PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 360/2014
ze dne 9. dubna 2014
o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz ferosilicia pocházejícího z Čínské lidové republiky a Ruska na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 2, 5 a 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. ŘÍZENÍ
1. Platná opatření
(1)
Na základě antidumpingového šetření (dále jen „původní šetření“) Rada prostřednictvím nařízení (ES) č. 172/2008 (2) uložila konečné antidumpingové clo na dovoz ferosilicia (dále též „FeSi“) v současnosti kódů KN 7202 21 00, 7202 29 10 a 7202 29 90, pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“), Egypta, Kazachstánu, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie a Ruska (dále jen „konečná antidumpingová opatření“).
(2)
Opatření měla podobu valorického cla v sazbě stanovené na 31,2 % u dovozu z ČLR, s výjimkou společností Erdos Xijin Kuangye Co. (15,6 %) a Lanzhou Good Land Ferroalloy Factory Co. (29,0 %), na 18,0 % u dovozu z Egypta, s výjimkou společnosti The Egyptian Ferroalloys Co. (15,4 %), na 33,9 % u dovozu z Kazachstánu, 5,4 % u dovozu z Bývalé jugoslávské republiky Makedonie a 22,7 % u dovozu z Ruska, s výjimkou továrny na slitiny železa ve městě Bratsk (17,8 %).
(3)
Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1297/2009 (3) zrušilo antidumpingové clo uložené nařízením (ES) č. 172/2008 na dovoz FeSi pocházejícího z Bývalé jugoslávské republiky Makedonie.
(4)
Dne 30. listopadu 2009 obdržela Evropská komise (dále jen „Komise“) žádost o částečný prozatímní přezkum (dále jen „prozatímní přezkum“) podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení, kterou podal vyvážející výrobce v Rusku, akciová společnost Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat, a akciová společnost Kuzneckije Ferrosplavi, která je s ní ve spojení (dále jen „ruská skupina“). Prováděcím nařízením (EU) č. 60/2012 (4) Rada ukončila částečný prozatímní přezkum na základě nedostatku důkazů týkajících se trvalé povahy změněných okolností. Ruská skupina zejména neprokázala, že její chování v oblasti tvorby cen je trvalé povahy. Dumpingové rozpětí stanovené pro ruskou skupinu v původním šetření proto nebylo změněno. Nabídka závazku ze strany ruské skupiny byla odmítnuta ze stejných důvodů.
2. Žádost o přezkum před pozbytím platnosti
(5)
V návaznosti na zveřejnění oznámení o nadcházejícím pozbytí platnosti (5) platných konečných antidumpingových opatření obdržela Komise dne 28. listopadu 2012 žádost o zahájení přezkumu před pozbytím platnosti těchto opatření podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Žádost podal výbor Euroalliages („dále jen žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby FeSi v Unii.
(6)
Žádost se týkala dvou zemí, ČLR a Ruska.
(7)
Žádost byla odůvodněna tím, že pozbytí platnosti stávajících opatření by pravděpodobně vedlo k přetrvání nebo opakování dumpingu a újmy pro výrobní odvětví Unie.
3. Zahájení přezkumu před pozbytím platnosti
(8)
Komise po konzultaci s poradním výborem dospěla k závěru, že pro zahájení přezkumu před pozbytím platnosti existují dostatečné důkazy, a dne 28. února 2013 oznámila zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (6) (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“) zahájení přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
4. Šetření
4.1 Období přezkumného šetření a posuzované období
(9)
Šetření týkající se přetrvání nebo obnovení dumpingu se týkalo období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012 (dále jen „období přezkumného šetření“ nebo „OPŠ“). Přezkoumání trendů významných pro posouzení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2012 (dále jen „dotčené období“).
4.2 Strany dotčené šetřením
(10)
O zahájení přezkumu před pozbytím platnosti Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, ostatní známé výrobce v Unii, vyvážející výrobce v ČLR a Rusku, dovozce, kteří nejsou ve spojení, uživatele, o nichž je známo, že se jich řízení týká, a zástupce zemí vývozu. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení přezkumu.
(11)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají konkrétní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(12)
S ohledem na zjevný velký počet vyvážejících výrobců v ČLR a dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, jichž se šetření týkalo, se v oznámení o zahájení přezkumu počítalo s výběrem vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byly výše uvedené strany požádány, aby se do 15 dnů ode dne zahájení přezkumu přihlásily Komisi a aby jí poskytly informace požadované v oznámení o zahájení přezkumu.
(13)
Vzhledem k tomu, že pouze jeden vyvážející výrobce v ČLR poskytl informace požadované v oznámení o zahájení a vyjádřil ochotu spolupracovat s Komisí, bylo rozhodnuto, že v případě vyvážejících výrobců v ČLR se nepoužije výběr vzorku. Po obdržení dotazníku se dotčený vyvážející výrobce rozhodl, že nebude dále spolupracovat. Usuzovalo se proto, že při šetření nespolupracoval žádný vyvážející výrobce v ČLR.
(14)
V případě Ruska byli ke spolupráci při šetření přizváni všichni známí ruští výrobci, tj. továrny na slitiny železa ve městech Bratsk a Serov, NLMK a ruská skupina. Při tomto přezkumném šetření s Komisí spolupracovala pouze ruská skupina.
(15)
Pokud jde o dovozce, kteří nejsou ve spojení, od žádného z nich Komise neobdržela odpověď na dotazník. Usoudila proto, že při šetření nespolupracoval žádný dovozce v Unii, který není ve spojení.
(16)
Komise obdržela odpovědi na dotazník od šesti ze sedmi známých výrobců FeSi v Unii. Vzhledem k poměrně omezenému počtu výrobců v Unii se při přezkumném šetření nepočítalo s výběrem vzorku.
(17)
Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a)
Výrobci v Unii:
Grupo FERROATLÁNTICA:
Ferroatlántica S.L. - Madrid, Španělsko
Ferropem - Chambéry, Francie
HUTA LAZISKA S.A. - Łaziska Górne, Polsko
OFZ a.s. - Istebné, Slovensko
TDR LEGURE d.o.o. - Ruše, Slovinsko
VARGON ALLOYS A.B. - Vargön, Švédsko
b)
Uživatelé v Unii:
Aperam SA - Lucembursko
Ugitech - Ugine, Francie
c)
Vyvážející výrobce v Rusku:
Ruská skupina:
Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat, a. s. (dále též „ČEMK, a. s.“) - Čeljabinsk, Rusko
Kuzneckije Ferrosplavi, a. s. (dále též „KF, a. s.“) - Novokuzneck, Rusko
RFA International LP („RFAI“) - Mishawaka, Spojené státy americké
d)
Výrobci ve srovnatelné zemi:
Elkem AS, Oslo, Norsko
FESIL Rana Metall AS, Trondheim, Norsko
Finnfjord AS, Finnsnes, Norsko.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(18)
Dotčený výrobek je ferosilicium, v současnosti kódů KN 7202 21 00, 7202 29 10 a 7202 29 90, pocházející z ČLR a Ruska.
(19)
Ferosilicium se vyrábí v elektrických obloukových pecích redukcí křemene pomocí uhlíkatých látek. Tento postup je energeticky náročný. Ferosilicium se prodává ve formě hrud, zrn nebo prášku o různé jakosti, která závisí na obsahu křemíku a nečistot (např. hliníku). Při obsahu křemíku 70 % a vyšším se jedná o FeSi vysoké čistoty. Při obsahu křemíku mezi 55 % a 70 % se jedná o FeSi střední čistoty a při obsahu křemíku nižším než 55 % o FeSi nízké čistoty. Dotčený výrobek se používá především jako redukční činidlo a jako legovací přísada v železářském a ocelářském průmyslu.
2. Obdobný výrobek
(20)
Bylo zjištěno, že ferosilicium vyráběné a prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie a FeSi vyráběné a prodávané v Norsku (dále jen „srovnatelná země“) - neboť ČLR není zemí s tržním hospodářstvím a během šetření nebyla prošetřena - a v Rusku má v zásadě stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a stejné základní použití jako FeSi vyráběné v ČLR a v Rusku a prodávané na vývoz do Unie. Proto jsou považovány za obdobné ve smyslu ustanovení čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁNÍ NEBO OBNOVENÍ DUMPINGU
(21)
V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení se zkoumalo, zda by pravděpodobně došlo k přetrvání nebo obnovení dumpingu ze strany obou dotčených zemí, pokud by stávající opatření pozbyla platnosti.
DOVOZ Z ČLR
1. Předběžné poznámky
(22)
Jak je uvedeno v 13. bodě odůvodnění, žádný čínský vyvážející výrobce při šetření nespolupracoval. Proto vzhledem k nulové spolupráci ze strany vyvážejících vývozců v ČLR vychází celková analýza, včetně výpočtu výše dumpingu, z dostupných údajů podle článku 18 základního nařízení.
(23)
Pro posouzení pravděpodobnosti přetrvání nebo obnovení dumpingu byla proto použita žádost o přezkum před pozbytím platnosti v kombinaci s dalšími zdroji informací, například se statistikou obchodu týkající se dovozu a vývozu (Eurostat a čínské údaje o vývozu) a jinými veřejně dostupnými informacemi.
(24)
Nedostatek spolupráce ovlivnil srovnání běžné hodnoty s vývozní cenou různých typů výrobku. Jak je vysvětleno v 30. bodě odůvodnění níže, považovalo se za vhodné stanovit běžnou hodnotu i vývozní cenu obecně, a to na základě jediného výrobku, v souladu s článkem 18 základního nařízení.
(25)
V případě, že se zjistilo, že nedošlo ke změně okolností, se v souladu s čl. 11 odst. 9 základního nařízení postupovalo stejným způsobem jako při stanovení dumpingu během původního šetření.
2. Dumping při dovozu během období přezkumného šetření
2.1 Stanovení běžné hodnoty
(26)
V oznámení o zahájení přezkumu Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se vyjádřily k návrhu použít Norsko jako třetí zemi s tržním hospodářstvím pro účely stanovení běžné hodnoty v souvislosti s ČLR. Norsko bylo použito jako srovnatelná země v původním šetření. Protože žádná ze stran se k tomu nevyjádřila, dospělo se k závěru, že Norsko by mělo být opět zvoleno jako srovnatelná země za účelem stanovení běžné hodnoty pro ČLR v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(27)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení bylo nejdříve přezkoumáno, zda byl celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku spolupracujícími výrobci v Norsku nezávislým odběratelům reprezentativní ve srovnání s celkovým objemem jeho vývozu z ČLR do Unie, tj. zda celkový objem tohoto domácího prodeje představoval alespoň 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie. Bylo zjištěno, že prodej na domácím trhu srovnatelné země je reprezentativní.
(28)
Zjišťovalo se rovněž, zda prodej obdobného výrobku na domácím trhu může být považován za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Za tímto účelem se určil podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu za období přezkumného šetření.
(29)
Běžná hodnota tak vyšla ze skutečné ceny na domácím trhu, která byla vypočítána jako vážený průměr ceny ziskového domácího prodeje v období přezkumného šetření.
2.2 Stanovení vývozní ceny
(30)
Jak je uvedeno v 24. bodě odůvodnění, žádný čínský vyvážející výrobce při šetření nespolupracoval. Proto byla vývozní cena v souladu s článkem 18 základního nařízení určena na základě nejspolehlivějších dostupných informací.
(31)
Nejprve byly z databáze dovozu Eurostatu získány údaje o objemu a dovozních cenách týkající se tří kódů KN uvedených v 18. bodě odůvodnění výše, to znamená s ohledem na rozdíly v kvalitě. Vzhledem k tomu se považovalo za vhodné stanovit vývozní cenu na základě průměru, přičemž údaje získané v souvislosti s kódy KN 7202 29 10 a 7202 29 90 byly přizpůsobeny obsahu křemíku kódu KN 7202 21 00. Tento postup je jedním z postupů navrhovaných v žádosti o přezkum za účelem odhadu celkového objemu dovozu v závislosti na kvalitě FeSi s obsahem křemíku 75 %. Objem a dovozní ceny výrobků uvedených tří kódů KN byly sjednoceny a zváženy, aby odpovídaly jednomu průměru
(32)
Tato průměrná dovozní cena na úrovni cen CIF byla nakonec upravena odečtením zejména nákladů na přepravu, aby se došlo k hodnotě ze závodu. Prodejní cena byla tedy stanovena podle čl. 2 odst. 8 základního nařízení na základě zaplacených cen nebo splatných cen, které jsou uvedeny ve statistice dovozu Eurostatu.
2.3 Srovnání a úpravy
(33)
Srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu. Pro zajištění spravedlivého srovnání bylo v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení rovněž přihlédnuto k rozdílům, které ovlivňují srovnatelnost cen. Na základě údajů v žádosti o přezkum vzhledem k nedostatku spolupráce čínských vyvážejících výrobců byly zejména provedeny úpravy, které zohledňují vývozní cla.
2.4 Dumping během období přezkumného šetření
(34)
Na základě výše uvedených skutečností bylo zjištěno, že dumpingové rozpětí vyjádřené v procentech ceny s dodáním na hranice Unie před proclením činí 165 %.
(35)
Je však třeba poznamenat, že celkový objem dovozu dotčeného výrobku do Unie se po uložení původních opatření výrazně snížil a výše uvedené dumpingové rozpětí bylo stanoveno na základě sníženého objemu dovozu (tj. méně než 2 500 tun během období přezkumného šetření).
(36)
Proto bylo z důvodu úplnosti analýzy přezkoumáno chování čínských vyvážejících výrobců v oblasti tvorby cen na třech nejvýznamnějších trzích mimo EU, kterými jsou Japonsko, Jižní Korea a Spojené státy americké (dále jen „USA“).
(37)
Za tímto účelem byly pro stanovení cen čínského vývozu do Japonska, Jižní Korey a USA použity čínské údaje o vývozu. Srovnání s běžnou hodnotou stanovenou výše rovněž poukazuje na existenci dumpingu, který kolísá mezi 86 % a 92 %, podle země určení.
3. Vývoj dovozu v případě zrušení opatření
3.1 Výrobní kapacita ČLR
(38)
ČLR je zdaleka největším světovým výrobcem FeSi. Výrobní kapacita byla odhadnuta na 10-11 milionů tun ročně za období přezkumného šetření. Výrobní odvětví ČLR tedy využilo zhruba 50 % své výrobní kapacity. To znamená, že současná volná kapacita činí přibližně 5,5 milionů tun ročně, což představuje téměř sedminásobek celkové spotřeby v Unii. I přes přebytek stávající výrobní kapacity a na základě informací poskytnutých žadatelem se jeví, že kapacita v ČLR stále roste vzhledem k tomu, že jsou v současné době stavěny větší a efektivnější pece.
(39)
Nic nenasvědčuje tomu, že by se spotřeba na čínském domácím trhu nebo na trzích třetích zemí výrazně zvyšovala, a mohla tedy vstřebat nárůst výroby v případě, že by byla využita volná kapacita čínských výrobců.
3.2 Atraktivita trhu Unie
(40)
Po uložení konečných opatření v únoru 2008 se dovoz z ČLR soustavně snižoval, dosáhl okrajové úrovně a v období přezkumného šetření představoval méně než 1 % spotřeby v Unii. Po kulminaci dovozu, která činila přibližně 330 400 tun v roce 2007, se dovoz snížil na méně než 2 500 tun v roce 2012. Trh EU s FeSi však podle zjištěných úrovní cen nadále zůstává pro čínský vývoz atraktivní.
(41)
Jak je uvedeno výše, v ČLR existuje výrazný přebytek výrobní kapacity, což je silná motivace pro hledání alternativních trhů, které by tuto nadbytečnou výrobní kapacitu absorbovaly. V důsledku přísných omezení vývozu, která uložila čínská vláda (tj. 25 % vývozní clo, 17 % DPH bez nároku na odpočet a vývozní licence), však celkový vývoz ČLR klesl z 1,5 milionu tun v období kulminace v roce 2007 na pouhé 0,4 milionu tun v roce 2009. Nicméně počínaje rokem 2010 došlo k oživení celkového vývozu, objem vývozu se zvýšil na 0,8 milionu tun a odhad vývozu na rok 2013 činil 0,7 milionu tun. Nejčerstvější údaje poukazují na setrvalou úroveň vývozu, jehož objem je vyšší než celková spotřeba v Unii.
(42)
Navzdory uvedeným omezením vývozu vyvezli čínští výrobci značný objem FeSi na světové trhy, které nepodléhají žádným omezením dovozu (tj. do Japonska, Jižní Korey a USA).
(43)
Na první pohled by asijský trh mohl být alternativou, která by absorbovala část nadbytku čínské výroby. Na základě informací od žadatele však nedávný vývoj na uvedeném trhu může vést k jeho menší atraktivitě pro čínský vývoz.
(44)
Na asijský trh totiž bude mít vážný dopad zahájení výroby dvou nových výrobců ferosilicia v Malajsii (jedná se o výrobce železných slitin Pertama a Sarawak). Odhaduje se, že malajská roční produkce ferosilicia se od roku 2014 zvýší o 420 000 tun a najde odbytiště v sousedních zemích jihovýchodní Asie, především v Japonsku, které spotřebuje 600 000 tun ferosilicia ročně. Produkce malajských výrobních zařízení bude mít negativní dopad na čínský vývoz do jihovýchodní Asie. Výrobci oceli v Japonsku a ocelárny v Jižní Koreji kromě toho již uzavřeli dohody o nákupu značných objemů ferosilicia ročně od nových malajských výrobců, čímž se vstup čínského vývozu na trh stává obtížnějším.
(45)
V připomínkách k poskytnutým informacím vyvážející výrobce uvedl, že malajská výroba je nadsazena. Po ověření bylo shledáno, že tato připomínka odpovídá skutečnosti, a proto byly údaje o malajské výrobě opraveny na 370 000 tun.
(46)
Proto se očekává, že nová malajská výroba znásobí konkurenci na tomto již nasyceném trhu, na němž mají v současnosti významný podíl ČLR a Rusko.
(47)
Omezenou přítomnost čínských výrobků na trhu Unie v období přezkumného šetření lze vysvětlit především omezením vývozu ze strany vlády ČLR, jak je uvedeno ve 41. bodě odůvodnění výše.
(48)
Atraktivní z hlediska absorpce nadbytečné výrobní kapacity čínských výrobců by rovněž mohly být ceny na trhu EU. Průměrná cena na trhu Unie v roce 2012 byla totiž přinejmenším stejné výše jako vývozní ceny čínských výrobců v hlavních zemích určení (Japonsko, Jižní Korea a USA), což činí trh Unie ještě přitažlivější v době, kdy se prodej v jiných odbytištích stává problematičtějším.
(49)
Je proto možné dospět k závěru, že Evropský trh, který je jedním z největších světových trhů, je nadále pro čínské výrobce atraktivní.
4. Závěr o pravděpodobnosti přetrvání dumpingu
(50)
Na základě dostupné volné kapacity v ČLR a poměrně atraktivní úrovně cen na trhu Unie lze konstatovat, že pokud by platná opatření pozbyla platnosti, existuje riziko zvýšení čínského vývozu dotčeného výrobku.
(51)
Vzhledem k současné a potenciální volné kapacitě v ČLR, skutečnosti, že trh Unie je jedním z největších trhů na světě, a vzhledem k očekávanému tlaku na čínský vývoz v jihovýchodní Asii lze dospět k závěru, že pokud by antidumpingová opatření byla zrušena, čínští vývozci by pravděpodobně vývoz do Unie za dumpingové ceny zvýšili.
DOVOZ Z RUSKA
1. Předběžné poznámky
(52)
Jak je uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, při řízení spolupracovala pouze jedna skupina výrobců. Bylo však zjištěno, že ruská skupina přestavuje významný podíl celkové ruské výroby, tj. přibližně 78 % celkové ruské výroby FeSi a největší část vývozu FeSi pocházejícího z Ruska do Unie. Proto se dospělo k závěru, že informace poskytnuté ruskou skupinou v kombinaci s informacemi z jiných zdrojů, například s žádostí o přezkum a s dostupnou statistikou obchodu týkající se dovozu (Eurostat) je třeba využít k posouzení pravděpodobnosti přetrvání nebo opakování dumpingu.
(53)
Pro výpočet dumpingového rozpětí se společnosti, které jsou součástí ruské skupiny, tj. ČEMK, a. s., a KF, a. s., považují za společnosti ve spojení ve smyslu článku 143 celního kodexu (7), stejně jako při původním šetření. Proto bylo za použití níže uvedeného postupu vypočteno dumpingové rozpětí pro celou skupinu. Výše dumpingu se vypočítala pro každého jednotlivého vyvážejícího výrobce před určením váženého průměru dumpingu pro skupinu jako celek. Je třeba poznamenat, že tento postup se lišil od postupu použitého v původním šetření, kdy byl výpočet výše dumpingu proveden shrnutím všech údajů výrobních subjektů o výrobě a prodeji. Tento odlišný postup byl použit při prozatímním přezkumu. Změna okolností, která odůvodnila přijetí této změny postupu, byla změnou v podnikové struktuře skupiny, která umožňuje identifikaci jednotlivých výrobců v rámci skupiny, pokud jde o prodej a výrobu.
2. Dumping při dovozu během období přezkumného šetření
2.1 Stanovení běžné hodnoty
(54)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení bylo nejdříve u každého vyvážejícího výrobce přezkoumáno, zda byl celkový objem jeho domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům reprezentativní ve srovnání s celkovým objemem jeho vývozu do Unie, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval alespoň 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie.
(55)
Bylo rovněž přezkoumáno, zda byl prodej na domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Tento přezkum byl proveden u typů dotčeného výrobku prodávaných vyvážejícím výrobcem na domácím trhu, které byly uznány za přímo srovnatelné s typem prodávaným za účelem vývozu do Unie. Prodej konkrétního typu výrobku na domácím trhu byl považován za dostatečně reprezentativní, pokud celkový objem tohoto typu výrobku prodaného dotčeným vyvážejícím výrobcem na domácím trhu nezávislým odběratelům představoval alespoň 5 % jeho celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku vyvezeného do Unie.
(56)
Rovněž bylo zjišťováno, zda lze domácí prodej typů výrobku považovat v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení za uskutečněný v běžném obchodním styku. Za tímto účelem se určil podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu za období přezkumného šetření.
(57)
V případě typů výrobku, u nichž se více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu uskutečnilo za cenu vyšší než náklady na jednotku a jejichž vážená průměrná prodejní cena byla rovna výrobním nákladům na jednotku nebo vyšší, byla běžná hodnota jednotlivých typů výrobku určena jako vážený průměr skutečných cen veškerého prodeje daného typu na domácím trhu bez ohledu na to, zda šlo o prodej ziskový, či nikoli.
(58)
Pokud objem ziskového prodeje takového typu výrobku nepřesahoval 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážená průměrná cena daného typu výrobku nedosahovala výrobních nákladů na jednotku, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla určena jako vážená průměrná cena pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku uskutečněného během období přezkumného šetření.
(59)
Pokud nebyl realizován žádný domácí prodej konkrétního typu výrobku a v případě typů výrobku, u nichž byl domácí prodej nedostatečný, byla běžná hodnota vypočtena v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení.
(60)
Při určení běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení byly částky pro prodejní, režijní a správní náklady a pro zisk stanoveny podle čl. 2 odst. 6 základního nařízení na základě skutečných údajů, které spolupracující vyvážející výrobci skutečně zaznamenali při výrobě a prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku, nebo na základě dostupných údajů.
2.2 Stanovení vývozní ceny
(61)
Během období přezkumného šetření se vývoz ruské skupiny do Unie uskutečnil prostřednictvím společnosti RFAI, která je v obchodním spojení s ruskou skupinou (dovozce ve spojení) a jež plnila veškeré dovozní funkce spojené se zbožím vstupujícím do volného oběhu v Unii, tj. funkce dovozce ve spojení.
(62)
Vývozní cena tak byla stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě cen, za něž byly dovezené výrobky poprvé znovu prodány nezávislému kupujícímu, upravených s přihlédnutím k veškerým nákladům vzniklým mezi dovozem a dalším prodejem, jakož i k přiměřenému rozpětí pro prodejní, režijní a správní náklady a zisky. Pro tento účel byl použit skutečný procentní podíl prodejních, správních a režijních nákladů a vzhledem k neexistenci nových informací od nezávislých dovozců o obvykle dosahovaných ziscích se použil shodný procentní zisk, z něhož se vycházelo v původním šetření, tedy 6 %.
(63)
Ruská skupina uvedla, že ke společnosti RFAI by mělo být přistupováno jako k součásti stejného jednoho hospodářského subjektu, neboť obě společnosti jsou kontrolovány a řízeny stejnými osobami a jednají jako jeden hospodářský subjekt. Při stanovení vývozních cen by proto neměly být odečteny prodejní, režijní a správní náklady RFAI a zisk této společnosti.
(64)
Otázka, zda obchodní spojení ruské skupiny a společnosti RFAI má podobu jednoho hospodářského subjektu či nikoli, není podstatná v souvislosti s úpravami za účelem určení vývozní ceny podle čl. 2 odst. 9.
(65)
Proto, vzhledem k tomu, že prodej vývozu ruské skupiny se uskutečnil prostřednictvím přidružené společnosti (RFAI), musela být vývozní cena upravena odečtením přiměřeného rozpětí prodejních, správních a režijních nákladů a zisku, jak je jednoznačně stanoveno v čl. 2 odst. 9 základního nařízení. Na tomto základě musí být toto tvrzení odmítnuto.
(66)
Vyvážející výrobce zopakoval své tvrzení o existenci jednoho hospodářského subjektu, která znemožnila úpravu o prodejní, režijní a správní náklady a zisk podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení. Uvedl rovněž, že i v případě, že by úpravy byly oprávněné, určená vývozní cena by zahrnovala pouze náklady související s dovozem uskutečněným společností RFAI a nespadaly by do ní prodejní, režijní a správní náklady spojené s vývozem jednoho hospodářského subjektu. Vyvážející výrobce nakonec uvedl, že nesouhlasí se zjištěním, že v tomto případě se nejedná o existenci jednoho hospodářského subjektu.
(67)
Existence jednoho hospodářského subjektu není v souvislosti s určením vývozní ceny podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení podstatná. Pokud jsou splněny podmínky uvedené v čl. 2 odst. 1 a 9 základního nařízení, není rozsah kontroly nebo integrace pro posouzení oprávněnosti úprav podle čl. 2 odst. 9 podstatný (8). V čl. 2 odst. 9 základního nařízení se stanoví, že Komise v některých situacích určí vývozní cenu a upraví tuto určenou vývozní cenu, pokud jde o určitý počet parametrů, včetně případů, kdy u stran „vyšla najevo existence obchodního spojení“. Znění čl. 2 odst. 9 základního nařízení jasně stanoví, že „se provedou úpravy“ (podtržení přidala Komise). Komise ověřila, že společnost RFAI plnila veškeré funkce, které běžně plní dovozce v obchodním spojení v Unii. Společnost RFAI je skutečně úzce zapojena do mezinárodní činnosti skupiny (asistenční služba pro zákazníky, logistika a rozvrh dodávek, nákup investičního majetku a nejdůležitějších surovin atd.). Podmínka požadovaná ohledně úpravy podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení byla tedy splněna a opravňovala k provedení úprav. Závěrem proto je, že provedené úpravy byly nutné podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení.
(68)
Vyvážející výrobce uvedl, že z rozhodnutí ve věci Nikopolsky/Interpipe (9) vyplývá, že pokud vývozce a obchodník ve spojení tvoří jeden hospodářský subjekt, není možné provést úpravu vývozní ceny podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení. Toto tvrzení je neopodstatněné. Uvedený rozsudek se skutečně týká úpravy podle čl. 2 odst. 10 písm. i) o nominálních provizích obchodníka, jehož funkce jsou obdobné jako funkce obchodního zástupce vykonávajícího svou činnost za úplatu formou provize. Uvedenou judikaturu nelze proto uplatnit na současný případ, vzhledem k tomu, že švýcarská společnost RFAI vykonává všechny funkce běžně vykonávané obchodníkem ve spojení. Existence jednoho hospodářského subjektu nemá stejné důsledky v případě úprav podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení a v případě vyžadovaných úprav podle čl. 2 odst. 9 zmíněného nařízení. Navíc není jisté, zda strany mohou žádat o úpravu o přiměřené rozpětí prodejních, správních a režijních nákladů a zisku. Tato úprava se provede podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení, jsou-li strany v obchodním spojení.
(69)
Pokud jde o rozsah úprav, žádost týkající se částečných odečtů prodejních, správních a režijních nákladů a zisku nelze přijmout v případě, že vyvážející výrobce nepředložil příslušné důkazy. Úpravy podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení jsou úpravy, které umožňují určit vývozní cenu v těch nejběžnějších případech obchodního spojení. Celkové prodejní, správní a režijní náklady a zisk mohou být upraveny pouze částečně, a to na základě důkazů předložených vyvážejícím výrobcem v souvislosti s náklady, zejména pokud jde o náklady představující zvláštní výdaje, ke kterým došlo v souvislosti s jakoukoli činností, jež není přímo spojená s dovozem dotčeného výrobku mezi jeho dovezením a následným dalším prodejem.
(70)
Ruská skupina dále uvedla, že při výpočtu vývozní ceny by v souladu s čl. 11 odst. 10 základního nařízení nemělo být odečteno antidumpingové clo, neboť toto clo je řádně zohledněno v cenách dalšího prodeje a v pozdějších kupních cenách v Unii.
(71)
Z šetření především vyplynulo, že ceny dalšího prodeje dotčeného výrobku v Unii nezohledňovaly clo, které bylo zaplaceno v případě 99 % doložených transakcí. Proto lze dospět k závěru, že antidumpingové clo nebylo řádně zohledněno v cenách dalšího prodeje ruské skupiny. Žádost ruské skupiny proto nebyla přijata a částka antidumpingového cla byla při určení vývozní ceny odečtena v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení.
2.3 Srovnání a úpravy
(72)
Srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu. Pro zajištění spravedlivého srovnání bylo v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení přihlédnuto k rozdílům, které ovlivňují srovnatelnost cen.
(73)
Byly provedeny úpravy týkající se nákladů na dopravu, na pojištění, na terminály a manipulaci, nákladů na úvěr a poplatky, pokud připadaly v úvahu a byly odůvodněné, v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení.
2.4 Dumping během období přezkumného šetření
(74)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení byl srovnán vážený průměr běžné hodnoty a vážený průměr vývozní ceny podle typu výrobku na základě ceny ze závodu odděleně pro každého spolupracujícího vyvážejícího výrobce, který je součástí ruské skupiny.
(75)
Dotčený vyvážející výrobce vyjádřil několik připomínek ohledně výpočtu dumpingového rozpětí.
(76)
Zaprvé, pokud jde o úpravu nákladů na křemenec nakoupený jednou vyrábějící společností, která je součástí skupiny, od jiné vyrábějící společnosti této skupiny, zpochybnil připočtení 5 % ziskového rozpětí k revidované kupní ceně. To zdůvodnil tím, že obě společnosti jsou členy stejného jednoho hospodářského subjektu.
(77)
Přestože argumentace jedním hospodářským subjektem je v souvislosti s úpravou nákladů na křemenec nepodstatná, uznává se, že transakce mezi stranami v obchodním spojení mohou být neziskové. Protože nedošlo k prodeji křemence externím stranám, nemohl být rovněž prokázán vznik zisku. Proto k ziskové přirážce upravených nákladů na křemenec nedošlo a dumping byl odpovídajícím způsobem znovu stanoven.
(78)
Druhá připomínka se týkala skutečnosti, že Komise uplatnila doporučení Orgánu WTO pro řešení sporů v případě sporu s Norskem týkajícím se lososa. V tomto případě doporučení znělo, aby, pokud domácí prodej typu určitého výrobku není reprezentativní, prodejní, správní a režijní náklady a zisk vzniklé při takových transakcích byly nicméně použity při určení běžné hodnoty. Vyvážející výrobce rovněž uvedl, že uplatnění nového postupu při přezkumu před pozbytím platnosti nebylo přípustné vzhledem k tomu, že nedošlo k významné změně okolností.
(79)
Komise objasnila postup skupiny odborníků při sporu týkajícím se norského lososa ve slyšení poskytnutém vyvážejícímu výrobci, který se nadále domníval, že v případě doporučení skupiny odborníků se jednalo o porušení čl. 2 odst. 4 a 6 základního nařízení. Komise má však povinnost provádět tato rozhodnutí v rámci svých závazků vůči WTO. Uvedený postup se týká všech případů, nejen šetření zahájených podle článku 5 základního nařízení.
(80)
Na základě třetí připomínky Komise provedla opravy v případech, kdy náklady jednoho vyvážejícího výrobce skupiny byly porovnány s určitým prodejem jiného vyvážejícího výrobce.
(81)
Komise dále potvrzuje, že u obratu uplatnila úpravu o stejné poplatky jako na náklady na výrobu, přepravní náklady, náklady na pojištění a manipulační náklady, za účelem zkoušky ziskovosti a náklady na balení, za účelem stanovení dumpingového rozpětí.
(82)
Začtvrté vyvážející výrobce uvedl, že bylo chybné odečíst platné antidumpingové clo od vývozní ceny. Aby to dokázal, uvedl, že vývozní prodejní ceny byly v období přezkumného šetření o více než 100 % vyšší než v období původního šetření, což údajně dokazuje, že antidumpingové clo bylo zohledněno ve vývozní ceně. Kromě toho určitá běžná cla na dovoz a antidumpingová cla neměla být odečtena, neboť byla údajně zaplacena předem a spadala do dalšího období. A rovněž náklady na kancelářské prostory v Japonsku a švýcarské federální a kantonální daně z příjmu by neměly být Komisí zohledněny.
(83)
Důkazy poskytnuté vyvážejícím výrobcem nejsou v tomto případě a ohledně dotčeného výrobku přesvědčivé, pokud jde o dokázání, že antidumpingové clo bylo řádně zohledněno ve vývozní ceně. Cena při dalším prodeji a výrobní náklady od původního šetření značně vzrostly. Proto nelze nárůst vývozních cen přesvědčivě připsat údajnému zohlednění cla. Pro ilustraci nepřesvědčivosti předložených důkazů Komise porovnala vývozní ceny a náklady zboží, včetně antidumpingového cla, během období přezkumného šetření; při 99 % transakcích spojených s vývozem nebyla vývozní cena dostatečně vysoká, aby pokryla antidumpingové clo. I v případě, že se clo neodečte, nestačí to pro zpochybnění zjištění o podstatném dumpingu a pravděpodobnost přetrvání dumpingu tím nebyla ovlivněna. Tato skutečnost by proto neměla žádný dopad na výsledky současného šetření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti.
(84)
Komise zjistila, že zaplacení zálohy na cla na dovoz a antidumpingová cla není možné a že tato cla se ukládají na dovoz. Skupina kromě toho používala celní sklad, což znamená, že clo bylo splatné teprve, když skutečně došlo k dovozu a prodeji. Na základě srovnání předvahy ze dne 31. prosince 2012 a auditorem ověřené účetní závěrky se navíc jasně ukázalo, že auditoři překlasifikovali údajnou zálohu na antidumpingové clo na skutečně zaplacené antidumpingové clo jako náklady ve výkazu zisků a ztrát.
(85)
Náklady na kancelářské prostory v Japonsku nesouvisely s dotčeným výrobkem, a proto neovlivnily výpočet Komise. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto. Uvedené švýcarské daně mohou být odečteny, pouze pokud se vztahují k dani z příjmu právnických osob; podle reakce na zveřejnění informací se o takový případ pravděpodobně jedná. Výpočet dumpingu byl proto odpovídajícím způsobem přizpůsoben.
(86)
Upravený úrok z půjčky poskytnuté společností, která je členem skupiny se sídlem na Britských Panenských ostrovech, byl opraven Komisí v reakci na tvrzení, podle kterého podobné půjčky mohou být poskytnuty pod tržní úrovní a v zásadě jsou smysluplné, pouze pokud je úrok z takové půjčky nižší než úrok požadovaný bankou. Komise dále potvrdila, že ziskové rozpětí v případě společnosti RFAI bylo uplatněno na čistou hodnotu fakturovanou v účetní měně společnosti a nevycházelo z cen CIF, k nimž byly přidány některé náklady.
(87)
Komise zohlednila výše uvedené a opravila výpočet založený na přijetí tvrzení o prodeji křemence v rámci skupiny, o půjčkách v rámci skupiny a o daních z příjmu uložených švýcarskými federálními a kantonálními orgány; tak bylo dumpingové rozpětí, vyjádřené jako procentní podíl ceny s dodáním na hranice Unie před proclením, stanoveno na 43 %.
(88)
Je třeba připomenout, že z prozatímního přezkumu uvedeného ve 4. bodě odůvodnění vyplynulo, že dovoz ruské skupiny v období od října 2009 do září 2010 se uskutečnil za dumpingové ceny.
3. Vývoj dovozu v případě zrušení opatření
(89)
Kromě analýzy existence dumpingu v průběhu období přezkumného šetření byla též prošetřena pravděpodobnost přetrvání nebo obnovení dumpingu.
3.1 Výrobní kapacita Ruska
(90)
Rusko je druhým největším výrobcem FeSi ve světě. Podle společnosti pro výzkum trhu Metal Expert dosahuje výrobní kapacita Ruska, pokud jde o ferosilicium, zhruba 900 000 tun. Sem patří též výroba v pecích, které mohou vyrábět FeSi, ale i jiné druhy slitin železa. Výrobní zařízení dvou výrobců (společnost Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat a továrna na slitiny železa ve městě Serov) totiž umožňuje přecházet od výroby FeSi k výrobě jiných druhů slitin železa v krátkém časovém úseku. Avšak zařízení ostatních ruských výrobců (továrna na slitiny železa ve městě Bratsk, společnosti NLMK a Kuzneckije Ferrosplavi) umožňuje pouze výrobu FeSi.
(91)
Po zveřejnění výsledků jediný spolupracující vyvážející výrobce uvedl, že při výpočtu výrobní kapacity Ruska jeho vlastní informace nebyly zohledněny. Avšak, jak je uvedeno v 52. bodě odůvodnění, hlavní použitý zdroj informací byly informace poskytnuté ruskou skupinou. Zpráva společnosti Metal Expert byla použita pro určení výrobní kapacity dalších ruských výrobců. Tento nárok tudíž není oprávněný.
(92)
Tento vyvážející výrobce dále uvedl, že výroba CHEMK, a. s. byla nesprávně posouzena, neboť podle něj je přecházení od jednoho typu výroby slitin železa k jinému typu výroby prakticky nemožné bez dalších významných nákladů a časových ztrát. Důkazy plynoucí z inspekcí na místě v prostorách CHEMK, a. s. poukazují na to, že pece této společnosti mohou přecházet z výroby jedné slitiny na výrobu jiné bez výše uvedených časových ztrát. Tento nárok tudíž není oprávněný.
(93)
Skutečná výroba v období přezkumného šetření byla odhadnuta na 633 000 tun (základ FeSi s obsahem křemíku 75 %), přičemž je k dispozici volná kapacita až 267 000 tun. Střízlivý přístup a zohlednění výrobní kapacity pro výrobu ostatních slitin železa vede k odhadu, že volná kapacita pro FeSi je nejméně 120 000 tun.
(94)
Ruská skupina uvedla, že odhad volné ruské kapacity byl proveden chybně, neboť Komise nezohlednila, že ruská skupina využívala 95-100 % své výrobní kapacity. Avšak, jak je uvedeno v bodě odůvodnění výše, konzervativní přístup byl rovněž uplatněn zohledněním skutečné volné kapacity. Toto tvrzení se proto zamítá.
(95)
Ze zprávy společnosti Metal Expert vyplývá, že značnou volnou kapacitu lze vysvětlit výrazným poklesem domácí poptávky o 50 % mezi lety 2002 a 2009, která zůstala na stejné úrovni až do roku 2012. Výrobní kapacita tedy značně převyšuje poptávku na domácím trhu. Proto jsou ruští výrobci závislí na vývozu.
3.2 Atraktivita trhu Unie
(96)
Trh EU je pro ruské vývozce i nadále atraktivní, přestože platí stávající opatření. Úroveň dovozu v období přezkumného šetření poukazuje na to, že ruský dovoz byl do určité míry ovlivněn uloženými antidumpingovými cly, jeho přítomnost však byla během období přezkumného šetření i nadále výrazná.
(97)
Jedna ze stran tvrdila, že trh Evropské unie s ferosiliciem bude pro celosvětového dodavatele, např. ruskou skupinu, nezajímavý a že existuje značný globální pokles dovozu, který pokračoval v roce 2012. Uvedená strana tvrdila, že tento trend se v budoucnosti nezmění. Analýza údajů o obchodu shromážděných Eurostatem v souladu s čl. 14 odst. 6 základního nařízení však poukazuje na to, že dovoz z Ruska byl v období 2010-2012 spíše stabilní.
98)
Při srovnání cen dotčeného výrobku vyvezeného do Evropské unie s cenami účtovanými za FeSi na trzích třetích zemí se navíc ukazuje, že ruská skupina stanovuje pro EU vyšší ceny, a to v závislosti na zemi určení.
(99)
Proto je třeba zamítnout tvrzení, že trh Unie není pro ruské výrobce atraktivní.
(100)
Jedna ze stran uvedla, že ruský trh je čím dál tím atraktivnější z důvodu několika nadcházejících projektů, např. zimních olympijských her v roce 2014, které podpoří domácí poptávku po oceli, a tím pádem se znásobí domácí spotřeba ferosilicia. V první řadě je však potřeba poukázat na to, že uvedená strana neposkytla žádné relevantní údaje nebo odhady týkající se dopadu zmíněných projektů na domácí spotřebu FeSi. V každém případě, pokud by k takovému vývoji skutečně došlo, jeho účinek by se již projevil v letech 2012 a 2013. Dostupné údaje však ukazují, že domácí spotřeba zůstává nezměněná. A konečně by působení uvedených projektů bylo v každém případě omezené a dočasné. K tomuto argumentu se proto nepřihlédlo. Jedna ze stran uvedla, že přebytek kapacity v Rusku je z velké části absorbován vývozem na trhy v Asii a USA. V období přezkumného šetření totiž ruští výrobci vyvezli do celého světa více než 73 % své výroby. Nicméně, jak je uvedeno v 93. bodě odůvodnění, v Rusku stále existuje přebytek výrobní kapacity v důsledku poklesu domácí spotřeby, který poukazuje na silnou potřebu nalézt alternativní trhy, aby se vyrovnal ztrátový domácí prodej a absorbovala nadbytečná výrobní kapacita.
(101)
Jak je uvedeno ve 44. bodě odůvodnění, na asijských trzích se znásobí konkurence z důvodu výstavby nových zařízení v Malajsii, která v roce 2014 zahájí výrobu přibližně 420 000 tun. Tato situace vývoz pocházející z Ruska určený pro asijský trh ještě ztíží.
(102)
Jak je uvedeno ve 45. bodě odůvodnění, objem malajské výroby byl stanoven na 370 000 tun.
(103)
Navíc v USA, které jsou jedním z hlavních vývozních trhů, čelí ruští vývozci antidumpingovému šetření, v němž se ověřuje tvrzení o významných dumpingových rozpětích.
(104)
Proto lze dospět k závěru, že ruští vyvážející výrobci jsou značně závislí na vývozu na trhy třetích zemí, na nichž se zvýší konkurence. Uvedená skutečnost ještě zvýší atraktivitu trhu Unie pro zmíněné vyvážející výrobce.
4. Závěr o pravděpodobnosti přetrvání dumpingu
(105)
Na základě výše uvedených zjištění lze závěrem konstatovat, že dovoz z Ruska je stále prováděn za dumpingové ceny a že je velmi pravděpodobné, že dumping bude pokračovat. Vzhledem k současné a případné budoucí volné kapacitě v Rusku, ke skutečnosti, že trh Unie je jedním z největších trhů na světě, a k očekávanému zvýšení kapacity na trhu jihovýchodní Asie lze dospět k závěru, že pokud by antidumpingová opatření pozbyla platnosti, ruští vývozci by pravděpodobně vývoz do Unie za dumpingové ceny ještě zvýšili.
5. Závěr
(106)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se dospělo k závěru, že existuje závažné a reálné nebezpečí přetrvání dumpingu, pokud jde o FeSi pocházející z ČLR a Ruska, pokud by stávající opatření pozbyla platnosti.
D. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(107)
V období přezkumného šetření vyrábělo obdobný výrobek sedm známých výrobců v Unii. Tito výrobci představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení a jsou dále souhrnně označováni jako „výrobní odvětví Unie“.
(108)
Jak je uvedeno v 16. bodě odůvodnění, požadované informace poskytlo šest výrobců v Unii. Odhaduje se, že dotčené společnosti představují přibližně 90 % celkové výroby Unie a jejich situace se považuje za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
E. SITUACE NA TRHU UNIE
1. Spotřeba v Unii
(109)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě nesouvisejícího i souvisejícího objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie, odhadu pro nespolupracujícího výrobce (podle žádosti o přezkum) a údajů o dovozu od Erostatu na úrovni kódů KN.
(110)
V průběhu posuzovaného období se spotřeba v Unii zvýšila o 40 %. Mělo by se nicméně zohlednit, že rok zahájení posuzovaného období (2009) byl velice neúspěšný v důsledku negativních dopadů hospodářské krize. Přes částečné oživení po roce 2009 spotřeba v Unii stále nedosáhla úrovní, které byly zaznamenány v původním šetření, kdy spotřeba každý rok činila více než 850 000 tun.
Tabulka 1
Spotřeba
2009
2010
2011
OPŠ
Spotřeba (v tunách)
544 093
799 233
841 796
760 128
Index (2009 = 100)
100
147
155
140
Zdroj: Odpovědi na dotazník, žádost o přezkum před pozbytím platnosti, Eurostat
2. Objem, ceny a tržní podíl dovozu z dotčených zemí
(111)
Objem dovozu z ČLR a Ruska a podíl tohoto dovozu na trhu byl analyzován na základě údajů Eurostatu a údajů shromážděných v souladu s čl. 14 odst. 6 základního nařízení. Vzhledem k tomu, že objem pocházející z ČLR je velmi nízký, dovoz z dotčených zemí nebyl posuzován souhrnně.
a) Objem dotčeného dovozu a jeho podíl na trhu
(112)
Bylo zjištěno, že během posuzovaného období se dumpingový dovoz do Unie, pokud jde o jeho objem a podíl na trhu, vyvíjel takto:
Tabulka 2
Objem a příslušné podíly dovozu na trhu
2009
2010
2011
OPŠ
ČLR
Objem dovozu (v tunách)
8 105
13 828
5 125
2 516
Index (2009 = 100)
100
171
63
31
Podíl na trhu (v %)
1,5
1,7
0,6
0,3
Index (2009 = 100)
100
116
41
22
Rusko
Objem dovozu (v tunách)
74 678
53 671
29 338
40 725
Index (2009 = 100)
100
72
39
55
Podíl na trhu (v %)
13,7
6,7
3,5
5,4
Index (2009 = 100)
100
49
25
39
Dotčené země celkem
Objem dovozu (v tunách)
82 783
67 499
34 463
43 241
Index (2009 = 100)
100
82
42
52
Podíl na trhu (v %)
15,2
8,4
4,1
5,7
Index (2009 = 100)
100
56
27
37
Zdroj: Eurostat
(113)
Objem dovozu z dotčených zemí během posuzovaného období výrazně poklesl o 48 %. Jeho podíl na trhu rovněž klesl z 15,2 % v roce 2009 na 5,7 % v období přezkumného šetření. Následkem tohoto vývoje téměř ustal vývoz z ČLR na trh Unie. Ruští vyvážející výrobci však nadále vlastní značný podíl na trhu, což z Ruska činí čtvrtého největšího vývozce do Unie.
b) Cena dovozu a cenové podbízení
(114)
Následující tabulka udává průměrnou cenu dumpingového dovozu. Během posuzovaného období se průměrná cena dovozu z ČLR snížila o 38 %. Během stejného období se průměrná cena dovozu z Ruska zvýšila o 31 %, nadále však zůstala nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie.
Tabulka 3
Průměrná cena dumpingového dovozu
2009
2010
2011
OPŠ
ČLR
Průměrná cena (v EUR za tunu)
991
1 088
873
611
Index (2009 = 100)
100
110
88
62
Rusko
Průměrná cena (v EUR za tunu)
716
776
889
999
Index (2009 = 100)
100
108
124
140
Dotčené země celkem
Průměrná cena (v EUR za tunu)
742
840
887
976
Index (2009 = 100)
100
113
119
131
Zdroj: Eurostat
(115)
S cílem určit cenové podbízení během období přezkumného šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku spolupracujících výrobců v Unii účtované zákazníkům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dumpingového dovozu účtovanými spolupracujícími ruskými výrobci prvnímu nezávislému zákazníkovi na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o cla.
(116)
Vzhledem k tomu, že čínský vyvážející výrobce spolupracoval v přezkumném šetření, bylo cenové podbízení pro čínský vývoz určeno srovnáním vážené průměrné ceny výrobců v Unii účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, na základě ceny ze závodu, a průměrné vývozní ceny čínského vývozu na základě cen CIF získaných z Eurostatu s příslušnou úpravou o cla.
(117)
Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu spolupracujících výrobců v Unii v období přezkumného šetření ukázal vážené průměrné rozpětí cenového podbízení na trhu Unie mezi 6 % a 39 % v případě Ruska a ve výši 46 % v případě ČLR.
3. Dovoz z dalších třetích zemí, na které se nevztahují opatření
(118)
Objem dovozu z třetích zemí na trh Unie se během posuzovaného období zvýšil o 33 %, což způsobilo zvýšení spotřeby. Podíl na trhu dovozu z třetích zemí zůstal v posuzovaném období relativně stabilní a pohyboval se kolem 70 % spotřeby v Unii; mírně se snížil v období přezkumného šetření. Geografická skladba vývozu však byla proměnlivější vzhledem k výraznému růstu objemu dovozu a podílů na trhu Brazílie a Norska, které pravděpodobně využily především růst spotřeby.
(119)
Průměrné ceny dovozu ze třetích zemí se v průběhu posuzovaného období zvýšily o 22 % a udržely se vysoko nad úrovní cen dovozu z Ruska a ČLR.
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(120)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení přezkoumala Komise všechny hospodářské faktory a ukazatele ovlivňující stav výrobního odvětví Unie.
(121)
Pro účely analýzy újmy se hospodářská situace výrobního odvětví Unie posuzuje na základě ukazatelů, jako je výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu a růst, zaměstnanost, produktivita, velikost skutečného dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu, průměrné jednotkové ceny, náklady na jednotku, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál, zásoby a náklady práce.
a) Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(122)
Výroba výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období výrazně zvýšila. Tento nárůst byl nejvýraznější v letech 2009 a 2011, kdy výroba vzrostla o 178 %. Tato situace se udržela nezměněná i v období přezkumného šetření. Je třeba připomenout, že rok zahájení posuzovaného období byl výjimečný v důsledku hospodářské krize a byl poznamenán neobvykle nízkou úrovní výroby. Nehledě na výrazné oživení po roce 2009 je totiž třeba připomenout, že výroba výrobního odvětví Unie dosud nedosáhla původní úrovně z období původního šetření (rok 2003), za které byla zaznamenána výroba v množství 270 000 tun.
Tabulka 5
Celková výroba výrobního odvětví Unie
2009
2010
2011
OPŠ
Výroba (v tunách)
81 147
192 495
225 376
224 540
Index (2009 = 100)
100
237
278
277
Zdroj: Odpovědi na dotazník a žádost o přezkum
(123)
Kapacita využití zůstala během posuzovaného období poměrně stabilní, během období přezkumného šetření mírně stoupla. Vzhledem k tomu, že v letech 2009-2011 výrazně rostla výroba, i využití kapacity vykázalo celkové zvýšení o 179 %. Tento vývojový trend se změnil v období přezkumného šetření, když se snížilo využití kapacity. Tato negativní změna nebyla nicméně způsobena snížením skutečné výroby, ale zvýšením samotné kapacity.
Tabulka 6
Výrobní kapacita a využití kapacity
2009
2010
2011
OPŠ
Výrobní kapacita (v tunách)
301 456
301 456
299 914
324 884
Index (2009 = 100)
100
100
99
108
Využití kapacity (v %)
27
64
75
69
Index (2009 = 100)
100
237
279
257
Zdroj: Odpovědi na dotazník a žádost o přezkum
b) Objem prodeje, podíl na trhu a růst
(124)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení (stanovený na základě prodeje odběratelům v Unii, kteří jsou ve spojení, i těm, kteří nejsou ve spojení) sledoval v letech 2009-2011 trend spotřeby. Další náhlý růst v období přezkumného šetření je výsledkem přesunutí prodeje výrobního odvětví Unie odběratelům v Unii, kteří jsou ve spojení, na odběratele v Unii, kteří ve spojení nejsou, což bylo zaznamenáno v letošním roce. Došlo k tomu v důsledku změny v podnikové struktuře jednoho výrobce v Unii.
Tabulka 7
Prodej výrobního odvětví Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení
2009
2010
2011
OPŠ
Objem (v tunách)
60 257
113 048
122 860
191 525
Index (2009 = 100)
100
188
204
318
Zdroj: Odpovědi na dotazník a žádost o přezkum
(125)
Jelikož objem prodeje na trhu Unie sledoval trend spotřeby, zůstal po počátečním nárůstu v roce 2010 podíl výrobního odvětví Unie na trhu během posuzovaného období poměrně stálý.
Tabulka 8
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu
2009
2010
2011
OPŠ
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu (v %)
14
21
22
25
Index (2009 = 100)
100
155
165
187
Zdroj: Odpovědi na dotazník, Eurostat
(126)
Jak je uvedeno v 111. bodě odůvodnění, mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření vzrostla spotřeba v Unii o 40 %. Ve stejném období se výrobnímu odvětví Unie podařilo mírně zvýšit svůj objem prodeje a podíl na trhu.
c) Zaměstnanost a produktivita
(127)
V souvislosti s dotčeným výrobkem vzrostla zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie v posuzovaném období o téměř 50 %. Tento nárůst počtu zaměstnanců byl spojen s ještě silnějším růstem produktivity, měřené výstupem (v tunách) na zaměstnance za jeden rok, která ve stejném období činila 86 %.
Tabulka 9
Zaměstnanost a produktivita
2009
2010
2011
OPŠ
Počet zaměstnanců
701
869
1064
1042
Index (2009 = 100)
100
124
152
149
Produktivita (v jednotkách na zaměstnance)
116
222
212
216
Index (2009 = 100)
100
191
183
186
Zdroj: Odpovědi na dotazník, žádost o přezkum.
d) Velikost skutečného dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(128)
Jak je uvedeno v 37. a 87. bodě odůvodnění, dumpingové rozpětí u dovozu z dotčených zemí zůstalo nadále vysoké. Analýza určitých ukazatelů újmy ukázala, že výrobní odvětví překonává účinky minulého dumpingu. Hospodářské oživení však nastalo teprve nedávno a v průběhu období přezkumného šetření byl na trhu Unie zaznamenán i určitý pokles různých ukazatelů újmy, jako je ziskovost, peněžní tok, návratnost investic. Dále je třeba poznamenat, že k příznivému vývoji dochází díky ochraně, kterou poskytují stávající antidumpingová opatření. V případě zrušení uvedených opatření by skutečné dumpingové rozpětí mělo výrazný dopad na výrobní odvětví Unie.
e) Průměrné jednotkové prodejní ceny na trhu Unie a jednotkové výrobní náklady
(129)
Průměrné prodejní ceny spolupracujících výrobců v Unii určené odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se zvýšily o 25 % v období 2009-2011 a v období přezkumného šetření opět klesly. V tomto pohybu cen se obecně odráží změny v nákladech na suroviny a energii ve stejném období. Podobný trend, tj. nárůst v období 2009-2011 a pokles v období přezkumného šetření, lze pozorovat u prodejních cen dovozu ze třetích zemí, které jsou držiteli značného podílu na trhu Unie.
Tabulka 10
Prodejní ceny a náklady
2009
2010
2011
OPŠ
Průměrná jednotková prodejní cena v Unii pro odběratele, kteří nejsou ve spojení (v EUR za tunu)
1 136
1 282
1 421
1 151
Index (2009 = 100)
100
113
125
101
Jednotkové výrobní náklady (v EUR za tunu)
1 094
1 031
1 228
1 063
Index (2009 = 100)
100
94
112
97
Zdroj: Odpovědi na dotazník
f) Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(130)
V posuzovaném období se peněžní tok, investice a návratnost investic výrobců v Unii a jejich schopnost získávat kapitál vyvíjely takto:
Tabulka 11
Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic
2009
2010
2011
OPŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
2,3
27,0
18,3
7,4
Peněžní tok (v EUR)
4 554 714
44 888 689
39 959 668
19 353 017
Investice (v EUR)
26 599 036
20 962 570
25 274 658
27 076 802
Index (2009 = 100)
100
79
95
102
Návratnost investic (v %)
- 62,6
159,2
58,3
24,8
Zdroj: Odpovědi na dotazník
(131)
Ziskovost spolupracujících výrobců v Unii byla stanovena tak, že čistý zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, byl vyjádřen jako procentní podíl z obratu z tohoto prodeje. V roce 2009 bylo ziskové rozpětí velmi nízké, pro některé výrobce v Unii záporné; v roce 2010 se však začalo zvyšovat, společně s růstem spotřeby a prodeje. Je však třeba poznamenat, že v období přezkumného šetření se ziskové rozpětí snížilo, přestože objem prodeje spolupracujícího výrobního odvětví Unie (rovněž při zohlednění změn v podnikové struktuře) byl stabilní. Tato skutečnost vzbudila obavy, pokud jde o budoucí vývoj ziskového rozpětí výrobního odvětví EU.
(132)
Peněžní tok, což je schopnost výrobního odvětví samofinancovat své činnosti, který byl vypočítán na základě operací, byl po celé posuzované období kladný. Tento ukazatel se však zlepšil teprve v roce 2010; poté se ve dvou následujících letech výrazně zhoršil. Šetření rovněž prokázalo, že toto zhoršení týkající se peněžního toku bylo výraznější u menších výrobců v Unii. Tato skutečnost vzbudila obavy, pokud jde o schopnost výrobního odvětví EU pokračovat v nezbytném samofinancování jeho činností ve stávající hospodářské situaci.
(133)
Vývoj v oblasti ziskovosti a peněžního toku během posuzovaného období měl dopad na schopnost spolupracujících výrobců v Unii investovat do jejich činností. Výsledkem je, že úroveň investic zůstává v posuzovaném období poměrně vysoká a stabilní. Návratnost investic vyjádřená jako zisk v procentech čisté účetní hodnoty investic dosáhla kladných hodnot teprve po roce 2009. Avšak tento ukazatel následoval trend v oblasti ziskovosti a peněžního toku, v roce 2010 dosáhl rovněž vrcholu a v letech 2011-2012 plynule klesal.
(134)
Na základě výše uvedených skutečností lze vyvodit závěr, že ačkoli finanční výsledky spolupracujících výrobců v Unii byly nadále dobré během větší části posuzovaného období, ke konci uvedeného období se začaly zhoršovat, zejména v období přezkumného šetření. Jak ukazuje tabulka 11, ziskovost prodeje EU značně klesla a peněžní tok výrobního odvětví Unie byl nižší než hodnota investic, což poukazuje na to, že výrobní odvětví Unie bylo v období přezkumného šetření nuceno využít externího financování.
(135)
Ve stejné době byly zaznamenány obavy týkající se schopnosti získávat kapitál. Pokud by stávající opatření pozbyla platnosti, mohl by uvedený faktor působit jako kritický aspekt oslabení výrobního odvětví Unie. V současné ekonomické situaci je pravděpodobné, že by výrobní odvětví Unie obtížně nacházelo finanční prostředky, aby čelilo návratu dumpingového dovozu z dotčených zemí, a mohlo by velice rychle opět utrpět vážnou újmu. Tato možnost je zejména znepokojující, pokud jde o malé a střední podniky, které jsou součástí výrobního odvětví Unie.
g) Zásoby
(136)
Ačkoli konečný stav zásob spolupracujících výrobců v Unii vzrostl mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření o 32 %, snížil se úměrně úrovni výroby a výrobci jej nepovažují za nezvykle velký.
Tabulka 12
Konečný stav zásob
2009
2010
2011
OPŠ
Konečný stav zásob (v tunách)
23 946
21 214
26 117
31 504
Index (2009 = 100)
100
89
109
132
Zdroj: Odpovědi na dotazník
h) Náklady práce
(137)
Počet osob zaměstnaných spolupracujícími výrobci v Unii se v posuzovaném období zvýšil o téměř 50 %, průměrné mzdy těchto zaměstnanců byly v uvedeném období stabilní.
Tabulka 13
Náklady práce
2009
2010
2011
OPŠ
Průměrné náklady práce na zaměstnance
(v EUR)
29 705
30 296
28 991
29 837
Index (2009 = 100)
100
102
98
100
Zdroj: Odpovědi na dotazník
ZÁVĚR K SITUACI VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(138)
Šetření ukázalo, že se dovoz levných dumpingových výrobků z dotčených zemí na trh Unie po uložení původních opatření v roce 2008 snížil. Výrobní odvětví Unie mohlo díky tomu dosáhnout vysoké úrovně výroby, zvýšit svůj objem prodeje, podíl na trhu a ziskovost a zlepšit svou celkovou finanční situaci.
(139)
Proto byl učiněn závěr, že výrobní odvětví Unie neutrpělo během období přezkumného šetření podstatnou újmu. Vzhledem k poklesu spotřeby a zhoršení některých finančních ukazatelů během období přezkumného šetření, například ziskovosti, peněžního toku a návratnosti investic, však situace výrobního odvětví Unie zůstává nestabilní.
F. PRAVDĚPODOBNOST OBNOVENÍ ÚJMY
1. Předběžné poznámky
(140)
Aby mohla být posouzena pravděpodobnost obnovení újmy v případě, že by opatření pozbyla platnosti, byl analyzován možný dopad dovozu z ČLR na trh Unie a na výrobní odvětví Unie v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(141)
Analýza se soustředila na trend spotřeby na trhu Unie, volnou kapacitu, obchodní toky, atraktivitu trhu Unie a chování dotčených zemí v oblasti tvorby cen.
2. Spotřeba v Unii
(142)
Spotřeba dotčeného výrobku v Unii se v období přezkumného šetření snížila vůči předchozímu roku o 10 %. To zároveň znamená snížení o více než 25 % v porovnání s úrovní před krizí v roce 2007. Pokles spotřeby dotčeného výrobku je důsledkem klesající výroby oceli v Unii, přičemž lze v příštích letech očekávat další pokles. To bude náročné pro výrobní odvětví Unie, které se bude pohybovat ve velmi konkurenčním prostředí. Má se proto za to, že nelze připustit levný dumpingový dovoz z ČLR a Ruska. Takový dovoz bude vyvolávat tlak na snižování cen na trhu a narušovat hospodářskou soutěž a jeho důsledkem bude podstatná újma způsobená výrobcům v Unii.
3. Volná kapacita, obchodní toky a atraktivita trhu Unie a chování dotčených třetích zemí v oblasti tvorby cen
a) ČLR
(143)
Je třeba poznamenat, že celková výrobní kapacita dotčeného výrobku v ČLR se odhaduje na 10-11 milionů tun, což převyšuje celkovou spotřebu FeSi. Zároveň celkové využití kapacity činí přibližně 50 %.
(144)
Čínský vývoz FeSi do celého světa byl v posuzovaném období poměrně stálý, dosáhl 0,8 milionu tun. Tato úroveň vývozu je především výsledkem omezení uvedených ve 41. bodě odůvodnění. Unie však tyto mechanismy nekontroluje a omezení vývozu může čínská vláda kdykoli zrušit, což by pro trh Unie představovalo vážnou hrozbu zaplavení čínským vývozem dotčeného výrobku.
(145)
I v případě, že omezení vývozu budou nadále v platnosti, je třeba zdůraznit, že stávající celosvětový objem vývozu ČLR převyšuje celkovou spotřebu v Unii.
(146)
Lze oprávněně očekávat, že pokud by opatření byla zrušena, v důsledku atraktivity trhu EU uvedené v bodech odůvodnění 40-49 by přinejmenším část stávajícího čínského vývozu byla přesměrována na trh Unie, zvláště proto, že již velmi brzy bude čelit znásobené konkurenci na svých obvyklých asijských trzích; tato konkurence bude důsledkem zvýšené výrobní kapacity v Malajsii, jak je uvedeno ve 44. bodě odůvodnění.
(147)
Pozbytí platnosti antidumpingových cel ve spojení s tvrdší konkurencí v Asii s největší pravděpodobností učiní z trhu Unie atraktivní odbytiště pro čínské vývozce. V této souvislosti je vhodné připomenout, že před uložením opatření byla ČLR významným vývozcem na trh Unie.
(148)
V neposlední řadě stávající úroveň čínských vývozních cen, rozsah zjištěného dumpingového rozpětí a existence výrazného cenového podbízení potvrzují, že bez antidumpingových opatření se bude nekalá soutěž ze strany čínských vývozců opakovat a povede k podstatné újmě výrobního odvětví Unie.
b) Rusko
(149)
Během přezkumného šetření bylo určeno, že výroba dotčeného výrobku v Rusku v období přezkumného šetření činila 633 000 tun a výrobní kapacita se odhaduje na 900 000 tun. Z toho vyplývá přibližně 267 000 tun volné kapacity, která je sama o sobě dostatečná pro zásobení jedné třetiny poptávky Unie.
(150)
Pokud jde o ruský vývoz dotčeného výrobku, je třeba poznamenat, že Rusko v současné době vyváží 73 % své produkce. Kromě Unie jsou tradičními vývozními trhy Ruska USA, Japonsko a Jižní Korea. S ohledem na znásobenou konkurenci na asijských trzích, jak je uvedeno ve 44. bodě odůvodnění, existují nepochybné náznaky, že většina těchto obchodních toků bude přesměrována do Unie, pokud budou zrušena antidumpingová opatření. Tento vývoj by mohl být ještě výraznější, pokud by v současnosti v USA probíhající antidumpingové šetření dovozu z Ruska (které vyplývá z šetření zahájeného v červenci 2013) vedlo k uložení opatření.
(151)
V tomto ohledu jeden vyvážející výrobce z Ruska uvedl, že uložení cla z ferosilicia pocházejícího z Ruska v USA je nepravděpodobné. S cílem podložit toto tvrzení byla předložena určitá neformální zjištění z probíhajícího šetření. Tento výrobce však na podporu svého tvrzení neposkytl žádné podložené důkazy a vzhledem k tomu, že antidumpingové šetření ze strany USA bylo zahájeno a stále probíhá, uložení opatření nelze vyloučit.
(152)
Pozbytí platnosti antidumpingových cel ve spojení s tvrdší konkurencí na jejich hlavních vývozních trzích učiní z trhu Unie atraktivní odbytiště pro ruské vývozce. V této souvislosti je vhodné připomenout, že před uložením opatření bylo Rusko významným vývozcem na trh Unie a je na tomto trhu stále přítomné navzdory opatřením, která platí již pět let.
(153)
V neposlední řadě je třeba zdůraznit, že hrozba, kterou představuje objem ruského dovozu, zostřuje cenová politika Ruska na jeho vývozních trzích. Původní šetření i stávající šetření před pozbytím platnosti ukázala, že ruské dumpingové praktiky se zdají být strukturované, vzhledem k tomu, že vývozní ceny jsou soustavně nižší než ceny na ruském domácím trhu. Stávající šetření navíc potvrzuje, že ceny dovozu z Ruska se i nadále podbízejí prodejním cenám výrobců v Unii.
4. Závěr
(154)
S ohledem na výsledky šetření, zejména ohledně volné kapacity v dotčených zemích, pokračování dumpingu a omezené schopnosti čínských a ruských vývozců prodávat na jiných hlavních trzích třetích zemí, což zvyšuje atraktivitu trhu Unie, se má za to, že zrušení uložených opatření by oslabilo postavení výrobního odvětví Unie na jeho hlavním trhu a že v důsledku pravděpodobného čínského a ruského dovozu za dumpingové ceny by se zopakovala způsobená újma.
(155)
Neexistuje žádný důvod k domněnce, že lepší výsledky výrobního odvětví Unie dosažené díky platným opatřením by zůstaly zachovány nebo by dále posílily, pokud by opatření byla zrušena. Naopak, existují příznivé podmínky pro pravděpodobný přesun dovozu z dotčených zemí na trh Unie za dumpingové ceny a ve velkém objemu. Tento dovoz by pravděpodobně poškodil pozitivní vývoj na trhu Unie, jenž se projevil v posuzovaném období. Pravděpodobný objem dumpingového dovozu by dokázal vyvinout tlak na prodejní ceny výrobního odvětví Unie a způsobit mu ztrátu podílu na trhu. To by mělo nepříznivý dopad na finanční výsledky výrobního odvětví Unie, které je stále nestabilní.
(156)
V souvislosti s tím jsme obdrželi od ruského vyvážejícího výrobce připomínku, že přetrvání újmy nelze zakládat na pouhé možnosti přetrvání újmy, ale spíše na její pravděpodobnosti. Šetření však odhalilo řadu skutečností, včetně toho, že dumpingové praktiky ruských výrobců pokračují, a prokázalo rovněž existenci volné kapacity v Rusku. Skutečností dále zůstává, že spotřeba v Unii je v období přezkumného šetření nižší, než byla při původním šetření. V celosvětovém měřítku se pak očekává větší výstup daného výrobku, zejména na asijském trhu. Pokud se zváží všechny uvedené skutečnosti, lze nabýt poměrné jistoty, že na základě dostupných faktů by v případě pozbytí platnosti opatření bylo výrobní odvětví Unie opět poškozováno dumpingovým dovozem.
G. ZÁJEM UNIE
1. Úvod
(157)
V souladu s článkem 21 základního nařízení bylo zkoumáno, zda by zachování stávajících opatření nebylo v rozporu se zájmem Unie jako celku. Zájem Unie byl určen na základě zhodnocení zájmů různých subjektů, jichž se věc týká, tedy zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů. Všem zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby předložily svá stanoviska podle čl. 21 odst. 2 základního nařízení.
(158)
Toto šetření je přezkumem stávajících opatření, a proto bylo možné posoudit případný nepřípustný nepříznivý dopad stávajících antidumpingových opatření na zúčastněné strany.
2. Zájem výrobního odvětví Unie
(159)
V 154. bodě odůvodnění výše byl učiněn závěr, že situace výrobního odvětví Unie by se pravděpodobně vážně zhoršila, pokud by antidumpingová opatření pozbyla platnosti. Zachování opatření by tedy bylo ku prospěchu výrobního odvětví Unie, jelikož výrobci v Unii by měli být schopni udržet objem prodeje, podíl na trhu, ziskovost a celkově pozitivní hospodářskou situaci. Naopak ukončení platnosti opatření by vážně ohrozilo životaschopnost výrobního odvětví Unie, jelikož lze důvodně očekávat změnu orientace čínského a ruského dovozu na trh Unie za dumpingové ceny a ve velkém objemu, což by vedlo k obnovení újmy.
3. Zájem uživatelů
(160)
Při stávajícím šetření s Komisí spolupracovalo deset uživatelů v Unii (slévárny a výrobci oceli). Čtyři odpovědi tvořily připomínky obecné povahy a pouze šest uživatelů zaslalo úplné odpovědi na dotazník. Na základě takto získaných údajů bylo určeno, že náklady na dotčený výrobek měly v průměru přibližně 1 % dopad na celkové výrobní náklady uživatelů a nedosáhly výše 2 % u žádného spolupracujícího výrobce. Proto navzdory ztrátovosti některých uživatelů mezi rokem 2011 a obdobím přezkumného šetření ve ztrátě nelze jejich situaci přičítat antidumpingovým clům na dovoz FeSi.
(161)
Je třeba zohlednit, že podíl ČLR a Ruska na trhu během původního šetření činil přibližně 40 % trhu Unie a cla pro obě uvedené země se pohybovala mezi 15,6 % a 31,2 %. Možný dopad pozbytí platnosti uvedených cel by proto mohl být považován za úsporu nákladů v průměru nejvýše 0,1 % (vypočítáno na základě 40 % podílu na trhu zemí, na něž se opatření vztahují, a s průměrným valorickým clem 20 %). Proto je nepravděpodobné, že by pozbytí platnosti cla mělo dopad na opětnou ziskovost uživatelů, kteří utrpěli ztráty v průběhu posledních dvou let posuzovaného období. V neposlední řadě vzhledem k charakteru dotčeného produktu, jakož i vzhledem k několika zdrojům zásobování trhu, mohou uživatelé snadno přejít k jinému dodavateli.
4. Zájem dovozců
(162)
Všichni známí dovozci byli informováni o zahájení přezkumu. Žádný z dovozců dotčeného výrobku neodpověděl na dotazník k výběru vzorku připojený k oznámení o zahájení přezkumu. Šetřením bylo zjištěno, že dovozci mohou snadno nakupovat od různých zdrojů, které jsou v současné době dostupné na trhu, zejména od výrobního odvětví Unie a od velkých vývozců ze třetích zemí, kteří prodávají za ceny, jež nejsou dumpingové. Jelikož dovozci neprojevili zájem, byl učiněn závěr, že zachování opatření by nebylo proti jejich zájmu.
5. Závěr
(163)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že neexistují žádné přesvědčivé důvody proti zachování stávajících antidumpingových opatření.
H. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(164)
Všechny strany byly informovány o stěžejních skutečnostech a důvodech, na jejichž základě byl přijat záměr doporučit, aby byla stávající opatření zachována. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta pro podání připomínek k poskytnutým informacím. Podání a připomínky byly v odůvodněných případech náležitě vzaty v úvahu.
(165)
Z těchto důvodů by měla být v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení antidumpingová opatření na dovoz ferosilicia pocházejícího z ČLR a Ruska uložená nařízením (ES) č. 172/2008 zachována.
(166)
Aby bylo minimalizováno riziko obcházení uložených opatření z důvodu velkých rozdílů v celních sazbách, má se za to, že v tomto případě jsou nezbytná zvláštní opatření za účelem zajištění řádného uplatňování antidumpingových cel. Tato zvláštní opatření, která se týkají pouze společností, pro něž je stanovena individuální celní sazba, zahrnují: povinnost předložit celním orgánům členských států platnou obchodní fakturu, která splňuje požadavky stanovené v příloze tohoto nařízení. Dovoz, k němuž uvedená faktura přiložena není, podléhá zbytkovému antidumpingovému clu použitelnému na všechny ostatní výrobce.
(167)
Výbor zřízený čl. 15 odst. 1 základního nařízení nezaujal žádné stanovisko,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz ferosilicia, v současnosti kódů KN 7202 21 00, 7202 29 10 a 7202 29 90, pocházejícího z Čínské lidové republiky a Ruska.
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyráběné níže uvedenými společnostmi, činí:
Země
Společnost
Sazba antidumpingového cla (v %)
Doplňkový kód TARIC
Čínská lidová republika
Erdos Xijin Kuang Co., Ltd., Qipanjing Industry Park
15,6
A829
Lanzhou Good Land Ferroalloy Factory Co., Ltd., Xicha Villa
29,0
A830
Všechny ostatní společnosti
31,2
A999
Rusko
Bratsk Ferroalloy Plant, Bratsk
17,8
A835
Všechny ostatní společnosti
22,7
A999
3. Použití individuálních celních sazeb stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 9. dubna 2014.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 360/2014
(2014. gada 9. aprīlis),
ar ko pēc termiņbeigu pārskatīšanas atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1225/2009 11. panta 2. punktam nosaka galīgo antidempinga maksājumu Ķīnas Tautas Republikas un Krievijas izcelsmes ferosilīcija importam
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2009. gada 30. novembra Regulu (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1) (“pamatregula”), un jo īpaši tās 11. panta 2., 5. un 6. punktu,
tā kā:
A. PROCEDŪRA
1. Spēkā esošie pasākumi
(1)
Padome pēc antidempinga izmeklēšanas (“sākotnējā izmeklēšana”) pabeigšanas ar Regulu (EK) Nr. 172/2008 (2) noteica galīgo antidempinga maksājumu tāda ferosilīcija (“FeSi”) importam, ko pašlaik klasificē ar KN kodiem 7202 21 00, 7202 29 10 un 7202 29 90 un kā izcelsme ir Ķīnas Tautas Republikā (“ĶTR”), Ēģiptē, Kazahstānā, bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā un Krievijā (“galīgie antidempinga pasākumi”).
(2)
Pasākumus noteica kā procentuālo nodokli 31,2 % apmērā importam no ĶTR (izņemot Erdos Xijin Kuangye Co. (15,6 %) un Lanzhou Good Land Ferroalloy Factory Co., (29,0 %)), 18,0 % apmērā importam no Ēģiptes (izņemot Egyptian Ferroalloys Co. (15,4 %)), 33,9 % apmērā importam no Kazahstānas, 5,4 % apmērā importam no bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas un 22,7 % apmērā importam no Krievijas (izņemot Bratsk Ferroalloy Plant (17,8 %)).
(3)
Ar Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1297/2009 (3) atcēla antidempinga maksājumus, kas bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas izcelsmes FeSi importam tika noteikti ar Regulu (EK) Nr. 172/2008.
(4)
Eiropas Komisija (“Komisija”) 2009. gada 30. novembrī saņēma pieprasījumu par daļēju starpposma pārskatīšanu (“starpposma pārskatīšana”) saskaņā ar pamatregulas 11. panta 3. punktu, ko bija iesniedzis ražotājs eksportētājs no Krievijas - uzņēmums Joint Stock Company Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant - un tā saistītais uzņēmums Joint Stock Company Kuznetsk Ferroalloy Works (turpmāk kopā saukti “Krievijas grupa”). Padome ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 60/2012 (4) beidza daļējo starpposma pārskatīšanu, pamatojoties uz nepietiekamiem pierādījumiem par apstākļu maiņas ilglaicīgumu. Proti, Krievijas grupa nebija pierādījusi, ka tās cenu noteikšanas prakse ir uzskatāma par ilglaicīgu. Tāpēc Krievijas grupai sākotnējā izmeklēšanā noteiktā dempinga starpība netika grozīta. Krievijas grupas piedāvātās saistības tika noraidītas šo pašu iemeslu dēļ.
2. Termiņbeigu pārskatīšanas pieprasījums
(5)
Pēc paziņojuma publicēšanas par spēkā esošo galīgo antidempinga pasākumu gaidāmajām termiņa beigām (5) Komisija 2012. gada 28. novembrī saņēma pieprasījumu par minēto pasākumu termiņbeigu pārskatīšanu atbilstīgi pamatregulas 11. panta 2. punktam. Pieprasījumu iesniedza Euroalliages (“pieprasījuma iesniedzējs”) to ražotāju vārdā, kas pārstāv vairāk nekā 25 % no Savienības kopējā FeSi ražošanas apjoma.
(6)
Pieprasījums attiecās uz šādām divām valstīm: ĶTR un Krievija.
(7)
Pieprasījuma pamatā bija apgalvojums, ka pēc pasākumu termiņa beigām dempings un kaitējums Savienības ražošanas nozarei varētu turpināties vai atkārtoties.
3. Termiņbeigu pārskatīšanas sākšana
(8)
Apspriedusies ar Padomdevēju komiteju un konstatējusi, ka ir pietiekami pierādījumi termiņbeigu pārskatīšanas sākšanai, Komisija 2013. gada 28. februārī ar Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicētu paziņojumu (6) (“paziņojums par procedūras sākšanu”) informēja par termiņbeigu pārskatīšanas sākšanu saskaņā ar pamatregulas 11. panta 2. punktu.
4. Izmeklēšana
4.1. Pārskatīšanas izmeklēšanas periods un attiecīgais periods
(9)
Dempinga turpināšanās vai atkārtošanās izmeklēšana aptvēra laikposmu no 2012. gada 1. janvāra līdz 2012. gada 31. decembrim (“pārskatīšanas izmeklēšanas periods” jeb “PIP”). Kaitējuma turpināšanās vai atkārtošanās iespējamības novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude aptvēra laikposmu no 2009. gada 1. janvāra līdz 2012. gada 31. decembrim (“attiecīgais periods”).
4.2. Personas, uz kurām attiecas izmeklēšana
(10)
Par termiņbeigu pārskatīšanas sākšanu Komisija oficiāli informēja pieprasījuma iesniedzējus, citus zināmos Savienības ražotājus, ražotājus eksportētājus ĶTR un Krievijā, nesaistītos importētājus, zināmos iesaistītos lietotājus un eksportētāju valstu pārstāvjus. Ieinteresētajām personām bija dota iespēja paziņojumā par procedūras sākšanu noteiktajā termiņā rakstiski darīt zināmu savu viedokli un lūgt, lai tās uzklausītu.
(11)
Tika uzklausītas visas ieinteresētās personas, kas to pieprasīja un norādīja konkrētus iemeslus, kāpēc tās būtu jāuzklausa.
(12)
Ņemot vērā izmeklēšanā iesaistīto ĶTR ražotāju eksportētāju un nesaistīto Savienības importētāju acīmredzami lielo skaitu, paziņojumā par procedūras sākšanu tika paredzēta atlase saskaņā ar pamatregulas 17. pantu. Lai Komisija varētu lemt par to, vai atlase ir vajadzīga, un attiecīgā gadījumā izveidot izlasi, iepriekšminētajām personām tika lūgts 15 dienu laikā pēc pārskatīšanas sākšanas pieteikties un sniegt Komisijai informāciju, kas prasīta paziņojumā par procedūras sākšanu.
(13)
Ņemot vērā, ka tikai viens ĶTR ražotājs eksportētājs sniedza paziņojumā par procedūras sākšanu pieprasīto informāciju un pauda savu vēlmi sadarboties ar Komisiju, attiecībā uz ĶTR eksportētājiem ražotājiem tika nolemts neveidot izlasi. Pēc anketas jautājumu saņemšanas ražotājs eksportētājs nolēma turpmāk nesadarboties. Tāpēc tiek uzskatīts, ka izmeklēšanā nesadarbojās neviens ražotājs eksportētājs no ĶTR.
(14)
Krievijas gadījumā visi zināmie Krievijas ražotāji, proti, Bratsk Ferroalloy Plant, Serov Ferroalloy Plant, NLMK un Krievijas grupa, tika aicināti sadarboties izmeklēšanā. Tikai Krievijas grupa sadarbojās ar Komisiju pašreizējā pārskatīšanas izmeklēšanā.
(15)
No nesaistītajiem importētājiem netika saņemtas atbildes uz anketas jautājumiem. Tāpēc tiek uzskatīts, ka izmeklēšanā nesadarbojās neviens nesaistītais importētājs Savienībā.
(16)
Atbildes uz anketas jautājumiem iesniedza seši no septiņiem zināmajiem FeSi ražotājiem Savienībā. Ņemot vērā samērā nelielo Savienības ražotāju skaitu, pārskatīšanas izmeklēšanā netika paredzēta atlase.
(17)
Pārbaudes apmeklējumi tika veikti šādu uzņēmumu telpās:
a)
ražotāji Savienībā:
FERROATLANTICA Group:
Ferroatlantica S.L. - Madride, Spānija,
Ferropem - Šamberī, Francija,
HUTA LAZISKA S.A. - Laziška Gorne, Polija,
OFZ a.s. - Istebne, Slovākija,
TDR LEGURE d.o.o. - Ruse, Slovēnija,
VARGON ALLOYS A.B. - Vargēna, Zviedrija;
b)
lietotāji Savienībā:
Aperam SA - Luksemburga,
Ugitech - Užīna, Francija;
c)
ražotājs eksportētājs Krievijā:
Krievijas grupa:
JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant (“JSC CHEMK”) - Čeļabinksa, Krievija,
JSC Kuznetsk Ferroalloy Works (“JSC KF”) - Novokuzņecka, Krievija,
RFA International LP (“RFAI”) - Mišavaka, ASV;
d)
ražotāji analogajā valstī:
Elkem ASA - Oslo, Norvēģija,
FESIL Rana Metall AS - Tronheima, Norvēģija,
Finnfjord AS - Finsnesa, Norvēģija.
B. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS
1. Attiecīgais ražojums
(18)
Attiecīgais ražojums ir ferosilīcijs, ko pašlaik klasificē ar KN kodiem 7202 21 00, 7202 29 10 un 7202 29 90 un kā izcelsme ir ĶTR un Krievijā.
(19)
FeSi ražo elektriskā loka krāsnīs, reducējot kvarcu ar oglekli saturošu ražojumu palīdzību. Tas ir energoietilpīgs process. FeSi pārdod gabalu, graudu vai pulvera veidā, un tam var būt atšķirīga kvalitāte atkarībā no silīcija un piemaisījumu (piemēram, alumīnija) satura. FeSi ar silīcija saturu 70 % un vairāk tiek uzskatīts par augstas tīrības pakāpes ražojumu. Ja silīcija sastāvs pārsniedz 55 % un ir mazāks par 70 %, tas ir vidējas tīrības pakāpes ražojums, bet, ja silīcija saturs ir mazāks par 55 %, tas ir zemas tīrības pakāpes ražojums. Attiecīgo ražojumu galvenokārt izmanto kā dezoksidētāju un sakausējumu komponentu dzelzs un tērauda nozarē.
2. Līdzīgais ražojums
(20)
Tika konstatēts, ka FeSi, ko Savienībā ražo un pārdod Savienības ražošanas nozare, un FeSi, ko ražo un pārdod Norvēģijā (“analogajā valstī”) - tā kā ĶTR ir valsts, kurā nav tirgus ekonomikas un kura netika ņemta vērā šīs izmeklēšanas gaitā - un Krievijā, ir tādas pašas galvenās fizikālās un ķīmiskās īpašības un galvenie izmantošanas veidi kā FeSi, ko ražo ĶTR un Krievijā un pārdod eksportam uz Savienību. Tāpēc tie uzskatāmi par līdzīgiem ražojumiem pamatregulas 1. panta 4. punkta nozīmē.
C. DEMPINGA TURPINĀŠANĀS VAI ATKĀRTOŠANĀS IESPĒJAMĪBA
(21)
Saskaņā ar pamatregulas 11. panta 2. punktu tika pārbaudīts, vai pēc esošo pasākumu termiņa beigām dempings no abām attiecīgajām valstīm varētu turpināties vai atkārtoties.
IMPORTS NO ĶTR
1. Iepriekšējas piezīmes
(22)
Kā minēts iepriekš 13. apsvērumā, ražotāji eksportētāji no Ķīnas izmeklēšanā nesadarbojās. Tādējādi, ņemot vērā sadarbības trūkumu no ĶTR ražotājiem eksportētājiem, kopējās analīzes, tostarp dempinga aprēķina, pamatā ir pieejamie fakti saskaņā ar pamatregulas 18. pantu.
(23)
Tāpēc dempinga turpināšanās vai atkārtošanās iespējamība tika novērtēta, izmantojot termiņbeigu pārskatīšanas pieprasījumu kopā ar citiem informācijas avotiem, piemēram, tirdzniecības statistiku par importu un eksportu (Eurostat dati un Ķīnas eksporta dati) un citu publiski pieejamu informāciju.
(24)
Sadarbības trūkums ietekmēja dažādo ražojumu veidu normālās vērtības salīdzinājumu ar eksporta cenu. Kā paskaidrots turpmāk 30. apsvērumā, tika uzskatīts par lietderīgu normālo vērtību un eksporta cenu noteikt globālā mērogā, proti, pamatojoties uz vienu atsevišķu ražojumu, saskaņā ar pamatregulas 18. pantu.
(25)
Saskaņā ar pamatregulas 11. panta 9. punktu gadījumos, kad apstākļi nebija mainījušies, tika pielietota sākotnējā izmeklēšanā dempinga noteikšanai izmantotā metodoloģija.
2. Imports par dempinga cenām PIP laikā
2.1. Normālās vērtības noteikšana
(26)
Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija aicināja visas ieinteresētās personas sniegt piezīmes par Komisijas priekšlikumu Norvēģiju izmantot par trešo valsti ar tirgus ekonomiku, lai attiecībā uz ĶTR noteiktu normālo vērtību. Norvēģija tika izmantota par analogo valsti sākotnējā izmeklēšanā. Tā kā no nevienas personas par šo aspektu netika saņemtas piezīmes, tika secināts, ka Norvēģija atkal būtu jāizvēlas par analogo valsti, lai saskaņā ar pamatregulas 2. panta 7. punkta a) apakšpunktu noteiktu normālo vērtību attiecībā uz ĶTR.
(27)
Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 2. punktu vispirms tika pārbaudīts, vai Norvēģijas ražotāju, kuri sadarbojās, līdzīgā ražojuma kopējais apjoms, kas iekšzemes tirgū pārdots neatkarīgiem pircējiem, ir reprezentatīvs salīdzinājumā ar kopējo no ĶTR eksportam uz Savienību pārdoto apjomu, t. i., vai šis kopējais iekšzemes tirgū pārdotais apjoms ir vismaz 5 % no attiecīgā ražojuma kopējā apjoma, kas tika pārdots eksportam uz Savienību. Pamatojoties uz to, konstatēja, ka pārdošanas apjomi iekšzemes tirgū analogajā valstī bija reprezentatīvi.
(28)
Turklāt tika pārbaudīts, vai līdzīgā ražojuma pārdošanu iekšzemes tirgū atbilstīgi pamatregulas 2. panta 4. punktam var uzskatīt par parastā tirdzniecības apritē veiktu. To darīja, nosakot neatkarīgiem pircējiem PIP laikā rentabli pārdotā apjoma īpatsvaru iekšzemes tirgū.
(29)
Tādējādi normālā vērtība tika pamatota ar faktisko cenu iekšzemes tirgū, kas aprēķināta kā vidējā svērtā cena no iekšzemes tirgū rentabli pārdotā apjoma PIP laikā.
2.2. Eksporta cenas noteikšana
(30)
Kā minēts iepriekš 24. apsvērumā, ražotāji eksportētāji no Ķīnas izmeklēšanā nesadarbojās. Tādēļ saskaņā ar pamatregulas 18. pantu eksporta cenu noteica, pamatojoties uz labāko pieejamo informāciju.
(31)
No sākuma informācija par ražojuma, kas klasificēts ar iepriekš 18. apsvērumā minētajiem trīs KN kodiem (proti, izšķirot atšķirīgu kvalitāti), apjomu un importa cenām tika iegūta no Eurostat importa datubāzes. Ņemot vērā to, ka tika uzskatīts par lietderīgu noteikt vidējo eksporta cenu, par KN kodiem 7202 29 10 un 7202291090 iegūtie dati tika pielāgoti ar KN kodu 7202 21 00 klasificētā ražojuma silīcija saturam. Pārskatīšanas pieprasījumā tika ierosināts izmantot šo metodi, lai kopējo importa apjomu noteiktu, balstoties uz FeSi75 kvalitāti. Ar šiem trim KN kodiem klasificētā ražojuma apjoms un importa cenas tika apkopotas un svērtas, lai atspoguļotu vienu vidējo.
(32)
Visbeidzot, lai iegūtu EXW vērtību, šo vidējo importa cenu CIF līmenī koriģēja, atņemot jo īpaši transportēšanas izmaksas. Tādējādi pārdošanas cena tika noteikta saskaņā ar pamatregulas 2. panta 8. punktu, pamatojoties uz samaksāto vai maksājamo cenu, kas uzrādīta Eurostat importa statistikā.
2.3. Salīdzinājums un korekcijas
(33)
Normālo vērtību un eksporta cenu salīdzināja EXW līmenī. Lai nodrošinātu taisnīgu salīdzinājumu, saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu tika ņemtas vērā atšķirības, kas ietekmē cenu salīdzināmību. Ņemot vērā sadarbības trūkumu no ražotājiem eksportētājiem Ķīnā, jo īpaši tika veiktas korekcijas, lai ņemtu vērā muitas eksporta nodokļus, pamatojoties uz pārskatīšanas pieprasījumā minētajiem datiem.
2.4. Dempings PIP laikā
(34)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, dempinga starpība, kas izteikta procentos no cenas ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļa nomaksas, bija 165 %.
(35)
Tomēr ir jāatzīmē, ka attiecīgā ražojuma kopējais importa apjoms uz Savienību ir krasi samazinājies pēc sākotnējo pasākumu noteikšanas un ka iepriekš minētā dempinga starpība tika noteikta, pamatojoties uz ierobežota apjoma importu (proti, mazāk nekā 2 500 tonnas PIP laikā).
(36)
Tāpēc pilnīgas analīzes nolūkā tika izpētīta arī Ķīnas ražotāju eksportētāju cenu noteikšanas prakse trīs vissvarīgākajos ārpus Savienības esošajos tirgos, proti, Japānā, Dienvidkorejā un Amerikas Savienotajās Valstīs (“ASV”).
(37)
Šajā nolūkā Ķīnas eksporta dati tika izmantoti, lai noteiktu cenas Ķīnas eksportam uz Japānu, Dienvidkoreju un ASV. Turklāt salīdzinājums ar iepriekš noteikto normālo vērtību liecināja, ka pastāv dempings, kas svārstās no 86 % līdz 92 % atkarībā no galamērķa valsts.
3. Importa pārmaiņas pasākumu atcelšanas gadījumā
3.1. Neizmantotā ražošanas jauda ĶTR
(38)
ĶTR ir pasaules lielākā FeSi ražotājvalsts. Tika aplēsts, ka PIP laikā ražošanas jauda bija 10-11 miljoni tonnu gadā. Līdz ar to ĶTR ražošanas nozare darbojās aptuveni 50 % apmērā no tās ražošanas jaudas. Tas nozīmē, ka pašreizējā neizmantotā jauda ir aptuveni 5,5 miljoni tonnu gadā, kas gandrīz septiņas reizes pārsniedz kopējo patēriņu Savienībā. Neraugoties uz pašreizējo jaudas pārpalikumu un pamatojoties uz pieteikuma iesniedzēja norādīto informāciju, šķiet, ka ražošanas jauda ĶTR turpina palielināties, jo pašlaik tiek būvētas lielākas un efektīvākas krāsnis.
(39)
Nav pierādījumu, kas liecinātu, ka patēriņa līmenis Ķīnas iekšzemes tirgū vai trešo valstu tirgos būtiski palielinātos un tādējādi spētu absorbēt ražošanas pieaugumu, ja tiktu izmantota Ķīnas ražotāju rezerves jauda.
3.2. Savienības tirgus pievilcīgums
(40)
Pēc galīgo pasākumu noteikšanas 2008. gada februārī imports no ĶTR pastāvīgi samazinājās un kļuva pavisam neliels - mazāk nekā 1 % no Savienības patēriņa PIP laikā. Pēc tam, kad imports 2007. gadā bija sasniedzis augstāko līmeni aptuveni 330 400 tonnu apmērā, 2012. gadā tas samazinājās līdz mazāk nekā 2 500 tonnām. Tomēr, pamatojoties uz novēroto cenu līmeni, ES FeSi tirgus joprojām ir pievilcīgs Ķīnas eksportam.
(41)
Kā minēts iepriekš, ĶTR ir ievērojams ražošanas jaudas pārpalikums, kas norāda uz to, ka pastāv spēcīgs stimuls atrast alternatīvus tirgus, kuri varētu absorbēt šo neizmantoto ražošanas jaudu. Tomēr, ņemot vērā vairākus Ķīnas valdības noteiktus eksporta ierobežojumus (proti, eksporta nodoklis 25 % apmērā, neatmaksājams PVN 17 % apmērā un eksporta licences), kopējais Ķīnas eksports ir krities no augstākā rādītāja 1,5 miljoni tonnu 2007. gadā līdz 0,4 miljoniem tonnu 2009. gadā. Tomēr no 2010. gada atkal bija vērojams kopējā eksporta pieaugums - eksporta apjoms palielinājās līdz 0,8 miljoniem tonnu, un attiecībā uz 2013. gadu tas tika lēsts 0,7 miljonu tonnu apmērā. Jaunākie dati norāda uz stabilu eksporta līmeni, kura apjoms ir lielāks par kopējo patēriņu Savienībā.
(42)
Neraugoties uz minētajiem eksporta ierobežojumiem, Ķīnas ražotāji ievērojamu apjomu FeSi eksportēja uz pasaules tirgiem, kuros netika piemēroti importa ierobežojumi (proti, Japānu, Dienvidkoreju un ASV).
(43)
Pirmajā brīdī šķiet, ka Āzijas tirgus varētu būt alternatīva, lai absorbētu daļu no Ķīnas ražošanas pārpalikuma. Tomēr saskaņā ar pieprasījuma iesniedzēja norādīto informāciju, nesenās norises minētajā tirgū var to padarīt mazāk pievilcīgu Ķīnas eksportam.
(44)
Patiesi, Āzijas tirgu nopietni ietekmēs tas, ka Malaizijā ražošanu sāks divas jaunas ferosilīcija rūpnīcas (Pertama Ferroalloys un Sarawak Ferroalloys). Tiek lēsts, ka no 2014. gada Malaizijā saražotā ferosilīcija apjoms gadā palielināsies par 420 000 tonnām un tiks pārdots uz kaimiņvalstīm Dienvidaustrumāzijā, jo īpaši uz Japānu, kurai vajadzīgas 600 000 tonnas ferosilīcija gadā. Malaizijas ražošanas iekārtu saražotais apjoms negatīvi ietekmēs Ķīnas eksportu uz Dienvidaustrumāziju. Turklāt Japānas tērauda ražotāji un Dienvidkorejas tērauda rūpnīcas jau ir noslēgušas nolīgumus par to, ka no jaunajiem ražotājiem Malaizijā ik gadu tiks pirkts ievērojams daudzums ferosilīcija, tādējādi Ķīnas eksportam būs grūtāk iekļūt tirgū.
(45)
Piezīmēs par informācijas izpaušanu ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Malaizijas ražošanas apjoms ir novērtēts par augstu. Pēc pārbaudes šis komentārs tika atzīts par pamatotu, un tāpēc rādītāji par Malaizijas ražošanas apjomu tika laboti uz aptuveni 370 000 tonnām.
(46)
Tāpēc gaidāms, ka Malaizijas papildu ražošanas apjoms palielinās konkurenci šajā jau tā piesātinātajā tirgū, kurā ĶTR un Krievijai pašreiz ir ievērojama tirgus daļa.
(47)
Tas, ka PIP laikā Savienības tirgū bija mazāk Ķīnas ražojumu, galvenokārt ir skaidrojams ar iepriekš 41. apsvērumā minētajiem Ķīnas valdības noteiktajiem eksporta ierobežojumiem.
(48)
Arī cenas ES tirgū varētu kalpot kā pievilcīga iespēja absorbēt Ķīnas ražotāju jaudas pārpalikumu. Patiesi, 2012. gadā vidējā tirgus cena Savienībā bija vismaz tikpat augsta kā Ķīnas ražotāju eksporta cenas galvenajās galamērķa valstīs (Japānu, Dienvidkoreju un ASV), kas vēl vairāk izceļ Savienības tirgus pievilcību situācijā, kad pārdošana uz citiem galamērķiem kļūst sarežģītāka.
(49)
Tādēļ var secināt, ka Eiropas tirgus, kas ir viens no lielākajiem pasaulē, joprojām ir pievilcīgs Ķīnas ražotājiem.
4. Secinājums par dempinga turpināšanās iespējamību
(50)
Pieejamā neizmantotā jauda ĶTR un salīdzinoši pievilcīgais cenu līmenis Savienības tirgū liek secināt, ka pastāv risks, ka Ķīnas attiecīgā ražojuma eksports pieaugtu, ja spēkā esošie pasākumi zaudētu spēku.
(51)
Ņemot vērā pašreizējo un nākotnē iespējamo neizmantoto jaudu ĶTR un to, ka Savienības tirgus ir viens no lielākajiem tirgiem pasaulē, kā arī Dienvidaustrumāzijā paredzamo spiedienu attiecībā uz Ķīnas eksportu, var secināt, ka tad, ja antidempinga pasākumi zaudētu spēku, ĶTR eksportētāji, visticamāk, palielinātu eksportu uz Savienību par dempinga cenām.
IMPORTS NO KRIEVIJAS
1. Iepriekšējas piezīmes
(52)
Kā minēts iepriekš 14. apsvērumā, izmeklēšanā sadarbojās tikai viena ražotāju grupa. Tomēr tika konstatēts, ka Krievijas grupa veido ievērojamu daļu no kopējā ražošanas apjoma Krievijā, t. i., aptuveni 78 % no Krievijas kopējā FeSi ražošanas apjoma un lielāko daļu uz Savienību importētā Krievijas izcelsmes FeSi. Tādēļ tika uzskatīts, ka ir jāizmanto Krievijas grupas sniegtā informācija, kas apkopota no citiem avotiem, piemēram, pārskatīšanas pieprasījuma un pieejamās importa tirdzniecības statistikas (no Eurostat), lai novērtētu dempinga turpināšanās vai atkārtošanās iespējamību.
(53)
Dempinga starpības aprēķināšanai - tāpat kā sākotnējā izmeklēšanā - Krievijas uzņēmumi JSC CHEMK un JSC KF, kas ietilpst Krievijas grupā, tiek uzskatīti par savstarpēji saistītiem Muitas kodeksa 143. panta (7) nozīmē. Tādēļ attiecībā uz visu grupu kopumā tika aprēķināta atsevišķa dempinga starpība, izmantojot turpmāk aprakstīto metodoloģiju. Pirms noteikt vidējo svērto dempinga starpību visai grupai kopumā, dempinga apjomu aprēķināja katram atsevišķajam ražotājam eksportētājam. Jānorāda, ka šī metodoloģija atšķīrās no sākotnējā izmeklēšanā piemērotās metodoloģijas, saskaņā ar kuru dempingu aprēķināja, summējot ražošanas vienību datus par ražošanu un pārdošanu. Atšķirīgā metodoloģija tika izmantota pabeigtajā starpposma pārskatīšanā. Apstākļu maiņa, kas lika mainīt metodoloģiju, bija grupas korporatīvās struktūras pārmaiņas, dodot iespēju šajā grupā identificēt atsevišķo ražotāju pārdošanas apjomu un ražošanu.
2. Imports par dempinga cenām PIP laikā
2.1. Normālās vērtības noteikšana
(54)
Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 2. punktu vispirms tika pārbaudīts, vai sadarbībā iesaistīto ražotāju līdzīgā ražojuma kopējais apjoms, kas iekšzemes tirgū pārdots neatkarīgiem pircējiem, ir reprezentatīvs salīdzinājumā ar kopējo eksportam uz Savienību pārdoto apjomu, t. i., vai šis kopējais pārdotais apjoms ir vismaz 5 % no attiecīgā ražojuma kopējā apjoma, kas tika pārdots eksportam uz Savienību.
(55)
Tika arī pārbaudīts, vai pārdošanas apjomi iekšzemes tirgū ir pietiekami reprezentatīvi pamatregulas 2. panta 2. punkta nolūkos. Šīs pārbaudes tika veiktas attiecībā uz ražojumu veidiem, ko ražotājs eksportētājs bija pārdevis iekšzemes tirgū un par ko tika konstatēts, ka tie ir tieši salīdzināmi ar eksportam uz Savienību pārdota ražojuma veidu. Konkrēta ražojuma veida pārdošanas apjomu iekšzemes tirgū uzskatīja par pietiekami reprezentatīvu, ja kopējais minētā ražojuma veida apjoms, ko ražotājs eksportētājs pārdevis neatkarīgiem pircējiem iekšzemes tirgū, bija vismaz 5 % no kopējā uz Savienību eksportētā salīdzināmā ražojuma veida pārdošanas apjoma.
(56)
Turklāt atbilstīgi pamatregulas 2. panta 4. punktam tika pārbaudīts, vai ražojumu veidu pārdošanu iekšzemes tirgū var uzskatīt par tādu, kas veikta parastajā tirdzniecības apritē. To darīja, katram eksportētajam ražojuma veidam nosakot PIP laikā neatkarīgiem pircējiem rentabli pārdotā apjoma īpatsvaru iekšzemes tirgū.
(57)
Ražojuma veidiem, kuriem vairāk nekā 80 % no minētā ražojuma veida pārdošanas apjoma iekšzemes tirgū pārsniedza izmaksas un šā veida vidējā svērtā pārdošanas cena bija vienāda ar vienības ražošanas izmaksām vai lielāka par tām, ražojuma veida normālo vērtību aprēķināja kā visa attiecīgā veida pārdošanas apjoma faktisko iekšzemes cenu vidējo svērto vērtību neatkarīgi no tā, vai minētā pārdošana ir vai nav bijusi rentabla.
(58)
Ja šā ražojuma veida rentabli pārdotais apjoms bija 80 % vai mazāk no šā veida kopējā pārdotā apjoma vai ja šā ražojuma veida vidējā svērtā cena bija zemāka par vienības ražošanas izmaksām, normālo vērtību noteica, balstoties uz faktisko cenu iekšzemes tirgū, ko aprēķināja kā attiecīgā ražojuma veida vidējo svērto cenu vienīgi rentabli pārdotajam apjomam PIP laikā.
(59)
Ja konkrētā veida ražojums iekšzemes tirgū netika pārdots un ja pārdošanas apjoms nebija pietiekami liels, normālo vērtību noteica saskaņā ar pamatregulas 2. panta 3. punktu.
(60)
Aprēķinot normālo vērtību saskaņā ar pamatregulas 2. panta 3. punktu, pārdošanas, vispārējo un administratīvo izmaksu un peļņas apmēri saskaņā ar pamatregulas 2. panta 6. punktu tika noteikti, pamatojoties uz faktiskajiem datiem par parastā tirdzniecības apritē notikušu līdzīgā ražojuma ražošanu un pārdošanu, ko veicis ražotājs eksportētājs, vai pamatojoties uz pieejamiem faktiem.
2.2. Eksporta cenas noteikšana
(61)
PIP laikā Krievijas grupa pārdošanu eksportam uz Savienību veica, izmantojot grupas saistīto uzņēmumu RFAI (saistītais importētājs), kas pildīja visas importa funkcijas saistībā ar precēm, kuras nonāca brīvā apritē Savienībā, proti, saistītā importētāja funkcijas.
(62)
Tāpēc eksporta cenu noteica saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu, pamatojoties uz cenām, par kādām importētos ražojumus pirmo reizi tālākpārdeva neatkarīgam pircējam, tās attiecīgi koriģējot attiecībā uz visām izmaksām, kas radušās importēšanas un tālākpārdošanas procesā, kā arī ietverot saprātīgu tirdzniecības, vispārējo un administratīvo izmaksu un peļņas normu. Šajā nolūkā izmantoja faktisko tirdzniecības, vispārējo un administratīvo izmaksu procentuālo attiecību un - ja no neatkarīgiem importētājiem nebija pieejama jauna informācija par uzkrāto peļņu - to pašu peļņas likmi kā sākotnējā izmeklēšanā, proti, 6 %.
(63)
Krievijas grupa apgalvoja, ka RFAI būtu jāuzskata par daļu no vienas saimnieciskās vienības, jo abus uzņēmumus kontrolē un pārvalda vienas un tās pašas personas un tie darbojas kā viena saimnieciskā vienība. Tāpēc, nosakot eksporta cenas, nebūtu jāatskaita RFAI tirdzniecības, vispārējās un administratīvās izmaksas un peļņa.
(64)
Tas, vai Krievijas grupas un RFAI savstarpējā saistība izpaudās vienas saimnieciskās vienības veidā, nav būtiski saistībā ar 2. panta 9. punktā noteikto korekciju attiecībā uz eksporta cenas aprēķināšanu.
(65)
Tāpēc, tā kā Krievijas grupa pārdošanu eksportam veica, izmantojot saistīto uzņēmumu (RFAI), eksporta cena bija jākoriģē, atskaitot samērīgu tirdzniecības, vispārējo un administratīvo izmaksu un peļņas normu, kā skaidri noteikts pamatregulas 2. panta 9. punktā. Tādēļ šis apgalvojums bija jānoraida.
(66)
Ražotājs eksportētājs atkārtoti apgalvoja, ka pastāv viena saimnieciskā vienība un ka tas liedz veikt korekcijas attiecībā uz tirdzniecības, vispārējām un administratīvajām izmaksām un peļņu saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu. Tas arī apgalvoja, ka pat tad, ja korekcijas būtu pamatotas, aprēķinātajā eksporta cenā būtu jāietver tikai izmaksas, kas saistītas ar RFAI importu, un nebūtu jāietver visas tirdzniecības, vispārējās un administratīvās izmaksas, kuras saistītas ar vienas saimnieciskās vienības veikto eksportu. Visbeidzot, tas informēja, ka šajā gadījumā nepiekrīt konstatējumam par to, ka nepastāv viena saimnieciskā vienība.
(67)
Vienas saimnieciskās vienības pastāvēšanai nav nozīmes saistībā ar eksporta cenas noteikšanu atbilstīgi pamatregulas 2. panta 9. punktam. Ja vien tiek izpildīti pamatregulas 2. panta 1. punktā un 2. panta 9. punktā minētie nosacījumi, kontroles vai integrācijas pakāpe ir mazsvarīga saistībā ar 2. panta 9. punktā minēto korekciju likumības novērtēšanu (8). Pamatregulas 2. panta 9. punktā noteikts, ka Komisijai dažos gadījumos ir jānosaka eksporta cena un jāpielāgo šī noteiktā eksporta cena vairākiem parametriem, tostarp gadījumos, kad personas “šķiet savstarpēji saistītas”. No pamatregulas 2. panta 9. punkta formulējuma ir skaidri saprotams, ka “korekciju veic” (Komisijas pievienots izcēlums). Komisija pārliecinājās, ka RFAI veic visas funkcijas, ko parasti veic saistītais importētājs Savienībā. RFAI tiešām ir cieši iesaistīts grupas starptautiskajā darbībā (atbalsts pircējiem, loģistika un piegāžu plānošana, ražošanas līdzekļu un galveno izejmateriālu iegāde u. c.). Tādējādi tika izpildīts nepieciešamais nosacījums attiecībā uz korekciju atbilstīgi pamatregulas 2. panta 9. punktam, pamatojot veiktās korekcijas. Līdz ar to tiek secināts, ka veiktās korekcijas bija nepieciešamas, pamatojoties uz pamatregulas 2. panta 9. punktu.
(68)
Ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka no nolēmuma lietā Nikopolsky/Interpipe (9) izriet, ka gadījumā, ja eksportētājs un saistītais tirgotājs ir viena saimnieciskā vienība, eksporta cenas korekcija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu nav atļauta. Šis apgalvojums ir nepamatots. Minētais spriedums patiesi attiecas uz korekciju, kura saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktu veikta attiecībā uz nominālu komisijas maksu, ko saņem tirgotājs, kura funkcijas līdzinās to aģentu funkcijām, kas strādā par komisijas maksu. Līdz ar to šī judikatūra nav būtiska šajā gadījumā, kurā Šveices uzņēmums RFAI veic visas funkcijas, kuras parasti veic saistīts importētājs. Vienas saimnieciskās vienības pastāvēšanai nav tādas pašas ietekmes uz korekcijām atbilstīgi pamatregulas 2. panta 10. punktam kā attiecībā uz apgalvojumā minētajām korekcijām atbilstīgi minētās regulas 2. panta 9. punktam. Turklāt nav rīcības brīvības attiecībā uz to, vai var pieprasīt saprātīgu tirdzniecības, vispārējo un administratīvo izmaksu un peļņas normas korekciju. Šāda korekcija ir veicama saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu gadījumā, ja personas ir savstarpēji saistītas.
(69)
Attiecībā uz korekcijas tvērumu prasību par daļējiem tirdzniecības, vispārējo un administratīvo izmaksu un peļņas atskaitījumiem nevar pieņemt, ja ražotājs eksportētājs nav iesniedzis būtiskus pierādījumus. Korekcijas saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu ir saistītas ar eksporta cenas noteikšanu visizplatītākajos savstarpējās saiknes gadījumos. Ja kopējās tirdzniecības, vispārējās un administratīvās izmaksas un peļņa tiktu koriģēta tikai daļēji, šādām izmaiņām vajadzētu būt balstītām uz pierādījumiem, ko ražotājs eksportētājs sniegtu saistībā ar izmaksām, jo īpaši saistībā ar to, vai šīs izmaksas ir īpašas izmaksas, kas radušās saistībā ar jebkuru darbību, kuras nav tieši saistīta ar attiecīgā ražojuma importu posmā starp importēšanu un tālākpārdošanu.
(70)
Krievijas grupa arī apgalvoja, ka, aprēķinot eksporta cenu atbilstīgi pamatregulas 11. panta 10. punktam, nav jāatskaita antidempinga maksājumi, jo maksājums attiecīgi atspoguļojas tālākpārdošanas cenās un turpmākajās pārdošanas cenās Savienībā.
(71)
Izmeklēšanā ir noskaidrots, ka attiecīgā ražojuma tālākpārdošanas cenas Savienībā neatspoguļo maksājumu, kas samaksāts par 99 % uzrādīto darījumu. Tādēļ var secināt, ka antidempinga maksājums nav pienācīgi atspoguļots Krievijas grupas tālākpārdošanas cenās. Līdz ar to šo Krievijas grupas apgalvojumu nevarēja pieņemt un antidempinga maksājumu summu atskaitīja, saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu nosakot eksporta cenu.
2.3. Salīdzinājums un korekcijas
(72)
Normālo vērtību un eksporta cenu salīdzināja EXW līmenī. Lai nodrošinātu taisnīgu salīdzinājumu, saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu tika ņemtas vērā atšķirības, kas ietekmē cenu salīdzināmību.
(73)
Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu piemērotos un pamatotos gadījumos tika veiktas korekcijas saistībā ar transporta izmaksām, apdrošināšanas izmaksām, termināla un pārkraušanas izmaksām, kredīta izmaksām un komisijas maksām.
2.4. Dempings PIP laikā
(74)
Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 11. un 12. punktu katra Krievijas grupas ražotāja eksportētāja, kas sadarbojās, ražojuma veida vidējā svērtā normālā vērtība tika salīdzināta ar vidējo svērto eksporta cenu, pamatojoties uz EXW cenu.
(75)
Attiecīgais ražotājs eksportētājs izvirzīja vairākus apgalvojumus par dempinga starpības aprēķināšanu.
(76)
Pirmām kārtām attiecībā uz kvarcīta, ko viens grupas ražošanas uzņēmums iegādājās no otra grupas ražošanas uzņēmuma, izmaksu korekciju tika apstrīdēta peļņas procenta 5 % apmērā pieskaitīšana pārskatītajai iepirkuma cenai. Tas tika argumentēts ar apgalvojumu, ka abi uzņēmumi ir vienas un tās pašas saimnieciskās vienības dalībnieki.
(77)
Lai gan vienas saimnieciskās vienības arguments nav būtisks saistībā ar kvarcīta izmaksu korekciju, tiek atzīts, ka darījumus starp savstarpēji saistītām pusēm var veikt bez peļņas gūšanas. Ja kvarcīts netiek pārdots ārējām personām, nevar pierādīt arī to, ka pastāv jebkāda peļņa. Tādējādi peļņa tika svītrota no koriģētajām kvarcīta izmaksām, un attiecīgi tika pārskatīta dempinga noteikšana.
(78)
Otrais apgalvojums attiecās uz to, ka Komisija piemēro PTO Strīdu izšķiršanas padomes ieteikumus strīdā ar Norvēģiju par lašu lietu. Minētajā lietā tika ieteikts, ka situācijās, kad konkrēta ražojuma tipa pārdošanas apjomi iekšzemes tirgū nav reprezentatīvi, tirdzniecības, vispārējās un administratīvās izmaksas un peļņa, kas iegūta no šiem darījumiem, tomēr būtu jāizmanto normālās vērtības noteikšanā. Tāpat ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka jaunās metodoloģijas piemērošana termiņbeigu pārskatīšanā nav atļauta, jo to neliek darīt nekādas būtiskas apstākļu izmaiņas.
(79)
Komisija uzklausīšanā paskaidroja lašu lietas kolēģijas noteikto metodoloģiju ražotājam eksportētājam, kas šajā kolēģijas ieteikumā joprojām saskatīja pamatregulas 2. panta 4. un 6. punkta pārkāpumu. Tomēr Komisijas pienākums ir saskaņā ar tās PTO saistībām īstenot šādus nolēmumus. Šāda metodoloģija ietekmē visas lietas, ne tikai izmeklēšanas, kas uzsāktas, pamatojoties uz pamatregulas 5. pantu.
(80)
Pamatojoties uz trešo apgalvojumu, Komisija izdarīja labojumus tajos gadījumos, kuros viena grupas ražotāja eksportētāja izmaksas tika salīdzinātas ar konkrēta otra ražotāja eksportētāja veiktu pārdošanu.
(81)
Komisija arī apstiprina, ka apgrozījumam ir koriģētas ar tām pašām pielaidēm kā ražošanas izmaksām, piemēram, saistībā ar transporta, apdrošināšanas un apstrādes izmaksām, lai veiktu rentabilitātes pārbaudi, un iepakošanas izmaksām, lai noteiktu dempinga starpību.
(82)
Ceturtajā apgalvojumā ražotājs eksportētājs norāda, ka spēkā esošais antidempinga maksājums tika nepamatoti atņemts no eksporta cenas. Lai to pamatotu, tika norādīts, ka pārskatīšanas izmeklēšanas periodā eksporta pārdošanas cenas bija vairāk nekā par 100 % augstākas nekā sākotnējās izmeklēšanas periodā, tādējādi, kā apgalvots, pierādot, ka antidempinga maksājums bija iekļauts eksporta cenās. Turklāt dažus ievedmuitas nodokļus un antidempinga maksājumus nebūtu bijis jāatņem, jo tie, kā apgalvots, esot bijuši priekšapsamaksāti un attiekušies uz nākamo periodu. Visbeidzot, Komisijai nebūtu bijis jāņem vērā izmaksas par biroju Japānā un Šveices federālie un kantonu ienākuma nodokļi.
(83)
Ražotāja eksportētāja sniegtie pierādījumi nav pārliecinoši, lai pierādītu, ka šajā gadījumā un attiecībā uz šo ražojumu antidempinga maksājums ir bijis pienācīgi atspoguļots eksporta cenā. Gan tālākpārdošanas cenas, gan ražošanas izmaksas ir ievērojami palielinājušās kopš sākotnējās izmeklēšanas. Tāpēc eksporta cenu paaugstināšanos nevar noteikti piedēvēt apgalvotajam maksājuma atspoguļojumam. Lai demonstrētu iesniegto pierādījumu nepārliecinošo raksturu, Komisija eksporta cenas pārskatīšanas izmeklēšanas periodā salīdzināja ar preču izmaksām, ieskaitot antidempinga maksājumu, no kā izrietēja, ka 99 % eksporta darījumu eksporta cena nav pietiekami augsta, lai segtu antidempinga maksājumu. Visbeidzot, pat ja šis maksājums netiktu atskaitīts, tas nebūtu pietiekami, lai atspēkotu konstatējumu par ievērojama dempinga pastāvēšanu, un tāpat tas neietekmētu secinājumu par dempinga turpināšanās iespējamību. Tādēļ tas nekādi neietekmētu šīs termiņbeigu pārskatīšanas izmeklēšanas iznākumu.
(84)
Komisija norāda, ka ievedmuitas nodokļu un antidempinga maksājumu priekšapmaksa nav iespējama un ka šādus maksājumus piemēro importēšanas laikā. Turklāt grupa izmantoja muitas noliktavu, kas nozīmē, ka maksājumi bija jāsedz tikai brīdī, kad imports un pārdošana tika faktiski veikta. Turklāt, pamatojoties uz salīdzinājumu ar 2012. gada 31. decembra izmēģinājuma bilanci un revidētajiem kontiem, tika skaidri konstatēts, ka revidenti antidempinga maksājumus, par kuriem apgalvots, ka tie ir priekšapmaksāti, pārkvalificēja uz faktiski apmaksātiem antidempinga maksājumiem kā izdevumus peļņas un zaudējumu pārskatā.
(85)
Japānas biroja izmaksas nebija saistītas ar attiecīgo ražojumu un tāpēc neietekmēja Komisijas veikto aprēķinu. Tāpēc apgalvojums tika noraidīts. Visbeidzot, minētos Šveices nodokļus varētu neiekļaut tikai tad, ja tie būtu saistīti ar uzņēmuma ienākuma nodokli, un, vadoties pēc saistībā ar informācijas izpaušanu saņemtās atbildes, šķiet, ka tā arī ir. Tāpēc dempinga aprēķins tika attiecīgi koriģēts.
(86)
Komisija koriģēto procentu likmi par aizdevumu, ko viens grupas uzņēmums Britu Virdžīnu Salās sniedza citam grupas uzņēmumam, pārskatīja, reaģējot uz apgalvojumu, ka šādus aizdevumus var veikt saskaņā ar nosacījumiem, kas ir zemāki par tirgus nosacījumiem, un ka tie būtībā ir lietderīgi tikai tad, ja aizdevuma procentu likme ir zemāka par bankas piedāvāto. Komisija arī apstiprina, ka RFAI peļņas norma tika piemērota attiecībā uz neto rēķina vērtību uzņēmuma grāmatvedības uzskaitē lietotajā valūtā un nebalstījās uz CIF, pieskaitot atsevišķas izmaksas.
(87)
Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus un pārskatot aprēķinus saistībā ar pieņemtajiem apgalvojumiem par grupas iekšējo kvarcīta pārdošanu, grupas iekšējo aizdevumu un Šveices federālajiem un kantonu ienākuma nodokļiem, dempinga starpība, kas izteikta procentos no cenas ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļa nomaksas, tika pārskatīta un noteikta 43 % apmērā.
(88)
Jāatgādina, ka iepriekš 4. apsvērumā minētajā starpposma pārskatīšanā tika secināts, ka Krievijas grupas imports laikā no 2009. gada oktobra līdz 2010. gada septembrim tika veikts par dempinga cenām.
3. Importa pārmaiņas pasākumu atcelšanas gadījumā
(89)
Pēc analīzes par dempinga esamību PIP laikā tika pētīta dempinga turpināšanās vai atkārtošanās iespējamība.
3.1. Ražošanas jauda Krievijā
(90)
Krievija ir otrā pasaulē lielākā FeSi ražotāja. Saskaņā ar tirgus izpētes uzņēmuma Metal Expert sniegto informāciju, Krievijā FeSi ražošanas jauda ir aptuveni 900 000 tonnu apmērā. Tas ietver ražošanu krāsnīs, ar ko var saražot ne tikai FeSi, bet arī cita veida ferosakausējumus. Patiesi, divu ražotāju (t. i., JSC CHEMK un Serov Ferroalloy Plant) ražošanas iekārtas ļauj īsā laikā pārslēgties no FeSi ražošanas uz cita veida ferosakausējumu ražošanu. Tomēr pārējo Krievijas ražotāju (t. i., Bratsk Ferroalloy Plant, NLMK un JSC KF) iekārtās var ražot tikai FeSi.
(91)
Pēc informācijas izpaušanas vienīgais ražotājs eksportētājs, kas sadarbojās, apgalvoja, ka tā sniegtā informācija netika ņemta vērā, aprēķinot ražošanas jaudu Krievijā. Tomēr, kā iepriekš minēts 52. apsvērumā, Krievijas grupas sniegtā informācija tika izmantota kā galvenais avots. Uzņēmuma Metal Expert ziņojumu izmantoja, lai noteiktu pārējo Krievijas ražotāju ražošanas jaudas. Tāpēc minēto apgalvojumu noraida.
(92)
Turklāt šis ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka JSC CHEMK ražošana tikusi nepareizi novērtēta, jo viņaprāt praktiski esot neiespējami bez būtiskām papildu izmaksām un kavēšanās pārslēgties no viena ferosakausējuma ražošanas uz otru. Tomēr pierādījumi, kas tika atklāti pārbaudē uz vietas JSC CHEMK telpās, liecina, ka JSC CHEMK krāsnis var pārslēgt no viena ferosakausējuma ražošanas uz otru bez iepriekš aprakstītās kavēšanās. Tāpēc minēto apgalvojumu noraida.
(93)
Faktiskais ražošanas apjoms PIP laikā tika lēsts aptuveni 633 000 tonnu apmērā (par pamatu izmantots FeSi75) ar pieejamo neizmantoto jaudu līdz 267 000 tonnām. Izmantojot konservatīvu pieeju un ņemot vērā ražošanas jaudu, kas patērēta, lai saražotu pārējos ferosakausējumus, FeSi ražošanai neizmantotā jauda ir vismaz 120 000 tonnu.
(94)
Krievijas grupa apgalvoja, ka Krievijas neizmantotās jaudas novērtējums bijis nepareizs, jo Komisija nav ņēmusi vērā, ka Krievijas grupa darbojās, izmantojot 95-100 % no tās ražošanas jaudas. Tomēr, kā minēts iepriekšējā apsvērumā, konservatīva pieeja ir izmantota, arī ņemot vērā faktisko neizmantoto jaudu. Tāpēc apgalvojumu noraida.
(95)
Pamatojoties uz uzņēmuma Metal Expert ziņojumu, lielā, neizmantotā jauda ir skaidrojama ar būtisku iekšzemes pieprasījuma samazinājumu par 50 % laikā no 2002. līdz 2009. gadam; tā saglabājās stabila līdz 2012. gadam. Tādējādi ražošanas jauda ievērojami pārsniedz pieprasījumu iekšējā tirgū. Tāpēc Krievijas ražotāji ir atkarīgi no eksporta.
3.2. Savienības tirgus pievilcīgums
(96)
Neraugoties uz pašreizējiem pasākumiem, ES tirgus joprojām ir pievilcīgs Krievijas eksportam. PIP laikā novērotais importa līmenis liecina, ka Krievijas importu zināmā mērā ir skāruši noteiktie antidempinga maksājumi, tomēr PIP laikā tā klātbūtne joprojām bija ievērojama.
(97)
Viena persona apgalvoja, ka Eiropas Savienības FeSi tirgus neesot nepievilcīgs tādam globālam piegādātājam kā Krievija un ka esot novērojama importa strauja, vispārēja lejupslīde, kas ir turpinājusies 2012. gadā. Minētā persona apgalvoja, ka šī tendence nākotnē nemainīšoties. Izskatot no Eurostat un saskaņā ar pamatregulas 14. panta 6. punktu apkopotos tirdzniecības datus, tika konstatēts, ka Krievijas importa apjoms bija samērā stabils laikā no 2010. līdz 2012. gadam.
(98)
Turklāt, salīdzinot cenas, kādas ir attiecīgā ražojuma eksportam uz Eiropas Savienību, ar cenām, kādas par FeSi tiek prasītas trešo valstu tirgos, kļūst skaidrs, ka cenas, ko Krievijas grupa piedāvā ES, ir augstākas atkarībā no galamērķa valsts.
(99)
Tādēļ apgalvojums, ka Savienības tirgus nav pievilcīgs Krievijas ražotājiem, ir jānoraida.
(100)
Viena persona apgalvoja, ka Krievijas tirgus kļūst arvien pievilcīgāks, ņemot vērā vairākus plānotos projektos, piemēram, 2014. gada ziemas olimpiskās spēles, kurām būtu jāveicina iekšzemes pieprasījums pēc tērauda un tādējādi jāpalielina FeSi iekšzemes patēriņš. Tomēr vispirms jānorāda, ka šī persona nesniedza jebkādus būtiskus datus vai aplēses par šo projektu ietekmi uz FeSi iekšzemes patēriņu. Jebkurā gadījumā, ja šāda situācija patiesi īstenotos, ietekme būtu bijusi novērojama jau 2012. un 2013. gadā. Tomēr pieejamie dati liecina, ka iekšzemes patēriņš saglabājās nemainīgs. Visbeidzot, šo projektu ietekme jebkurā gadījumā būtu ierobežota un īslaicīga. Tāpēc šis arguments tiek noraidīts. Viena persona apgalvoja, ka Krievijas ražošanas jaudas pārpalikums lielā mērā tiek absorbēts ar eksportu uz Āzijas tirgiem un ASV. Patiesi, PIP laikā Krievijas ražotāji uz visu pasauli eksportēja vairāk nekā 73 % saražotā apjoma. Tomēr, kā iepriekš minēts 93. apsvērumā, Krievijā joprojām ir ievērojams ražošanas jaudas pārpalikums, kuru rada iekšzemes patēriņa samazinājums, un tas liecina par lielu nepieciešamību atrast alternatīvus tirgus, lai kompensētu zaudējumus no pārdošanas iekšzemes tirgū un absorbētu ražošanas jaudas pārpalikumu.
(101)
Kā iepriekš minēts 44. apsvērumā, Āzijas tirgos palielināsies konkurence, jo Malaizijā tiek būvētas jaunas iekārtas, kas 2014. gadā sāks ražošanu aptuveni 420 000 tonnu apmērā. Šī situācija sarežģīs Krievijas eksportu uz Āzijas tirgu.
(102)
Kā paskaidrots 45. apsvērumā, aplēse par ražošanas apjomu Malaizijā ir samazināta līdz 370 000 tonnām.
(103)
Turklāt ASV, kas ir viens no galvenajiem eksporta tirgiem, Krievijas eksportētāji jau ir iesaistīti antidempinga izmeklēšanā, kurā sūdzībā norādītas būtiskās dempinga starpības.
(104)
Tāpēc Komisija ir secinājusi, ka Krievijas ražotāji eksportētāji ir lielā mērā atkarīgi no eksporta uz trešo valstu tirgiem, kuros būs lielāka konkurence. Tādējādi Savienības tirgus tiem kļūs vēl pievilcīgāks.
4. Secinājums par dempinga turpināšanās iespējamību
(105)
Ņemot vērā iepriekš aprakstītos konstatējumus, var secināt, ka imports no Krievijas joprojām notiek par dempinga cenām un ka dempinga turpināšanās iespējamība ir liela. Ņemot vērā pašreizējo un nākotnē iespējamo neizmantoto jaudu Krievijā un to, ka Savienības tirgus ir viens no lielākajiem tirgiem pasaulē, kā arī to, ka Dienvidaustrumāzijas tirgū palielināsies jauda, var secināt, ka tad, ja antidempinga pasākumi zaudētu spēku, Krievijas eksportētāji, visticamāk, palielinātu eksportu uz Savienību par dempinga cenām.
5. Secinājums
(106)
Ņemot vērā iepriekš izklāstītos apsvērumus, jāsecina, ka pastāv ievērojams un reāls risks, ka tad, ja pašreizējie pasākumi zaudētu spēku, ĶTR un Krievijas izcelsmes FeSi dempings turpināsies.
D. SAVIENĪBAS RAŽOŠANAS NOZARES DEFINĪCIJA
(107)
PIP laikā līdzīgo ražojumu ražoja septiņi zināmie Savienības ražotāji. Tie veido Savienības ražošanas nozari pamatregulas 4. panta 1. punkta nozīmē un turpmāk tekstā ir saukti par “Savienības ražošanas nozari”.
(108)
Kā minēts iepriekš 16. apsvērumā, seši Savienības ražotāji sniedza pieprasīto informāciju. Par attiecīgajiem uzņēmumiem tiek lēsts, ka tie veido aptuveni 90 % no Savienības kopējā ražošanas apjoma, un to situācija tiek uzskatīta par reprezentatīvu visai Savienības ražošanas nozarei.
E. STĀVOKLIS SAVIENĪBAS TIRGŪ
1. Patēriņš Savienībā
(109)
Patēriņš Savienībā tika noteikts, pamatojoties uz apjomu, ko Savienības ražošanas nozare nesaistīti un saistīti pārdevusi Savienības tirgū, aplēsi attiecībā uz ražotāju, kurš nesadarbojās, (balstoties uz pārskatīšanas pieprasījumu) un Eurostat datiem par importu KN kodu līmenī.
(110)
Attiecīgajā periodā patēriņš Savienībā palielinājās par 40 %. Tomēr jāņem vērā, ka attiecīgā perioda sākuma gads (2009.) bija ļoti slikts gads ekonomikas krīzes negatīvās ietekmes dēļ. Neraugoties uz daļēju atlabšanu pēc 2009. gada, patēriņš Savienībā joprojām nebija sasniedzis sākotnējās izmeklēšanas laikā reģistrēto līmeni, kad patēriņš katru gadu bija lielāks par 850 tūkstošiem tonnu.
1. tabula
Patēriņš
2009
2010
2011
PIP
Patēriņš (tonnas)
544 093
799 233
841 796
760 128
Indekss (2009 = 100)
100
147
155
140
Avots: atbildes uz anketas jautājumiem, pārskatīšanas pieprasījums un Eurostat dati.
2. Apjoms, cenas un tirgus daļa importam no attiecīgajām valstīm.
(111)
ĶTR un Krievijas importa apjomi un tirgus daļas tika analizētas, pamatojoties uz Eurostat informāciju un datiem, kas apkopoti saskaņā ar pamatregulas 14. panta 6. punktu. Ņemot vērā, ka ĶTR importa apjoms ir ļoti zems, imports no attiecīgajām valstīm nav novērtēts kumulatīvi.
a) Attiecīgā importa apjoms un tirgus daļa
(112)
Tika konstatēts, ka attiecīgajā periodā imports par dempinga cenām Savienībā apjoma un tirgus daļas ziņā ir attīstījies šādi:
2. tabula
Attiecīgā importa apjoms un tirgus daļas
2009
2010
2011
PIP
ĶTR
Importa apjoms (tonnas)
8 105
13 828
5 125
2 516
Indekss (2009 = 100)
100
171
63
31
Tirgus daļa (%)
1,5
1,7
0,6
0,3
Indekss (2009 = 100)
100
116
41
22
Krievija
Importa apjoms (tonnas)
74 678
53 671
29 338
40 725
Indekss (2009 = 100)
100
72
39
55
Tirgus daļa (%)
13,7
6,7
3,5
5,4
Indekss (2009 = 100)
100
49
25
39
Attiecīgās valstis kopā
Importa apjoms (tonnas)
82 783
67 499
34 463
43 241
Indekss (2009 = 100)
100
82
42
52
Tirgus daļa (%)
15,2
8,4
4,1
5,7
Indekss (2009 = 100)
100
56
27
37
Avots: Eurostat.
(113)
Importa apjoms no attiecīgajām valstīm attiecīgajā periodā ievērojami samazinājās par 48 %. Arī tā tirgus daļa samazinājās no 15,2 % 2009. gadā līdz 5,7 % PIP laikā. Šīs tendences rezultātā Ķīnas eksports gandrīz vairs nepastāv Savienības tirgū. Tomēr Krievijas ražotājiem eksportētājiem joprojām ir ievērojama tirgus daļa, tādējādi padarot Krieviju par ceturto lielāko eksportētāju uz Savienību.
b) Importa cena un tās samazinājums
(114)
Tabulā ir attēlota vidējā cena importam par dempinga cenām. Attiecīgajā periodā ĶTR izcelsmes importa vidējā cena samazinājās par 38 %. Krievijas izcelsmes importa vidējā cena šajā periodā pieauga par 31 %, bet tā joprojām saglabājās zemāka nekā Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenas.
3. tabula
Vidējā cena importam par dempinga cenām
2009
2010
2011
PIP
ĶTR
Vidējā cena (EUR/t)
991
1 088
873
611
Indekss (2009 = 100)
100
110
88
62
Krievija
Vidējā cena (EUR/t)
716
776
889
999
Indekss (2009 = 100)
100
108
124
140
Attiecīgās valstis kopā
Vidējā cena (EUR/t)
742
840
887
976
Indekss (2009 = 100)
100
113
119
131
Avots: Eurostat.
(115)
Lai noteiktu cenu samazinājumu PIP laikā, Savienības ražotāju, kuri sadarbojās, vidējās svērtās pārdošanas cenas nesaistītiem pircējiem Savienības tirgū pa ražojuma veidiem, koriģējot tās EXW līmenī, salīdzināja ar Krievijas ražotāju, kuri sadarbojās, importa par dempinga cenām atbilstīgajām vidējām svērtajām CIF cenām pa ražojuma veidiem pirmajam neatkarīgajam pircējam Savienības tirgū, veicot atbilstīgas korekcijas saistībā ar ievedmuitas nodokļiem.
(116)
Tā kā neviens ražotājs eksportētājs no Ķīnas nesadarbojās pārskatīšanas izmeklēšanā, cenu samazinājums Ķīnas eksportam tika noteikts, Savienības ražotāju vidējās svērtās pārdošanas cenas nesaistītiem pircējiem Savienības tirgū EXW līmenī salīdzinot ar Ķīnas eksporta vidējām CIF cenām, kas tika iegūtas no Eurostat un atbilstīgi koriģētas saistībā ar ievedmuitas nodokļiem.
(117)
Salīdzinājuma rezultātu izsakot procentos no Savienības ražotāju, kuri sadarbojās, apgrozījuma PIP laikā, vidējā svērtā cenu samazinājuma starpība Savienības tirgū bija 6-39 % apmērā Krievijas gadījumā un 46 % apmērā ĶTR gadījumā.
3. Imports no citām trešām valstīm, kam netiek piemēroti pasākumi
(118)
Attiecīgajā periodā trešo valstu importa apjoms Savienības tirgū palielinājās par 33 %, kas bija patēriņa apjoma pieauguma tendences rezultāts. Tirgus daļa, ko veidoja trešo valstu izcelsmes imports, attiecīgajā periodā saglabājās salīdzinoši nemainīga - aptuveni 70 % apmērā no Savienības patēriņa, nedaudz samazinoties PIP laikā. Tomēr importa ģeogrāfiskās izcelsmes struktūra bija mainīgāka - ievērojami palielinājās Brazīlijas un Norvēģijas izcelsmes importa apjoms un tirgus daļas; šķiet, šīs valstis galvenokārt guva labumu no patēriņa pieauguma.
(119)
Trešo valstu izcelsmes importa vidējās cenas attiecīgajā periodā palielinājās par 22 %, un tās ievērojami pārsniedz ĶTR un Krievijas izcelsmes importa cenu līmeni.
4. Savienības ražošanas nozares ekonomiskais stāvoklis
(120)
Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 5. punktu Komisija pārbaudīja visus ekonomikas faktorus un rādītājus, kas ietekmē Savienas ražošanas nozares stāvokli.
(121)
Lai veiktu kaitējuma analīzi, Savienības ražošanas nozares ekonomisko stāvokli novērtē, pamatojoties uz tādiem rādītājiem kā ražošana, ražošanas jauda, jaudas izmantojums, pārdošanas apjoms, tirgus daļa un pieaugums, nodarbinātība, ražīgums, dempinga starpības lielums un atgūšanās no iepriekšējā dempinga, vienības vidējās cenas, vienības izmaksas, rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi, ienākumi no ieguldījumiem un spēja piesaistīt kapitālu, krājumi un darbaspēka izmaksas.
a) Ražošana, ražošanas jauda un jaudas izmantojums
(122)
Attiecīgajā periodā Savienības ražošanas nozares ražošanas apjoms ievērojami palielinājās. Šis pieaugums bija īpaši izteikts laikā no 2009. līdz 2011. gadam, kad ražošanas apjoms palielinājās par 178 %. Pēc tam PIP laikā tas saglabājās stabils. Jāatgādina, ka attiecīgā perioda sākuma gads ekonomikas krīzes dēļ bija ārkārtējs, tādējādi to raksturoja neierasti zems ražošanas līmenis. Patiesi, neraugoties uz nozīmīgu atgūšanos pēc 2009. gada, jāatgādina, ka Savienības ražošanas nozares ražošanas apjoms joprojām nebija atgriezies sākotnējās izmeklēšanas līmenī (2003. gads), kad ražošanas apjoms, kā ziņots, pārsniedza 270 tūkstošus tonnu.
5. tabula
Kopējais Savienības ražošanas nozares ražošanas apjoms
2009
2010
2011
PIP
Ražošanas apjoms (tonnas)
81 147
192 495
225 376
224 540
Indekss (2009 = 100)
100
237
278
277
Avots: atbildes uz anketas jautājumiem un pārskatīšanas pieprasījums.
(123)
Ražošanas jauda attiecīgajā periodā saglabājās relatīvi stabila, PIP laikā nedaudz palielinoties. Kad produkcijas apjoms 2009.-2011. gadā būtiski palielinājās, jaudas izmantojums kāpa kopumā par 179 %. Šī tendence mainījās PIP laikā, kad jaudas izmantojuma līmenis samazinājās. Tomēr šīs negatīvās pārmaiņas radās nevis no faktiskā ražošanas apjoma samazināšanās, bet no pašas jaudas palielināšanas.
6. tabula
Ražošanas jauda un jaudas izmantojums
2009
2010
2011
PIP
Ražošanas jauda (tonnas)
301 456
301 456
299 914
324 884
Indekss (2009 = 100)
100
100
99
108
Jaudas izmantojums (%)
27
64
75
69
Indekss (2009 = 100)
100
237
279
257
Avots: atbildes uz anketas jautājumiem un pārskatīšanas pieprasījums.
b) Pārdošanas apjoms, tirgus daļa un pieaugums
(124)
Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoms nesaistītiem pircējiem Savienības tirgū (noteikts, pamatojoties uz pārdošanas apjomu gan saistītiem, gan nesaistītiem pircējiem Savienībā) bija saistīts ar patēriņa tendenci laikā no 2009. līdz 2011. gadam. PIP rezultātos tika novērots turpmāks straujš pieaugums, jo šajā gadā Savienības ražošanas nozare nesaistītajiem pircējiem Savienībā pārdeva lielāku apjomu nekā saistītiem pircējiem. Tā iemesls bija izmaiņas viena Savienības ražotāja uzņēmuma struktūrā.
7. tabula
Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoms nesaistītiem pircējiem
2009
2010
2011
PIP
Apjoms (tonnas)
60 257
113 048
122 860
191 525
Indekss (2009 = 100)
100
188
204
318
Avots: atbildes uz anketas jautājumiem un pārskatīšanas pieprasījums.
(125)
Tā kā pārdošanas apjoms Savienības tirgū bija saistīts ar patēriņa tendenci, Savienības ražošanas nozares tirgus daļa pēc sākotnēja lēciena 2010. gadā saglabājās salīdzinoši nemainīga attiecīgajā periodā, izrādot nelielu pieauguma tendenci.
8. tabula
Savienības ražošanas nozares tirgus daļa
2009
2010
2011
PIP
Savienības ražošanas nozares tirgus daļa (%)
14
21
22
25
Indekss (2009 = 100)
100
155
165
187
Avots: atbildes uz anketas jautājumiem, Eurostat.
(126)
Kā iepriekš minēts 111. apsvērumā, patēriņš Savienībā palielinājās par 40 % laikā no 2009. gada līdz PIP. Savienības ražošanas nozare tajā pašā periodā spēja gūt labumu no šī pieauguma, nedaudz palielinot tās pārdošanas apjomus un tirgus daļu.
c) Nodarbinātība un ražīgums
(127)
Nodarbinātība ar attiecīgo ražojumu saistītajā Savienības ražošanas nozarē attiecīgajā periodā palielinājās gandrīz par 50 %. Šo strādājošo skaita pieaugumu tajā pašā laikā papildināja vēl lielāks ražīguma pieaugums, ko mēra kā saražoto apjomu (tonnās) uz nodarbināto personu gadā un kas minētajā laika posmā bija 86 %.
9. tabula
Nodarbinātība un ražīgums
2009
2010
2011
PIP
Nodarbināto skaits
701
869
1064
1042
Indekss (2009 = 100)
100
124
152
149
Ražīgums (vienība/darbinieks)
116
222
212
216
Indekss (2009 = 100)
100
191
183
186
Avots: atbildes uz anketas jautājumiem, pārskatīšanas pieprasījums.
d) Faktiskās dempinga starpības apjoms un atgūšanās no iepriekšējā dempinga
(128)
Kā iepriekš norādīts 37. un 87. apsvērumā, dempinga starpība importam no attiecīgajām valstīm joprojām ir augsta. Kaitējuma rādītāju analīze sniedza pierādījumus par to, ka ražošanas nozare atgūstas no iepriekšējā dempinga. Tomēr atgūšanās ir sākusies nesen, un PIP laikā Savienības tirgū tika novērots dažādu kaitējuma rādītāju, piemēram, rentabilitātes, naudas plūsmas, ienākumu no ieguldījumiem un ieguldījumu zināms kritums. Turklāt jāatzīmē, ka šī pozitīvā attīstība notiek spēkā esošo antidempinga pasākumu ietekmē. Ja pasākumus atceltu, faktiskās dempinga starpības ietekme uz Savienības ražošanas nozari būtu ievērojama.
e) Vienas vienības pārdošanas cenas Savienības tirgū un ražošanas izmaksas
(129)
Savienības ražotāju, kas sadarbojās, vidējās pārdošanas cenas nesaistītajiem pircējiem Savienībā pieauga par 25 % laikā no 2009. līdz 2011. gadam un tad atkal samazinājās PIP laikā. Šīs cenu svārstības kopumā atspoguļo izejvielu un enerģijas cenu izmaiņas tajā pašā periodā. Līdzīga tendence, proti, palielinājums laikā no 2009. gada līdz 2011. gadam un samazinājums PIP laikā, ir vērojama saistībā ar trešo valstu, kurām ir lielākā tirgus daļa Savienības tirgū, izcelsmes importa pārdošanas cenām.
10. tabula
Pārdošanas cenas un izmaksas
2009
2010
2011
PIP
Vidējā vienības pārdošanas cena nesaistītiem pircējiem Savienībā (EUR/t)
1 136
1 282
1 421
1 151
Indekss (2009 = 100)
100
113
125
101
Vienības ražošanas izmaksas (EUR/t)
1 094
1 031
1 228
1 063
Indekss (2009 = 100)
100
94
112
97
Avots: atbildes uz anketas jautājumiem.
f) Rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi, ienākumi no ieguldījumiem un spēja piesaistīt kapitālu
(130)
Attiecīgajā periodā Savienības ražotāju naudas plūsma, ieguldījumi, ienākumi no ieguldījumiem un spēja piesaistīt kapitālu attīstījās šādi.
11. tabula
Rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi, ienākumi no ieguldījumiem
2009
2010
2011
PIP
Nesaistītiem pircējiem Savienībā veikto pārdevumu rentabilitāte (% no pārdošanas apgrozījuma)
2,3
27,0
18,3
7,4
Naudas plūsma (EUR)
4 554 714
44 888 689
39 959 668
19 353 017
Ieguldījumi (EUR)
26 599 036
20 962 570
25 274 658
27 076 802
Indekss (2009 = 100)
100
79
95
102
Ienākumi no ieguldījumiem (%)
- 62,6
159,2
58,3
24,8
Avots: atbildes uz anketas jautājumiem.
(131)
Savienības ražotāju, kas sadarbojās, rentabilitāti noteica, izsakot tīro peļņu pirms nodokļu nomaksas no līdzīgā ražojuma pārdošanas nesaistītiem pircējiem Savienībā procentos no attiecīgā apgrozījuma. Peļņas procents 2009. gadā bija ļoti zems un dažu Savienības ražotāju gadījumā arī negatīvs, tomēr 2010. gadā tas līdz ar patēriņa un pārdošanas pieaugumu sāka pieaugt. Tomēr jāatzīmē, ka PIP laikā peļņas procents samazinājās, neraugoties uz to, ka Savienības ražotāju, kuri sadarbojās, pārdošanas apjomi (ņemot vērā arī izmaiņas uzņēmumu struktūrā) saglabājās stabili. Tas rada bažas par ES ražošanas nozares peļņas procenta turpmāko attīstību.
(132)
Naudas plūsma, kas liecina par nozares spēju pašfinansēt savu darbību un kas tika aprēķināta, pamatojoties uz darījumiem, bija pozitīva visu attiecīgo laikposmu. Tomēr šis rādītājs uzlabojās tikai 2010. gadā, pēc tam nākamo divu gadu laikā tas ievērojami pasliktinājās. Izmeklēšana liecināja arī par to, ka naudas plūsmas līmeņa pasliktināšanās bija izteiktāka mazāko Savienības ražotāju gadījumā. Tas rada bažas par ES ražošanas nozares spēju pašreizējā ekonomiskajā situācijā turpināt tās darbībai nepieciešamo pašfinansēšanu.
(133)
Rentabilitātes un naudas plūsmas attīstība attiecīgajā periodā ietekmēja Savienības ražotāju, kas sadarbojās, spēju ieguldīt to darbībās. Līdz ar to ieguldījumu līmenis attiecīgajā periodā arvien saglabājās samērā augsts un nemainīgs. Ienākumi no ieguldījumiem, ko izsaka kā peļņu procentos no ieguldījumu neto uzskaites vērtības, kļuva pozitīvi tikai pēc 2009. gada. Tomēr saistībā ar rentabilitātes un naudas plūsmas tendenci šis rādītājs savu augstāko punktu arī sasniedza 2010. gadā un ir pastāvīgi samazinājies laikā no 2011. līdz 2012. gadam.
(134)
Ņemot vērā iepriekš minēto, var secināt, ka, lai gan sadarbībā iesaistīto Savienības ražotāju finanšu rādītāji attiecīgajā periodā lielākoties saglabājās stabili, šā perioda beigu posmā, jo īpaši PIP laikā, tie sāka pasliktināties. Kā norādīts 11. tabulā, ES pārdošanas rentabilitāte ievērojami samazinājās, un Savienības ražošanas nozares naudas plūsma bija zemāka par ieguldījumu vērtību, tādējādi liecinot par to, ka ražošanas nozarei PIP laikā bija jāatgriežas pie ārēja finansējuma.
(135)
Tajā pašā laikā tika ziņots par bažām saistībā ar spēju piesaistīt kapitālu. Ja pasākumi zaudētu spēku, šis faktors varētu būt svarīgs Savienības ražošanas nozares nestabilitātes elements. Pašreizējā ekonomiskajā situācijā Savienības ražošanas nozarei, iespējams, būtu grūtības atrast finanšu līdzekļus, lai stātos pretī attiecīgo valstu izcelsmes importam par dempinga cenām, un tai atkal ļoti īsā laikposmā varētu tikt nodarīts nopietns kaitējums. Tas rada īpašas bažas attiecībā uz MVU, kas ietilpst Savienības ražošanas nozarē.
g) Krājumi
(136)
Lai gan Savienības ražotāju, kas sadarbojās, perioda beigu krājumu līmenis no 2009. gada līdz PIP palielinājās par 32 %, tas samazinājās proporcionāli ražošanas līmenim, un ražotāji to neuzskata par neierasti augstu.
12. tabula
Krājumi perioda beigās
2009
2010
2011
PIP
Krājumi perioda beigās (tonnas)
23 946
21 214
26 117
31 504
Indekss (2009 = 100)
100
89
109
132
Avots: atbildes uz anketas jautājumiem.
h) Darbaspēka izmaksas
(137)
Lai gan Savienības ražotāju, kas sadarbojās, nodarbināto skaits attiecīgajā periodā palielinājās par gandrīz 50 %, to vidējā darba samaksa šajā periodā nemainījās.
13. tabula
Darbaspēka izmaksas
2009
2010
2011
PIP
Vidējās darbaspēka izmaksas par vienu darbinieku
(EUR)
29 705
30 296
28 991
29 837
Indekss (2009 = 100)
100
102
98
100
Avots: atbildes uz anketas jautājumiem.
SECINĀJUMS PAR STĀVOKLI SAVIENĪBAS RAŽOŠANAS NOZARĒ
(138)
Izmeklēšana liecina, ka ražojumu imports Savienības tirgū par zemām dempinga cenām no attiecīgajām valstīm pēc sākotnējo pasākumu noteikšanas 2008. gadā samazinājās. Tas ļāva Savienības ražošanas nozarei sasniegt lielu ražošanas apjomu, palielināt pārdošanas apjomu, tirgus daļu un rentabilitāti un uzlabot finansiālo situāciju kopumā.
(139)
Tāpēc tiek secināts, ka PIP laikā Savienības ražošanas nozarei netika nodarīts būtisks kaitējums. Tomēr, ņemot vērā to, ka PIP laikā samazinājās patēriņš un daži finansiālie rādītāji, piemēram, rentabilitāte, naudas plūsma un ienākumi no ieguldījumiem, Savienības ražošanas nozares stāvoklis joprojām ir nestabils.
F. KAITĒJUMA ATKĀRTOŠANĀS IESPĒJAMĪBA
1. Iepriekšējas piezīmes
(140)
Lai novērtētu kaitējuma atkārtošanās iespējamību, ja pasākumi tiktu atcelti, Ķīnas un Krievijas importa potenciālā ietekme uz Savienības tirgu un Savienības ražošanas nozari tika analizēta saskaņā ar pamatregulas 11. panta 2. punktu.
(141)
Analīzē uzmanība tika pievērsta Savienības tirgus patēriņa tendencei, neizmantotajai jaudai, tirdzniecības plūsmām un Savienības tirgus pievilcībai, kā arī attiecīgo valstu cenu noteikšanas praksei.
2. Patēriņš Savienībā
(142)
Attiecīgā ražojuma patēriņš Savienībā pārskatīšanas izmeklēšanas periodā salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu ir samazinājies par 10 %. Tajā pašā laikā salīdzinājumā ar pirmskrīzes līmeni 2007. gadā attiecīgā ražojuma patēriņš ir samazinājies par vairāk nekā 25 %. Attiecīgā ražojuma patēriņa krituma pamatā ir tērauda ražošanas samazinājums Savienībā, un ir paredzams, ka turpmākajos gados tas turpinās samazināties. Tas būs pārbaudījums Savienības ražošanas nozarei, kura saskarsies ar lielu konkurenci. Tāpēc tiek uzskatīts, ka ĶTR un Krievijas imports par zemām dempinga cenām nav pieļaujams. Tas izdarīs lejupvērstu spiedienu uz tirgus cenām un izraisīs konkurences kropļojumus, tādējādi radot būtisku kaitējumu Savienības ražotājiem.
3. Neizmantotā jauda, tirdzniecības plūsmas un Savienības tirgus pievilcība, un attiecīgo valstu cenu noteikšanas prakse
a) Ķīnas Tautas Republika
(143)
Jānorāda, ka attiecīgā ražojuma kopējā ražošanas jauda ĶTR tiek lēsta 10-11 miljonu tonnu apmērā, kas ir vairāk nekā globālais FeSi patēriņš. Tajā pašā laikā jaudas kopējais izmantojums sasniedz aptuveni 50 %.
(144)
Ķīnas FeSi eksports pasaulē attiecīgajā periodā bija samērā stabils - 0,8 miljoni tonnu. Šis eksporta līmenis galvenokārt izriet no eksporta ierobežojumiem, kā aprakstīts 41. apsvērumā. Tomēr Savienība nekontrolē šos mehānismus, un Ķīnas valdība jebkurā brīdī var atcelt eksporta ierobežojumus, radot nopietnu apdraudējumu, ka Savienības tirgus tiks pārpludināts ar Ķīnas eksportēto attiecīgo ražojumu.
(145)
Pat ja eksporta ierobežojumi paliktu nemainīgi, ir jāuzsver, ka pašreizējais Ķīnas eksporta līmenis pasaulē ir lielāks nekā kopējais patēriņš Savienībā.
(146)
Paredzams, ka saistībā ar iepriekš 40.-49. apsvērumā aprakstīto ES tirgus pievilcību pasākumu atcelšanas gadījumā vismaz daļa no Ķīnas pašreizējā eksporta tiktu novirzīta uz Savienības tirgu, jo īpaši ņemot vērā to, ka Ķīnas eksportam ļoti drīz būs papildu konkurence tā ierastajos Āzijas tirgos, ko izraisīs papildu ražošanas jauda Malaizijā, kā iepriekš paskaidrots 44. apsvērumā.
(147)
Antidempinga maksājumu beigšanās kopā ar spēcīgāku konkurenci Āzijā Savienības tirgu noteikti padarīs par pievilcīgu mērķi Ķīnas eksportētājiem. Šajā saistībā jāatgādina, ka pirms pasākumu noteikšanas Ķīna bija viens no lielākajiem eksportētājiem uz Savienības tirgu.
(148)
Visbeidzot, pašreizējais Ķīnas eksporta cenu līmenis, konstatētais dempinga starpības apmērs un ievērojama cenu samazinājuma esība apstiprina, ja antidempinga pasākumi tiks atcelti, atkārtosies negodīga Ķīnas eksporta konkurence un tas Savienības ražošanas nozarei radīs būtisku kaitējumu.
b) Krievija
(149)
Pārskatīšanas izmeklēšanā konstatēja, ka attiecīgā ražojuma ražošanas apmērs Krievijā PIP laikā bija 633 tūkstoši tonnu, savukārt ražošanas jauda tiek lēsta aptuveni 900 tūkstošu tonnu apmērā. Tas nozīmē, ka pastāv aptuveni 267 tūkstoši tonnu neizmantotas jaudas, kas ir pietiekami, lai segtu vienu trešdaļu no ES pieprasījuma.
(150)
Saistībā ar attiecīgā ražojuma eksportu no Krievijas jānorāda, ka Krievija pašlaik eksportē 73 % savas produkcijas. Papildus Eiropas Savienībai, citi tās ierastie eksporta tirgi ir ASV, Japāna un Dienvidkoreja. Ņemot vērā pieaugušo konkurenci Āzijas tirgos, kā iepriekš aprakstīts 44. apsvērumā, ir nepārprotamas norādes par to, ka antidempinga pasākumu atcelšanas gadījumā lielākā daļa no šīm tirdzniecības plūsmām tikt novirzītas uz Savienību. Šī ietekme varētu vēl vairāk palielināties, ja pašlaik ASV notiekošā antidempinga izmeklēšana par importu no Krievijas (2013. gada jūlijā sāktās izmeklēšanas rezultātā) beigtos ar pasākumu noteikšanu.
(151)
Šajā jautājumā viens ražotājs eksportētājs no Krievijas apgalvoja, ka ir maz ticams, ka ASV Krievijas izcelsmes ferosilīcijam noteiks maksājumus. Lai pamatotu šo apgalvojumu, tika sniegti daži neoficiāli fakti, kas atklāti pašreizējā izmeklēšanā. Tomēr ražotājs nesniedz jebkādus dokumentētus pierādījumus, kas pamatotu tā apgalvojumus, un, ņemot vērā to, ka ASV ir uzsākta un joprojām turpinās antidempinga izmeklēšana, pasākumu ieviešanas iespējamība nav izslēdzama.
(152)
Antidempinga maksājumu beigšanās kopā ar spēcīgāku konkurenci to galvenajos eksporta tirgos Savienības tirgu padarīs par pievilcīgu mērķi Krievijas eksportētājiem. Šajā saistībā jāatgādina, ka pirms pasākumu noteikšanas Krievija bija viens no lielākajiem eksportētājiem uz Savienības tirgu un ka tā, neraugoties uz faktu, ka pasākumi ir bijuši spēkā piecus gadus, joprojām ir klātesoša Savienības tirgū.
(153)
Visbeidzot, jāuzsver, ka papildus Krievijas radītajam apdraudējumam apjoma ziņā pastāv apdraudējums saistībā ar Krievijas cenu noteikšanas politiku tās eksporta tirgos. Gan sākotnējā izmeklēšanā, gan arī pašreizējā termiņbeigu pārskatīšanā konstatēts, ka Krievijas dempinga prakse šķiet strukturāla - tās eksporta cena sistemātiski ir zemāka par cenu Krievijas iekšzemes tirgū. Turklāt pašreizējā izmeklēšanā tiek apstiprināts, ka Krievijas izcelsmes importa cenas joprojām ir ievērojami zemākas par Savienības ražotāju pārdošanas cenām.
4. Secinājums
(154)
Ņemot vērā izmeklēšanas konstatējumus, proti, par neizmantoto attiecīgajās valstīs pieejamo jaudu, dempinga turpināšanos un Ķīnas un Krievijas eksportētāju ierobežoto iespēju pārdot citos galvenajos trešo valstu tirgos, kas palielina Savienības tirgus pievilcību, tiek uzskatīts, ka pasākumu atcelšana vājinās Savienības ražošanas nozares stāvokli tās galvenajā tirgū un nodarītais kaitējums atkārtosies, jo ieplūdīs Ķīnas un Krievijas izcelsmes imports par dempinga cenām.
(155)
Nav pamata uzskatīt, ka Savienības ražošanas nozares darbības uzlabošanās tendence, pateicoties spēkā esošajiem pasākumiem, saglabātos vai pastiprinātos, ja pasākumi tiktu atcelti. Gluži pretēji pastāv labvēlīgi apstākļi, lai attiecīgo valstu izcelsmes mportu, iespējams, novirzītu uz Savienības tirgu, piedāvājot to par dempinga cenām un ievērojamos apjomos, un tas, visticamāk, negatīvi ietekmēs tās pozitīvās pārmaiņas Savienības tirgū, kas sasniegtas attiecīgajā periodā. Iespējamais imports par dempinga cenām varētu radīt spiedienu uz Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenām un likt tai zaudēt tirgus daļu, tādējādi negatīvi ietekmējot Savienības ražošanas nozares finanšu rādītājus, kas joprojām ir nestabili.
(156)
Šajā sakarā ir saņemta piezīme no Krievijas ražotāja eksportētāja, kas apgalvo, ka konstatējumus par kaitējuma atkārtošanos nevar balstīt tikai uz kaitējuma atkārtošanās iespēju, bet gan drīzāk uz tā varbūtību. Tomēr izmeklēšanā ir konstatēti vairāki faktiski elementi - tostarp fakts, ka Krievijas ražotāju dempinga prakse joprojām pastāv - un tas, ka Krievijā ir neizmantota jauda. Turklāt ir fakts, ka Savienības patēriņš PIP laikā ir zemāks nekā pirms sākotnējās izmeklēšanas. Visbeidzot, pasaules mērogā ir paredzams attiecīgā ražojuma saražotā apjoma pieaugums, jo īpaši Āzijas tirgū. Šie elementi kopā rada pietiekamu pārliecību par to, ka, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem, pasākumu beigšanas gadījumā imports par dempinga cenām Savienības ražošanas nozarei atkal nodarītu kaitējumu.
G. SAVIENĪBAS INTERESES
1. Ievads
(157)
Saskaņā ar pamatregulas 21. pantu tika pārbaudīts, vai spēkā esošo pasākumu saglabāšana būtu pretrunā Savienības interesēm kopumā. Savienības intereses tika noteiktas, novērtējot dažādās saistītās intereses, proti, Savienības ražošanas nozares, importētāju un lietotāju intereses. Ieinteresētajām personām tika dota iespēja paust viedokli saskaņā ar pamatregulas 21. panta 2. punktu.
(158)
Tā kā šī izmeklēšana ir spēkā esošo pasākumu pārskatīšana, tā ļauj novērtēt spēkā esošo antidempinga pasākumu negatīvo ietekmi uz ieinteresētajām personām.
2. Savienības ražošanas nozares intereses
(159)
Iepriekš 154. apsvērumā tika secināts, ka Savienības ražošanas nozares stāvoklis varētu ievērojami pasliktināties, ja antidempinga pasākumi tiktu atcelti. Tāpēc pasākumu turpināšana labvēlīgi ietekmēs Savienības ražošanas nozari, jo Savienības ražotāji varēs saglabāt pārdošanas apjomus, tirgus daļu, rentabilitāti un kopumā labu ekonomisko stāvokli. Turpretī, pārtraucot pasākumus, tiktu nopietni apdraudēta Savienības ražošanas nozares dzīvotspēja, jo ir pamats uzskatīt, ka Ķīnas un Krievijas izcelsmes imports tiks novirzīts uz Savienības tirgu, piedāvājot to par dempinga cenām un ievērojamos apjomos, kas izraisītu kaitējuma atkārtošanos.
3. Lietotāju intereses
(160)
Šajā pārskatīšanā ar Komisiju sadarbojās desmit lietotāji Savienībā (lietuves un tērauda ražotāji). Četras atbildes bija vispārīgas piezīmes, bet tikai sešās bija atbildēti visi anketas jautājumi. Pamatojoties uz šiem datiem, tika konstatēts, ka attiecīgā ražojuma izmaksas vidēji ietekmē aptuveni 1 % no lietotāju kopējām ražošanas izmaksām un nevienam lietotājam, kas sadarbojās, nesasniedz 2 % atzīmi. Tādējādi, lai gan dažiem lietotājiem 2011. gadā un PIP laikā bija zaudējumi, tie nav saistīti ar antidempinga maksājumu pastāvēšanu FeSi importam.
(161)
Jāņem vērā, ka Ķīnas un Krievijas tirgus daļa sākotnējās izmeklēšanas laikā bija aptuveni 40 % no Savienības tirgus un ka šīm divām valstīm piemērotie maksājumi ir 15,6 % līdz 31,2 % apmērā. Tāpēc maksājumu beigšanās potenciālo ietekmi varētu aplēst kā izmaksu ietaupījumu, kas vidēji nepārsniedz 0,1 % (aprēķinātas, pamatojoties uz tirgus daļu 40 % apmērā attiecībā uz valstīm, kam piemēro pasākumus, un procentuālo maksājumu vidēji 20 % apmērā). Tādēļ ir maz ticams, ka maksājuma beigšanās varētu ietekmēt lietotāju, kas pēdējos divus attiecīgā perioda gadus ir cietuši zaudējumus, spēju atjaunot rentabilitāti. Turklāt, ņemot vērā ražojuma īpašības un to, ka tirgū ir pieejami vairāki piegādes avoti, lietotāji var viegli mainīt piegādātājus.
4. Importētāju intereses
(162)
Visi zināmie importētāji tika informēti par pārskatīšanas sākšanu. Neviens attiecīgā ražojuma importētājs neatbildēja uz atlases anketas jautājumiem, kas bija pievienoti paziņojumam par procedūras sākšanu. Izmeklēšanā konstatēja, ka importētāji var viegli iepirkt ražojumus no dažādiem avotiem, kas patlaban pieejami tirgū, jo īpaši no Savienības ražošanas nozares un lielākajiem trešo valstu eksportētājiem, kuri ražojumus pārdod par cenām, kas nav dempinga cenas. Turklāt, tā kā importētāji nepauda ieinteresētību, tika secināts, ka pasākumu saglabāšana nebūs pretrunā to interesēm.
5. Secinājums
(163)
Ņemot vērā iepriekšminēto, jāsecina, ka nav pārliecinošu ar Savienības interesēm pamatotu iemeslu nesaglabāt spēkā esošos antidempinga pasākumus.
H. ANTIDEMPINGA PASĀKUMI
(164)
Visas personas tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, uz kuru pamata paredzēts ieteikt, lai spēkā esošie pasākumi tiktu saglabāti. Pēc informācijas izpaušanas tām tika dots arī laiks, lai tās varētu iesniegt piezīmes. Ja iesniegtā informācija un piezīmes bija pamatotas, tās attiecīgi tika ņemtas vērā.
(165)
No iepriekš minētā izriet, ka saskaņā ar pamatregulas 11. panta 2. punktu būtu jāturpina piemērot antidempinga pasākumus, kas ar Regulu (EK) Nr. 172/2008 noteikti ĶTR un Krievijas izcelsmes ferosilīcija importam.
(166)
Lai iespējami mazinātu antidempinga pasākumu apiešanas risku, ko izraisa maksājuma likmju lielās atšķirības, tiek uzskatīts, ka šajā lietā nepieciešami īpaši pasākumi, kuri nodrošinātu pareizu antidempinga maksājumu piemērošanu. Šie īpašie pasākumi, kuri piemērojami tikai tiem uzņēmumiem, kam ieviesta individuālā maksājuma likme, ir šādi: dalībvalstu muitas iestādēm tiek uzrādīts derīgs rēķins, kurš atbilst šīs regulas pielikumā izklāstītajām prasībām. Uz importu, kam nav pievienots šāds rēķins, attiecina atlikušo antidempinga maksājumu, kas piemērojams visiem pārējiem ražotājiem.
(167)
Komiteja, kas izveidota atbilstīgi pamatregulas 15. panta 1. punktam, atzinumu nesniedza,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
1. Ar šo tiek noteikts galīgs antidempinga maksājums Ķīnas Tautas Republikas un Krievijas izcelsmes ferosilīcija importam, kuru pašlaik klasificē ar KN kodiem 7202 21 00, 7202 29 10 un 7202 29 90.
2. Galīgā antidempinga maksājuma likme, ko piemēro turpmāk minētajos uzņēmumos ražoto 1. punktā aprakstīto ražojumu neto cenai ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļa nomaksas, ir šāda:
Valsts
Uzņēmums
Antidempinga maksājuma likme (%)
Taric papildu kods
Ķīnas Tautas Republika
Erdos Xijin Kuangye Co. Ltd, Qipanjing Industry Park
15,6
A829
Lanzhou Good Land Ferroalloy Factory Co., Ltd, Xicha Villa
29,0
A830
Visi pārējie uzņēmumi
31,2
A999
Krievija
Bratsk Ferroalloy Plant, Bratsk
17,8
A835
Visi pārējie uzņēmumi
22,7
A999
3. Šā panta 2. punktā minētajiem uzņēmumiem noteiktās individuālās maksājumu likmes piemēro tikai tad, ja dalībvalstu muitas dienestiem uzrāda derīgu rēķinu, kas atbilst pielikumā minētajām prasībām. Ja šādu rēķinu neuzrāda, piemēro visiem pārējiem uzņēmumiem noteikto maksājuma likmi.
4. Ja nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
2. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2014. gada 9. aprīlī