NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 3/2014
ze dne 24. října 2013,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 168/2013, pokud jde o požadavky týkající se funkční bezpečnosti vozidel pro schvalování dvoukolových nebo tříkolových vozidel a čtyřkolek
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 168/2013 ze dne 15. ledna 2013 o schvalování dvoukolových nebo tříkolových vozidel a čtyřkolek a dozoru nad trhem s těmito vozidly (1), a zejména na čl. 18 odst. 3, čl. 20 odst. 2, čl. 22 odst. 5 a čl. 54 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu. Za tímto účelem platí komplexní systém EU schvalování typu a posílený systém dohledu nad trhem pro vozidla kategorie L a jejich systémy, konstrukční části a samostatné technické celky, definovaný v nařízení (EU) č. 168/2013.
(2)
Pojem „vozidla kategorie L“ zahrnuje širokou řadu typů lehkých vozidel se dvěma, třemi nebo čtyřmi koly, např. motokola, dvoukolové a tříkolové mopedy, dvoukolové a tříkolové motocykly, motocykly s postranním vozíkem a čtyřkolová vozidla (čtyřkolky), jako například silniční čtyřkolky, terénní vozidla a quadrimobily.
(3)
Rozhodnutím Rady 97/836/ES (2) přistoupila Unie k Dohodě Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel (dále jen „revidovaná dohoda z roku 1958“).
(4)
Rozhodnutím 97/836/ES Unie rovněž přistoupila k předpisům Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) č. 1, 3, 4, 6, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 23, 25, 26, 28, 31, 34, 37, 38, 39, 43, 44, 46, 48, 58, 66, 73, 77, 79, 80, 87, 89, 90, 91, 93, 97, 98, 99, 100 a 102.
(5)
Unie přistoupila k předpisu EHK OSN č. 110 o schvalování typu zvláštních součástí motorových vozidel, která ve svém pohonném systému používají stlačený zemní plyn (CNG), a vozidel s ohledem na zástavbu zvláštních součástí schváleného typu pro použití stlačeného zemního plynu (CNG) k jejich pohonu. Rozhodnutím Rady 2000/710/ES (3) Unie rovněž přistoupila k předpisu EHK OSN č. 67, který se týká schvalování typu zvláštních zařízení pro motorová vozidla poháněná zkapalněným ropným plynem.
(6)
Výrobci žádají o schválení typu pro vozidla kategorie L, jejich systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky v souladu s nařízením (EU) č. 168/2013. V právních předpisech Unie je většina požadavků na části vozidla převzata z příslušných předpisů EHK OSN. Předpisy EHK OSN se neustále mění v souladu s technickým pokrokem a příslušná nařízení Unie je nutno odpovídajícím způsobem pravidelně aktualizovat. Aby se zabránilo tomuto zdvojování, doporučila (4) pracovní skupina na vysoké úrovni CARS 21 nahrazení několika směrnic Unie začleněním příslušných předpisů EHK OSN do právních předpisů Unie a jejich povinným používáním.
(7)
Možnost použití předpisů EHK OSN na základě právních předpisů Unie, které stanoví začlenění těchto předpisů EHK OSN týkajících se schvalování typu vozidel, je uvedena v nařízení (EU) č. 168/2013. Podle tohoto nařízení je schválení typu v souladu s povinně užitými předpisy EHK OSN považováno za EU schválení typu v souladu s uvedeným nařízením a jeho akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty.
(8)
Povinné používání předpisů EHK OSN umožní zamezit zdvojení nejen, pokud jde o technické požadavky, ale rovněž pokud jde o certifikaci a správní postupy. Schválení typu přímo založené na mezinárodně dohodnutých normách by navíc mohlo zlepšit přístup na trh ve třetích zemích, zejména v těch, které jsou smluvními stranami revidované dohody z roku 1958, čímž by se posílila konkurenceschopnost výrobního odvětví Unie.
(9)
Je vhodné zahrnout předpisy EHK OSN č. 1, 3, 4, 6, 7, 8, 10, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 23, 26, 28, 30, 31, 34, 37, 38, 39, 43, 44, 45, 46, 48, 53, 54, 55, 56, 57, 60, 62, 64, 67, 72, 74, 75, 76, 77, 78, 81, 82, 87, 90, 91, 97, 98, 99, 100, 104, 106, 110, 112, 113, 116, 119, 121, 122, 123 a 127 do seznamu předpisů EHK OSN stanovených v příloze I tohoto nařízení, jejichž použití je povinné.
(10)
Článek 22 a přílohy II (B) a VIII nařízení (EU) č. 168/2013 stanoví požadavky na funkční bezpečnost vozidel. Požadavky na sedla a sedadla, řiditelnost, vlastnosti při ostrém zatáčení a schopnost otáčení, zkoušky životnosti systémů, konstrukčních částí a zařízení kritických z hlediska funkční bezpečnosti a požadavky na kompaktnost konstrukce vozidel jsou považovány za rozhodující pro funkční bezpečnost vozidla kategorie L, jakož i požadavky na bezpečnost elektrických zařízení, které byly přidány za účelem přizpůsobení technickému pokroku. Byly přijaty požadavky na tabulku s maximální povolenou rychlostí vozidla a její umístění na vozidle a rovněž na ochranné konstrukce při převrácení s cílem řešit specifické vlastnosti vozidel kategorie L7e-B, která jsou určena pro použití v terénu, ale pohybují se i po veřejných komunikacích se zpevněným povrchem.
(11)
Omezení na čtyřnásobek, pokud jde o poměr energie pomocného pohonu a energie vzniklé vlastním šlapáním u jízdních kol určených ke šlapání, stanovené v příloze XIX, by mělo být předmětem dalšího vědeckého výzkumu a posouzení. S ohledem na dostupné vědecké údaje a statistky o vozidlech uváděných na trh může být „čtyřnásobek“ uvedený výše v budoucím přezkumu tohoto nařízení přehodnocen.
(12)
Toto nařízení by se mělo použít od data použitelnosti nařízení (EU) č. 168/2013,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobné technické požadavky a zkušební postupy týkající se funkční bezpečnosti pro schvalování a dozor nad trhem vozidel kategorie L a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla v souladu s nařízením (EU) č. 168/2013 a stanoví seznam předpisů EHK OSN a jejich změny.
Článek 2
Definice
Použijí se definice nařízení (EU) č. 168/2013. Vedle toho se rozumí:
1)
„zvukovým výstražným zařízením“ zařízení vysílající zvukový signál, který dává výstrahu v přítomnosti jiného vozidla nebo při manipulaci s vozidlem v nebezpečné dopravní situaci, sestávající z jednoho nebo více výstupů zvuku, které jsou aktivovány jediným zdrojem, nebo z více jednotek, z nichž každá vysílá zvukový signál a které pracují současně jako výsledek činnosti jedné ovládací jednotky;
2)
„typem zvukového výstražného zařízení“ zvuková výstražná zařízení, která se navzájem podstatně neliší zvláště z následujících hledisek: obchodní značka nebo název, pracovní princip, druh zdroje energie (stejnosměrný proud, střídavý proud, stlačený vzduch), vnější tvar pouzdra, tvar a rozměry membrány (membrán), tvar nebo druh výstupu (výstupů) zvuku, jmenovitá zvuková frekvence, jmenovité napájecí napětí a v případě výstražných zařízení napájených přímo vnějším zdrojem stlačeného vzduchu jmenovitý pracovní tlak;
3)
„typem mechanického zvukového výstražného zařízení“ zvuková výstražná zařízení, která se navzájem podstatně neliší zvláště z následujících hledisek: obchodní značka nebo název, pracovní princip, typ činnosti, vnější tvar a rozměry zvonku a vnitřní konstrukce;
4)
„typem vozidla z hlediska zvukového výstražného zařízení“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: počet zvukových výstražných zařízení namontovaných na vozidle, typ (typy) zvukového (zvukových) výstražného (výstražných) zařízení namontovaného (namontovaných) na vozidle, zařízení použité k namontování zvukového (zvukových) výstražného (výstražných) zařízení na vozidlo, umístění a orientace zvukového (zvukových) výstražného (výstražných) zařízení na vozidle, tuhost součástí konstrukce, na nichž je (jsou) zvukové (zvuková) výstražné (výstražná) zařízení namontováno (namontována) a tvar a materiál karosérie tvořící součást vozidla, která může ovlivnit úroveň zvuku vydávaného zvukovým(i) výstražným(i) zařízením(i), a mohou mít stínicí účinek;
5)
„karoserií“ vnější konstrukce motorového vozidla, která se skládá z blatníků, dveří, sloupků, bočních stěn, střechy, podlahy, přední přepážky, zadní přepážky a/nebo jiných vnějších panelů;
6)
„typem vozidla z hlediska brzdění“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: maximální hmotnost, rozložení hmotnosti mezi nápravy, maximální konstrukční rychlost vozidla, rozměry pneumatik a kol a konstrukční vlastnosti brzdového systému a jeho konstrukčních částí;
7)
„typem vozidla z hlediska bezpečnosti elektrických zařízení“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: umístění vodičů proudu a konstrukčních částí celého elektrického systému instalovaného ve vozidle, instalace elektrického hnacího ústrojí a galvanicky připojené vysokonapěťové sběrnice, jakož i druh a typ elektrického hnacího ústrojí a galvanicky připojených vysokonapěťových součástí;
8)
„stavem aktivní možné jízdy“ stav vozidla, kdy použití elektrického snímače polohy pedálu akcelerace, aktivace ekvivalentního ovladače nebo uvolnění brzdového systému způsobí, že elektrické hnací ústrojí začne pohánět vozidlo;
9)
„překážkou“ část zabezpečující ve všech směrech ochranu před přímým dotykem živých částí;
10)
„vodivým připojením“ připojení pomocí konektorů k vnějšímu napájecímu zdroji při nabíjení dobíjecího systému pro uchovávání energie (REESS);
11)
„dobíjecím systémem pro uchovávání energie“ (dále jen „REESS“) systém pro uchovávání elektrické energie, který poskytuje energii pro elektrický pohon;
12)
„propojovacím systémem pro nabíjení REESS“ elektrický obvod používaný pro nabíjení REESS z vnějšího elektrického napájecího zdroje, včetně zásuvky vozidla;
13)
„přímým dotykem“ kontakt osob s živými částmi;
14)
„elektrickou kostrou“ soustava vzájemně elektricky propojených vodivých částí, jejichž potenciál se považuje za vztažný;
15)
„elektrickým obvodem“ soustava propojených živých částí navržená tak, aby v ní za běžných provozních podmínek bylo elektrické napětí;
16)
„systémem konverze elektrické energie“ systém, který vytváří a poskytuje elektrickou energii pro elektrický pohon;
17)
„elektrickým hnacím ústrojím“ elektrický obvod, který zahrnuje trakční motor(y) a zahrnuje REESS, systém konverze elektrické energie, elektronické měniče, příslušný svazek vodičů a konektory a propojovací systém pro nabíjení REESS;
18)
„elektronickým měničem“ zařízení umožňující regulaci a/nebo konverzi elektrické energie pro elektrický pohon;
19)
„krytem“ část zakrývající vnitřní jednotky a zajišťující ochranu před přímým dotykem živých částí ze všech směrů;
20)
„nechráněnou vodivou částí“ vodivá část, které se lze dotýkat za podmínek stupně ochrany IPXXB a ve které může být v případě poruchy izolace elektrické napětí;
21)
„vnějším elektrickým napájecím zdrojem“ elektrický napájecí zdroj střídavého proudu (AC) nebo stejnosměrného proudu (DC) mimo vozidlo;
22)
„vysokonapěťovým“ klasifikace elektrické součásti nebo obvodu, pokud je efektivní hodnota (rms) jejich pracovního napětí 60 V a ≤ 1 500 Vss nebo 30 V a ≤ 1 000 Vst;
23)
„vysokonapěťovou sběrnicí“ elektrický obvod včetně propojovacího systému pro nabíjení REESS využívající vysoké napětí;
24)
„nepřímým dotykem“ kontakt osob s nechráněnými vodivými částmi;
25)
„živými částmi“ jakákoli vodivá část či části, ve které/kterých má být za běžného provozu elektrické napětí;
26)
„zavazadlovým prostorem“ prostor ve vozidle vyhrazený pro zavazadla, který je ohraničen střechou, kapotou motoru, zadní kapotou nebo zadními dveřmi a podlahou a bočními stěnami a také překážkou a krytem pro ochranu hnacího ústrojí před dotykem živých částí a který je oddělen od prostoru pro cestující přední nebo zadní přepážkou;
27)
„palubním systémem sledování izolačního odporu“ zařízení sledující izolační odpor mezi vysokonapěťovými sběrnicemi a elektrickou kostrou;
28)
„trakční baterií otevřeného typu“ kapalinová baterie, která se musí doplňovat vodou a která produkuje vodík, jenž se uvolňuje do atmosféry;
29)
„prostorem pro cestující“ prostor ve vozidle vyhrazený pro cestující, který je ohraničen střechou, podlahou, bočními stěnami, dveřmi, okenními skly, přední přepážkou a zadní přepážkou nebo zadními dveřmi, a také překážkami a kryty pro ochranu hnacího ústrojí před dotykem živých částí;
30)
„stupněm ochrany“ ochrana před dotykem živých částí zkušební sondou, jako je kloubový zkušební prst (IPXXB) nebo přístupová sonda ze zkušebního drátu (IPXXD), již poskytuje překážka/kryt;
31)
„servisním odpojovačem“ zařízení na deaktivaci elektrického obvodu za účelem provádění kontrol a údržby elektrických součástí, jako je REESS, baterie palivových článků atd.;
32)
„pevným izolátorem“ izolační krytí svazku vodičů izolující živé části před přímým dotykem ze všech směrů, kryty izolující živé části konektorů a lak nebo barva nanesená pro účely izolace;
33)
„pracovním napětím“ nejvyšší efektivní hodnota napětí elektrického obvodu (rms), kterou udává výrobce vozidla pro každý jednotlivý a galvanicky oddělený obvod a která se může vyskytnout mezi kterýmikoli vodivými částmi za podmínek obvodu naprázdno nebo za běžných provozních podmínek.
34)
„typem vozidla z hlediska životnosti“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: celkové konstrukční vlastnosti a zařízení pro výrobu a montáž vozidel a konstrukčních částí, jakož i jejich postupy řízení a zabezpečování jakosti;
35)
„typem vozidla z hlediska zařízení pro ochranu proti podjetí zepředu a zezadu“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou tvar a umístění jednotlivých konstrukcí, částí a konstrukčních částí umístěných v přední a zadní části vozidla;
36)
„vyčníváním“ rozměr okraje stanovený v souladu s bodem 2 přílohy 3 předpisu EHK OSN č. 26 (5);
37)
„podlahovou čárou“ čára definovaná v bodě 2.4 předpisu EHK OSN č. 26;
38)
„konstrukcí vozidla“ části vozidla včetně karoserie, konstrukčních součástí, blatníků, opěr, vzpěr, pneumatik, kol, krytů kol a zasklení, skládající se z materiálu s minimální tvrdostí 60 Shore (A);
39)
„typem vozidla z hlediska zasklení, stíračů a ostřikovačů čelního skla a systémů odmrazování a odmlžování“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: tvar, velikost, tloušťka a vlastnosti čelního skla a jeho upevnění, vlastnosti systému stírání a ostřikování čelního skla a vlastnosti systémů odmrazování a odmlžování;
40)
„systémem stírání čelního skla“ systém, který se skládá ze zařízení ke stírání vnější plochy čelního skla a z příslušenství a ovladačů potřebných ke spuštění a zastavení tohoto zařízení;
41)
„stíranou plochou“ plocha (plochy) na čelním skle, která je stírána (které jsou stírány) stírátkem (stírátky) stěrače při činnosti systému stírání za normálních podmínek;
42)
„systémem ostřikování čelního skla“ systém, který se skládá ze zařízení pro uchovávání a přemístění kapaliny a její směrování na vnější povrch čelního skla a z ovladačů potřebných ke spuštění a zastavení tohoto zařízení;
43)
„ovladačem ostřikovače“ zařízení, kterým se systém ostřikování čelního skla ručně aktivuje a deaktivuje;
44)
„čerpadlem ostřikovače“ zařízení k přemístění ostřikovací kapaliny ze zásobníku na vnější povrch čelního skla;
45)
„tryskou“ zařízení sloužící ke směrování kapaliny na čelní sklo;
46)
„zcela naplněným systémem“ systém, který byl po určitou dobu normálně aktivován a u kterého byla kapalina přemístěna čerpadlem a potrubím a vyšla tryskou (tryskami);
47)
„očištěnou plochou“ plocha, která byla dříve znečištěna a na níž po úplném uschnutí nejsou žádné stopy po kapkách a zbývající nečistoty;
48)
„plochou výhledu A“ se rozumí zkušební oblast A, jak je definována v bodě 2.2 přílohy 18 předpisu EHK OSN č. 43 (6);
49)
„hlavním spínačem ovládání vozidla“ se rozumí zařízení, jímž se elektronický systém přístrojové desky vozidla přepíná z režimu, kdy je vypnutý, jako v případě, kdy je vozidlo zaparkované a řidič není přítomen, do běžného provozního režimu;
50)
„typem vozidla z hlediska označení ovladačů, kontrolek a indikátorů“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: počet, umístění a konstrukční vlastnosti ovladačů, kontrolek a indikátorů, přípustné odchylky měřicího mechanismu rychloměru, technická konstanta rychloměru, rozsah zobrazovaných rychlostí, celkový převodový poměr včetně redukčního převodu k rychloměru a označení minimálního a maximálního rozměru pneumatik;
51)
„ovladačem“ každé zařízení nebo součást vozidla přímo ovládaná řidičem, působící změnu stavu nebo funkce vozidla nebo jeho některé části;
52)
„kontrolkou“ optické signalizační zařízení, které indikuje aktivaci zařízení, jeho správnou nebo vadnou funkci nebo stav, případně nefunkčnost;
53)
„indikátorem“ zařízení, které podává informaci o správné funkci nebo stavu systému nebo části systému, jakou je např. stav hladiny nebo teplota určité kapaliny;
54)
„rychloměrem“ zařízení indikující řidiči rychlost vozidla v daném okamžiku;
55)
„počítadlem kilometrů“ zařízení udávající vzdálenost, kterou vozidlo urazí;
56)
„symbolem“ diagram, podle kterého lze identifikovat ovladač, kontrolku nebo indikátor;
57)
„společnou zobrazovací plochou“ specifická plocha, na které se může zobrazit více než jedna kontrolka, indikátor, symbol nebo jiná informace;
58)
„typem vozidla z hlediska montáže osvětlení“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: rozměry a vnější tvar vozidla, jakož i počet, umístění a konstrukční vlastnosti namontovaných zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci;
59)
„zařízením pro osvětlení“ typově schválený světlomet nebo svítilna nebo typově schválená odrazka;
60)
„zařízením pro světelnou signalizaci“ zařízení pro osvětlení, které lze použít pro signalizaci;
61)
„jednotlivým (světelným zařízením)“ světelné zařízení nebo část zařízení, které má jedinou funkci, jednu svítící plochu a jeden nebo více zdrojů světla; může také znamenat jakoukoli sestavu dvou samostatných nebo skupinových světelných zařízení, shodných nebo nikoliv, majících tutéž funkci, pokud jsou montovány tak, že průměty ploch výstupu světla těchto světelných zařízení na danou příčnou rovinu zaujímají nejméně 60 % plochy nejmenšího obdélníku opsaného k průmětům výše zmíněných ploch výstupu světla;
62)
„plochou výstupu světla“ světelného zařízení celý vnější povrch nebo jen část vnějšího povrchu průsvitného materiálu podle dokumentace schválení typu konstrukční části; může zahrnovat činnou plochu nebo z ní zcela sestávat a může rovněž zahrnovat oblast, která je zcela opsána světelným zařízením;
63)
„svíticí plochou“ zařízení pro osvětlení plocha podle definice v bodě 2.7 předpisu EHK OSN č. 53 (7);
64)
„samostatným (světelným zařízením)“ světelné zařízení mající samostatnou svítící plochu, zdroj světla a pouzdro světlometu/svítilny;
65)
„skupinovými (světelnými zařízeními)“ světelná zařízení mající samostatné svítící plochy a zdroje světla, avšak společné pouzdro světlometu/svítilny;
66)
„sdruženými (světelnými zařízeními)“ světelná zařízení mající samostatné svítící plochy, avšak společný zdroj světla a společné pouzdro světlometu/svítilny;
67)
„sloučenými (světelnými zařízeními)“ světelná zařízení mající samostatné zdroje světla nebo jediný zdroj světla působící různými způsoby (např. odlišnosti optické, mechanické nebo elektrické), zcela nebo částečně společné svítící plochy a společné pouzdro světlometu/svítilny;
68)
„světlometem dálkového světla“ zařízení užívané pro osvětlování vozovky na velkou vzdálenost před vozidlem (dálková světla);
69)
„světlometem potkávacího světla“ zařízení užívané pro osvětlení vozovky před vozidlem, aniž by nepatřičně oslňovalo nebo obtěžovalo řidiče přijíždějící z opačného směru nebo jiné uživatele vozovky (tlumené světlo);
70)
„přední obrysovou svítilnou“ zařízení užívané k označení přítomnosti vozidla při pohledu zepředu;
71)
„denní svítilnou“ dopředu zaměřená svítilna používaná k tomu, aby bylo vozidlo pří jízdě ve dne lépe viditelné;
72)
„předním mlhovým světlometem“ zařízení zlepšující osvětlení vozovky za mlhy, sněžení, bouřky nebo v mračnech prachu;
73)
„směrovou svítilnou“ zařízení sloužící k upozornění ostatních uživatelů vozovky, že řidič zamýšlí změnit směr vlevo nebo vpravo;
74)
„výstražným signálem“ současná činnost všech směrových svítilen vozidla upozorňující na zvláštní nebezpečí, které vozidlo dočasně vytváří pro ostatní uživatele vozovky;
75)
„brzdovou svítilnou“ zařízení upozorňující ostatní uživatele vozovky za vozidlem, že jeho řidič uvádí do činnosti provozní brzdu;
76)
„zadní obrysovou svítilnou“ zařízení užívané k označování přítomnosti vozidla při pohledu zezadu;
77)
„zadní mlhovou svítilnou“ zařízení užívané k tomu, aby vozidlo bylo za mlhy, sněžení, bouřky nebo v mračnech prachu snadněji viditelné při pohledu zezadu;
78)
„zpětným světlometem“ zařízení osvětlující vozovku za vozidlem a upozorňující ostatní uživatele vozovky, že vozidlo couvá nebo bude couvat;
79)
„svítilnou zadní registrační tabulky“ zařízení užívané pro osvětlení prostoru určeného pro zadní registrační tabulku, které se skládá z jedné nebo více optických částí;
80)
„odrazkou“ zařízení užívané k označování přítomnosti vozidla odrazem světla ze zdroje světla, který není součástí tohoto vozidla, přičemž pozorovatel je v blízkosti tohoto zdroje světla; za odrazky se nepovažují registrační tabulky se zpětným odrazem ani tabulky s maximální povolenou rychlostí vozidla;
81)
„zadní odrazkou“ odrazka užívaná k označování přítomnosti vozidla při pohledu zezadu;
82)
„boční odrazkou“ odrazka užívaná k označení přítomnosti vozidla při pohledu z boku;
83)
„boční obrysovou svítilnou“ zařízení užívané k označení přítomnosti vozidla při pohledu z boku;
84)
„vztažnou osou“ charakteristická osa zařízení uvedená v dokumentaci pro schválení typu pro vztažný směr (H = 0°, V = 0°) úhlů pole při fotometrických měřeních a při montáži světlometu/svítilny na vozidlo;
85)
„vztažným středem“ průsečík vztažné osy s plochou výstupu světla, vztažný střed stanovuje výrobce světelného zařízení;
86)
„geometrickou viditelností“ úhly, které určují čtvercové pole, v němž musí být plocha výstupu světla zařízení pro osvětlení zcela viditelná, přičemž příslušné úhly (α svislý a β vodorovný) jsou měřeny na vnějším obrysu přivrácené plochy a světlomet/svítilna je pozorován/a z dálky; pokud se však v tomto poli nacházejí překážky, které zčásti zakrývají plochu výstupu světla, lze to akceptovat, pokud se prokáže, že i navzdory těmto překážkám jsou dodrženy fotometrické hodnoty předepsané pro schválení typu světelného zařízení jako konstrukční části;
87)
„podélnou střední rovinou vozidla“ rovina symetrie vozidla, nebo pokud vozidlo není symetrické, svislá podélná rovina protínající středy náprav vozidla;
88)
„kontrolkou činnosti“ světelný, zvukový nebo jakýkoli obdobný signál udávající, že světelné zařízení bylo uvedeno v činnost a zda funguje správně, či nikoli;
89)
„kontrolkou zapojení obvodu“ kontrolka udávající, že zařízení bylo uvedeno v činnost, avšak neudávající, zda toto zařízení funguje správně, či nikoli;
90)
„typem vozidla z hlediska viditelnosti směrem dozadu“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: rozměry a vnější tvar vozidla, jakož i počet, umístění a konstrukční vlastnosti namontovaných zařízení pro nepřímý výhled;
91)
„typem vozidla z hlediska ochranné konstrukce při převrácení“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: konstrukce na vozidle, jejichž hlavním účelem je zmírnit riziko závažného poranění cestujících ve vozidle vyplývající z převrácení vozidla při běžném používání nebo tomuto riziku předejít;
92)
„chráněným prostorem“ prostor zaujímaný figurínou odpovídající 50. percentilu mužské populace, kterou představuje antropomorfní zkušební zařízení Hybrid III v normální poloze při sezení na všech místech k sezení;
93)
„typem vozidla z hlediska kotevních úchytů bezpečnostních pásů a bezpečnostních pásů“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: hlavní koncepční a konstrukční vlastnosti vozidla a kotevních úchytů bezpečnostních pásů a počet, umístění a sestava namontovaných bezpečnostních pásů;
94)
„seřizovacím systémem“ zařízení, jímž se části sedadla mohou nastavit do polohy vyhovující tvaru těla sedící osoby včetně podélného, svislého a/nebo úhlového seřízení;
95)
„přestavovacím systémem“ seřizovací a zajišťovací systém včetně sklopného opěradla namontovaného na sedadla před jinými sedadly, což umožňuje cestujícím nástup a výstup z těchto zadních sedadel, pokud nejsou vedle této zadní řady sedadel žádné dveře;
96)
„sedlem“ místo k sezení, na kterém řidič nebo cestující sedí obkročmo;
97)
„sedadlem“ místo k sezení, které není sedlem a které má opěradlo podepírající záda řidiče nebo spolujezdce;
98)
„opěradlem“ konstrukční prvek za R-bodem místa k sezení ve výšce více než 450 mm, měřeno od svislé roviny procházející R-bodem, o které se mohou zcela opírat záda sedící osoby;
99)
„figurínou odpovídající 50. percentilu mužské populace“ fyzické antropomorfní zkušební zařízení, které má předepsané rozměry a hmotnost nebo virtuální model, které představují tělo průměrného muže;
100)
„skutečnými kotevními úchyty bezpečnostního pásu“ místo na nosné konstrukci vozidla nebo na nosné konstrukci sedadla nebo kterékoliv jiné části vozidla, na něž mají být soupravy bezpečnostních pásů fyzicky namontovány;
101)
„účinnými kotevními úchyty bezpečnostních pásů“ jasně definované místo ve vozidle, které je dostatečně pevné, aby bylo schopno změnit směrování, průběh a směr bezpečnostního pásu, jímž je připoután cestující ve vozidle; jedná se o místo nacházející se nejblíže k té části pásu, který je ve skutečném a přímém kontaktu s uživatelem;
102)
„místem k sezení vpředu“ jedno místo k sezení umístěné v nejpřednější části vozidla, které může být součástí řady několika dalších míst k sezení;
103)
„místem k sezení vzadu“ jedno místo k sezení, které se nachází zcela za linií míst k sezení vpředu a které může být součástí řady několika míst k sezení;
104)
„vztažnou čárou trupu“ čára trupu určená výrobcem vozidla pro každé místo k sezení a stanovená v souladu s přílohou 3 předpisu EHK OSN č. 17 (8);
105)
„úhlem trupu“ úhel v rozmezí mezi svislicí a čárou trupu;
106)
„konstrukční polohou“ poloha, do které lze zařízení, jako je například sedadlo, nastavit tak, aby všechna příslušná nastavení co nejvíce odpovídala určité poloze;
107)
„ISOFIXem“ systém připojení dětských zádržných systémů k vozidlům vybavený dvěma pevnými kotevními úchyty na vozidle, dvěma odpovídajícími pevnými třmeny na dětském zádržném systému a prostředkem omezujícím rotaci dětského zádržného systému kolem příčné osy;
108)
„typem vozidla z hlediska místa k sezení“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: tvar, umístění a počet sedadel nebo sedel;
109)
„figurínou odpovídající 5. percentilu ženské populace“ fyzické antropomorfní zkušební zařízení, které má předepsané rozměry a hmotnost, nebo virtuální model, které představují tělo drobné ženy;
110)
„typem vozidla z hlediska řiditelnosti, vlastností při ostrém zatáčení a schopnosti otáčení“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: konstrukční vlastnosti mechanismu řízení, zařízení zpětného chodu a uzávěrek diferenciálu, pokud je vozidlo těmito zařízeními vybaveno;
111)
„kruhem otáčení vozidla“ kruh, v němž se při jízdě vozidla po kružnici nalézají průměty všech bodů vozidla na rovinu země, s výjimkou zpětných zrcátek;
112)
„neobvyklými vibracemi“ vibrace, které se podstatně liší od normálních a konstantních vibrací a vyznačují se jedním nebo více nechtěnými prudkými zvýšeními amplitudy vibrace, což vede ke zvýšení řídicích sil, které nejsou konstantní a jejichž povaha není předvídatelná;
113)
„typem vozidla z hlediska montáže pneumatik“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou typy pneumatik, minimální a maximální označení rozměrů pneumatiky, rozměry kola a hloubka zálisu, nebo pokud jde o rychlostní kapacitu a únosnost vhodné pro montáž a vlastnosti namontovaných krytů kol;
114)
„hloubkou zálisu kola“ vzdálenost od opěrného čela náboje kola ke střední rovině ráfku;
115)
„náhradním celkem pro dočasné užití“ celek s pneumatikou odlišnou od pneumatik určených pro montáž na vozidle pro běžné jízdní podmínky, která je určena pouze pro dočasné užití za omezených jízdních podmínek;
116)
„maximálním zatížením“ hmotnost, kterou je pneumatika schopna nést, pokud je používána v souvislosti s pokyny k použití stanovenými výrobcem pneumatik, vyjádřená číslem indexu únosnosti;
117)
„indexem únosnosti“ číslo spojované s maximálním zatížením pneumatiky a vztahující se k definici v bodě 2.26 předpisu EHK OSN č. 75 (9) „ v bodě 2.28 předpisu EHK OSN č. 30 (10), v bodě 2.27 předpisu EHK OSN č. 54 (11) a v bodě 2.28 předpisu EHK OSN č. 106 (12);
118)
„symbolem kategorie rychlosti“ symbol definovaný v bodě 2.28 předpisu EHK OSN č. 75, v bodě 2.29 předpisu EHK OSN č. 30, v bodě 2.28 předpisu EHK OSN č. 54 a v bodě 2.29 předpisu EHK OSN č. 106;
119)
„typem vozidla z hlediska tabulky s maximální povolenou rychlostí vozidla a jejího umístění na vozidle“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako je maximální konstrukční rychlost vozidla a materiál, orientace a konstrukční vlastnosti tabulky s maximální povolenou rychlostí vozidla;
120)
„prakticky rovným povrchem“ povrch pevného materiálu s poloměrem zakřivení nejméně 5 000 mm;
121)
„typem vozidla z hlediska vnitřní výbavy a dveří“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: konstrukční vlastnosti vnitřní výbavy vozidla, počet a umístění sedadel a dveří;
122)
„úrovní přístrojové desky“ čára definovaná styčnými body svislých tečen s přístrojovou deskou nebo na úrovni vodorovné roviny shodující se s R-bodem místa k sezení pro řidiče, který je umístěn výše než příslušný styčný bod dané tečny;
123)
„hranami, kterých se lze dotknout“ hrany, kterých se může dotknout povrch zkušebního zařízení a které mohou sestávat z konstrukcí, prvků nebo konstrukčních částí, které se nacházejí kdekoli ve vozidle, včetně, nikoli však výhradně, na podlaze prostoru pro cestující, bočnicích, dveřích, oknech, střeše, střešních sloupcích, střešních žebrech, slunečních clonách, přístrojové desce, volantu, ovládacím orgánu řízení, sedadlech, opěrkách hlavy, bezpečnostních pásech, pákách, klikách, krytech, přihrádkách a světlech;
124)
„dveřmi“ jakákoli konstrukce nebo materiál, které je nutno otevřít, přemístit, složit, rozepnout, odsunout nebo s nimi jakýmkoli jiným způsobem manipulovat, aby mohly osoby vstupovat do vozidla nebo z něho vystupovat;
125)
„středem dveří“ rozměrové umístění ve svislé rovině rovnoběžné se střední podélnou rovinou vozidla, které se shoduje s těžištěm dveří;
126)
„typem vozidla z hlediska maximálního trvalého jmenovitého nebo netto výkonu a/nebo konstrukčního omezení rychlosti vozidla“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: maximální trvalý výkon elektromotoru (elektromotorů) a/nebo motoru, maximální konstrukční rychlost vozidla a konstrukční vlastnosti zařízení a metody používané k účinnému omezení maximální dosažitelné rychlosti a/nebo výkonu vozidla;
127)
„typem vozidla z hlediska integrity konstrukce“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: konstrukční vlastnosti mechanických spojů, jako jsou například svary a závitové přípojky, a rovněž rám, podvozek nebo kostra vozidla a způsob, jakým jsou zajištěny.
KAPITOLA II
POVINNOSTI VÝROBCŮ
Článek 3
Požadavky na instalaci a na prokazování ve vztahu k funkční bezpečnosti
1. Výrobci vybaví vozidla kategorie L systémy, konstrukčními částmi a samostatnými technickými celky ovlivňujícími funkční bezpečnost, které jsou konstruovány, vyráběny a montovány takovým způsobem, aby vozidlo bylo při běžném provozu a údržbě v souladu s předpisy výrobce v souladu s podrobnými technickými požadavky a zkušebními postupy. V souladu s články 6 až 22 musí výrobci prokázat prostřednictvím fyzické prokazovací zkoušky schvalovacímu orgánu, že vozidla kategorie L, která jsou dodávána na trh, zaregistrována nebo uvedena do provozu v Unii, jsou v souladu s požadavky na funkční bezpečnost uvedenými v článcích 18, 20, 22 a 54 nařízení (EU) č. 168/2013 a s podrobnými technickými požadavky a zkušebními postupy stanovenými v tomto nařízení.
2. Výrobci musí prokázat, že náhradní díly a zařízení, které jsou uvedeny na trh nebo do provozu v Unii, byly schváleny v souladu s požadavky nařízení (EU) č. 168/2013, jak je uvedeno v podrobných technických požadavcích a zkušebních postupech uvedených v tomto nařízení. Schválené vozidlo kategorie L vybavené takovým náhradním dílem nebo zařízením musí splňovat stejné požadavky na zkoušky funkční bezpečnosti a mezní hodnoty výkonu jako vozidlo vybavené původním dílem nebo zařízením, které splňuje požadavky životnosti v rozsahu uvedeném v čl. 22 odst. 2 nařízení (EU) č. 168/2013 včetně.
3. Výrobci předloží schvalovacímu orgánu popis přijatých opatření bránících neoprávněným úpravám a modifikacím systému řízení hnacího ústrojí včetně počítačů řídících funkční bezpečnost.
Článek 4
Uplatňování předpisů EHK OSN
1. Na schvalování typu se vztahují předpisy EHK OSN a jejich změny uvedené v příloze I tohoto nařízení.
2. Odkazy na vozidla kategorie L1, L2, L3, L4, L5, L6 a L7 v předpisech EHK OSN se rozumí odkazy na vozidla kategorie L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e a L7e (v tomto pořadí) podle tohoto nařízení včetně případných dílčích kategorií.
3. Vozidla s maximální konstrukční rychlostí ≤ 25 km/h musí splňovat všechna příslušná ustanovení předpisů EHK OSN vztahující se na vozidla s maximální konstrukční rychlostí 25 km/h.
Článek 5
Technické specifikace požadavků na funkční bezpečnost vozidel a zkušebních postupů
1. Zkušební postupy týkající se výkonu funkční bezpečnosti musí být provedeny v souladu se zkušebními požadavky stanovenými v tomto nařízení.
2. Zkušební postupy musí být provedeny nebo dosvědčeny schvalovacím orgánem, případně technickou zkušebnou, pokud je schvaluje schvalovací orgán.
3. Metody měření a výsledky zkoušek se oznámí schvalovacímu orgánu ve formátu zkušebního protokolu stanoveném v čl. 72 písm. g) nařízení (EU) č. 168/2013.
Článek 6
Požadavky na zvuková výstražná zařízení
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro zvuková výstražná zařízení uvedené v příloze II části B1 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze II tohoto nařízení.
Článek 7
Požadavky na brzdění, včetně protiblokovacích a kombinovaných brzdných systémů, pokud je jimi vozidlo vybaveno
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro brzdění, včetně protiblokovacích a kombinovaných brzdných systémů, pokud je jimi vozidlo vybaveno, uvedené v příloze II části B2 a v příloze VIII nařízení (EU) č. 168/2013, musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze III tohoto nařízení.
Článek 8
Požadavky na bezpečnost elektrických zařízení
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro bezpečnost elektrických zařízení uvedené v příloze II části B3 nařízení (EU) č.168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze IV tohoto nařízení.
Článek 9
Požadavky na prohlášení výrobce o zkouškách životnosti systémů, konstrukčních částí a zařízení kritických z hlediska funkční bezpečnosti
Prohlášení výrobce o požadavcích týkajících se zkoušek životnosti systémů, částí a zařízení z hlediska funkční bezpečnosti uvedené v příloze II části B4 nařízení (EU) č. 168/2013 musí splňovat požadavky uvedené v příloze V tohoto nařízení.
Článek 10
Požadavky na zařízení pro ochranu proti podjetí zepředu a zezadu
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro zařízení pro ochranu proti podjetí zepředu a zezadu uvedené v příloze II části B5 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze VI tohoto nařízení.
Článek 11
Požadavky na zasklení, stírače a ostřikovače čelního skla a systémy odmrazování a odmlžování
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro zasklení, stírače a ostřikovače čelního skla a systémy odmrazování a odmlžování uvedené v příloze II části B6 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze VII tohoto nařízení.
Článek 12
Požadavky na ovladače ovládané řidičem včetně identifikace ovladačů, kontrolek a ukazatelů
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro ovladače ovládané řidičem včetně identifikace ovladačů, kontrolek a ukazatelů uvedené v příloze II části B7 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze VIII tohoto nařízení.
Článek 13
Požadavky na montáž zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci včetně automatického zapínání osvětlení
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro montáž zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci včetně automatického zapínání osvětlení uvedené v příloze II části B8 a v příloze VIII nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze IX tohoto nařízení.
Článek 14
Požadavky na viditelnost směrem dozadu
Zkušební postupy a měření s cílem zkoušet příslušné požadavky na výkon použitelné pro viditelnost směrem dozadu uvedené v příloze II části B9 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze X tohoto nařízení.
Článek 15
Požadavky na ochrannou konstrukci při převrácení
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro ochranné konstrukce při převrácení uvedené v příloze II části B10 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze XI tohoto nařízení.
Článek 16
Požadavky na kotevní úchyty bezpečnostních pásů a bezpečnostní pásy
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro kotevní úchyty bezpečnostních pásů a bezpečnostní pásy uvedené v příloze II části B11 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze XII tohoto nařízení.
Článek 17
Požadavky na místa k sezení (sedla a sedadla)
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro místa k sezení (sedla a sedadla) uvedené v příloze II části B12 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze XIII tohoto nařízení.
Článek 18
Požadavky na řiditelnost, vlastnosti při ostrém zatáčení a schopnost otáčení
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro řiditelnost, vlastnosti při ostrém zatáčení a schopnost otáčení uvedené v příloze II části B13 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze XIV tohoto nařízení.
Článek 19
Požadavky na montáž pneumatik
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro montáž pneumatik uvedené v příloze II části B14 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze XV tohoto nařízení.
Článek 20
Požadavky na tabulku s maximální povolenou rychlostí vozidla a její umístění na vozidle
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro tabulku s maximální povolenou rychlostí vozidla a její umístění na vozidle kategorie L uvedené v příloze II části B15 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze XVI tohoto nařízení.
Článek 21
Požadavky na ochranu cestujících ve vozidle včetně vnitřní výbavy a dveří vozidla
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro ochranu cestujících ve vozidle včetně vnitřní výbavy a dveří vozidla uvedené v příloze II části B16 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze XVII tohoto nařízení.
Článek 22
Požadavky na maximální trvalý jmenovitý nebo netto výkon nebo na konstrukční omezení rychlosti vozidla
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro maximální trvalý jmenovitý nebo netto výkon nebo konstrukční omezení rychlosti vozidel kategorie L uvedené v příloze II části B17 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze XVIII tohoto nařízení.
Článek 23
Požadavky na kompaktnost konstrukce vozidel
Požadavky na kompaktnost konstrukce vozidel uvedené v příloze II části B18 a v příloze VIII nařízení (EU) č. 168/2013 musí být dodržovány v souladu s požadavky stanovenými v příloze XIX tohoto nařízení.
KAPITOLA III
POVINNOSTI ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 24
Schvalování typu vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků
V souladu s článkem 22 nařízení (EU) č. 168/2013 a s účinností od dat stanovených v jeho příloze IV budou vnitrostátní orgány v případě nových vozidel, která nejsou v souladu s nařízením (EU) č. 168/2013 a ustanoveními tohoto nařízení, považovat prohlášení o shodě za neplatná pro účely čl. 43 odst. 1 nařízení (EU) č. 168/2013 a z důvodů týkajících se funkční bezpečnosti zakáží dodávání takových vozidel na trh, jejich registraci nebo uvádění do provozu.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 25
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2016.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 24. října 2013.
KOMISIJAS DELEĢĒTĀ REGULA (ES) Nr. 3/2014
(2013. gada 24. oktobris),
ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 168/2013 attiecībā uz transportlīdzekļu funkcionālā drošuma prasībām divu riteņu vai trīs riteņu transportlīdzekļu un kvadriciklu apstiprināšanai
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 15. janvāra Regulu (ES) Nr. 168/2013 par divu riteņu vai trīs riteņu transportlīdzekļu un kvadriciklu apstiprināšanu un tirgus uzraudzību (1) un jo īpaši tās 18. panta 3. punktu, 20. panta 2. punktu, 22. panta 5. punktu, 54. panta 3. punktu,
tā kā:
(1)
Iekšējais tirgus aptver teritoriju bez iekšējām robežām, kurā ir nodrošināta brīva preču, pakalpojumu un kapitāla aprite un personu pārvietošanās. Tādēļ ir piemērojama visaptveroša ES tipa apstiprinājuma un pilnveidota tirgus uzraudzības sistēma L kategorijas transportlīdzekļiem un to sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, kā ir noteikts Regulā (ES) Nr. 168/2013.
(2)
Jēdziens “L kategorijas transportlīdzekļi” ietver plašu klāstu vieglo transportlīdzekļu tipu ar diviem, trīs un četriem riteņiem, piemēram, pašgājējus divriteņus, divu un trīs riteņu mopēdus, divu un trīs riteņu motociklus, motociklus ar blakusvāģi un četru riteņu transportlīdzekļus (kvadriciklus), tādus kā ceļu kvadricikli, visurgājēji transportlīdzekļi un slēgtas virsbūves kvadricikli.
(3)
Saskaņā ar Padomes Lēmumu 97/836/EK (2) Savienība pievienojās ANO Eiropas Ekonomikas komisijas Nolīgumam par vienotu tehnisko prasību pieņemšanu riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos, un par nosacījumiem to apstiprinājumu savstarpējai atzīšanai, kas piešķirti, pamatojoties uz šīm prasībām (“Pārskatītais 1958. gada nolīgums”).
(4)
Saskaņā ar Lēmumu 97/836/EK Savienība pievienojās arī ANO Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) Noteikumiem Nr. 1, 3, 4, 6, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 23, 25, 26, 28, 31, 34, 37, 38, 39, 43, 44, 46, 48, 58, 66, 73, 77, 79, 80, 87, 89, 90, 91, 93, 97, 98, 99, 100 un 102.
(5)
Savienība pievienojās ANO EEK Noteikumiem Nr. 110 par tādu mehānisko transportlīdzekļu īpašām detaļām, kuri vilces sistēmā izmanto saspiestu dabasgāzi (CNG), un par transportlīdzekļiem attiecībā uz īpašu apstiprināta tipa detaļu uzstādīšanu, lai to vilces sistēmā izmantotu saspiestu dabasgāzi (CNG). Saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/710/EK (3) Savienība pievienojās arī ANO EEK Noteikumiem Nr. 67 par īpaša aprīkojuma apstiprināšanu mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kuru uzpildei izmanto sašķidrinātu naftas gāzi.
(6)
Izgatavotāji piesakās L kategorijas transportlīdzekļu, to sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisko vienību tipa apstiprinājumam saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 168/2013. Savienības tiesību aktos vairums prasību par transportlīdzekļu daļām ir aizgūtas no attiecīgajiem ANO EEK noteikumiem. ANO EEK noteikumi pastāvīgi tiek grozīti atbilstoši tehnoloģiju attīstībai, un attiecīgie Savienības noteikumi regulāri ir atbilstīgi jāatjaunina. Lai novērstu šo dublēšanos, CARS 21 augsta līmeņa grupa ir ieteikusi (4) aizstāt vairākas Savienības direktīvas, attiecīgos ANO EEK noteikumus iekļaujot un obligāti piemērojot Savienības tiesību aktos.
(7)
Iespēja piemērot ANO EEK noteikumus, izmantojot Savienības tiesību aktus, kas nodrošina ANO EEK noteikumu iekļaušanu attiecībā uz ES transportlīdzekļu tipa apstiprinājumu, ir nodrošināta Regulā (ES) Nr. 168/2013. Saskaņā ar šo regulu tipa apstiprinājums atbilstoši ANO EEK noteikumiem, kuri ir piemērojami obligāti, ir uzskatāms par ES tipa apstiprinājumu saskaņā ar minēto regulu un tās deleģētajiem un īstenošanas aktiem.
(8)
ANO EKK noteikumu obligāta piemērošana ļauj izvairīties ne tikai no tehnisko prasību, bet arī no sertifikācijas un administratīvo procedūru dublēšanās. Turklāt tipa apstiprinājums, kas ir tieši balstīts uz starptautiskiem standartiem, varētu uzlabot piekļuvi trešo valstu tirgiem, it īpaši tajās valstīs, kuras ir Pārskatītā 1958. gada nolīguma līgumslēdzējas puses, un tādā veidā veicināt Savienības rūpniecības konkurētspēju.
(9)
ANO EEK Noteikumus Nr. 1, 3, 4, 6, 7, 8, 10, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 23, 26, 28, 30, 31, 34, 37, 38, 39, 43, 44, 45, 46, 48, 53, 54, 55, 56, 57, 60, 62, 64, 67, 72, 74, 75, 76, 77, 78, 81, 82, 87, 90, 91, 97, 98, 99, 100, 104, 106, 110, 112, 113, 116, 119, 121, 122, 123 un 127 ir atbilstīgi iekļaut šīs regulas I pielikumā izklāstītajā to ANO EEK noteikumu sarakstā, kuri ir piemērojami obligāti.
(10)
Regulas (ES) Nr. 168/2013 22. pantā, II pielikuma B daļā un VIII pielikumā ir noteiktas funkcionālā drošuma prasības. Prasības par sedlu veida sēdekļiem un sēdekļiem, vadāmību, pagriezienu īpašībām un pagriežamību, kritisko sistēmu, detaļu un aprīkojuma funkcionālā drošuma noturīguma testēšanu, transportlīdzekļa konstrukcijas stiprību ir uzskatāmas par visbūtiskākajām L kategorijas transportlīdzekļu funkcionālajam drošumam, tāpat kā prasības par elektrodrošību, kuras tika pievienotas, lai pielāgotos tehnikas attīstībai. Ir pieņemtas arī prasības par maksimālā ātruma ierobežojuma plāksni un tās atrašanās vietu transportlīdzeklī, kā arī par apgāšanās aizsargkonstrukciju, lai risinātu jautājumu par tiem īpašajiem L7e-B kategorijas transportlīdzekļu raksturlielumiem, kuri ir projektēti, lai pārvietotos bezceļu apstākļos, taču pārvietojas arī pa asfaltētiem koplietošanas ceļiem.
(11)
Attiecībā uz XIX pielikumā noteikto “četrkārtīgo” attiecību starp papildu dzinējspēku un faktisko mīšanas jaudu velosipēdiem, kas projektēti mīšanai, būtu jāveic turpmāka zinātniska izpēte un novērtējums. Līdzko būs pieejami zinātniski dati un statistika par tirgū laistiem transportlīdzekļiem, minēto “četrkārtīgo” attiecību var atkārtoti izskatīt turpmākā šīs regulas pārskatīšanā.
(12)
Šī regula ir piemērojama, sākot no datuma, kad tiek piemērota Regula (ES) Nr. 168/2013,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
I NODAĻA
PRIEKŠMETS UN DEFINĪCIJAS
1. pants
Priekšmets
Šajā regulā ir noteiktas sīki izstrādātas tehniskās prasības un testa procedūras attiecībā uz L kategorijas transportlīdzekļu un sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisko vienību, kas paredzētas šiem transportlīdzekļiem, funkcionālo drošumu apstiprināšanai un tirgus uzraudzībai saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 168/2013, un izklāstīts ANO EEK noteikumu un to grozījumu saraksts.
2. pants
Definīcijas
Ir piemērojamas Regulā (ES) Nr. 168/2013 noteiktās definīcijas. Papildus piemēro arī šādas definīcijas:
1)
“skaņas signālierīce” ir ierīce, kas izdod skaņas signālu, lai brīdinātu par transportlīdzekļa, kas atrodas bīstamā ceļu satiksmes situācijā, klātbūtni vai manevra veikšanu, tā sastāv no vienas vai vairākām skaņas izdošanas atverēm, kuras darbina viens enerģijas avots, vai no vairākām sastāvdaļām, kuras katra izdod skaņas signālu un darbojas vienlaicīgi, jo tās darbina viena vadība;
2)
“elektriskas skaņas signālierīces tips” ir skaņas signālierīces, kuras pēc būtības neatšķiras cita no citas, it sevišķi turpmāk norādītajos aspektos: preču zīme vai nosaukums, darbības princips, energoapgādes tips (līdzstrāva, maiņstrāva, saspiests gaiss), ietvara ārējā forma, diafragmas(-u) forma un izmēri, skaņas izdošanas atveres(-u) forma vai tips, nominālās skaņas frekvences, nominālais spriegums un gadījumā, ja signālierīce no ārējā avota tiek tieši apgādāta ar saspiestu gaisu, nominālais darbības spiediens;
3)
“mehāniskas skaņas signālierīces tips” ir skaņas signālierīces, kuras pēc būtības neatšķiras cita no citas, it īpaši turpmāk norādītajos aspektos: preču zīme vai nosaukums, darbības princips, darbināšanas tips, zvana ārējā forma un lielums un iekšējā konstrukcija;
4)
“transportlīdzekļa tips atkarībā no skaņas signālierīces” ir transportlīdzekļi, kuri neatšķiras tādos būtiskos aspektos kā: to skaņas signālierīču skaits, ar kurām aprīkots transportlīdzeklis, skaņas signālierīces(-ču) tips(-i), stiprinājumi, kas izmantoti, lai skaņas signālierīci(-es) uzstādītu transportlīdzeklim, skaņas signālierīces(-ču) stāvoklis un atrašanās virziens uz transportlīdzekļa, to korpusa detaļu stingrība, uz kurām skaņas signālierīce(-es) ir uzstādīta(-as), un tās virsbūves daļas materiāls, kas veido transportlīdzekļa daļu, kas varētu ietekmēt skaņas signālierīces(-ču) izdotās skaņas līmeni un kam var būt slāpējoša ietekme;
5)
“virsbūve” ir mehāniska transportlīdzekļa ārējais korpuss, kuru veido spārni, durvis, balsti, sānu sienas, jumts, grīda, priekšējā starpsiena, aizmugurējā starpsiena un/vai citi ārējie paneļi;
6)
“transportlīdzekļa tips atkarībā no bremzēm” ir transportlīdzekļi, kuri neatšķiras tādos būtiskos aspektos kā maksimālā masa, masas sadalījums starp asīm, transportlīdzekļa projektētais maksimālais ātrums, riepu izmēri un riteņu lielumi, kā arī bremžu sistēmas un tās sastāvdaļu konstrukcijas parametri;
7)
“transportlīdzekļa tips atkarībā no elektrodrošības” ir transportlīdzekļi, kuri neatšķiras tādos būtiskos aspektos kā visas transportlīdzeklī uzstādītās elektrosistēmas vadītāju un sastāvdaļu atrašanās vieta, elektriskā spēka piedziņas bloka un galvaniski savienotās augstsprieguma kopnes uzstādīšana, kā arī elektriskā spēka piedziņas bloka un galvaniski savienoto augstsprieguma komponentu būtība un tips;
8)
“braukšanas aktīvais režīms” ir transportlīdzekļa režīms, kurā elektriskais spēka piedziņas bloks izraisa transportlīdzekļa pārvietošanos, nospiežot akseleratora pedāli, iedarbinot līdzvērtīgu vadības ierīci vai atlaižot bremžu sistēmu;
9)
“aizsegs” ir daļa, kas nodrošina aizsardzību pret tiešu pieskaršanos aktīvajām daļām no ikviena piekļuves virziena;
10)
“strāvvadošs savienojums” ir savienojums, kurā izmanto savienotājus ar ārējo elektroenerģijas avotu, uzlādējot atkārtoti uzlādējamu enerģijas akumulēšanas sistēmu (REESS);
11)
“REESS” ir atkārtoti uzlādējama enerģijas akumulēšanas sistēma, kura nodrošina enerģiju elektrospēkiekārtai;
12)
“savienotājsistēma REESS lādēšanai” ir elektriska ķēde, ko izmanto REESS lādēšanai no ārēja elektroenerģijas avota, ieskaitot transportlīdzekļa pievadi;
13)
“tieša pieskaršanās” ir personu pieskaršanās aktīvajām daļām;
14)
“elektriskā šasija” ir to vadītājdaļu komplekts, kas ir savienotas elektriski; komplekta potenciālu izmanto kā atsauci;
15)
“elektriskā ķēde” ir tādu aktīvo savienoto daļu kopums, kuras ir konstruētas, lai parastos lietošanas apstākļos tās būtu elektriski uzlādētas;
16)
“elektroenerģijas pārveidošanas sistēma” ir sistēma, kas ražo un piegādā elektroenerģiju, lai radītu elektrisku dzinējspēku;
17)
“elektriskais spēka piedziņas bloks” ir elektriskā ķēde, kurā ietverts(-i) vilces motors(-i) un ietverta REESS, elektroenerģijas pārveidošanas sistēma, elektroniskie pārveidotāji, saistītā vadu un kabeļu instalācija un savienotāji un savienotājsistēma REESS lādēšanai;
18)
“elektroniskais pārveidotājs” ir ierīce, kas spēj kontrolēt un/vai pārveidot elektroenerģiju elektriskajā dzinējspēkā;
19)
“korpuss” ir daļa, ar ko ierobežo iekšējās vienības un nodrošina aizsardzību pret tiešu pieskaršanos no ikviena piekļuves virziena;
20)
“atklāta vadītājdaļa” ir vadītājdaļa, kurai var pieskarties, ievērojot aizsardzības līmeni IPXXB, un kura elektriski uzlādējas izolācijas kļūdas apstākļos;
21)
“ārējais elektroenerģijas avots” ir maiņstrāvas (AC) vai līdzstrāvas (DC) elektroenerģijas piegādes ierīce ārpus transportlīdzekļa;
22)
“augstspriegums” ir elektriskās komponentes vai ķēdes klasifikācija, ja tās darba sprieguma vidējā kvadrātiskā vērtība ir 60 V un ≤ 1 500 V (līdzstrāva) vai 30 V un ≤ 1 000 V (maiņstrāva, vidējā kvadrātiskā vērtība);
23)
“augstsprieguma kopne” ir elektriskā ķēde, ieskaitot savienotājsistēmu REESS lādēšanai, kas darbojas augstspriegumā;
24)
“netieša pieskaršanās” ir personu pieskaršanās atklātām vadītājdaļām;
25)
“aktīvas daļas” ir vadītājdaļa(-as), kas ir paredzēta(-as) elektriskai uzlādei parastos lietošanas apstākļos;
26)
“bagāžas nodalījums” ir telpa transportlīdzeklī bagāžas glabāšanai, kas ir ierobežota ar jumtu, pārsegu, bagāžas nodalījuma vāku vai aizmugures durvīm un grīdu, sānu sienām, kā arī aizsegu un korpusu, kas paredzēti, lai aizsargātu spēka piedziņas bloku no tiešas pieskaršanās aktīvajām daļām, un kas ir atdalīta no pasažieru salona ar priekšējo vai aizmugurējo starpsienu;
27)
“iebūvēta izolācijas pretestības monitoringa sistēma” ir ierīce, ar kuras palīdzību uzrauga izolācijas pretestību starp augstsprieguma kopnēm un elektrisko šasiju;
28)
“atklāta tipa vilces baterija” ir ar šķidrumu uzpildīta baterija, kas atkārtoti jāuzpilda ar ūdeni un kas ražo ūdeņraža gāzi, kura tiek izvadīta atmosfērā;
29)
“pasažieru salons” ir telpa pasažieru uzņemšanai, kas ir ierobežota ar jumtu, grīdu, sānu sienām, durvīm, loga stiklu, priekšējo un aizmugurējo starpsienu vai aizmugurējām durvīm, kā arī ar aizsegiem un korpusiem, kas paredzēti, lai aizsargātu spēka piedziņas bloku no tiešas pieskaršanās aktīvajām daļām;
30)
“aizsardzības līmenis” ir aizsardzība, ko nodrošina aizsegs vai korpuss, kas saistīts ar pieskaršanos aktīvajām daļām ar testēšanas paraugu, piemēram, testēšanas pirkstu (IPXXB) vai testēšanas vada piekļuves paraugu (IPXXD);
31)
“apkopes slēdzis” ir ierīce elektriskās ķēdes izslēgšanai, veicot REESS, kurināmā elementu bloka pārbaudes un apkopes;
32)
“cietais izolators” ir vadu izolācijas pārklājums, ar kuru pārklāj daļas, lai aizsargātu pret tiešu pieskaršanos aktīvajām daļām no ikviena piekļuves virziena, kā arī pārklājumi, ar kuriem izolē savienotāju aktīvās daļas, un laka vai krāsa, kas paredzēta izolācijas nodrošināšanai;
33)
“darba spriegums” ir transportlīdzekļa izgatavotāja norādītā lielākā elektriskās ķēdes sprieguma vidējā kvadrātiskā vērtība (rms) katrai atsevišķai un galvaniski izolētai ķēdei, kura var rasties starp vadītājdaļām atklātas ķēdes apstākļos vai parastos lietošanas apstākļos;
34)
“transportlīdzekļa tips atkarībā no izturības” ir transportlīdzekļi, kas neatšķiras tādos būtiskos aspektos kā vispārēji konstrukcijas parametri, kā arī transportlīdzekļa un tā sastāvdaļu ražošanas un salikšanas iekārtas, kā arī to kvalitātes kontrole un apdrošināšanas procedūras;
35)
“transportlīdzekļa tips atkarībā no priekšējām un aizmugurējām aizsargkonstrukcijām” ir transportlīdzekļi, kas neatšķiras tādos būtiskos aspektos kā to konstrukciju, daļu un sastāvdaļu forma un atrašanās vieta, kas atrodas transportlīdzekļa priekšā un aizmugurē;
36)
“izvirzījums” ir malas izmērs, kā ir noteikts saskaņā ar ANO EEK Noteikumu Nr. 26 (5) 3. pielikuma 2. punktu;
37)
“grīdas līnija” ir līnija, kā ir noteikts ANO EEK Noteikumu Nr. 26 2.4. punktā;
38)
“transportlīdzekļa konstrukcija” ir transportlīdzekļa daļas, ieskaitot virsbūvi, sastāvdaļas, spārnus, balstus, pārvadus, riepas, riteņus, dubļusargus un stiklojumu, ko veido materiāls, kura cietība pēc Šora ir vismaz 60 (A);
39)
“transportlīdzekļa veids atkarībā no stiklojuma, priekšējā stikla tīrītājiem un apskalotājiem, ledus atkausēšanas un pretaizsvīšanas sistēmām” ir transportlīdzekļi, kuri neatšķiras tādos būtiskos aspektos kā priekšējā stikla forma, izmērs, biezums un raksturlielumi un tā uzstādīšanas veids, tīrīšanas un apskalošanas sistēmas parametri un ledus atkausēšanas un pretaizsvīšanas sistēmu parametri;
40)
“priekšējā stikla tīrīšanas sistēma” ir sistēma, kas sastāv no ierīces, kura tīra priekšējā stikla ārējo virsmu, un piederumiem un vadības ierīcēm, kuras nepieciešamas, lai iedarbinātu un apturētu šo ierīci;
41)
“tīrīšanas lauks” ir priekšējā stikla apgabals(-i), ko notīra ar tīrītāja lāpstiņu(-ām), tīrīšanas sistēmai darbojoties parastos apstākļos;
42)
“priekšējā stikla apskalošanas sistēma” ir sistēma, kas sastāv no ierīcēm šķidruma glabāšanai, pārvietošanai un tēmēšanai priekšējā stikla ārējās virsmas virzienā, kopā ar vadības ierīcēm, kuras nepieciešamas šīs ierīces iedarbināšanai un apturēšanai;
43)
“apskalošanas vadības ierīce” ir ierīce, ar ko apskalošanas sistēma tiek manuāli aktivizēta vai deaktivizēta;
44)
“apskalošanas sūknis” ir ierīce šķidruma pārvietošanai no apskalošanas sistēmas glabāšanas tvertnes uz priekšējā stikla ārējo virsmu;
45)
“sprausla” ir ierīce, ar ko šķidrums tiek vērsts uz priekšējo stiklu;
46)
“pilnīgi uzpildīta (sistēma)” ir sistēma, kas parasti tiek aktivizēta uz laika posmu un kur šķidrums tiek pārvietots caur sūkni un cauruļvadiem un tiek izvadīts pa sprauslu(-ām);
47)
“notīrītais lauks” ir iepriekš netīrā zona, uz kuras pēc pilnīgas nožūšanas vairs nav pilienu un atlikušo netīrumu palieku;
48)
“redzamības lauks A” ir testa zona A, kā noteikts ANO EEK Noteikumu Nr. 43 (6) 18. pielikuma 2.2. punktā;
49)
“transportlīdzekļa galvenais vadības slēdzis” ir ierīce, ar kuru transportlīdzeklī iebūvēto elektronikas sistēmu no izslēgta stāvokļa, kā tas ir gadījumā, kad transportlīdzekli novieto stāvēšanai bez vadītāja klātbūtnes, pārslēdz parastā darba režīmā;
50)
“transportlīdzekļa tips atkarībā no vadības ierīču, signalizatoru un indikatoru identifikācijas” ir transportlīdzekļi, kuri neatšķiras tādos būtiskos aspektos kā vadības ierīču, signalizatoru un indikatoru skaits, atrašanās vieta un konstrukcijas parametri, un spidometru mērierīču pielaides, spidometra tehniskās konstantes, parādīto ātrumu diapazons, spidometra kopējā pārnesumu attiecība, ieskaitot visus palēninošos pārnesumus, un minimālais un maksimālais izmēra apzīmējums riepām;
51)
“vadības ierīce” ir tā transportlīdzekļa daļa vai detaļa, ko tieši iedarbina vadītājs un kas izraisa izmaiņas transportlīdzekļa vai kādas tā daļas stāvoklī vai darbībā;
52)
“signalizators” ir optisks signāls, kas norāda ierīces ieslēgšanu, pareizu vai nepareizu darbību vai stāvokli, vai darbības kļūmi;
53)
“indikators” ir ierīce, kas sniedz informāciju par sistēmas vai tās daļas pareizu darbību vai stāvokli, piemēram, šķidruma līmeni vai temperatūru;
54)
“spidometrs” ir ierīces, kas vadītājam parāda transportlīdzekļa ātrumu konkrētajā brīdī;
55)
“odometrs” ir ierīce, kura parāda transportlīdzekļa nobraukto attālumu;
56)
“simbols” ir grafisks attēlojums, kas ļauj identificēt vadības ierīci, signalizatoru vai indikatoru;
57)
“kopēja vieta” ir noteikta zona, kurā var parādīt vairāk par vienu signalizatoru, indikatoru, simbolu vai citu informāciju;
58)
“transportlīdzekļa tips atkarībā no apgaismes uzstādīšanas” ir transportlīdzekļi, kuri neatšķiras tādos būtiskos aspektos kā transportlīdzekļa izmēri un ārējā forma, kā arī uzstādīto apgaismes ierīču un gaismas signālierīču skaits, atrašanās vieta un konstrukcijas parametri;
59)
“apgaismes ierīce” ir apstiprināta tipa lukturis vai apstiprināta tipa atstarotājs;
60)
“gaismas signālierīce” ir apgaismes ierīce, kuru var izmantot signalizēšanai;
61)
“viena (apgaismes ierīce)” ir apgaismes ierīce vai tās daļa, kam ir viena funkcija un viena apgaismojošā virsma, kā arī viens vai vairāki gaismas avoti; tāpat tas var būt arī jebkurš tādu divu vai vairāku neatkarīgu vai savienotu lukturu (identisku vai atšķirīgu) apvienojums, kas neatšķiras pēc funkcijas, ja tie ir uzstādīti tā, ka lukturu apgaismojošo virsmu projekcijas noteiktā šķērsplaknē aizņem 60 % vai vairāk platības vismazākajā taisnstūrī, kurš aptver iepriekš minēto apgaismojošo virsmu projekcijas;
62)
apgaismes ierīces “gaismu izstarojošā virsma” ir caurspīdīga materiāla visa ārējā virsma vai tās daļa, kā norādīts sastāvdaļas tipa apstiprinājuma dokumentācijā; tajā var būt iekļauta vai tā var pilnībā sastāvēt no apgaismojošas virsmas, un tajā var būt ietverta arī zona, kuru pilnībā ierobežo apgaismes ierīce;
63)
apgaismes ierīces “apgaismojošā virsma” ir virsma, kā ir definēts ANO EEK Noteikumu Nr. 53 (7) 2.7. punktā;
64)
“neatkarīga (apgaismes ierīce)” ir apgaismes ierīce ar atsevišķu apgaismojošo virsmu, gaismas avotu un luktura korpusu;
65)
“grupētas (apgaismes ierīces)” ir apgaismes ierīces ar atsevišķu apgaismojošo virsmu un gaismas avotu, bet kopēju luktura korpusu;
66)
“kombinētas (apgaismes ierīces)” ir apgaismes ierīces ar atsevišķu apgaismojošo virsmu, bet kopēju gaismas avotu un kopēju luktura korpusu;
67)
“savstarpēji savietotas (apgaismes ierīces)” ir apgaismes ierīces ar atsevišķu gaismas avotu vai vienu gaismas avotu, kas darbojas dažādos režīmos (piemēram, optiski, mehāniski vai elektriski), ar pilnībā vai daļēji kopēju apgaismojošo virsmu un kopēju luktura korpusu;
68)
“galvenais tālās gaismas lukturis” ir ierīce, ko izmanto tālāka ceļa posma apgaismošanai transportlīdzekļa priekšā (tālās gaismas);
69)
“galvenais tuvās gaismas lukturis” ir ierīce, ko izmanto ceļa apgaismošanai transportlīdzekļa priekšā, lai nevajadzīgi neapžilbinātu vai citādi netraucētu pretimbraucējus vai pārējos ceļu satiksmes dalībniekus (tuvās gaismas);
70)
“priekšējais gabarītgaismas lukturis” ir ierīce, ko izmanto, lai brīdinātu par transportlīdzekļa klātieni, kad tas ir redzams no priekšas;
71)
“dienas gaitas lukturis” ir lukturis, kas paredzēts, lai uzlabotu braucoša transportlīdzekļa pamanāmību no priekšpuses dienas laikā;
72)
“priekšējais miglas lukturis” ir lukturis, ko izmanto, lai labāk apgaismotu ceļu miglā, sniegputenī, stiprā lietū vai putekļu mākonī;
73)
“virzienrādītāja lukturis” ir lukturis, ko izmanto, lai parādītu pārējiem ceļu satiksmes dalībniekiem, ka vadītājs gatavojas pagriezties pa labi vai pa kreisi;
74)
“avārijas signāls” ir vienlaicīga visu transportlīdzekļa virzienrādītāju lukturu darbināšana, lai pievērstu uzmanību tam, ka transportlīdzeklis attiecīgajā brīdī rada īpašas briesmas pārējiem ceļu satiksmes dalībniekiem;
75)
“bremžu signāllukturis” ir lukturis, ko izmanto, lai brīdinātu pārējos ceļu satiksmes dalībniekus transportlīdzekļa aizmugurē, ka tā vadītājs izmanto darba bremzes;
76)
“pakaļējais gabarītgaismas lukturis” ir ierīce, ko izmanto, lai brīdinātu par transportlīdzekļa klātieni tos, kuriem tas ir redzams no aizmugures;
77)
“pakaļējais miglas lukturis” ir ierīce, ko izmanto, lai biezā miglā, sniegputenī, stiprā lietū vai putekļu mākonī transportlīdzeklis būtu vieglāk saredzams no aizmugures;
78)
“atpakaļgaitas lukturis” ir ierīce, ko izmanto ceļa apgaismošanai transportlīdzekļa aizmugurē un lai brīdinātu pārējos ceļu satiksmes dalībniekus par to, ka transportlīdzeklis brauc atpakaļgaitā vai gatavojas to darīt;
79)
“pakaļējās numura zīmes apgaismojuma lukturis” ir ierīce, ko izmanto, lai apgaismotu vietu, kura paredzēta numura zīmei, kurā ietilpst viens vai vairāki optiskie elementi;
80)
“atstarotājs” ir ierīce, ko izmanto, lai brīdinātu par transportlīdzekļa klātieni, atstarojot gaismu, kas nāk no gaismas avota, kurš nav saistībā ar transportlīdzekli un kuram blakus atrodas vērotājs, izņemot atstarojošas numura zīmes vai ātruma ierobežojuma plāksnes;
81)
“pakaļējais atstarotājs” ir atstarotāja ierīce, ko izmanto, lai brīdinātu par transportlīdzekļa klātieni tos, kuri atrodas aizmugurē;
82)
“sānu atstarotājs” ir atstarotāja ierīce, ko izmanto, lai brīdinātu par transportlīdzekļa klātieni tos, kuri atrodas sānos;
83)
“sānu gabarītgaismas lukturis” ir lukturis, ko izmanto, lai brīdinātu par transportlīdzekļa klātbūtni, ja transportlīdzeklis ir redzams no sāniem;
84)
“pamatass” ir luktura raksturīgā ass, kas sastāvdaļas tipa apstiprinājuma dokumentācijā ir norādīta kā atskaites virziens (H = 0°, V = 0°) redzes lauka leņķiem fotometriskajos mērījumos un uzstādot lukturi transportlīdzeklim;
85)
“atskaites centrs” ir punkts, kurā pamatass krustojas ar ārējo gaismu izstarojošo virsmu; atskaites centru norāda apgaismes ierīces izgatavotājs;
86)
“ģeometriskā redzamība” ir leņķi, kas nosaka kvadrātveida lauku, kurā apgaismes ierīces gaismu izstarojošā virsma ir redzama, kad attiecīgos leņķus (α vertikāli un β horizontāli) mēra pie redzamās virsmas ārējās kontūras un lukturis tiek uzlūkots no attāluma, taču, ja šajā laukā atrodas kāds šķērslis, kas daļēji aizēno gaismu izstarojošo virsmu, ir pieņemami, ja var pierādīt, ka arī ar šādu aizēnojumu ir izpildītas fotometriskās vērtības, kas noteiktas apgaismes ierīce kā sastāvdaļas tipa apstiprinājumam;
87)
“transportlīdzekļa gareniskā vidusplakne” ir transportlīdzekļa simetrijas plakne vai, ja transportlīdzeklis nav simetrisks, vertikālā gareniskā plakne, kas šķērso transportlīdzekļa asu vidu;
88)
“darbības indikators” ir gaismas, skaņas vai jebkurš līdzvērtīgs signāls, kas norāda, vai ierīce ir ieslēgta un vai tā darbojas pareizi vai ne;
89)
“kontūra indikators” ir indikators, kas norāda, ka ierīce ir ieslēgta, bet nenorāda, vai tā darbojas pareizi vai ne;
90)
“transportlīdzekļa tips atkarībā no atpakaļskata redzamības” ir transportlīdzekļi, kuri neatšķiras tādos būtiskos aspektos kā transportlīdzekļa izmērs un ārējā forma, kā arī netiešās redzamības ierīču, kas uzstādītas transportlīdzeklim, skaita, atrašanās vietas un konstrukcijas parametri;
91)
“transportlīdzekļa tips atkarībā no apgāšanās aizsargkonstrukcijas” ir transportlīdzekļi, kuri neatšķiras tādos būtiskos aspektos kā konstrukcija uz transportlīdzekļa, kuras galvenais mērķis ir mazināt vai novērst smagu ievainojumu risku transportlīdzeklī esošajām personām, kas var rasties, transportlīdzeklim apgāžoties parastas lietošanas apstākļos;
92)
“klīrensa zona” ir telpa, kuru parastā sēdvietā visās sēdvietās aizņem piecdesmitās procentiles vīrieša manekens, kam atbilst Hybrid III antropomorfa testa ierīce;
93)
“transportlīdzekļa veids atkarībā no drošības jostu stiprinājumiem un drošības jostām” ir transportlīdzekļi, kuri neatšķiras tādos būtiskos aspektos kā transportlīdzekļa galvenie konstrukcijas un projekta parametri, kā arī drošības jostu stiprinājumi un uzstādīto drošības jostu skaits, atrašanās vieta un konfigurācija;
94)
“regulēšanas sistēma” ir ierīce, ar ko sēdekļa daļas var noregulēt tā, lai panāktu pasažiera morfoloģijai atbilstīgu sēdvietu; tostarp šī ierīce var ļaut sēdekli pārvietot garenvirzienā, pa vertikāli un/vai leņķiski;
95)
“pārvietošanas sistēma” ir regulēšanas un bloķēšanas sistēma, ieskaitot saliekamo atzveltni, kas uzstādīta sēdekļiem citu sēdekļu priekšā, kas pasažieriem ļauj piekļūt šādiem aizmugures sēdekļiem un izkļūt ārā no tiem, ja nav durvju, kas ļautu piekļūt šai aizmugures sēdekļu rindai;
96)
“sedlu veida sēdeklis” ir tāda sēdvieta, kurā vadītājs vai pasažieris sēž jāteniski;
97)
“sēdeklis” ir tāda sēdvieta, kas nav sedlu veida sēdeklis un kurā ir paredzēta atzveltne vadītāja vai pasažiera muguras atbalstam;
98)
“atzveltne” ir konstrukcijas elements aiz sēdvietas R punkta vairāk nekā 450 mm augstumā, mērot no vertikālās plaknes, kas šķērso R punktu, pret kuru sēdošās personas mugura var atbalstīties pilnībā;
99)
“piecdesmitās procentiles vīrieša manekens” ir fiziski antropomorfa testa ierīce, kurai ir noteikti izmēri un masa, vai virtuāls modelis, kas abi atbilst vidēja auguma vīrieša ķermenim;
100)
“faktiskais drošības jostu stiprinājums” ir vieta transportlīdzekļa konstrukcijā vai sēdekļa vai jebkuras citas transportlīdzekļa daļas konstrukcijā, uz kuras fiziski ir uzstādāms drošības jostas montāžas komplekts;
101)
“efektīvais drošības jostas stiprinājums” ir skaidri noteikta vieta transportlīdzeklī, kura ir pietiekami stingra atkarībā no drošības jostas, kas uzlikta personai, kura atrodas transportlīdzeklī, maršruta, kursa un virziena maiņas, un kas ietver punktu, kurš ir vistuvāk tai jostas daļai, kura atrodas faktiskā un tiešā saskarē ar lietotāju;
102)
“priekšējā sēdvieta” ir viena visvairāk uz priekšu izvirzītā sēdvieta, kura var būt grupēta vairāku citu sēdvietu rindā;
103)
“aizmugures sēdvieta” ir viena sēdvieta, kas atrodas pilnībā aiz priekšējās sēdvietas līnijas un kura var būt grupēta vairāku sēdvietu rindā;
104)
“rumpja atsauces līnija” ir rumpja līnija katrai sēdvietai, kā to ir noteicis transportlīdzekļa izgatavotājs un kā ir noteikts saskaņā ar ANO EEK Noteikumu Nr. 17 (8) 3. pielikumu;
105)
“rumpja leņķis” ir leņķis starp vertikālo līniju un rumpja līniju;
106)
“projektētais stāvoklis” ir stāvoklis, kādā ierīci, piemēram, sēdekli, var noregulēt tā, lai visi būtiskie iestatījumi pēc iespējas vairāk atbilstu noteiktajam stāvoklim;
107)
“ISOFIX” ir tāda sistēma bērnu ierobežotājsistēmu pievienošanai transportlīdzekļiem, kurai ir divi stingri stiprinājumi, divi atbilstīgi stingri savienojumi ar bērnu ierobežotājsistēmu un līdzeklis bērnu ierobežotājsistēmas gareniskās rotācijas ierobežošanai;
108)
“transportlīdzekļa tips atkarībā no sēdvietām” ir transportlīdzekļi, kuri neatšķiras tādos būtiskos aspektos kā sēdekļu vai sedlu veida sēdekļu forma, atrašanās vieta un skaits;
109)
“piektās procentiles pieaugušas sievietes manekens” ir fiziski antropomorfa testa ierīce, kurai ir noteikti izmēri un masa, vai virtuāls modelis, kas abi atbilst maza auguma sievietes ķermenim;
110)
“transportlīdzekļa veids atkarībā no vadāmības, pagriezienu īpašībām un pagriežamības” ir transportlīdzekļi, kuri neatšķiras tādos būtiskos aspektos kā vadīšanas mehānisma, atpakaļgaitas ierīces un bloķēšanas diferenciāļu konstrukcijas parametri, ja šādas ierīces transportlīdzeklim ir uzstādītas;
111)
“griešanās aplis” ir aplis, kurā atrodas visu transportlīdzekļa punktu, izņemot atpakaļskata spoguļus, projekcijas zemes plaknē, kad transportlīdzeklis tiek vadīts pa apli;
112)
“neparasta vibrācija” ir vibrācija, kas būtiski atšķiras no parastas un pastāvīgas vibrācijas, ko raksturo viens vai vairāki negaidīti asi vibrācijas amplitūdas palielinājumi un kas noved pie stūrēšanas spēka palielinājuma, kas nav patstāvīgs un kura būtība nav paredzama;
113)
“transportlīdzekļa tips atkarībā no uzstādītajām riepām” ir transportlīdzekļi, kuri neatšķiras tādos būtiskos aspektos kā riepu tips, minimālie un maksimālie riepu izmēru apzīmējumi, riteņu izmēri un iznesumi, kā arī riepām piemērots ātrums un kravnesība, un dubļusargu raksturlielumi;
114)
“riteņa iznesums” ir attālums starp riteņa rumbas plakni un loka centrālo līniju;
115)
“pagaidu lietošanas rezerves vienība” ir vienība, uz kuras ir riepa, kas atšķiras no citiem riepu veidiem, kas paredzēti transportlīdzeklim parastos braukšanas apstākļos, un ir paredzēta tikai pagaidu lietošanai ierobežotos braukšanas apstākļos;
116)
“maksimālā nestspēja” ir masa, ko riepa var izturēt, to noslogojot saskaņā ar ekspluatācijas prasībām, kuras precizējis riepas izgatavotājs, kas izteiktas kā kravnesības indekss;
117)
“kravnesības indekss” ir ar riepas maksimālo nestspēju saistīts lielums, kas attiecas uz definīciju ANO EEK Noteikumu Nr. 75 (9) 2.26. punktā, ANO EEK Noteikumu Nr. 30 (10) 2.28. punktā, ANO EEK Noteikumu Nr. 54 (11) 2.27. punktā un ANO EEK Noteikumu Nr. 106 (12) 2.28. punktā;
118)
“ātruma kategorijas simbols” ir simbols, kas definēts ANO EEK Noteikumu Nr. 75 2.28. punktā, ANO EEK Noteikumu Nr. 30 2.29. punktā, ANO EEK Noteikumu Nr. 54 2.28. punktā un ANO EEK Noteikumu Nr. 106 2.29. punktā;
119)
“transportlīdzekļa tips atkarībā no maksimālā ātruma ierobežojuma plāksnes un tās novietojuma uz transportlīdzekļa” ir transportlīdzekļi, kuri neatšķiras tādos būtiskos aspektos kā transportlīdzekļa projektētais maksimālais ātrums un maksimālā ātruma ierobežojuma plāksnes materiāla, atrašanās virziena un konstrukcijas parametri;
120)
“praktiski līdzena virsma” ir cieta materiāla virsma, kuras izliekuma rādiuss ir vismaz 5 000 mm;
121)
“transportlīdzekļa tips atkarībā no iekšējā aprīkojuma un durvīm” ir transportlīdzekļi, kuri neatšķiras tādos būtiskos aspektos kā transportlīdzekļa iekšējā aprīkojuma konstrukcijas parametri, sēdekļu un durvju skaits un atrašanās vieta;
122)
“mērinstrumentu paneļa līmenis” ir līnija, ko nosaka punkti, kuros vertikālās pieskares saskaras ar mērinstrumentu paneli vai horizontālas plaknes līmenī sakrīt ar vadītāja sēdvietas R punktu, ja pēdējais minētais atrodas augstāk par attiecīgo pieskares punktu;
123)
“saskares malas” ir malas, kuras var saskarties ar testēšanas aparāta virsmu un kuras var veidot struktūras, elementi vai sastāvdaļas, kas atrodas jebkurā transportlīdzekļa vietā, ieskaitot, bet ne tikai, pasažieru salona grīdu, sānus, durvis, logus, jumtu, jumta balstus, jumta ribojumu, saules aizsargstiklus, instrumentu paneli, stūrēšanas ierīci, sēdekļus, galvas balstus, drošības jostas, sviras, pogas, pārsegus, nodalījumus un gaismas;
124)
“durvis” ir jebkura struktūra vai materiāls, kas ir atverams, pārvietojams, nolokāms, atvelkams ar rāvējslēdzēju, pabīdāms vai pārvietojams jebkurā citā veidā, lai persona varētu iekļūt transportlīdzeklī vai izkļūt no tā;
125)
“durvju centrs” ir dimensionāls punkts vertikālā plāksnē paralēli transportlīdzekļa gareniskajai vidusplaknei, kas sakrīt ar durvju smaguma centru;
126)
“transportlīdzekļa tips atkarībā no maksimālās nominālās nepārtrauktās vai lietderīgās jaudas un/vai projektēto transportlīdzekļa ātruma ierobežojuma” ir transportlīdzekļi, kuri neatšķiras tādos būtiskos aspektos kā transportlīdzekļa elektromotora(-u) un/vai dzinēja radītās maksimālās nepārtrauktās jaudas, transportlīdzekļa projektētā maksimālā ātruma ierobežojuma un tādu ierīču un metodoloģiju konstrukcijas parametri, kas tiek izmantotas, lai efektīvi ierobežotu transportlīdzekļa sasniedzamo maksimālo ātrumu un/vai jaudas izvadi;
127)
“transportlīdzekļa tips atkarībā no konstrukcijas stiprības” ir transportlīdzekļi, kuri neatšķiras tādos būtiskos aspektos kā mehānisko savienojumu konstrukcijas parametri, piemēram, metinātie savienojumi un vītņotie savienojumi, kā arī transportlīdzekļa karkass, šasijas un/vai korpuss, kā arī veids, kādā tie ir strukturēti.
II NODAĻA
IZGATAVOTĀJU PIENĀKUMI
3. pants
Uzstādīšanas un demonstrēšanas prasības saistībā ar funkcionālo drošumu
1. Izgatavotāji L kategorijas transportlīdzekļus aprīko ar funkcionālo drošumu ietekmējošām sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, kuras ir projektētas, konstruētas un saliktas tā, lai transportlīdzeklis parastos lietošanas apstākļos un uzturot to saskaņā ar izgatavotāja nosacījumiem atbilstu sīki izstrādātām tehniskām prasībām un testēšanas procedūrām. Saskaņā ar 6. līdz 22. pantu izgatavotājiem, izmantojot fiziskās demonstrēšanas testēšanu, ir jāpierāda apstiprinātājiestādei, ka tirgū pieejamie L kategorijas transportlīdzekļi, kas reģistrēti vai nodoti ekspluatācijā Savienībā, atbilst Regulas (ES) Nr. 168/2013 18., 20., 22. un 54. pantā paredzētajām funkcionālā drošuma prasībām un atbilst sīki izstrādātām tehniskām prasībām un testa procedūrām, kas paredzētas šajā regulā.
2. Izgatavotājiem ir jāpierāda, ka rezerves daļas un aprīkojums, kas ir pieejams tirgū vai tiek nodots ekspluatācijā Savienībā, ir apstiprināts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 168/2013 prasībām, kā ir paredzēts šajā regulā minētajās sīki izstrādātajās tehniskajās prasībās un testa procedūrās. Apstiprināts L kategorijas transportlīdzeklis, kas aprīkots ar šādu rezerves daļu vai aprīkojumu, atbilst tām pašām funkcionālā drošuma testa prasībām un izpildījuma robežvērtībām kā transportlīdzeklis, kas aprīkots ar oriģinālu rezerves daļu vai aprīkojumu, kas atbilst noturīguma prasībām, tostarp tām, kas paredzētas Regulas (ES) Nr. 168/2013 22. panta 2. punktā.
3. Izgatavotāji apstiprinātājiestādei iesniedz to pasākumu aprakstu, kuri ir veikti, lai novērstu konfliktēšanu ar spēka piedziņas pārvaldības sistēmu, ieskaitot funkcionālā drošuma kontroles datorus, un tās grozīšanu.
4. pants
ANO EEK noteikumu piemērošana
1. Tipa apstiprināšanai ir piemērojami ANO EEK noteikumi un to grozījumi, kā paredzēts šīs regulas I pielikumā.
2. Atsauces uz transportlīdzekļa kategorijām L1, L2, L3, L4, L5, L6 un L7 ANO EEK noteikumos ir jāsaprot attiecīgi kā atsauces uz transportlīdzekļu kategorijām L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e un L7e saskaņā ar šo regulu, ieskaitot jebkuras apakškategorijas.
3. Transportlīdzekļi ar transportlīdzekļa projektēto maksimālo ātrumu ≤ 25 km/h atbilst visām attiecīgajām ANO EEK noteikumu prasībām, kas piemērojamas transportlīdzekļiem ar transportlīdzekļa projektēto maksimālo ātrumu 25 km/h.
5. pants
Funkcionālā drošuma prasību un testa procedūru tehniskās specifikācijas
1. Funkcionālā drošuma izpildījuma testa procedūras ir jāveic saskaņā ar šajā regulā noteiktajām testa prasībām.
2. Testa procedūras ir jāveic vai tajās ir jāpiedalās apstiprinātājiestādei, vai tās ir jāveic tehniskajam dienestam, ja to atļauj apstiprinātājiestāde.
3. Par mērījumu metodēm un testa rezultātiem apstiprinātājiestādei ziņo testa ziņojuma formā, kas norādīta Regulas (ES) Nr. 168/2013 72. panta g) punktā.
6. pants
Prasības, kas piemērojamas skaņas signālierīcēm
Testa procedūras un izpildījuma prasības, kas piemērojamas skaņas signālierīcēm, kuras ir minētas Regulas (ES) Nr. 168/2013 II pielikumā (B daļas 1. punktā), veic un apstiprina saskaņā ar šīs regulas II pielikumu.
7. pants
Prasības, kas piemērojamas bremzēšanas, tostarp pretbloķēšanas un kombinētās bremzēšanas, sistēmām, ja tādas ir uzstādītas
Testa procedūras un izpildījuma prasības, kuras piemērojamas bremzēšanas, tostarp pretbloķēšanas un kombinētās bremzēšanas, sistēmām, ja tādas ir uzstādītas, kas minētas Regulas (ES) Nr. 168/2013 II pielikumā (B daļas 2. punktā) un VIII pielikumā, ir jāveic un jāapstiprina saskaņā ar prasībām, kas noteiktas šīs regulas III pielikumā.
8. pants
Prasības, kas piemērojamas elektrodrošībai
Testa procedūras un izpildījuma prasības, kuras piemērojamas elektrodrošībai, kas ir minēta Regulas (ES) Nr. 168/2013 II pielikumā (B daļas 3. punktā), veic un apstiprina saskaņā ar šīs regulas IV pielikumā noteiktajām prasībām.
9. pants
Prasības, kas piemērojamas izgatavotāja deklarācijai par kritisko funkcionālā drošuma sistēmu, detaļu un aprīkojuma noturīguma testēšanu
Izgatavotāja deklarācijai par funkcionālā drošuma sistēmu, detaļu un aprīkojuma noturīguma testēšanu, kas minēta Regulas (ES) Nr. 168/2013 II pielikumā (B daļas 4. punktā), ir jāatbilst prasībām, kas noteiktas šīs regulas V pielikumā.
10. pants
Prasības, kas piemērojamas priekšējām un aizmugures aizsargkonstrukcijām
Testa procedūras un izpildījuma prasības, kuras piemērojamas priekšējām un aizmugures aizsargkonstrukcijām, kuras ir minētas Regulas (ES) Nr. 168/2013 II pielikumā (B daļas 5. punktā), veic un apstiprina saskaņā ar šīs regulas VI pielikumā noteiktajām prasībām.
11. pants
Prasības, kas piemērojamas stiklojumam, priekšējā stikla apskalotājiem un tīrītājiem, ledus atkausēšanas un pretaizsvīšanas sistēmām
Testa procedūras un izpildījuma prasības, kuras ir piemērojamas stiklojumam, priekšējā stikla apskalotājiem un tīrītājiem, ledus atkausēšanas un pretaizsvīšanas sistēmām, kas minētas Regulas (ES) Nr. 168/2013 II pielikumā (B daļas 6. punktā), veic un apstiprina saskaņā ar šīs regulas VII pielikumā noteiktajām prasībām.
12. pants
Prasības, kas piemērojamas vadītāja darbinātām vadības ierīcēm, ieskaitot vadības ierīču, signalizatoru un indikatoru identifikāciju
Testa procedūras un izpildījuma prasības, kuras ir piemērojamas vadītāja darbināmām vadības ierīcēm, tostarp vadības ierīču, signalizatoru un indikatoru identifikācijai, kas minēta Regulas (ES) Nr. 168/2013 II pielikumā (B daļas 7. punktā), veic un apstiprina saskaņā ar šīs regulas VIII pielikumā noteiktajām prasībām.
13. pants
Prasības, kas piemērojamas apgaismes un gaismas signālierīču uzstādīšanai, ieskaitot automātisku gaismas ieslēgšanos
Testa procedūras un izpildījuma prasības, kuras piemērojamas apgaismes un gaismas signālierīču uzstādīšanai, tostarp automātiskai gaismas ieslēgšanai, kas minētas Regulas (ES) Nr. 168/2013 II pielikumā (B daļas 8. punktā) un VIII pielikumā, ir jāveic un jāapstiprina saskaņā ar prasībām, kas noteiktas šīs regulas IX pielikumā.
14. pants
Prasības, kas piemērojamas atpakaļskata redzamībai
Testa procedūras un mērījumi, kuras jāveic, lai testētu attiecīgās prasības, kas piemērojamas atpakaļskata redzamībai, kas minēta Regulas (ES) Nr. 168/2013 II pielikumā (B daļas 9. punktā), veic un apstiprina saskaņā ar šīs regulas X pielikumā noteiktajām prasībām.
15. pants
Prasības, kas piemērojamas apgāšanās aizsargkonstrukcijai
Testa procedūras un izpildījuma prasības, kuras ir piemērojamas apgāšanās aizsargkonstrukcijai, kas minēta Regulas (ES) Nr. 168/2013 II pielikumā (B daļas 10. punktā), veic un apstiprina saskaņā ar šīs regulas XI pielikumā noteiktajām prasībām.
16. pants
Prasības, kas piemērojamas drošības jostu stiprinājumiem un drošības jostām
Testa procedūras un izpildījuma prasības, kuras ir piemērojamas drošības jostu stiprinājumiem un drošības jostām, kas minētas Regulas (ES) Nr. 168/2013 II pielikumā (B daļas 11. punktā), veic un apstiprina saskaņā ar šīs regulas XII pielikumā noteiktajām prasībām.
17. pants
Prasības, kas piemērojamas sēdvietām (sedlu veida sēdekļiem un sēdekļiem)
Testa procedūras un izpildījuma prasības, kuras ir piemērojamas sēdvietām (sedlu veida sēdekļiem un sēdekļiem), kas minētas Regulas (ES) Nr. 168/2013 II pielikumā (B daļas 12. punktā), veic un apstiprina saskaņā ar šīs regulas XIII pielikumā noteiktajām prasībām.
18. pants
Prasības, kas piemērojamas vadāmībai, pagriezienu īpašībām un pagriežamībai
Testa procedūras un izpildījuma prasības, kuras ir piemērojamas vadāmībai, pagriezienu īpašībām un pagriežamībai, kas minēta Regulas (ES) Nr. 168/2013 II pielikumā (B daļas 13. punktā), veic un apstiprina saskaņā ar šīs regulas XIV pielikumā noteiktajām prasībām.
19. pants
Prasības, kas piemērojamas riepu uzstādīšanai
Testa procedūras un izpildījuma prasības, kuras ir piemērojamas riepu uzstādīšanai, kas minēta Regulas (ES) Nr. 168/2013 II pielikumā (B daļas 14. punktā), veic un apstiprina saskaņā ar šīs regulas XV pielikumā noteiktajām prasībām.
20. pants
Prasības, kas piemērojamas maksimālā ātruma ierobežojuma plāksnei un tās atrašanās vietai uz transportlīdzekļa
Testa procedūras un izpildījuma prasības, kuras piemērojamas transportlīdzekļa maksimālā ātruma ierobežojuma plāksnei un tās atrašanās vietai uz L kategorijas transportlīdzekļiem, kas minēta Regulas (ES) Nr. 168/2013 II pielikumā (B daļas 15. punktā), veic un apstiprina saskaņā ar šīs regulas XVI pielikumā noteiktajām prasībām.
21. pants
Prasības, kas piemērojamas transportlīdzeklī esošu personu aizsardzībai, tai skaitā iekšējais aprīkojums un transportlīdzekļa durvis
Testa procedūras un izpildījuma prasības, kuras ir piemērojamas transportlīdzeklī esošu personu aizsardzībai, ieskaitot iekšējo aprīkojumu un transportlīdzekļa durvis, kas minētas Regulas (ES) Nr. 168/2013 II pielikumā (B daļas 16. punktā), veic un apstiprina saskaņā ar šīs regulas XVII pielikumā noteiktajām prasībām.
22. pants
Prasības, kas piemērojamas nominālajai maksimālajai nepārtrauktajai un/vai lietderīgajai jaudai un/vai transportlīdzekļa projektētajam ātruma ierobežojumam
Testa procedūras un izpildījuma prasības, kuras ir piemērojamas L kategorijas transportlīdzekļu projektētajam nominālajam maksimālās nepārtrauktās un/vai lietderīgās jaudas un/vai ātruma ierobežojumam, kas minēts Regulas (ES) Nr. 168/2013 II pielikumā (B daļas 17. punktā), veic un apstiprina saskaņā ar šīs regulas XVIII pielikumā noteiktajām prasībām.
23. pants
Prasības, kas piemērojamas transportlīdzekļa konstrukcijas stiprībai
Prasības, kuras ir piemērojamas transportlīdzekļa konstrukcijas stiprībai, kas minēta Regulas (ES) Nr. 168/2013 II pielikumā (B daļas 18. punktā) un VIII pielikumā, ir jāizpilda saskaņā ar šīs regulas XIX pielikumā noteiktajām prasībām.
III NODAĻA
DALĪBVALSTU PIENĀKUMI
24. pants
Transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisko vienību tipa apstiprinājums
Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 168/2013 22. pantu un sākot no datumiem, kas noteikti tās IV pielikumā, valstu iestādēm atbilstības sertifikāti ir jāuzskata par spēkā neesošiem atbilstoši Regulas (ES) Nr. 168/2013 43. panta 1. punktā paredzētajiem nosacījumiem, ja jauni transportlīdzekļi neatbilst Regulas (ES) Nr. 168/2013 un šīs regulas noteikumiem, un, pamatojoties uz funkcionālā drošuma apsvērumiem, ir jāaizliedz šādu transportlīdzekļu laišana tirgū, reģistrēšana vai nodošana ekspluatācijā.
IV NODAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
25. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro, sākot no 2016. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 24. oktobrī