētais CVD veic attiecībā uz tādiem PVKIU vērtspapīriem, kas ir sākotnēji reģistrēti grāmatojuma sistēmā, minētajam CVD veicot sākotnējo kreditēšanu, nebūtu jāuzskata par turēšanas funkciju deleģēšanu. Tomēr PVKIU vērtspapīru turēšanas uzticēšana jebkuram CVD vai jebkuram trešās valsts CVD būtu jāuzskata par turēšanas funkciju deleģēšanu.
(22)
Trešai personai, kurai ir deleģēta aktīvu glabāšana, būtu jāvar uzturēt kopēju kontu kā kopēju nošķirtu kontu vairākiem PVKIU.
(23)
Ja turēšana ir deleģēta trešai personai, ir arī jānodrošina, ka uz trešo personu attiecas īpašas prasības par efektīvu prudenciālo regulējumu un uzraudzību. Turklāt, lai nodrošinātu, ka finanšu instrumenti ir tās trešās personas rīcībā, kurai ir deleģēta turēšana, būtu periodiski jāveic ārējās revīzijas.
(24)
Lai nodrošinātu nemainīgi augstu ieguldītāju aizsardzības līmeni, būtu jāpieņem noteikumi par rīcību un par interešu konfliktu pārvaldību, kuri būtu jāpiemēro visās situācijās, tostarp attiecībā uz glabāšanas pienākumu deleģēšanu. Minētajiem noteikumiem jo īpaši būtu jānodrošina skaidra uzdevumu un funkciju nošķiršana starp depozitāriju, PVKIU un pārvaldības sabiedrību vai ieguldījumu sabiedrību.
(25)
Lai nodrošinātu augstu ieguldītāju aizsardzības līmeni un garantētu pienācīgu prudenciālā regulējuma un pastāvīgas kontroles līmeni, ir jāizveido pilnīgs to vienību saraksts, kuras ir tiesīgas darboties kā depozitāriji. Minētajām vienībām vajadzētu būt tikai valstu centrālajām bankām, kredītiestādēm un citām juridiskajām personām, kas saskaņā ar dalībvalstu tiesību aktiem ir pilnvarotas veikt depozitārija darbības saskaņā ar šo direktīvu, kurām piemēro prudenciālās uzraudzības un kapitāla pietiekamības prasības, kas ir ne mazākas par prasībām, kuras aprēķinātas atkarībā no izvēlētās pieejas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 575/2013 (10) 315. vai 317. pantu, kuru pašu kapitāls nav mazāks par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/36/ES (11) 28. panta 2. punktā minēto sākotnējā kapitāla apmēru un kuru reģistrētais birojs vai filiāle ir PVKIU piederības dalībvalstī.
(26)
Ir jāprecizē un jānoskaidro PVKIU depozitārija atbildība gadījumā, ja tiek zaudēts turēšanā pieņemts finanšu instruments. Ja turēšanā pieņemts finanšu instruments ir zaudēts, depozitārijam vajadzētu būt atbildīgam par to, lai atdotu identiska tipa finanšu instrumentu vai attiecīgo summu PVKIU. Aktīvu zaudēšanas gadījumā nebūtu jāparedz atbrīvošana no atbildības, izņemot gadījumus, kad depozitārijs var pierādīt, ka zaudējumi radušies “tādu ārēju apstākļu dēļ, kurus tas nevarēja ietekmēt un kuru sekas būtu bijušas neizbēgamas, neskatoties uz visiem saprātīgiem centieniem panākt pretējo”. Šajā saistībā depozitārijam nevajadzētu būt iespējai atsaukties uz iekšējām situācijām - piemēram, kāda darbinieka veiktu krāpniecisku darbību -, lai atbrīvotu sevi no atbildības.
(27)
Ja depozitārijs deleģē turēšanas uzdevumus un trešās personas turēšanā pieņemtie finanšu instrumenti tiek zaudēti, depozitārijam par to vajadzētu būt atbildīgam. Turēšanā pieņemta instrumenta zaudējuma gadījumā depozitārijam būtu jāatdod identiska tipa finanšu instruments vai attiecīgā summa, pat ja zaudējums ir radies trešās personas, kurai deleģēta turēšana, dēļ. Depozitārijs būtu jāatbrīvo no minētās atbildības tikai tad, ja tas spēj pierādīt, ka zaudējumu ir izraisījis ārējs notikums, ko tas nevarēja ietekmēt un kura sekas bija neizbēgamas, neskatoties uz visiem saprātīgiem centieniem panākt pretējo. Šajā ziņā depozitārijam nevajadzētu būt iespējai atsaukties uz iekšējām situācijām - piemēram, kāda darbinieka veiktu krāpniecisku darbību -, lai atbrīvotu sevi no atbildības. Atbrīvošanai no atbildības - vai nu reglamentējoši, vai līgumiski - nevajadzētu būt iespējamai, ja aktīvus ir zaudējis depozitārijs vai trešā persona, kurai ir deleģēta turēšana.
(28)
Katram PVKIU ieguldītājam vajadzētu būt iespējai celt prasības, kas tieši vai netieši attiecas uz tā depozitārija atbildību, izmantojot pārvaldības sabiedrību vai ieguldījumu sabiedrību. Pārsūdzībai nevajadzētu būt atkarīgai no PVKIU juridiskās formas (korporatīva vai līgumiska) vai no depozitārija, pārvaldības sabiedrības un sertifikātu turētāju juridiskajām attiecībām. Sertifikātu turētāju tiesībām celt prasības, pieprasot depozitārija atbildību, nebūtu jārada dubulta pārsūdzība vai nevienlīdzīga attieksme pret sertifikātu turētājiem.
(29)
Neskarot šo direktīvu, depozitārijam nebūtu jāliedz izveidot mehānismus, lai segtu zaudējumus PVKIU vai PVKIU sertifikātu turētājiem. Jo īpaši šādiem mehānismiem nebūtu jāparedz depozitārija atbrīvošana no atbildības, jānoved pie depozitārija atbildības nodošanas vai jebkādām izmaiņām attiecībā uz tā atbildību, un tiem nebūtu jāietekmē ieguldītāju tiesības, tostarp pārsūdzības tiesības.
(30)
Komisija 2010. gada 12. jūlijā ierosināja grozījumus Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 97/9/EK (12), lai sniegtu augstu aizsardzības līmeni PVKIU ieguldītājiem gadījumos, kad depozitārijs nevar izpildīt savus pienākumus. Minētais priekšlikums ir papildināts, precizējot depozitārija un tās trešās personas pienākumus un atbildības jomu, kam ar šo direktīvu deleģētas glabāšanas funkcijas.
(31)
Komisija tiek aicināta analizēt, kurās situācijās PVKIU depozitārija vai trešās personas, kurai ir deleģētas glabāšanas funkcijas, pienākumu neizpilde PVKIU sertifikātu turētājiem varētu radīt zaudējumus, kas nav atgūstami saskaņā ar šo direktīvu, papildus analizēt, kāda veida pasākumi būtu pietiekami, lai nodrošinātu augstu ieguldītāju aizsardzības līmeni, lai kāda arī būtu starpniecības saikne starp ieguldītāju un tiem pārvedamiem vērtspapīriem, ko skar pienākumu neizpilde, un iesniegt savus novērojumus Eiropas Parlamentam un Padomei.
(32)
Jānodrošina, ka depozitārijiem tiek piemērotas tās pašas prasības neatkarīgi no PVKIU juridiskās formas. Prasību konsekvencei būtu jāpalielina juridiskā noteiktība, jāuzlabo ieguldītāju aizsardzība un jāsekmē vienotu tirgus nosacījumu izveidošana. Komisija nav saņēmusi nevienu paziņojumu, ka kāda ieguldījumu sabiedrība būtu izmantojusi atkāpi no vispārējā pienākuma uzticēt aktīvus depozitārijam. Tāpēc Direktīvā 2009/65/EK noteiktās prasības attiecībā uz ieguldījumu sabiedrības depozitāriju būtu jāuzskata par liekām.
(33)
Lai gan šajā direktīvā ir noteiktas minimālās pilnvaras, kādām kompetentajām iestādēm vajadzētu būt, minētās pilnvaras ir jāīsteno atbilstīgi pilnīgai valsts tiesību sistēmai, kas garantē pamattiesību, tostarp tiesību uz privātumu, ievērošanu. Lai īstenotu minētās pilnvaras, kas var būtiski pārkāpt tiesības uz privātās un ģimenes dzīves, mājokļa un saziņas neaizskaramību, dalībvalstīm būtu jāievieš pienācīgi un efektīvi aizsargpasākumi pret jebkādu ļaunprātīgu izmantošanu, tostarp attiecīgā gadījumā attiecībā uz atbilstīgu iepriekšējas atļaujas saņemšanu no attiecīgās dalībvalsts tiesu iestādes. Dalībvalstīm būtu jāļauj kompetentajām iestādēm īstenot šādas iejaukšanās pilnvaras tiktāl, cik tas būtu nepieciešams pienācīgai nopietnu gadījumu izmeklēšanai, ja nepastāv līdzvērtīgi risinājumi tāda paša rezultāta sasniegšanai.
(34)
Esoši telefonsarunu ieraksti un datu plūsmas ieraksti no PVKIU, pārvaldības sabiedrībām, ieguldījumu sabiedrībām, depozitārijiem vai jebkurām citām vienībām, ko regulē šī direktīva, kā arī esoši telefonsarunu ieraksti un datu plūsmas ieraksti no telesakaru operatoriem ir būtisks un dažreiz vienīgais pierādījums, uz kura pamata atklāt un pierādīt, ka pastāv valsts tiesību aktu, ar ko transponē šo direktīvu, pārkāpums, kā arī pārbaudīt PVKIU, pārvaldības sabiedrību, ieguldījumu sabiedrību, depozitāriju vai jebkuru citu vienību, ko regulē šī direktīva, atbilstību ieguldītāju aizsardzības prasībām un citām šajā direktīvā noteiktajām prasībām un atbilstīgi tai pieņemtajiem īstenošanas pasākumiem. Tāpēc kompetentajām iestādēm būtu jāvar pieprasīt esošus telefonsarunu ierakstus, elektroniskās saziņas ierakstus un datu plūsmas ierakstus, kas ir to PVKIU, pārvaldības sabiedrību, ieguldījumu sabiedrību, depozitāriju vai jebkuru citu vienību rīcībā, kuru darbību regulē šī direktīva.
Piekļuve telefonsarunu ierakstiem un datiem ir nepieciešama, lai atklātu šīs direktīvas vai tās īstenošanas noteikumu prasību pārkāpumus un piemērotu sankcijas par tiem. Lai Savienībā ieviestu vienlīdzīgus konkurences noteikumus attiecībā uz piekļuvi telefonsarunu ierakstiem un esošiem datu plūsmas ierakstiem, ko glabā telesakaru operators, vai esošiem telefonsarunu ierakstiem un datu plūsmas ierakstiem, ko glabā PVKIU, pārvaldības sabiedrības, ieguldījumu sabiedrības, depozitāriji vai jebkuras citas vienības, ko regulē šī direktīva, kompetentajām iestādēm saskaņā ar valstu tiesību aktiem būtu jāspēj pieprasīt esošus telefonsarunu ierakstus un esošu datu plūsmas ierakstus, ko glabā telesakaru operators, ciktāl to pieļauj valsts tiesību akti, kā arī esošus telefonsarunu ierakstus un datu plūsmas ierakstus, ko glabā PVKIU, pārvaldības sabiedrības, ieguldījumu sabiedrības, depozitāriji vai jebkuras citas vienības, ko regulē šī direktīva, tajos gadījumos, kad pastāv pamatotas aizdomas, ka šādi ieraksti, kas saistīti ar inspekcijas vai izmeklēšanas tematu, var būt nozīmīgi, lai pierādītu šajā direktīvā vai tās īstenošanas noteikumos noteikto prasību pārkāpumus. Piekļuvei tādiem telefonsarunu un datu plūsmas ierakstiem, kas ir telesakaru operatora rīcībā, nebūtu jāietver balss saziņas pa telefonu saturs.
(35)
Finanšu nozarē stabils prudenciāls un darījumu veikšanas regulējums būtu jābalsta uz spēcīgiem uzraudzības, izmeklēšanas un sankciju režīmiem. Tādēļ kompetentajām iestādēm vajadzētu būt piešķirtām pietiekamām rīcības pilnvarām, un tām būtu jāspēj pamatoties uz vienlīdzīgiem, spēcīgiem un preventīviem sankciju režīmiem par šīs direktīvas pārkāpumiem. Komisija 2010. gada 8. decembra paziņojumā par sankciju režīmu pastiprināšanu finanšu pakalpojumu nozarē pārskatīja pašreizējās sankciju noteikšanas pilnvaras un to praktisko piemērošanu, lai veicinātu sankciju konverģenci starp dažādām uzraudzības darbībām. Kompetentajām iestādēm vajadzētu būt pilnvarotām piemērot naudas sodus, kas ir pietiekami augsti, lai būtu tik efektīvi, atturoši un samērīgi, ka samazinātu cerētos ieguvumus no rīcības, kas pārkāpj šajā direktīvā noteiktās prasības.
(36)
Lai gan nekas neliedz dalībvalstīm paredzēt noteikumus par administratīviem sodiem un kriminālsodiem par vieniem un tiem pašiem pārkāpumiem, nebūtu jāprasa dalībvalstīm paredzēt noteikumus par administratīviem sodiem par tādiem šīs direktīvas pārkāpumiem, ja uz tiem attiecas valsts krimināltiesības. Saskaņā ar valsts tiesību aktiem dalībvalstīm nevajadzētu būt pienākumam par vienu un to pašu pārkāpumu piemērot gan administratīvus sodus, gan kriminālsodus, taču tās varētu to darīt, ja to valsts tiesību akti to pieļauj. Tomēr kriminālsodu, nevis administratīvu sodu saglabāšanai par šīs direktīvas pārkāpumiem nebūtu jāmazina vai citādi jāietekmē kompetento iestāžu spēja sadarboties ar kompetentajām iestādēm citās dalībvalstīs, piekļūt informācijai vai laikus apmainīties ar informāciju ar minētajām kompetentajām iestādēm šīs direktīvas piemērošanas nolūkos, tostarp pēc ikviena attiecīga pārkāpuma nodošanas kompetentajām tiesu iestādēm kriminālvajāšanai. Dalībvalstīm būtu jāspēj nolemt neparedzēt noteikumus par administratīviem sodiem par pārkāpumiem, kuriem piemēro valsts krimināltiesības. Iespēja dalībvalstīm paredzēt kriminālsodus, nevis administratīvos sodus vai papildus administratīviem sodiem nebūtu jāizmanto, lai apietu šajā direktīvā noteikto sankciju režīmu.
(37)
Lai nodrošinātu sankciju konsekventu piemērošanu dalībvalstīs, nosakot administratīvo sodu vai pasākumu veidu un administratīvo naudas sodu līmeni, būtu jāprasa, lai dalībvalstis nodrošina, ka to kompetentās iestādes ņem vērā visus attiecīgos apstākļus.
(38)
Lai stiprinātu sankciju preventīvo ietekmi uz plašu sabiedrību un informētu to par pārkāpumiem, kas var kaitēt ieguldītāja aizsardzībai, tās būtu jāpublicē, izņemot dažos skaidri noteiktos gadījumos. Lai nodrošinātu atbilstību proporcionalitātes principam, sankcijas būtu jāpublicē anonīmi, ja publikācija varētu izraisīt nesamērīgu kaitējumu iesaistītajām pusēm.
(39)
Lai EVTI varētu vēl vairāk nostiprināt uzraudzības rezultātu konsekvenci saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1095/2010, par visām publiskotām sankcijām būtu vienlaikus jāpaziņo EVTI, kam būtu jāpublicē arī gada ziņojums par visām piemērotajām sankcijām.
(40)
Kompetentajām iestādēm vajadzētu būt nepieciešamajām izmeklēšanas pilnvarām un būtu jāizveido efektīvi mehānismi, kas mudinātu ziņot par iespējamiem vai faktiskiem pārkāpumiem. Informācijai par iespējamiem un faktiskiem pārkāpumiem būtu arī jādod pienesums EVTI pienākumu efektīvai veikšanai saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1095/2010. Līdz ar to EVTI būtu jāizveido arī saziņas kanāli ziņošanai par minētajiem iespējamiem un faktiskiem pārkāpumiem. EVTI paziņotā informācija par iespējamiem un faktiskiem pārkāpumiem būtu jāizmanto tikai EVTI pienākumu veikšanai saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1095/2010.
(41)
Šajā direktīvā ir respektētas pamattiesības un ievēroti principi, kas atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, kā tas noteikts LESD.
(42)
Lai nodrošinātu to, ka šīs direktīvas mērķi tiek sasniegti, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu. Jo īpaši Komisija būtu jāpilnvaro pieņemt deleģētos aktus, lai precizētu ziņas, kas iekļaujamas standarta nolīgumā starp depozitāriju un pārvaldības sabiedrību vai ieguldījumu sabiedrību, nosacījumus par depozitārija funkciju veikšanu, tostarp finanšu instrumentu veidu, kam vajadzētu būt ietvertiem depozitārija turēšanas pienākumu jomā, nosacījumus, saskaņā ar kuriem depozitārijs var īstenot savus turēšanas pienākumus attiecībā uz finanšu instrumentiem, kas reģistrēti centrālajā depozitārijā, un nosacījumus, saskaņā ar kuriem depozitārijam būtu jāglabā finanšu instrumenti, kas emitēti personalizētā formā un ko reģistrējis emitents vai reģistrators, depozitāriju uzticamības pārbaužu pienākumus, nošķiršanas pienākumu, nosacījumus, atbilstīgi kuriem, un apstākļus, kādos turēšanā pieņemti finanšu instrumenti būtu jāuzskata par zaudētiem, un to, kas ir saprotams ar ārējiem apstākļiem, ko nevarēja ietekmēt, kuru sekas būtu bijušas neizbēgamas, neskatoties uz visiem saprātīgiem centieniem panākt pretējo. Minētajos deleģētajos aktos paredzētajam ieguldītāju aizsardzības līmenim vajadzētu būt vismaz tikpat augstam kā tam, kāds noteikts deleģētajos aktos, kuri pieņemti saskaņā ar Direktīvu 2011/61/ES. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(43)
Kā daļu no Direktīvas 2009/65/EK darbības vispārējas pārskatīšanas Komisija, ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 (13), pārskatīs darījumu partnera riska darījumu limitus, kas piemērojami atvasināto instrumentu darījumiem, ņemot vērā vajadzību izveidot piemērotas kategorizācijas šādiem limitiem tā, lai atvasinātos instrumentus ar līdzīgām riska iezīmēm uztvertu vienādi.
(44)
Saskaņā ar Dalībvalstu un Komisijas 2011. gada 28. septembra kopīgo politisko deklarāciju par skaidrojošiem dokumentiem (14) dalībvalstis ir apņēmušās, paziņojot savus transponēšanas pasākumus, pamatotos gadījumos pievienot vienu vai vairākus dokumentus, kuros paskaidrota saikne starp direktīvas sastāvdaļām un atbilstīgajām daļām valsts pieņemtos transponēšanas instrumentos. Attiecībā uz šo direktīvu likumdevējs uzskata, ka šādu dokumentu nosūtīšana ir pamatota.
(45)
Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķus, proti, uzlabot ieguldītāju uzticēšanos PVKIU, uzlabojot prasības, kas attiecas uz depozitāriju pienākumiem un atbildību, pārvaldības sabiedrību un ieguldījumu sabiedrību atlīdzības politiku, un ieviešot kopējus standartus attiecībā uz sankcijām par šīs direktīvas būtiskākajiem pārkāpumiem, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet to mēroga un iedarbības dēļ minētos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar LES 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.
(46)
Ir notikusi apspriešanās ar Eiropas Datu uzraudzītāju saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 45/2001 (15), un tas ir sniedzis atzinumu 2012. gada 23. novembrī (16).
(47)
Tāpēc Direktīva 2009/65/EK būtu attiecīgi jāgroza,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
1. pants
Direktīvu 2009/65/EK groza šādi:
1)
direktīvas 2. panta 1. punktā pievieno šādus apakšpunktus:
“s)
“vadības struktūra” ir struktūra, kurai ir tiesības pieņemt galīgos lēmumus pārvaldības sabiedrībā, ieguldījumu sabiedrībā vai depozitārijā un kura veic uzraudzības un vadības funkcijas vai arī tikai vadības funkcijas, ja šīs divas funkcijas ir nodalītas. Ja saskaņā ar valsts tiesību aktiem pārvaldības sabiedrībai, ieguldījumu sabiedrībai vai depozitārijam ir dažādas struktūras ar konkrētām funkcijām, šajā direktīvā noteiktās prasības attiecībā uz vadības struktūru vai vadības struktūru, kura veic uzraudzības funkcijas, piemēro arī - vai tā vietā piemēro - tiem pārvaldības sabiedrības, ieguldījumu sabiedrības vai depozitārija citu struktūru locekļiem, kuriem piemērojamie valsts tiesību akti piešķir attiecīgo atbildību;
t)
“finanšu instruments” ir finanšu instruments, kas noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/65/ES (17) I pielikuma C iedaļā.
(17) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/65/ES (2014. gada 15. maijs) par finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza Direktīvu 2002/92/EK un Direktīvu 2011/61/ES (OV L 173, 12.6.2014., 349. lpp.).”;" 						
2)
iekļauj šādus pantus:
“14.a pants
1. Dalībvalstis pieprasa, lai pārvaldības sabiedrības izveidotu un piemērotu tādas atlīdzības politikas nostādnes un prakses, kas atbilst un veicina pareizu un efektīvu riska pārvaldību un kas neveicina tāda riska uzņemšanos, kuri ir pretrunā ar to pārvaldīto PVKIU riska profiliem, noteikumiem vai dibināšanas dokumentiem, un kas netraucē pārvaldības sabiedrībai ievērot pienākumu rīkoties PVKIU interešu labā.
2. Atlīdzības politikas nostādnes un prakses ietver algu un diskrecionāro pensiju pabalstu nemainīgo un mainīgo daļu.
3. Atlīdzības politikas nostādnes un prakses piemēro to kategoriju darbiniekiem, tostarp augstākai vadībai, par riska lēmumiem atbildīgajām personām, kontroles funkciju veicējiem un visiem darbiniekiem, kuri saņem kopējo atlīdzību, kas ietilpst to augstākā līmeņa vadības un par riska lēmumiem atbildīgo personu atlīdzības grupā, kuru profesionālā darbība būtiski ietekmē to pārvaldības sabiedrību vai PVKIU riska profilus, kurus tās pārvalda.
4. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 16. pantu EVTI izdod kompetentajām iestādēm vai finanšu tirgu dalībniekiem adresētas pamatnostādnes attiecībā uz personām, kas minētas šā panta 3. punktā, un attiecībā uz 14.b pantā minēto principu piemērošanu. Minētajās pamatnostādnēs ņem vērā principus pareizas atlīdzības politikas nostādnēm, kas noteikti Komisijas Ieteikumā 2009/384/EK (18), kā arī pārvaldības sabiedrības un to pārvaldīto PVKIU apmēru, to iekšējo organizatorisko struktūru un darbību raksturu, jomu un sarežģītību. Izstrādājot minētās pamatnostādnes, EVTI cieši sadarbojas ar Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Banku iestādi) (EBI), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (19), lai nodrošinātu atbilstību prasībām, kas izstrādātas citām finanšu pakalpojumu nozarēm, jo īpaši kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām.
14.b pants
1. Izstrādājot un piemērojot 14.a pantā minētās atlīdzības politikas nostādnes, pārvaldības sabiedrības ievēro šādus principus tādā veidā un tādā apmērā, kas atbilst to apmēram, iekšējai organizatoriskajai struktūrai un darbību raksturam, jomai un sarežģītībai:
a)
atlīdzības politika atbilst pareizai un efektīvai riska pārvaldībai un sekmē to, turklāt tā nemudina uzņemties risku, kas neatbilst pārvaldības sabiedrību pārvaldīto PVKIU riska profiliem, nolikumiem vai dibināšanas dokumentiem;
b)
atlīdzības politika atbilst pārvaldības sabiedrības un tās pārvaldīto PVKIU un ieguldītāju šādos PVKIU darījumdarbības stratēģijai, mērķiem, vērtībām un interesēm un ietver pasākumus, lai nepieļautu interešu konfliktus;
c)
atlīdzības politiku pieņem pārvaldības sabiedrības vadības struktūra, pildot uzraudzības funkcijas, un šī struktūra pieņem un vismaz reizi gadā pārskata vispārējos atlīdzības politikas vispārējos principus un atbild par to īstenošanu un pārrauga to; šajā apakšpunktā minētos uzdevumus veic tikai tādi vadības struktūras locekļi, kuri neveic nekādas izpildfunkcijas attiecīgajā pārvaldības sabiedrībā un kuriem ir speciālās zināšanas riska pārvaldības un atlīdzības jautājumos;
d)
vismaz reizi gadā tiek veikta atlīdzības politikas īstenošanas centralizēta un neatkarīga iekšējā pārbaude, lai noskaidrotu, vai tiek nodrošināta atbilstība atlīdzības politikai un procedūrām, ko, pildot uzraudzības funkcijas, pieņēmusi vadības struktūra;
e)
personāls, kas veic kontroles funkcijas, saņem atlīdzību atbilstīgi to mērķu sasniegšanai, kuri ir noteikti saistībā ar viņu funkcijām, neatkarīgi no darbības rezultātiem darījumdarbības jomās, kuras viņi kontrolē;
f)
augstāko amatpersonu, kas veic ar riska pārvaldību un atbilstības kontroli saistītas funkcijas, atlīdzību tieši pārrauga atlīdzības komiteja, ja šāda komiteja pastāv;
g)
ja atlīdzība ir saistīta ar darbības rezultātiem, tad atlīdzības kopējais apmērs ir balstīts uz kombināciju, ko veido attiecīgās personas un uzņēmuma struktūrvienības vai attiecīgā PVKIU darbības rezultātu un risku novērtējums, kā arī pārvaldības sabiedrības kopējo darbības rezultātu novērtējums, individuālo rezultātu novērtējumā ņemot vērā gan finanšu, gan nefinanšu kritērijus;
h)
rezultātu izvērtējumu veic, izmantojot daudzgadu shēmu, kas piemērota pārvaldības sabiedrības pārvaldītā PVKIU ieguldītājiem ieteiktajam turējuma periodam, lai nodrošinātu, ka izvērtējuma procesa pamatā ir PVKIU ilgtermiņa darbības rezultāti un tā ieguldījumu riski un ka faktiskā to atlīdzības daļu samaksa, kas atkarīgas no darbības rezultātiem, tiek sadalīta šajā pašā laikposmā;
i)
garantētu mainīgo atlīdzību piešķir izņēmuma kārtā, tikai saistībā ar jaunu darbinieku pieņemšanu darbā un tikai pirmajā darbības gadā;
j)
kopējās atlīdzības summas nemainīgā un mainīgā daļa ir pienācīgi sabalansētas; nemainīgā daļa veido pietiekami lielu proporciju no kopējās atlīdzības, lai varētu piemērot pilnībā elastīgu politiku attiecībā uz mainīgo atlīdzības daļu, tostarp arī iespēju nemaksāt mainīgo atlīdzības daļu;
k)
maksājumi, kas saistīti ar līguma pirmstermiņa izbeigšanu, atspoguļo darbības rezultātus ilgākā laikposmā un tiek veidoti tā, lai neatalgotu neveiksmes;
l)
rezultātu, ko izmanto, lai aprēķinātu atlīdzības mainīgās daļas vai mainīgo daļu pūlus, novērtējumā ietver visaptverošu korekcijas mehānismu, lai integrētu visus pašreizējos un turpmākos riska veidus;
m)
atkarībā no PVKIU juridiskās struktūras un tā fondu nolikumu noteikumiem vai dibināšanas dokumentiem atlīdzības mainīgās daļas būtisku daļu, un katrā ziņā vismaz 50 % no jebkuras mainīgās atlīdzības komponenta, veido attiecīgā PVKIU sertifikāti, līdzvērtīgas īpašumtiesību intereses vai ar fonda daļām saistīti instrumenti vai līdzvērtīgi nenaudas instrumenti ar tikpat efektīviem stimuliem kā jebkuram no šajā apakšpunktā minētajiem instrumentiem, izņemot gadījumus, kad pārvaldība veido mazāk nekā 50 % no pārvaldības sabiedrības pārvaldītā kopējā portfeļa, - šādā gadījumā 50 % minimumu nepiemēro.
Uz šajā apakšpunktā minētajiem instrumentiem attiecas piemērota aizturēšanas politika, kuras mērķis ir stimulus saskaņot ar pārvaldības sabiedrības un tās pārvaldītā PVKIU interesēm un šādu PVKIU ieguldītāju interesēm. Dalībvalstis vai to kompetentās iestādes var noteikt ierobežojumus šo instrumentu veidiem un struktūrai vai attiecīgā gadījumā dažus instrumentus aizliegt. Šo apakšpunktu piemēro gan tai mainīgajai atlīdzības daļai, kas ir atlikta saskaņā ar n) apakšpunktu, gan tai mainīgajai atlīdzības daļai, kas nav atlikta;
n)
atlīdzības mainīgās daļas būtiskas daļas, un katrā ziņā vismaz 40 %, izmaksāšanu atliek tik ilgi, cik tas ir nepieciešams, ņemot vērā attiecīgā PVKIU ieguldītājiem ieteikto turēšanas periodu, un to pienācīgi pielāgo konkrētā PVKIU risku būtībai.
Šajā apakšpunktā minētais laikposms ir vismaz trīs gadi; atlīdzību, kas izmaksājama saskaņā ar atliktā maksājuma noteikumiem, piešķir ne ātrāk kā tad, ja to piešķirtu proporcionāli; ja atlīdzības mainīgā daļa ir īpaši liela summa, atliek vismaz 60 % no summas;
o)
mainīgo atlīdzību, tostarp atlikto maksājuma daļu, izmaksā vai piešķir tikai tad, ja tas ir iespējams, ņemot vērā pārvaldības sabiedrības finanšu stāvokli kopumā, un ja šāds maksājums ir pamatots ar uzņēmuma struktūrvienības, PVKIU un attiecīgās personas darbības rezultātiem.
Ja attiecīgās pārvaldības sabiedrības vai PVKIU finanšu darbības rezultāti pasliktinās vai ir negatīvi, parasti ievērojami samazina arī kopējo mainīgo atlīdzību, ņemot vērā gan pašreizējo kompensāciju, gan iepriekš nopelnītu summu izmaksu samazinājumu, tostarp piemērojot malus mehānismu vai atgūšanas (clawback) mehānismu;
p)
pensiju politika atbilst pārvaldības sabiedrības un tās pārvaldītā PVKIU darījumdarbības stratēģijai, mērķiem, vērtībām un ilgtermiņa interesēm.
Ja darbinieks pārtrauc darba attiecības ar pārvaldības sabiedrību pirms pensionēšanās, pārvaldības sabiedrība tur diskrecionāro pensijas pabalstu piecus gadus m) apakšpunktā minēto instrumentu veidā. Ja darbinieks sasniedz pensionēšanās vecumu, diskrecionāros pensijas pabalstus darbiniekam izmaksā m) apakšpunktā noteikto instrumentu veidā, piemērojot piecu gadu aizturējuma laikposmu;
q)
darbiniekiem ir jāapņemas neizmantot personīgā riska ierobežošanas stratēģijas vai ar atlīdzību un atbildību saistītu apdrošināšanu, lai izvairītos no atlīdzības nosacījumos paredzētās riska korekcijas ietekmes;
r)
mainīgo atlīdzību neizmaksā, izmantojot instrumentus vai metodes, kas veicina izvairīšanos no šajā direktīvā noteiktajām prasībām.
2. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 35. pantu EVTI var pieprasīt kompetentajām iestādēm informāciju par šīs direktīvas 14.a pantā minētajām atlīdzības politikas nostādnēm un praksēm.
EVTI ciešā sadarbībā ar EBI savās pamatnostādnēs par atlīdzības politikas nostādņu noteikumiem iekļauj informāciju par to, kā dažādi nozaru atlīdzības principi, piemēram, tie, kas minēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2011/61/ES (20) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2013/36/ES (21), ir jāpiemēro gadījumos, kuros darbinieki vai citu kategoriju personāls sniedz pakalpojumus, par kuriem samaksa tiek veikta, ievērojot dažādus nozaru atlīdzības principus.
3. Principus, kas izklāstīti 1. punktā, piemēro jebkura veida pabalstiem, ko maksā pārvaldības sabiedrības, jebkurām summām, ko tieši maksā pats PVKIU, tostarp maksām par gūtajiem rezultātiem, un jebkuriem PVKIU sertifikātu vai daļu pārvedumiem, kas veikti šo personāla kategoriju labā, tostarp augstākajai vadībai, par riska lēmumiem atbildīgajām personām, kontroles funkciju veicējiem un visiem darbiniekiem, kas saņem kopējo atlīdzību, kas ietilpst augstākā līmeņa vadības un par riska lēmumiem atbildīgo personu atlīdzības grupā, kuru profesionālā darbība būtiski ietekmē ieguldījumu sabiedrības vai to pārvaldīto PVKIU riska profilu.
4. Pārvaldības sabiedrības, kas ir nozīmīgas, ņemot vērā to lielumu un to pārvaldīto PVKIU lielumu, to iekšējo organizatorisko struktūru un darbības raksturu, jomu un sarežģītību, izveido atlīdzības komiteju. Atlīdzības komiteju izveido tā, lai tā varētu kompetenti un neatkarīgi izvērtēt atlīdzības politiku un praksi un riska pārvaldībai radītos stimulus.
Atlīdzības komiteja, kas attiecīgā gadījumā izveidota saskaņā ar 14.a panta 4. punktā minētajām EVTI pamatnostādnēm, ir atbildīga par tādu lēmumu sagatavošanu, kas saistīti ar atlīdzību, tostarp par lēmumiem, kuri ietekmē attiecīgās pārvaldības sabiedrības vai PVKIU risku un riska pārvaldību un kurus pieņem vadības struktūra, īstenojot uzraudzības funkcijas. Atlīdzības komitejas priekšsēdētājs ir vadības struktūras loceklis, kuram attiecīgajā pārvaldības sabiedrībā nav nekādu izpildfunkciju. Atlīdzības komitejas locekļi ir vadības struktūras locekļi, kuriem attiecīgajā pārvaldības sabiedrībā nav nekādu izpildfunkciju.
Ja valsts tiesību aktos ir paredzēta darba ņēmēju pārstāvība vadības struktūrā, atlīdzības komitejā ir viens vai vairāki darba ņēmēju pārstāvji. Gatavojot savus lēmumus, atlīdzības komiteja ņem vērā ieguldītāju un citu ieinteresēto personu ilgtermiņa intereses un sabiedrības intereses.
(18) Komisijas Ieteikums 2009/384/EK (2009. gada 30. aprīlis) par atlīdzības politiku finanšu pakalpojumu nozarē (OV L 120, 15.5.2009., 22. lpp.)." 						
(19) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1093/2010 (2010. gada 24. novembris), ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Banku iestādi), groza Lēmumu Nr. 716/2009/EK un atceļ Komisijas Lēmumu 2009/78/EK (OV L 331, 15.12.2010., 12. lpp.)." 						
(20) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/61/ES (2011. gada 8. jūnijs) par alternatīvo ieguldījumu fondu pārvaldniekiem un par grozījumiem Direktīvā 2003/41/EK, Direktīvā 2009/65/EK, Regulā (EK) Nr. 1060/2009 un Regulā (ES) Nr. 1095/2010 (OV L 174, 1.7.2011., 1. lpp.)." 						
(21) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/36/ES (2013. gada 26. jūnijs) par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (OV L 176, 27.6.2013., 338. lpp.).”;" 						
3)
direktīvas 20. panta 1. punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
“a)
rakstisku līgumu ar depozitāriju, kurš minēts 22. panta 2. punktā;”;
4)
direktīvas 22. pantu aizstāj ar šādu:
“22. pants
1. Ieguldījumu sabiedrība un pārvaldības sabiedrība par katru tās pārvaldīto kopīgo fondu nodrošina, ka ir iecelts viens depozitārijs saskaņā ar šo nodaļu.
2. Depozitārija iecelšanu apliecina ar rakstisku līgumu.
Minētajā līgumā inter alia reglamentē arī tādas informācijas plūsmu, ko uzskata par nepieciešamu, lai depozitārijs varētu veikt funkcijas tā PVKIU interesēs, kuram tas iecelts par depozitāriju, kā noteikts šajā direktīvā un citos attiecīgos normatīvos un administratīvos aktos.
3. Depozitārijs:
a)
nodrošina, ka PVKIU sertifikātu pārdošana, emisija, atpirkšana, dzēšana un anulēšana notiek saskaņā ar piemērojamiem valsts tiesību aktiem un fonda nolikumu vai dibināšanas dokumentiem;
b)
nodrošina, ka PVKIU sertifikātu vērtība tiek aprēķināta saskaņā ar piemērojamiem valsts tiesību aktiem un fonda nolikumu vai dibināšanas dokumentiem;
c)
izpilda pārvaldības sabiedrības vai ieguldījumu sabiedrības norādījumus, ja vien tie nav pretrunā piemērojamiem valsts tiesību aktiem vai fonda nolikumam vai dibināšanas dokumentiem;
d)
nodrošina, ka darījumos ar PVKIU aktīviem atlīdzība PVKIU tiek izmaksāta parastajā termiņā;
e)
nodrošina, ka PVKIU ieņēmumus izmanto saskaņā ar piemērojamiem valsts tiesību aktiem un fonda nolikumu vai dibināšanas dokumentiem.
4. Depozitārijs nodrošina, ka PVKIU naudas plūsmas tiek pienācīgi pārvaldītas, un jo īpaši nodrošina, ka visi maksājumi, ko veic ieguldītāji vai kas veikti to uzdevumā, ir saņemti pēc PVKIU apliecību iegādes un ka visa PVKIU nauda ir iegrāmatota naudas kontos, kuri:
a)
atvērti PVKIU vai pārvaldības sabiedrības, kas rīkojas PVKIU uzdevumā, vai depozitārija vārdā, kas rīkojas PVKIU uzdevumā;
b)
atvērti vienībā, kas minēta Komisijas Direktīvas 2006/73/EK (22) 18. panta 1. punkta a), b) un c) apakšpunktā; un
c)
tiek uzturēti saskaņā ar Direktīvas 2006/73/EK 16. pantā izklāstītajiem principiem.
Ja naudas līdzekļu kontus atver tā depozitārija vārdā, kas rīkojas PVKIU uzdevumā, šādos kontos neiegrāmato ne pirmās daļas b) apakšpunktā minētās vienības naudas līdzekļus, ne depozitārija paša līdzekļus.
5. PVKIU aktīvus uztic depozitārijam glabāšanā šādi:
a)
attiecībā uz finanšu instrumentiem, ko var pieņemt turēšanā, depozitārijs:
i)
pieņem turēšanā visus finanšu instrumentus, kurus var reģistrēt finanšu instrumentu kontā, kas atvērts depozitārija reģistros, kā arī visus finanšu instrumentus, kurus fiziski var nodot depozitārijam;
ii)
nodrošina, lai visi finanšu instrumenti, kurus var iegrāmatot depozitārija reģistros atvērtajā finanšu instrumentu kontā, depozitārija reģistros tiktu iegrāmatoti tādos atsevišķos kontos saskaņā ar Direktīvas 2006/73/EK 16. pantā izklāstītajiem principiem, kuri atvērti PVKIU vārdā vai tās pārvaldības sabiedrības vārdā, kas rīkojas PVKIU uzdevumā, lai tos vienmēr varētu nepārprotami atpazīt kā PVKIU piederošus kontus saskaņā ar piemērojamiem tiesību aktiem;
b)
attiecībā uz citiem aktīviem depozitārijs:
i)
pārbauda PVKIU vai pārvaldības sabiedrības, kas rīkojas PVKIU uzdevumā, īpašumtiesības uz šādiem aktīviem, novērtējot, vai PVKIU vai pārvaldības sabiedrībai, kas rīkojas PVKIU uzdevumā, pieder īpašumtiesības, pamatojoties uz informāciju vai dokumentiem, ko iesniedz PVKIU vai pārvaldības sabiedrība, un, ja tādi pieejami, pamatojoties uz ārējiem pierādījumiem;
ii)
uzskaita tos aktīvus, par kuriem tas ir pārliecinājies, ka PVKIU vai pārvaldības sabiedrībai, kas rīkojas PVKIU uzdevumā, pieder īpašumtiesības, un uztur un atjaunina šo uzskaiti.
6. Depozitārijs regulāri iesniedz pārvaldības sabiedrībai vai ieguldījumu sabiedrībai visaptverošu sarakstu ar visiem PVKIU aktīviem.
7. Depozitārijs vai jebkura trešā persona, kurai deleģēta turēšanas funkcija, savā vārdā nevar atkalizmantot depozitārija turēšanā pieņemtus aktīvus. Atkalizmantošana ietver jebkādu darījumu ar turēšanā pieņemtiem aktīviem, tostarp, bet neaprobežojoties ar, to pārvešanu, ieķīlāšanu, pārdošanu un aizdošanu.
Depozitārija turēšanā pieņemtos aktīvus var atkalizmantot tikai, ja:
a)
aktīvi tiek atkalizmantoti PVKIU vārdā;
b)
depozitārijs ievēro pārvaldības sabiedrības norādījumus PVKIU uzdevumā;
c)
atkalizmantošana nāk par labu PVKIU un ir sertifikātu turētāju interesēs; un
d)
uz darījumu attiecas kvalitatīvs un likvīds nodrošinājums, ko saskaņā ar īpašumtiesību nodošanas kārtību ir saņēmis PVKIU.
Nodrošinājuma tirgus vērtība vienmēr ir vismaz atkalizmantoto aktīvu tirgus vērtība plus uzcenojums.
8. Dalībvalstis nodrošina to, ka depozitārija un/vai jebkuras trešās personas, kura atrodas Savienībā un kurai deleģēta PVKIU aktīvu turēšana, maksātnespējas gadījumā turēšanā pieņemtie PVKIU aktīvi nav pieejami sadalei starp šāda depozitārija un/vai šādas trešās personas kreditoriem vai nav pārdodami par labu tiem.
(22) Komisijas Direktīva 2006/73/EK (2006. gada 10. augusts), ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/39/EK attiecībā uz ieguldījumu sabiedrību organizatoriskām prasībām un darbības nosacījumiem un jēdzienu definīcijām minētās direktīvas mērķiem (OV L 241, 2.9.2006., 26. lpp.).”;" 						
5)
iekļauj šādu pantu:
“22.a pants
1. Depozitārijs nedeleģē trešām personām funkcijas, kas minētas 22. panta 3. un 4. punktā.
2. Depozitārijs var deleģēt trešām personām funkcijas, kas minētas 22. panta 5. punktā, tikai tad, ja:
a)
uzdevumi netiek deleģēti, lai izvairītos no šajā direktīvā noteiktajām prasībām;
b)
depozitārijs var pierādīt, ka deleģēšanai ir pamatots iemesls;
c)
depozitārijs maksimāli prasmīgi, rūpīgi un uzcītīgi ir izraudzījies un iecēlis trešo personu, kurai tas iecerējis deleģēt daļu no saviem uzdevumiem, un tas turpina maksimāli prasmīgi, rūpīgi un uzcītīgi periodiski pārbaudīt un regulāri uzraudzīt ikvienu trešo personu, kurai tas deleģējis daļu no saviem uzdevumiem, kā arī trešās personas īstenotos pasākumus saistībā ar tai deleģēto uzdevumu izpildi.
3. Šīs direktīvas 22. panta 5. punktā minētās funkcijas depozitārijs var deleģēt trešai personai tikai tad, ja minētajai trešai personai deleģēto uzdevumu izpildes laikā vienmēr:
a)
ir struktūras un zināšanas, kas ir piemērotas un samērīgas ar tādu PVKIU vai pārvaldības sabiedrības, kas rīkojas PVKIU uzdevumā, aktīvu raksturu un sarežģītību, kam tie ir uzticēti;
b)
attiecībā uz šīs direktīvas 22. panta 5. punkta a) apakšpunktā minēto turēšanas uzdevumu izpildi piemēro:
i)
efektīvu prudenciālo regulējumu, tostarp minimālā kapitāla prasības un uzraudzību attiecīgajā jurisdikcijā;
ii)
periodiskas ārējās revīzijas, lai nodrošinātu, ka tās rīcībā ir finanšu instrumenti;
c)
depozitārija klientu aktīvi ir nošķirti no saviem pašas aktīviem un no depozitārija aktīviem tā, lai tos jebkurā brīdī varētu skaidri identificēt kā konkrēta depozitārija klientiem piederošus aktīvus;
d)
ir veikti visi pasākumi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka trešās personas maksātnespējas gadījumā PVKIU aktīvi, ko trešā persona pieņēmusi turēšanā, nav pieejami sadalei trešās personas kreditoru labā vai pārdošanai; un
e)
ir izpildīti vispārējie pienākumi un aizliegumi, kas noteikti 22. panta 2., 5. un 7. punktā un 25. pantā.
Neatkarīgi no pirmās daļas b) apakšpunkta i) punkta, ja trešās valsts tiesību aktos paredzēts, ka konkrētus finanšu instrumentus pieņem turēšanā vietējā vienība, un ja nav vietējo vienību, kas atbilst minētajā punktā noteiktajām deleģēšanas prasībām, depozitārijs var deleģēt savas funkcijas šādai vietējai vienībai vienīgi tiktāl, ciktāl tas paredzēts minētās trešās valsts tiesību aktos, un tikai tik ilgi, kamēr nav vietējo vienību, kas atbilst deleģēšanas prasībām, un tikai, ja:
a)
attiecīgā PVKIU ieguldītāji pirms ieguldījuma veikšanas ir pienācīgi informēti par to, ka šāda deleģēšana ir nepieciešama trešās valsts tiesību aktos noteikto juridisko ierobežojumu dēļ, par apstākļiem, kas pamato deleģēšanu, un par riskiem, kas saistīti ar šādu deleģēšanu;
b)
ieguldījumu sabiedrība vai pārvaldības sabiedrība PVKIU uzdevumā ir devusi norādījumus depozitārijam deleģēt šādu finanšu instrumentu turēšanu šādai vietējai vienībai.
Trešā persona savukārt var šīs funkcijas deleģēt tālāk tikai tad, ja ir ievērotas tās pašas prasības. Tādā gadījumā attiecīgajām personām 24. punkta 2. punktu piemēro mutatis mutandis.
4. Šā panta nolūkos pakalpojumu sniegšanu, kā noteikts ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/26/EK (23), izmantojot vērtspapīru norēķinu sistēmas, kas izraudzītas minētās direktīvas nolūkos vai līdzīgu pakalpojumu sniegšanai, izmantojot trešo valstu vērtspapīru norēķinu sistēmas, neuzskata par turēšanas funkciju deleģēšanu.
(23) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 98/26/EK (1998. gada 19. maijs) par norēķinu galīgumu maksājumu un vērtspapīru norēķinu sistēmās (OV L 166, 11.6.1998., 45. lpp.).”;" 						
6)
direktīvas 23. pantu groza šādi:
a)
panta 2. līdz 4. punktu aizstāj ar šādiem:
“2. Depozitārijs ir:
a)
valsts centrālā banka;
b)
kredītiestāde, kurai atļauja izsniegta saskaņā ar Direktīvu 2013/36/ES; vai
c)
cita juridiska persona, kuru kompetentā iestāde saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem ir pilnvarojusi veikt depozitārija darbības saskaņā ar šo direktīvu un kurai piemēro kapitāla pietiekamības prasības, kas ir ne mazākas par prasībām, kuras aprēķinātas atkarībā no izvēlētās pieejas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 575/2013 (24) 315. vai 317. pantu, un kuras pašas kapitāls ir ne mazāks par Direktīvas 2013/36/ES 28. panta 2. punktā minēto sākotnējā kapitāla apmēru.
Juridiskajai personai, kas minēta pirmās daļas c) apakšpunktā, piemēro prudenciālo regulējumu un pastāvīgu uzraudzību, un tā atbilst šādām minimālajām prasībām:
a)
tai ir infrastruktūra, kas nepieciešama, lai turētu finanšu instrumentus, kurus var reģistrēt finanšu instrumentu kontā, kas atvērts depozitārija reģistros;
b)
tā nosaka piemērotu politiku un procedūras, kas ir pietiekamas, lai nodrošinātu to, ka vienība, tostarp tās vadītāji un darbinieki, pilda savus pienākumus, kas paredzēti šajā direktīvā;
c)
tai ir atbilstīgas administratīvās un grāmatvedības procedūras, iekšējās kontroles mehānisms, efektīvas riska novērtēšanas procedūras un efektīvi informācijas apstrādes sistēmu kontroles un drošības pasākumi;
d)
tā pastāvīgi piemēro efektīvus organizatoriskus un administratīvus pasākumus, lai veiktu visas pamatotās darbības, kas paredzētas, lai novērstu interešu konfliktus;
e)
tā nodrošina visu savu pakalpojumu, darbību un darījumu uzskaiti, kas ir pietiekama, lai ļautu kompetentajai iestādei veikt savus uzraudzības pienākumus un izpildes darbības, kas paredzētas šajā direktīvā;
f)
tā veic pamatotas darbības, kas vajadzīgas, lai nodrošinātu tās depozitārija funkciju nepārtrauktību un regularitāti, izmantojot atbilstošas un samērīgas sistēmas, resursus un procedūras, tostarp, lai veiktu depozitārija darbības;
g)
visiem tās vadības struktūras un augstākas vadības locekļiem vienmēr ir pietiekami laba reputācija, pietiekama kompetence, prasmes un pieredze;
h)
tās vadības struktūrai ir atbilstīgas kolektīvās zināšanas, iemaņas un pieredze, lai varētu izprast iestādes darbības, tostarp galvenos riskus;
i)
ikviens tās vadības struktūras un augstākas vadības loceklis darbojas godīgi un godprātīgi.
3. Dalībvalstis nosaka, no kurām no 2. punkta pirmajā daļā minētajām iestāžu kategorijām var izraudzīties depozitāriju.
4. Ieguldījumu sabiedrības vai pārvaldības sabiedrības, kas rīkojas to PVKIU uzdevumā, ko tās pārvalda, un kas pirms 2016. gada 18. marta iecēlušas par depozitāriju iestādi, kura neatbilst 2. punktā noteiktajām prasībām, ieceļ prasībām atbilstošu depozitāriju pirms 2018. gada 18. marta.
(24) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 575/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 176, 27.6.2013., 1. lpp.).”;" 						
b)
panta 5. un 6. punktu svītro;
7)
direktīvas 24. pantu aizstāj ar šādu:
“24. pants
1. Dalībvalstis nodrošina, ka depozitārijs ir atbildīgs PVKIU un PVKIU sertifikātu turētājiem par zaudējumu, ko radījis depozitārijs vai trešā persona, kurai deleģēta turēšanā pieņemto finanšu instrumentu turēšana saskaņā ar 22. panta 5. punkta a) apakšpunktu.
Turēšanā pieņemtā finanšu instrumenta zaudējuma gadījumā dalībvalstis nodrošina, ka depozitārijs bez liekas kavēšanās atdod identiska tipa finanšu instrumentu vai attiecīgo summu PVKIU vai pārvaldības sabiedrībai, kas rīkojas PVKIU uzdevumā. Depozitārijs nav atbildīgs, ja tas var pierādīt, ka zaudējumi radušies ārēju apstākļu dēļ, kurus nav bijis iespējams kontrolēt un kuru sekas būtu bijušas neizbēgamas, neskatoties uz visiem saprātīgajiem centieniem panākt pretējo.
Dalībvalstis nodrošina, ka depozitārijs ir arī atbildīgs PVKIU un PVKIU ieguldītājiem par visiem citiem zaudējumiem, kas tiem radušies depozitārija nolaidības vai tīšas no šīs direktīvas izrietošo saistību pienācīgas neizpildes dēļ.
2. Depozitārija atbildību, kas minēta 1. punktā, neietekmē nekāda deleģēšana, kā minēts 22.a pantā.
3. Depozitārija atbildību, kas minēta 1. punktā, nevar izslēgt vai ierobežot ar nolīgumu.
4. Neviens nolīgums, kas ir pretrunā 3. punktam, nav spēkā.
5. PVKIU sertifikātu turētāji var ierosināt jautājumu par depozitārija atbildību tieši vai netieši, izmantojot pārvaldības sabiedrību vai ieguldījumu sabiedrību, ar noteikumu, ka tas nerada dubultu pārsūdzību vai nevienlīdzīgu attieksmi pret sertifikātu turētājiem.”;
8)
direktīvas 25. pantu aizstāj ar šādu:
“25. pants
1. Neviena sabiedrība nevar vienlaikus darboties gan kā pārvaldības sabiedrība, gan kā depozitārijs. Neviena sabiedrība nevar vienlaikus darboties gan kā ieguldījumu sabiedrība, gan kā depozitārijs.
2. Veicot to attiecīgās funkcijas, pārvaldības sabiedrība un depozitārijs rīkojas godīgi, taisnīgi, profesionāli, neatkarīgi un vienīgi PVKIU un PVKIU ieguldītāju interesēs. Veicot to attiecīgās funkcijas, pārvaldības sabiedrība un depozitārijs rīkojas godīgi, taisnīgi, profesionāli, neatkarīgi un vienīgi PVKIU ieguldītāju interesēs.
Attiecībā uz PVKIU vai pārvaldības sabiedrību, kas rīkojas PVKIU uzdevumā, depozitārijs neveic darbības, kas varētu radīt interešu konfliktu starp PVKIU, PVKIU ieguldītājiem, pārvaldības sabiedrību un pašu depozitāriju, izņemot gadījumus, kad depozitārijs ir funkcionāli un hierarhiski nošķīris depozitārija funkcijas no citiem saviem uzdevumiem, kas potenciāli varētu būt konfliktējoši, un iespējamie interešu konflikti tiek pareizi konstatēti, pārvaldīti un uzraudzīti, un par tiem tiek informēti PVKIU ieguldītāji.”;
9)
direktīvas 26. pantu aizstāj ar šādu:
“26. pants
1. Tiesību akti vai kopējā fonda nolikums paredz pārvaldības sabiedrības un depozitārija maiņas nosacījumus un noteikumus, kas ļauj nodrošināt sertifikātu turētāju aizsardzību šādas maiņas gadījumā.
2. Tiesību aktos vai ieguldījumu sabiedrības dibināšanas dokumentos paredz pārvaldības sabiedrības vai depozitārija maiņas nosacījumus un noteikumus, kas ļauj nodrošināt sertifikātu turētāju aizsardzību šādas maiņas gadījumā.”;
10)
iekļauj šādus pantus:
“26.a pants
Pēc kompetento iestāžu pieprasījuma depozitārijs nodrošina piekļuvi visai informācijai, kuru tas saņēmis, pildot savas pienākumus, un kura tā kompetentajām iestādēm vai PVKIU vai pārvaldības sabiedrības kompetentajām iestādēm varētu būt nepieciešama.
Ja PVKIU vai pārvaldības sabiedrības kompetentās iestādes atšķiras no depozitārija kompetentajām iestādēm, depozitārija kompetentās iestādes nekavējoties dalās ar saņemto informāciju ar PVKIU un pārvaldības sabiedrības kompetentajām iestādēm.
26.b pants
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 112.a pantu, precizējot:
a)
ziņas, kas iekļaujamas 22. panta 2. punktā minētajā rakstiskajā līgumā;
b)
nosacījumus depozitārija funkciju veikšanai saskaņā ar 22. panta 3., 4. un 5. punktu, tostarp:
i)
finanšu instrumenta veidus, kas jāietver depozitārija turēšanas pienākumu darbības jomā saskaņā ar 22. panta 5. punkta a) apakšpunktu;
ii)
nosacījumus, atbilstīgi kuriem depozitārijs var pildīt centrālajā depozitārijā reģistrēto finanšu instrumentu turēšanas pienākumus;
iii)
nosacījumus, atbilstīgi kuriem depozitārijs saskaņā ar 22. panta 5. punkta b) apakšpunktu glabā nominālā formā emitētus finanšu instrumentus, kurus reģistrējis emitents vai reģistrētājs;
c)
depozitārija uzticamības pārbaužu veikšanas pienākumu atbilstīgi 22.a panta 2. punkta c) apakšpunktam;
d)
nošķiršanas pienākumu atbilstīgi 22.a panta 3. punkta c) apakšpunktam;
e)
pasākumus, kas jāveic trešām personām atbilstīgi 22.a panta 3. punkta d) apakšpunktam;
f)
nosacījumus, saskaņā ar kuriem, un apstākļus, kuros turēšanā pieņemtos finanšu instrumentus uzskata par zaudētiem 24. panta nolūkā;
g)
kas jāsaprot ar ārējiem apstākļiem, kurus nav bijis iespējams kontrolēt un kuru sekas būtu bijušas neizbēgamas, neskatoties uz visiem saprātīgajiem centieniem panākt pretējo, kā noteikts 24. panta 1. punktā;
h)
nosacījumus 25. panta 2. punktā minētās neatkarīguma prasības izpildei.”;
11)
direktīvas 30. panta pirmo daļu aizstāj ar šādu:
“Ieguldījumu sabiedrībām, kuras nav izraudzījušās pārvaldības sabiedrību, kas pilnvarota saskaņā ar šo direktīvu, mutatis mutandis piemēro 13. līdz 14.b pantu.”;
12)
direktīvas V nodaļas 3. iedaļu svītro;
13)
direktīvas 69. pantu groza šādi:
a)
panta 1. punktam pievieno šādu daļu:
“Prospektā iekļauj vai nu:
a)
informāciju par atjauninātu atlīdzības politiku, tostarp, bet ne tikai, aprakstu par to, kā tiek aprēķināta atlīdzība un pabalsti, un to personu identitāti, kuras atbildīgas par atlīdzības un pabalstu piešķiršanu, tostarp atlīdzības komitejas sastāvu, ja šāda komiteja pastāv; vai
b)
kopsavilkumu par atlīdzības politiku un paziņojumu par to, ka informācija par atjauninātu atlīdzības politiku, tostarp, bet ne tikai, aprakstu par to, kā tiek aprēķināta atlīdzība un pabalsti, un to personu identitāti, kuras atbildīgas par atlīdzības un pabalstu piešķiršanu, tostarp atlīdzības komitejas sastāvu, ja šāda komiteja pastāv, ir pieejama, izmantojot tīmekļa vietni - tostarp atsauci uz šo tīmekļa vietni -, un ka kopija papīra formātā būs pieejama pēc pieprasījuma bez maksas.”;
b)
panta 3. punktam pievieno šādu daļu:
“Gada pārskatā iekļauj arī:
a)
kopējās atlīdzības summu par finanšu gadu, kas sadalīta nemainīgā un mainīgā atlīdzībā, kuru pārvaldības sabiedrība un ieguldījumu sabiedrība izmaksā saviem darbiniekiem, kā arī saņēmēju skaitu un attiecīgā gadījumā - jebkuru summu, ko PVKIU pats izmaksājis tieši, tostarp maksas par rezultātiem;
b)
atlīdzības kopsummu, iedalot to pēc darbinieku vai citu personāla locekļu kategorijām, kā minēts 14.a panta 3. punktā;
c)
aprakstu par to, kā tiek aprēķināta atlīdzība un pabalsti;
d)
14.b panta 1. punkta c) un d) apakšpunktā minētās pārskatīšanas rezultātu, tostarp izdarītos pārkāpumus;
e)
būtiskas izmaiņas pieņemtajā atlīdzības politikā.”;
14)
direktīvas 78. pantu groza šādi:
a)
panta 3. punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
“a)
PVKIU un PVKIU kompetentās iestādes identifikācijas datus;”;
b)
panta 4. punktam pievieno šādu daļu:
“Pamatinformācijā ieguldītajiem ietver arī paziņojumu par to, ka informācija par atjauninātu atlīdzības politiku, tostarp, bet ne tikai, aprakstu par to, kā tiek aprēķināta atlīdzība un pabalsti, un to personu identitāti, kuras atbildīgas par atlīdzības un pabalstu piešķiršanu, tostarp atlīdzības komitejas sastāvu, ja šāda komiteja pastāv, ir pieejama, izmantojot tīmekļa vietni - tostarp atsauci uz minēto tīmekļa vietni -, un ka kopija papīra formātā būs pieejama pēc pieprasījuma bez maksas.”;
15)
direktīvas 98. panta 2. punkta d) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
“d)
pieprasīt:
i)
ciktāl to atļauj valsts tiesību akti, esošos telesakaru operatora rīcībā esošos datu plūsmas ierakstus, ja ir pamatotas aizdomas par pārkāpumu un ja šādi ieraksti var būt noderīgi, izmeklējot šīs direktīvas pārkāpumus;
ii)
esošos telefonsarunu vai elektroniskās saziņas ierakstus vai citus datu plūsmas ierakstus, kas ir to PVKIU, pārvaldības sabiedrību, ieguldījumu sabiedrību, depozitāriju vai citu vienību rīcībā, kuru darbību reglamentē šī direktīva;”;
16)
direktīvas 99. pantu aizstāj ar šādu:
“99. pants
1. Neskarot 98. pantā minētās kompetento iestāžu uzraudzības pilnvaras un dalībvalstu tiesības paredzēt un noteikt kriminālsodus, dalībvalstis izstrādā noteikumus par administratīviem sodiem un citiem administratīviem pasākumiem, kas piemērojami uzņēmumiem un personām par to valsts noteikumu pārkāpumiem, ar kuriem transponē šo direktīvu, un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to īstenošanu.
Ja dalībvalstis nolemj neizstrādāt noteikumus attiecībā uz administratīviem sodiem par pārkāpumiem, kuriem piemēro valsts krimināltiesības, tās informē Komisiju par attiecīgajām krimināltiesību normām.
Administratīvie sodi un citi administratīvie pasākumi ir iedarbīgi, samērīgi un atturoši.
Līdz 2016. gada 18. martam dalībvalstis dara Komisijai un EVTI zināmus tos normatīvos un administratīvos aktus, ar kuriem transponē šo pantu, tostarp visas attiecīgās krimināltiesību normas. Dalībvalstis bez liekas kavēšanās informē Komisiju un EVTI par visiem tajos veiktiem turpmākiem grozījumiem.
2. Ja dalībvalstis saskaņā ar 1. punktu ir izvēlējušās paredzēt kriminālsodus par minētajā punktā norādītajiem pārkāpumiem, tās nodrošina, ka visi attiecīgie pasākumi tiek ieviesti tā, lai kompetentajām iestādēm būtu visas nepieciešamās pilnvaras sadarbībai ar to jurisdikcijā esošajām tiesu iestādēm, lai saņemtu konkrētu informāciju, kas saistīta ar kriminālizmeklēšanu vai procedūrām, kuras sāktas attiecībā uz šīs direktīvas iespējamajiem pārkāpumiem, un lai izpildītu savus pienākumu šīs direktīvas nolūkos sadarboties savā starpā un ar EVTI, šo informāciju nodotu citām kompetentajām iestādēm un EVTI.
Kompetentās iestādes var sadarboties ar citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm arī ar naudas sodu piedziņas nodrošināšanu saistītajos jautājumos.
3. Kā daļu no šīs direktīvas darbības vispārējas pārskatīšanas Komisija ne vēlāk kā 2017. gada 18. septembrī pārskata administratīvo sodu un kriminālsodu piemērošanu un jo īpaši nepieciešamību saskaņot administratīvos sodus, kas noteikti par šajā direktīvā noteikto prasību neievērošanu.
4. Kompetentā iestāde var atteikties atbildēt uz informācijas pieprasījumu vai lūgumu sadarboties ar izmeklēšanu tikai šādos ārkārtas apstākļos, proti, ja:
a)
attiecīgās informācijas sniegšana var nelabvēlīgi ietekmēt tās dalībvalsts drošību, kurai pieprasījums adresēts, jo īpaši cīņu pret terorismu un citiem smagiem noziegumiem;
b)
pieprasījuma ievērošana var nelabvēlīgi ietekmēt tās pašas veikto izmeklēšanu, izpildes pasākumus vai - attiecīgā gadījumā - kriminālizmeklēšanu;
c)
pirms pieprasījuma saņemšanas dalībvalsts iestādes jau ir sākušas tiesvedību saistībā ar tām pašām darbībām un pret tām pašām personām; vai
d)
pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī jau ir pasludināts galīgais spriedums attiecībā uz šādām personām un saistībā ar tām pašām darbībām.
5. Dalībvalstis nodrošina, ka gadījumos, kad pienākumi attiecas uz PVKIU, pārvaldības sabiedrībām, ieguldījumu sabiedrībām vai depozitārijiem, to valsts noteikumu pārkāpuma gadījumā, ar kuriem transponē šo direktīvu, var piemērot administratīvus sodus vai citus administratīvus pasākumus saskaņā ar valsts tiesību aktiem vadības struktūras locekļiem un citām fiziskām personām, kuras saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir atbildīgas par pārkāpumu.
6. Dalībvalstis saskaņā ar valsts tiesību aktiem nodrošina, ka visos 1. punktā minētajos gadījumos administratīvie sodi un citi administratīvie pasākumi, kurus var piemērot, ietver vismaz:
a)
publisku paziņojumu, kurā norāda atbildīgo personu un pārkāpuma būtību;
b)
rīkojumu, ar ko personai pieprasa pārtraukt šādu rīcību un atturēties no šādas rīcības atkārtošanas;
c)
PVKIU vai pārvaldības sabiedrības gadījumā - PVKIU vai pārvaldības sabiedrības atļaujas apturēšanu vai atsaukšanu;
d)
pagaidu vai par atkārtotiem nopietniem pārkāpumiem pastāvīgu aizliegumu pārvaldības sabiedrības vai ieguldījumu sabiedrības vadības struktūras loceklim vai jebkurai citai pie atbildības sauktai fiziskai personai veikt savas vadības funkcijas minētajās vai citās šādās sabiedrībās;
e)
juridiskas personas gadījumā - maksimālos administratīvos naudas sodus vismaz EUR 5 000 000 apmērā vai dalībvalstīs, kuru valūta nav euro, atbilstošu summu valsts valūtā 2014. gada 17. septembrī vai 10 % no juridiskās personas kopējā gada apgrozījuma saskaņā ar jaunāko pieejamo pārskatu, ko apstiprinājusi vadības struktūra; ja juridiskā persona ir mātesuzņēmums vai mātesuzņēmuma meitasuzņēmums, kam ir jāsagatavo konsolidētie finanšu pārskati saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2013/34/ES (25), - attiecīgais gada kopējais apgrozījums ir kopējais gada apgrozījums vai attiecīgais ienākumu veids saskaņā ar attiecīgajiem Savienības tiesību aktiem grāmatvedības jomā saskaņā ar jaunākajiem pieejamajiem konsolidētajiem pārskatiem, kurus apstiprinājusi galvenā mātesuzņēmuma vadības struktūra;
f)
fiziskas personas gadījumā - maksimālos administratīvos naudas sodus vismaz EUR 5 000 000 apmērā vai dalībvalstīs, kuru valūta nav euro, atbilstošu summu valsts valūtā 2014. gada 17. septembrī;
g)
kā alternatīvu e) un f) apakšpunktam - maksimālos administratīvos naudas sodus vismaz ekonomiskā ieguvuma, kas izriet no pārkāpuma, ja to var noteikt, dubulta apjoma apmērā, pat ja tas pārsniedz e) un f) apakšpunktā minēto maksimālo apmēru.
7. Dalībvalstis var pilnvarot kompetentās iestādes saskaņā ar valsts tiesību aktiem ieviest sankciju veidus papildus tiem, kas minēti 6. punktā, vai noteikt naudas sodus, kuru apmērs pārsniedz 6. punkta e), f) un g) apakšpunktā minētos apmērus.
(25) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/34/ES (2013. gada 26. jūnijs) par noteiktu veidu uzņēmumu gada finanšu pārskatiem, konsolidētajiem finanšu pārskatiem un saistītiem ziņojumiem, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2006/43/EK un atceļ Padomes Direktīvas 78/660/EEK un 83/349/EEK (OV L 182, 29.6.2013., 19. lpp.).”;" 						
17)
iekļauj šādus pantus:
“99.a pants
Dalībvalstis nodrošina, lai to normatīvie vai administratīvie akti, ar kuriem transponē šo direktīvu, paredzētu sankcijas jo īpaši šādos gadījumos:
a)
PVKIU veic darbību, neiegūstot atļauju, tādējādi pārkāpjot 5. pantu;
b)
pārvaldības sabiedrības darījumdarbība tiek veikta bez iepriekšējas atļaujas iegūšanas, tādējādi pārkāpjot 6. pantu;
c)
ieguldījumu sabiedrības darījumdarbība tiek veikta bez iepriekšējas atļaujas iegūšanas, tādējādi pārkāpjot 27. pantu;
d)
būtiska līdzdalība pārvaldības sabiedrībā ir iegūta, tieši vai netieši, vai šāda būtiska līdzdalība pārvaldības sabiedrībā ir palielinājusies tā, ka tai piederošā balsstiesību vai kapitāla daļa sasniedz vai pārsniedz 20 %, 30 % vai 50 %, vai arī tā, ka pārvaldības sabiedrība kļūst par meitasuzņēmumu (“plānotā līdzdalības iegūšana”), rakstiski nepaziņojot tās pārvaldības sabiedrības kompetentajām iestādēm, kurā ieguvējs vēlas iegūt vai palielināt būtisku līdzdalību, tādējādi pārkāpjot 11. panta 1. punktu;
e)
būtiska līdzdalība pārvaldības sabiedrībā tiek likvidēta, tieši vai netieši, vai samazināta tā, ka tās īpašumā esošo balsstiesību vai kapitāla daļa samazinātos līdz 20 %, 30 % vai 50 %, vai arī tā, ka pārvaldības sabiedrība pārstātu būt par meitasuzņēmumu, rakstiski nepaziņojot kompetentajām iestādēm, tādējādi pārkāpjot 11. panta 1. punktu;
f)
pārvaldības sabiedrība ir saņēmusi atļauju, sniedzot nepatiesas ziņas vai izmantojot citus nelikumīgus līdzekļus, tādējādi pārkāpjot 7. panta 5. punkta b) apakšpunktu;
g)
ieguldījumu sabiedrība ir saņēmusi atļauju, sniedzot nepatiesas ziņas vai izmantojot citus nelikumīgus līdzekļus, tādējādi pārkāpjot 29. panta 4. punkta b) apakšpunktu;
h)
pārvaldības sabiedrība, līdzko uzzina par iegūšanu vai atsavināšanu, kas izraisa līdzdalības palielināšanos vai samazināšanos, pārkāpjot kādu no Direktīvas 2014/65/ES 11. panta 1. punktā minētajām robežvērtībām, neinformē kompetentās iestādes par šīs līdzdalības iegūšanu vai atsavināšanu, tādējādi pārkāpjot šīs direktīvas 11. panta 1. punktu;
i)
pārvaldības sabiedrība vismaz reizi gadā neinformē kompetento iestādi par to akcionāru un dalībnieku vārdiem un uzvārdiem, kuriem ir būtiska līdzdalība, un šādas līdzdalības lielumu, tādējādi pārkāpjot 11. panta 1. punktu;
j)
pārvaldības sabiedrība neveic procedūras un pasākumus, kas noteikti saskaņā ar valsts noteikumiem, ar kuriem transponē 12. panta 1. punkta a) apakšpunktu;
k)
pārvaldības sabiedrība neizpilda struktūras un organizatoriskas prasības, kas noteiktas saskaņā ar valsts noteikumiem, ar kuriem transponē 12. panta 1. punkta b) apakšpunktu;
l)
ieguldījumu sabiedrība neveic procedūras un pasākumus, kas noteikti saskaņā ar valsts noteikumiem, ar kuriem transponē 31. pantu;
m)
pārvaldības sabiedrība vai ieguldījumu sabiedrība neizpilda prasības, kas saistītas ar tās funkciju deleģēšanu trešām personām un kas noteiktas saskaņā ar valsts noteikumiem, ar kuriem transponē 13. un 30. pantu;
n)
pārvaldības sabiedrība vai ieguldījumu sabiedrība neievēro rīcības noteikumus, kas noteikti saskaņā ar valsts noteikumiem, ar kuriem transponē 14. un 30. pantu;
o)
depozitārijs neizpilda savus uzdevumus, kas noteikti saskaņā ar valsts noteikumiem, ar kuriem transponē 22. panta 3. līdz 7. punktu;
p)
ieguldījumu sabiedrība vai - attiecībā uz katru tās pārvaldīto kopīgo fondu - pārvaldības sabiedrība atkārtoti nepilda pienākumus attiecībā uz PVKIU ieguldījumu politiku, ko paredz valsts noteikumi, ar kuriem transponē VII nodaļu;
q)
pārvaldības sabiedrība vai ieguldījumu sabiedrība neizmanto riska pārvaldības procesu vai ārpusbiržas atvasināto instrumentu vērtības precīza un neatkarīga novērtējuma procesu, ko paredz valsts noteikumi, ar ko transponē 51. panta 1. punktu;
r)
ieguldījumu sabiedrība vai - attiecībā uz katru tās pārvaldīto kopīgo fondu - pārvaldības sabiedrība atkārtoti nepilda pienākumus attiecībā uz ieguldītājiem sniedzamo informāciju, ko paredz valsts noteikumi, ar kuriem transponē 68. līdz 82. pantu;
s)
pārvaldības sabiedrība vai ieguldījumu sabiedrība, kas tirgo tās pārvaldītā PVKIU sertifikātus dalībvalstī, kas nav PVKIU piederības dalībvalsts, nepilda paziņošanas prasības, kas noteiktas 93. panta 1. punktā.
99.b pants
1. Dalībvalstis nodrošina, lai kompetentās iestādes bez liekas kavēšanās savā oficiālajā tīmekļa vietnē publicētu jebkuru nepārsūdzamu lēmumu, ar kuru piemēro administratīvu sodu vai pasākumu par to valsts noteikumu pārkāpumiem, ar kuriem transponē šo direktīvu, pēc tam, kad persona, kurai sods vai pasākums piemērots, ir informēta par minēto lēmumu. Publikācijā ietver vismaz informāciju par pārkāpuma veidu un raksturu un atbildīgo personu identitāti. Minētais pienākums neattiecas uz lēmumiem, ar ko nosaka pasākumus, kuriem piemīt izmeklēšanas raksturs.
Tomēr, ja kompetentās iestādes uzskata, ka juridisko personu identitātes vai fizisko personu datu publicēšana ir nesamērīga, ņemot vērā katra gadījuma atsevišķu izvērtējumu, ko veic saistībā ar šādas datu publicēšanas samērīgumu, vai ja šāda publicēšana nopietni apdraud finanšu tirgu stabilitāti vai patlaban notiekošu izmeklēšanu, dalībvalstis nodrošina, lai kompetentās iestādes:
a)
aizkavē soda vai pasākuma publicēšanu, līdz nepublicēšanas iemesli beidz pastāvēt; vai
b)
publicē lēmumu piemērot sodu vai pasākumu anonīmi un tādā veidā, kas atbilst valsts tiesību aktiem, ja šāda anonīma publicēšana nodrošina attiecīgo personas datu efektīvu aizsardzību; vai
c)
nepublicē lēmumu, ar kuru piemēro sodu vai pasākumu, ja a) un b) apakšpunktā noteiktie risinājumi tiek uzskatīti par nepietiekamiem, lai nodrošinātu:
i)
to, ka netiek apdraudēta finanšu tirgu stabilitāte;
ii)
šādu lēmumu publicēšanas samērīgumu attiecībā uz pasākumiem, kurus uzskata par mazāk nozīmīgiem.
Gadījumā, kad tiek pieņemts lēmums publicēt sodu vai pasākumu anonīmi, attiecīgo datu publicēšanu var atlikt uz saprātīgu laikposmu, ja ir paredzams, ka šajā laikposmā anonīmas publikācijas iemesli beigs pastāvēt.
2. Kompetentās iestādes informē EVTI par visiem administratīviem sodiem, kas piemēroti, bet par kuriem informācija nav publicēta atbilstīgi 1. punkta otrās daļas c) apakšpunktam, tostarp arī informācija par jebkādu ar konkrētu sodu saistītu pārsūdzību un šādas pārsūdzības iznākumu. Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentās iestādes saņem informāciju un galīgo spriedumu par ikvienu piemēroto kriminālsodu un iesniedz to EVTI. EVTI uztur centrālu datubāzi par sodiem, kuri tai darīti zināmi vienīgi nolūkā veikt informācijas apmaiņu starp kompetentajām iestādēm. Minētā datubāze ir pieejama tikai kompetentajām iestādēm, un to atjaunina, pamatojoties uz kompetento iestāžu sniegto informāciju.
3. Ja lēmumu par soda vai pasākuma piemērošanu var pārsūdzēt attiecīgajā tiesu vai citā iestādē, kompetentās iestādes arī nekavējoties savā oficiālajā tīmekļa vietnē publicē šādu informāciju un jebkādu turpmāku informāciju par šādas pārsūdzības iznākumu. Publicē arī jebkuru lēmumu, ar ko anulē iepriekšēju lēmumu par soda vai pasākuma piemērošanu.
4. Kompetentās iestādes nodrošina, lai jebkura publikācija, kas veikta saskaņā ar šo pantu, būtu pieejama to oficiālajā tīmekļa vietnē vismaz piecus gadus pēc tās publicēšanas. Personas datus, kas iekļauti publikācijā, kompetentās iestādes oficiālajā tīmekļa vietnē saglabā tikai tik ilgu laikposmu, cik ir nepieciešams saskaņā ar piemērojamajiem datu aizsardzības noteikumiem.
99.c pants
1. Dalībvalstis nodrošina, ka, nosakot administratīvo sodu vai pasākumu veidu un administratīvo naudas sodu līmeni, kompetentās iestādes nodrošina, lai tie būtu iedarbīgi, samērīgi un atturoši, un ņem vērā visus attiecīgos apstākļus, tostarp attiecīgā gadījumā:
a)
pārkāpuma nopietnību un ilgumu;
b)
par pārkāpumu atbildīgās personas atbildības pakāpi;
c)
par pārkāpumu atbildīgās personas finansiālo situāciju, uz ko norāda, piemēram, juridiskās personas gadījumā - tās kopējais apgrozījums vai fiziskās personas gadījumā - tās gada ienākumi;
d)
par pārkāpumu atbildīgās personas ieguvumu vai novērsto zaudējumu, kā arī citām personām nodarītā kaitējuma un - attiecīgā gadījumā - kaitējuma tirgus darbībai vai ekonomikai kopumā, ja tos var noteikt, apmēru;
e)
cik lielā mērā par pārkāpumu atbildīgā persona sadarbojas ar kompetento iestādi;
f)
par pārkāpumu atbildīgās personas iepriekš pieļautos pārkāpumus;
g)
pasākumus, ko pēc pārkāpuma veikusi par pārkāpumu atbildīgā persona, lai novērstu pārkāpuma atkārtošanos.
2. Īstenojot savas pilnvaras piemērot sodus saskaņā ar 99. pantu, kompetentās iestādes cieši sadarbojas, lai nodrošinātu, ka to uzraudzības un izmeklēšanas pilnvaras, kā arī administratīvie sodi dod rezultātus saskaņā ar šīs direktīvas mērķiem. Tās arī koordinē savas darbības, lai izvairītos no iespējamas dublēšanās un pārklāšanās, piemērojot uzraudzības un izmeklēšanas pilnvaras, kā arī administratīvus sodus un pasākumus pārrobežu gadījumos saskaņā ar 101. pantu.
99.d pants
1. Dalībvalstis izveido efektīvus un uzticamus mehānismus, lai veicinātu ziņošanu kompetentajām iestādēm par tādu valsts noteikumu iespējamiem vai faktiskajiem pārkāpumiem, ar kuriem transponē šo direktīvu, tostarp drošus saziņas kanālus ziņošanai par šādiem pārkāpumiem.
2. Mehānismos, kas minēti 1. punktā, ietilpst vismaz:
a)
konkrētas procedūras ziņojumu par pārkāpumiem saņemšanai un turpmākai rīcībai;
b)
to ieguldījumu sabiedrību, pārvaldības sabiedrību un depozitāriju darbinieku pienācīga aizsardzība, kuri ziņo par minētajās vienībās izdarītiem pārkāpumiem vismaz saistībā ar atriebību, diskrimināciju un cita veida netaisnīgu attieksmi;
c)
personas, kura ziņo par pārkāpumiem, un fiziskas personas, par kuru ir aizdomas, ka tā ir atbildīga par pārkāpumu, personas datu aizsardzība saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 95/46/EK (26);
d)
skaidri noteikumi, ar kuriem nodrošina, ka tās personas konfidencialitāte, kura ziņo par pārkāpumiem, tiek garantēta visos gadījumos, ja vien valsts tiesību akti neparedz izpaušanu saistībā ar turpmāku izmeklēšanu vai vēlāku tiesvedību.
3. EVTI nodrošina vienu vai vairākus drošus saziņas kanālus ziņošanai par valsts noteikumu, ar kuriem transponē šo direktīvu, pārkāpumiem. EVTI nodrošina, lai minētie saziņas kanāli atbilstu 2. punkta a) līdz d) apakšpunktam.
4. Dalībvalstis nodrošina, lai 1. un 3. punktā minētā ieguldījumu sabiedrību, pārvaldības sabiedrību un depozitāriju darbinieku ziņošana netiktu uzskatīta par tādu ierobežojumu pārkāpumu, kas ar līgumu vai ar jebkādu normatīvu vai administratīvu aktu paredzēti attiecībā uz informācijas izpaušanu, un neuzliek personai, kas ziņo, nekādu atbildību saistībā ar šādu ziņošanu.
5. Dalībvalstis pieprasa, lai ieguldījumu sabiedrībām, pārvaldības sabiedrībām un depozitārijiem būtu izstrādātas atbilstīgas procedūras, kas ļautu to darbiniekiem, izmantojot speciālu, neatkarīgu un autonomu ziņošanas kanālu iestādes iekšienē, ziņot par pārkāpumiem.
99.e pants
1. Kompetentās iestādes reizi gadā sniedz EVTI apkopotu informāciju par visiem sodiem un pasākumiem, kas piemēroti saskaņā ar 99. pantu. EVTI minēto informāciju publicē gada ziņojumā.
2. Ja kompetentā iestāde ir publicējusi informāciju par administratīvajiem sodiem vai pasākumiem, tā vienlaikus par minētajiem administratīvajiem sodiem vai pasākumiem ziņo arī EVTI. Ja publicēts sods vai pasākums attiecas uz pārvaldības sabiedrību vai ieguldījumu sabiedrību, EVTI pievieno atsauci uz publicēto sodu vai pasākumu pārvaldības sabiedrību sarakstā, ko publicē saskaņā ar 6. panta 1. punktu.
3. EVTI izstrādā īstenošanas tehnisko standartu projektu, lai noteiktu informācijas nosūtīšanas procedūras un veidlapas, kas minētas šajā pantā.
EVTI iesniedz minēto īstenošanas tehnisko standartu projektu Komisijai līdz 2015. gada 18. septembrim.
Komisijai tiek piešķirtas pilnvaras pieņemt šā punkta pirmajā daļā minētos īstenošanas tehniskos standartus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 15. pantu.
(26) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp.).”;" 						
18)
iekļauj šādu pantu:
“104.a pants
1. Dalībvalstis saskaņā ar šo direktīvu izmantoto personas datu apstrādei dalībvalstīs piemēro Direktīvu 95/46/EK.
2. Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 45/2001 (27) attiecas uz personas datu apstrādi, ko veic EVTI saskaņā ar šo direktīvu.
(27) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 45/2001 (2000. gada 18. decembris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (OV L 8, 12.1.2001., 1. lpp.).”;" 						
19)
direktīvas 12. panta 3. punktā, 14. panta 2. punktā, 43. panta 5. punktā, 51. panta 4. punktā, 60. panta 6. punktā, 61. panta 3. punktā, 62. panta 4. punktā, 64. panta 4. punktā, 75. panta 4. punktā, 78. panta 7. punktā, 81. panta 2. punktā, 95. panta 1. punktā un 111. pantā vārdus: “saskaņā ar 112. panta 2., 3. un 4. punktu, un atbilstīgi 112.a un 112.b panta nosacījumiem” aizstāj ar vārdiem: “saskaņā ar 112.a pantu”;
20)
direktīvas 50.a pantā vārdus: “saskaņā ar 112.a pantu, un ievērojot 112.b un 112.c panta nosacījumus” aizstāj ar vārdiem: “saskaņā ar 112.a pantu”;
21)
direktīvas 52. panta 4. punkta trešajā daļā atsauci uz “112. panta 1. punktā” aizstāj ar atsauci uz “112. pantā”;
22)
direktīvas 112. pantu aizstāj ar šādu:
“112. pants
Komisijai palīdz Eiropas Vērtspapīru komiteja, kas izveidota ar Komisijas Lēmumu 2001/528/EK (28).
(28) Komisijas Lēmums 2001/528/EK (2001. gada 6. jūnijs), ar ko izveido Eiropas Vērtspapīru komiteju (OV L 191, 13.7.2001., 45. lpp.).”;" 						
23)
direktīvas 112.a pantu aizstāj ar šādu:
“112.a pants
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 12., 14., 43., 60., 61., 62., 64., 75., 78., 81., 95. un 111. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz četru gadu laikposmu no 2011. gada 4. janvāra.
Pilnvaras pieņemt 26.b pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz četru gadu laikposmu no 2014. gada 17. septembra.
Pilnvaras pieņemt 50.a pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz četru gadu laikposmu no 2011. gada 21. jūlija.
Pilnvaras pieņemt 51. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz četru gadu laikposmu no 2013. gada 20. jūnija.
Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais sešus mēnešus pirms četru gadu laikposmu beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarināšanu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 12., 14., 26.b, 43., 50.a, 51., 60., 61., 62., 64., 75., 78., 81., 95. un 111. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 12., 14., 26.b, 43., 50.a, 51., 60., 61., 62., 64., 75., 78., 81., 95. un 111. pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja trīs mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par trīs mēnešiem.”;
24)
direktīvas 112.b pantu svītro;
25)
I pielikuma A saraksta 2. punktu aizstāj ar šādu:
“2.
Ziņas par depozitāriju:
2.1.
PVKIU depozitārija identitāte un apraksts par tā pienākumiem un interešu konfliktiem, kas var rasties.
2.2.
Depozitārija deleģēto glabāšanas funkciju apraksts, saraksts ar personām, kurām deleģētas un tālāk deleģētas funkcijas, un jebkādi interešu konflikti, kas var rasties no šādas deleģēšanas.
2.3.
Paziņojums par to, ka atjaunināta informācija attiecībā uz 2.1. un 2.2. punktu tiks darīta pieejama ieguldītājiem pēc pieprasījuma.”
2. pants
1. Dalībvalstis vēlākais 2016. gada 18. martā pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis nekavējoties dara Komisijai zināmus minēto noteikumu tekstu.
Dalībvalstis šā punkta pirmajā daļā minētos normatīvos un administratīvos aktus piemēro no 2016. gada 18. marta. Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce.
2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
3. pants
Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
4. pants
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Briselē, 2014. gada 23. jūlijā