PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/171
ze dne 4. února 2015
o některých aspektech postupu vydávání licencí železničním podnikům
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2012/34/EU ze dne 21. listopadu 2012 o vytvoření jednotného evropského železničního prostoru (1), a zejména na čl. 17 odst. 5 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Doporučení Komise ze dne 7. dubna 2004 o používání společného evropského vzoru pro licenční doklady vydané v souladu se směrnicí Rady 95/18/ES o vydávání licencí železničním podnikům (2) doporučilo používání standardního vzoru pro licenční doklady vydávané vnitrostátními orgány vydávajícími licence.
(2)
Podle článku 23 směrnice 2012/34/EU platí licence vydané vnitrostátními orgány vydávajícími licence na celém území Unie. Vnitrostátní orgány vydávající licence by měly informovat Evropskou agenturu pro železnice o licencích, které byly vydány, pozastaveny, odebrány nebo změněny a ta by měla v souladu s tím informovat ostatní členské státy. Společná šablona pro licence by usnadnila práci vnitrostátním orgánům vydávajícím licence a Evropské agentuře pro železnice a zajistila by snazší přístup k informacím o licencích všem zúčastněným stranám, zejména orgánům vydávajícím licence z ostatních členských států a provozovatelům infrastruktury.
(3)
Všechny nezbytné informace, které potvrzují, že danému železničnímu podniku je pravidelně vydávána licence pro určitý druh železničních dopravních služeb, mohou být obsaženy ve standardizovaném dokladu. Standardní šablona pro licenční doklad by usnadnila zveřejňování všech důležitých informací o licencích na internetové stránce Evropské agentury pro železnice. Standardní vzor by mohl být v budoucnu měněn v závislosti na zkušenostech s jeho používáním a na vývoji potřeb dalších informací o licencích.
(4)
Podmínky, za kterých mohou být splněny požadavky uvedené v článku 22 směrnice 2012/34/EU týkající se pokrytí občanskoprávní odpovědnosti, se mohou mezi členskými státy lišit v závislosti na vnitrostátních právních předpisech. Důkaz, že železniční podnik splňuje tyto vnitrostátní požadavky by měl být uveden v příloze licenčního dokladu. Za tímto účelem by měla být pro tuto přílohu použita standardní šablona. V případě, že železniční podnik hodlá provozovat své činnosti ve dvou nebo více členských státech, pokrytí občanskoprávní odpovědnosti pro každý z těchto členských států by mělo být uvedeno v další příloze, kterou by měl poskytnout orgán vydávající licence v dalším členském státě, ve kterém železniční podnik hodlá své činnosti provozovat.
(5)
Orgány vydávající licence mohou snížit své administrativní náklady, úroveň licenčních poplatků a zkrátit dobu pro přijetí rozhodnutí o žádosti o licenci, pokud si budou rychle vyměňovat potřebné údaje s ostatními orgány a jinými veřejnými či soukromými subjekty.
(6)
Kvůli malému pohybu na trhu nejsou v některých členských státech po dobu jednoho roku nebo více po sobě jdoucích let přijímána žádná rozhodnutí o vydání licence. Vysoké poplatky zároveň mohou pro železniční podniky představovat překážku vstupu na trh.
(7)
Na železniční podniky, které žádají o novou licenci, by se neměly vztahovat méně příznivé podmínky pro vydávání licencí než na železniční podniky, které již na trhu provozují činnost.
(8)
Zbytečná administrativní zátěž orgánů vydávajících licence a podniků by měla být snížena přísným omezením požadavků na podmínky stanovené ve směrnici 2012/34/EU.
(9)
Orgány vydávající licence nemají povinnost vyžadovat od železničního podniku licenční poplatek. Členské státy však mohou rozhodnout o zavedení takového poplatku za činnost prováděnou orgány vydávajícími licence při posuzování žádosti. V takovém případě by licenční poplatek měl být nediskriminační, měl by být skutečně vybírán od všech podniků žádajících o licenci a vycházet ze skutečné pracovní zátěže orgánu vydávajícího licence. Jestliže licenční poplatek překročí částku 5 000 EUR, orgán vydávající licence by měl v potvrzení o zaplacení poplatku uvést počet vynaložených člověkohodin a výdaje.
(10)
Ve snaze vytvořit rovné podmínky mezi železničními podniky byly směrnicí 2012/34/EU zrušeny některé úpravy, které nejsou slučitelné se zlepšenými tržními podmínkami, kdy železniční podniky musí být pojištěny nebo mít odpovídající záruky za tržních podmínek. Orgány vydávající licence by měly být vyzvány, aby ověřily provádění revidovaných podmínek ve spolupráci s dalšími orgány členských států.
(11)
Udělení licence železničnímu podniku by nemělo být podmíněno tím, že je držitelem osvědčení o bezpečnosti podle čl. 10 směrnice 2004/49/ES Evropského parlamentu a Rady. (3)
(12)
Nové železniční podniky jsou pro hospodářskou soutěž velmi důležité, ale mohou mít praktické obtíže předložit záznamy o své finanční způsobilosti, která jim umožní realisticky odhadnout jejich závazky na dobu dvanácti měsíců v budoucnu podle čl. 20 odst. 1 a 2 směrnice 2012/34/EU. Zatímco zákonodárci EU vytvořili možnost zjednodušeného dokladu pro některé menší letecké dopravce podle čl. 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 (4), postup získání licence může zohlednit tyto praktické obtíže zmírněním postupu k prokázání finanční způsobilosti pro železniční podniky, které žádají o licenci.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 62 odst. 1 směrnice 2012/34/EU,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobné náležitosti pro použití společné šablony pro licenční doklad. Rovněž stanoví některé aspekty postupu pro udělování licence.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se „licenčním dokladem“ rozumí vyplněná a řádně podepsaná společná šablona, jak je stanovena v příloze I a II tohoto nařízení, která má být předložena Evropské agentuře pro železnice.
Článek 3
Použití společné šablony pro licenční doklad
1. Licence vydané v souladu s kapitolou III směrnice 2012/34/EU mají standardní podobu podle vzoru stanoveného v příloze I a II tohoto nařízení.
V případě vydání nové licence orgán vydávající licence přidělí číslo oznámení licence ES podle harmonizovaného systému číslování, tzv. EU identifikační číslo (EIČ), jak je stanoveno v dodatku 2 rozhodnutí Komise 2007/756/ES (5).
Pokaždé, když je licence udělena, změněna způsobem relevantním vzhledem k licenčnímu dokladu, pozastavena, odebrána nebo nahrazena dočasnou licencí, vypracuje orgán vydávající licence licenční doklad na základě tohoto vzoru.
2. Orgány vydávající licence informují Evropskou agenturu pro železnice v souladu s čl. 24 odst. 8 směrnice 2012/34/EU a předají kopii licenčního dokladu, jak je stanoveno v komunikačním protokolu, který si mezi sebou dohodly.
3. Informace o finančním pokrytí občanskoprávní odpovědnosti uvedené v článku 22 směrnice 2012/34/EU musí být uvedeny v příloze licenčního dokladu s využitím standardního vzoru stanoveného v příloze II tohoto nařízení. Orgán vydávající licenci připojí přílohu k licenčnímu dokladu. Tato příloha musí být označena číslem jedna (1).
4. Na základě informací uvedených v přílohách týkajících se odpovědnosti,jak jsou stanoveny v příloze II tohoto nařízení, orgán vydávající licenci v určitém členském státě nebo provozovatel infrastruktury může zkontrolovat, zda je pokrytí občanskoprávní odpovědnosti přijaté železničním podnikem a schválené jinými orgány vydávajícími licence v tomto konkrétním členském státě dostatečné. Pokud orgán vydávající licence zjistí, že úroveň pokrytí je nedostatečná, může železniční podnik požádat, aby uzavřel dodatečné pokrytí. Železniční podnik musí orgánu vydávajícímu licence poskytnout požadované informace ohledně svého pokrytí.
5. Jakmile je orgán vydávající licence s pokrytím spokojen, uvědomí Evropskou agenturu pro železnice a aktualizuje stávající přílohu sdělenou orgánem vydávajícím licence téhož členského státu nebo přidá další přílohu k licenci s využitím standardního formátu stanoveného v této příloze II a této příloze přiřadí další číslo (2, 3, 4 atd.).
6. V každé příloze týkající se odpovědnosti musí být uvedena částka, rozsah, jako je místní oblast působnosti nebo druhy služeb, a datum zahájení a případně ukončení platnosti pokrytí. Číslo oznámení licence musí být uvedeno v každé příloze, aby byla zřejmá jasná souvislost s železničním podnikem, kterému byla vydána licence. Pokud je orgán vydávající licenci informován o změně v pokrytí občanskoprávní odpovědnosti, sestaví aktualizovanou přílohu a předá ji Evropské agentuře pro železnice.
Článek 4
Licenční poplatky
Členské státy mohou za posouzení každé žádosti požadovat licenční poplatek. Licenční poplatky musí být uplatňovány nediskriminačním způsobem.
Článek 5
Některé aspekty týkající se požadavků na pokrytí občanskoprávní odpovědnosti a přiměřené záruky
1. Orgán vydávající licence zveřejní minimální požadované úrovně pokrytí, včetně případů, kdy je částka takového pokrytí stanovena vnitrostátními právními předpisy.
2. Orgán vydávající licence nesmí požadovat, aby pokrytí nabylo účinku předtím, než železniční podnik zahájí svůj provoz vlaků.
3. Nejpozději do 25. srpna 2015 orgán vydávající licence, který licenci vydal, požádá všechny licencované železniční podniky o předložení důkazů o úrovni a rozsahu jejich stávajícího pokrytí odpovědnosti v případě nehody s výjimkou případů, kdy tyto podniky již uzavřely smlouvu o pojištění nebo pokud orgán již tyto informace má k dispozici. Orgán může takový důkaz od železničních podniků požadovat také v případě, že má pochybnosti, zda jejich pokrytí splňuje požadavky uvedené v článku 22 směrnice 2012/34/EU.
4. V případě, že podnik neprokáže, že je přiměřeně pojištěn, avšak má přiměřené záruky pokrytí, orgán vydávající licence, případně po konzultaci s regulačním subjektem, prověří, zda podmínky, za kterých podnik uvedené záruky získal, odpovídají tržním podmínkám, které by získal jakýkoli jiný podnik při stejné úrovni finanční způsobilosti a expozice.
5. Pokud orgán vydávající licence pozastaví licenci v souladu s čl. 24 odst. 1 směrnice 2012/34/EU, nebo vydá dočasnou licenci v souladu s čl. 24 odst. 3 uvedené směrnice, informuje o tom všechny ostatní příslušné orgány uvedené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 (6), o kterých ví, že s nimi železniční podnik uzavřel smlouvy na poskytování služeb. Pokud má orgán vydávající licence pochybnosti ohledně slučitelnosti záruk pro pokrytí odpovědnosti s pravidly Unie v oblasti státní podpory, může předat nezbytné informace orgánům odpovědným za kontrolu těchto pravidel státní podpory.
Článek 6
Vztah k osvědčením o bezpečnosti
1. Udělení licence podniku nesmí být podmíněno tím, aby podnik byl držitelem osvědčení o bezpečnosti podle článku 10 směrnice 2004/49/ES.
2. Pokud podnik držitelem osvědčení o bezpečnosti je, orgán vydávající licence při udělování licence nekontroluje požadavky na osvědčení o bezpečnosti.
Článek 7
Některé aspekty postupu vydávání licence
1. Orgán vydávající licence do jednoho měsíce od obdržení žádosti informuje podnik, že spis je úplný, nebo požádá o doplňující informace. Tato lhůta může být za výjimečných okolností prodloužena o dva týdny, o čemž je podnik informován. Po obdržení doplňujících informací orgán vydávající licence nejpozději do jednoho měsíce informuje podnik, zda je spis úplný.
2. Orgán vydávající licence může vyžadovat pouze doklady uvedené v kapitole III směrnice 2012/34/EU nebo doklady vyžadované vnitrostátními právními předpisy. Orgán vydávající licence zveřejní seznam všech dokladů a jejich obsahu a od podniků nesmí žádné další doklady požadovat. Jestliže je seznam aktualizován a zveřejněn, podniky se mohou i nadále odvolávat na dřívější seznam, pokud jde o žádosti podané před jeho aktualizací.
3. Vůči podnikům, jejichž roční příjem z činností v železniční přepravě je nižší než 5 milionů EUR, může orgán vydávající licence považovat požadavek týkající se jejich schopnosti plnit současné i možné budoucí závazky po dobu 12 měsíců od začátku provozu v souladu s čl. 20 odst. 1 směrnice 2012/34/EU za splněný, pokud podnik může prokázat, že jeho vlastní čistý kapitál činí nejméně 100 000 EUR, nebo částku dohodnutou s regulačním subjektem. Orgán vydávající licence tuto částku zveřejní.
Článek 8
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení se použije ode dne 16. června 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. února 2015.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2015/171
(2015. gada 4. februāris)
par dažiem dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšanas procedūras aspektiem
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 21. novembra Direktīvu 2012/34/ES, ar ko izveido vienotu Eiropas dzelzceļa telpu (1), un jo īpaši tās 17. panta 5. punktu,
tā kā:
(1)
Komisijas 2004. gada 7. aprīļa Ieteikumā par vienotas formas izmantošanu Eiropā licences dokumentiem, ko izsniedz saskaņā ar Padomes Direktīvu 95/18/EK par dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšanu (2), ieteikts izmantot standarta formu licences dokumentiem, ko izsniedz valstu licencēšanas iestādes.
(2)
Kā noteikts Direktīvas 2012/34/ES 23. pantā, valstu licencēšanas iestāžu piešķirtās licences ir derīgas visā Savienības teritorijā. Valstu licencēšanas iestādēm būtu jāinformē Eiropas Dzelzceļa aģentūra par licencēm, kas izsniegtas, apturētas, atsauktas vai grozītas, un Eiropas Dzelzceļa aģentūrai būtu attiecīgi jāinformē citas dalībvalstis. Vienota licences veidlapa atvieglotu valstu licencēšanas iestāžu un Eiropas Dzelzceļa aģentūras darbu un vienkāršotu visu ieinteresēto personu, it sevišķi citu dalībvalstu licencēšanas iestāžu un infrastruktūras pārvaldītāju, piekļuvi informācijai par licencēm.
(3)
Visu vajadzīgo informāciju, kas apliecina, ka konkrēts dzelzceļa pārvadājumu uzņēmums ir regulāri licencēts noteikta veida dzelzceļa transporta pakalpojumu sniegšanai, ir iespējams ietvert standartizētā dokumentā. Licences dokumenta standarta veidlapa vienkāršotu visas attiecīgās informācijas par licencēm publicēšanu Eiropas Dzelzceļa aģentūras tīmekļa vietnē. Standarta formu nākotnē varētu pārveidot atkarībā no tās izmantošanā gūtās pieredzes un no tā, kāda papildu informācija par licencēm būs vajadzīga.
(4)
Nosacījumi, saskaņā ar kuriem var izpildīt Direktīvas 2012/34/ES 22. pantā minētās prasības par civiltiesiskās atbildības segumu, dalībvalstīs var atšķirties atkarībā no valsts tiesību aktiem. Pierādījums par to, ka dzelzceļa pārvadājumu uzņēmums atbilst šīm valsts prasībām, būtu jāsniedz licences dokumenta pielikumā. Tādam nolūkam būtu jāizmanto šā pielikuma standarta veidlapa. Ja dzelzceļa pārvadājumu uzņēmums vēlas veikt darbību divās vai vairākās dalībvalstīs, civiltiesiskās atbildības segums katrā no šīm dalībvalstīm būtu jāmin papildu pielikumā, kas būtu jāsaņem no licencēšanas iestādes papildu dalībvalstī, kurā dzelzceļa pārvadājumu uzņēmums vēlas veikt darbību.
(5)
Licencēšanas iestādēm ir iespējams samazināt savas administratīvās izmaksas, licencēšanas maksu lielumu un laiku, kas vajadzīgs lēmuma pieņemšanai saistībā ar licences pieteikumu, ja tās operatīvi apmainās ar vajadzīgajiem datiem ar citām iestādēm un citām publiskām vai privātām struktūrām.
(6)
Izmaiņas tirgū ir nelielas, tāpēc dažās dalībvalstīs gada laikā vai vairākos secīgos gados netiek pieņemti nekādi lēmumi par licencēšanu. Savukārt lielas maksas var kavēt dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu ienākšanu tirgū.
(7)
Dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem, kas iesniedz pieteikumu jaunas licences saņemšanai, nedrīkstētu piemērot mazāk labvēlīgus licencēšanas nosacījumus kā dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem, kuri jau darbojas tirgū.
(8)
Nevajadzīgu administratīvo slogu, kas gulstas uz licencēšanas iestādēm un uzņēmumiem, vajadzētu samazināt, stingri ierobežojot prasības tā, lai tās ietvertu tikai Direktīvā 2012/34/ES paredzētos nosacījumus.
(9)
Licencēšanas iestādēm nav pienākuma pieprasīt licencēšanas maksu no dzelzceļa pārvadājumu uzņēmuma. Tomēr dalībvalstis var nolemt noteikt šādu maksu par darbu, ko licencēšanas iestādes veic, izskatot pieteikumu. Šādā gadījumā licencēšanas maksai vajadzētu būt nediskriminējošai, tā būtu faktiski jāiekasē no visiem uzņēmumiem, kas iesniedz pieteikumu licences saņemšanai, un tai būtu jāpamatojas uz licencēšanas iestādes veiktā darba faktisko apjomu. Ja licencēšanas maksa pārsniedz EUR 5 000, licencēšanas iestādei maksājuma pieprasījumā būtu jānorāda nostrādāto cilvēkstundu skaits un radušies izdevumi.
(10)
Tiecoties radīt vienlīdzīgus apstākļus konkurencei starp dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem, Direktīva 2012/34/ES atcēla dažus pasākumus, kas nebija saderīgi ar tirgus paplašināšanās nosacījumiem, līdz ar to dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem ir jābūt apdrošinātiem vai tiem jābūt tirgus nosacījumiem atbilstīgām garantijām. Licencēšanas iestādes būtu jāaicina sadarbībā ar citām dalībvalstu iestādēm pārbaudīt, kā tiek īstenoti pārskatītie nosacījumi.
(11)
Nedrīkstētu izvirzīt nosacījumu, ka dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumam, lai tas varētu saņemt licenci, jābūt Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/49/EK (3) 10. pantā minētajam drošības sertifikātam.
(12)
Jauni dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumi ir svarīgi konkurences nodrošināšanai, bet tiem var būt praktiskas grūtības pierādīt savu finanšu pietiekamību, kas ļautu tiem izstrādāt reālistiskus pieņēmumus turpmākajiem 12 mēnešiem saskaņā ar Direktīvas 2012/34/ES 20. panta 1. un 2. punktu. Lai gan ES likumdevēji ir radījuši iespēju dažiem mazākiem gaisa pārvadātājiem iesniegt vienkāršotu pierādījumu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1008/2008 (4) 5. panta 3. punktu, licences piešķiršanas procedūrā šīs praktiskās grūtības var ņemt vērā, atvieglinot finanšu pietiekamības pierādīšanas procedūru dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem, kas iesniedz pieteikumu licences saņemšanai.
(13)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi ar Direktīvas 2012/34/ES 62. panta 1. punktu izveidotā komiteja,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Priekšmets
Šajā regulā sīki izklāstīti vienotas licences dokumenta veidlapas izmantošanas noteikumi. Tajā arī noteikti daži licences piešķiršanas procedūras aspekti.
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā “licences dokuments” ir aizpildīta un pienācīgi parakstīta šīs regulas I un II pielikumā noteiktā vienotā veidlapa, kas iesniedzama Eiropas Dzelzceļa aģentūrai.
3. pants
Vienotas licences dokumenta veidlapas izmantošana
1. Licencēm, ko izsniedz saskaņā ar Direktīvas 2012/34/ES III nodaļu, izmanto standarta formu, kas noteikta šīs regulas I un II pielikumā.
Ja tiek izsniegta jauna licence, licencēšanas iestāde piešķir EK licences paziņojuma numuru atbilstīgi saskaņotajai numerācijas sistēmai, proti, Eiropas identifikācijas numuru (EIN), kā noteikts Komisijas Lēmuma 2007/756/EK (5) 2. papildinājumā.
Ikreiz, kad licenci piešķir, groza tādā veidā, kas attiecas uz licences dokumentu, aptur, atsauc vai aizstāj ar pagaidu licenci, licencēšanas iestāde sagatavo licences dokumentu, pamatojoties uz šo formu.
2. Licencēšanas iestāde informē Eiropas Dzelzceļa aģentūru saskaņā ar Direktīvas 2012/34/ES 24. panta 8. punktu, iesniedzot licences dokumenta kopiju, kā noteikts paziņošanas protokolā, par kuru licencēšanas iestāde vienojusies ar Eiropas Dzelzceļa aģentūru.
3. Informāciju par Direktīvas 2012/34/ES 22. pantā minēto civiltiesiskās atbildības finansiālo segumu norāda licences dokumenta pielikumā, izmantojot šīs regulas II pielikumā noteikto standarta formu. Iestāde, kas izsniedz licenci, pielikumu pievieno licences dokumentam. Šo pielikumu numurē kā pirmo (1.) pielikumu.
4. Izmantojot šīs regulas II pielikumā noteiktajos pielikumos par atbildības segumu sniegto informāciju, licencēšanas iestāde konkrētā dalībvalstī vai infrastruktūras pārvaldītājs var pārbaudīt, vai dzelzceļa pārvadājumu uzņēmuma civiltiesiskās atbildības segums, ko apstiprinājušas citas licencēšanas iestādes, šajā konkrētajā dalībvalstī ir pietiekams. Ja licencēšanas iestāde konstatē, ka segums nav pietiekams, tā var dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumam pieprasīt nodrošināt papildu segumu. Dzelzceļa pārvadājumu uzņēmums sniedz licencēšanas iestādei prasīto informāciju par tā atbildības segumu.
5. Kad licencēšanas iestāde uzskata, ka segums ir pietiekams, tā informē Eiropas Dzelzceļa aģentūru, atjauninot esošo pielikumu, ko paziņojusi tās pašas dalībvalsts licencēšanas iestāde, vai pievienojot licencei papildu pielikumu, kuram izmanto šīs regulas II pielikumā noteikto standarta formu un piešķir nākamo numuru (2., 3., 4. utt.).
6. Katrā pielikumā par atbildības segumu norāda summu, darbības jomu, piemēram, ģeogrāfisko darbības jomu vai pakalpojumu veidus, un seguma termiņa sākuma datumu un attiecīgā gadījumā beigu datumu. Lai izveidotu nepārprotamu saikni ar dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu, katrā pielikumā norāda licences paziņojuma numuru. Kad licencēšanas iestāde saņem informāciju par civiltiesiskās atbildības seguma izmaiņām, tā sagatavo atjauninātu pielikumu un paziņo to Eiropas Dzelzceļa aģentūrai.
4. pants
Licencēšanas maksas
Dalībvalstis var pieprasīt licencēšanas maksu par katra pieteikuma izskatīšanu. Licencēšanas maksa piemērojama nediskriminējošā veidā.
5. pants
Daži aspekti saistībā ar prasībām par civiltiesiskās atbildības segumu un pietiekamu garantiju
1. Licencēšanas iestāde publicē obligāto pieprasīto atbildības seguma apjomu, tostarp arī tad, ja šāda seguma summa ir noteikta valsts tiesību aktos.
2. Licencēšanas iestāde nedrīkst prasīt, lai segums stātos spēkā, pirms dzelzceļa pārvadājumu uzņēmums uzsāk vilcienu ekspluatāciju.
3. Vēlākais līdz 2015. gada 25. augustam licencēšanas iestāde, kas piešķīrusi licenci, no visiem licencētajiem dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem pieprasa pierādījumus par uzņēmumu esošā negadījumu apdrošināšanas atbildības seguma līmeni un darbības jomu, ja tiem nav apdrošināšanas līguma vai ja šāda informācija jau nav iestādes rīcībā. Licencēšanas iestāde var pieprasīt šādus pierādījumus no dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem arī tad, ja tai ir šaubas, vai uzņēmumu atbildības segums atbilst Direktīvas 2012/34/ES 22. pantā minētajām prasībām.
4. Ja uzņēmums nepierāda, ka tas ir attiecīgi apdrošināts, tomēr tam ir pietiekama seguma garantija, licencēšanas iestāde, attiecīgā gadījumā apspriedusies ar regulatīvo iestādi, izskata, vai nosacījumi, saskaņā ar kuriem uzņēmums ieguvis šādu garantiju, atbilst nosacījumiem, kurus tirgū piemērotu jebkuram citam uzņēmumam ar tādu pašu finansiālo stāvokli un pakļautību riskam.
5. Ja licencēšanas iestāde aptur licenci saskaņā ar Direktīvas 2012/34/ES 24. panta 1. punktu vai piešķir pagaidu licenci saskaņā ar minētās direktīvas 24. panta 3. punktu, tā informē visas citas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1370/2007 (6) minētās kompetentās iestādes, par kurām tai ir zināms, ka dzelzceļa pārvadājumu uzņēmums ar tām ir noslēdzis pakalpojumu līgumus. Ja licencēšanas iestāde šaubās par uzņēmuma atbildības seguma garantijas saderību ar Savienības noteikumiem par valsts atbalstu, tā var nodot vajadzīgo informāciju iestādēm, kuras atbild par šādu valsts atbalsta noteikumu kontroli.
6. pants
Saistība ar drošības sertifikātu
1. Attiecībā uz licences piešķiršanu nedrīkst izvirzīt nosacījumu, lai uzņēmumam būtu Direktīvas 2004/49/EK 10. pantā minētais drošības sertifikāts.
2. Ja uzņēmumam ir drošības sertifikāts, licencēšanas iestāde, piešķirot licenci, nepārbauda prasības attiecībā uz drošības sertifikātiem.
7. pants
Daži licences piešķiršanas procedūras aspekti
1. Viena mēneša laikā pēc pieteikuma saņemšanas licencēšanas iestāde paziņo uzņēmumam, ka dokumentācija ir nokomplektēta, vai lūdz sniegt papildu informāciju. Šo termiņu izņēmuma gadījumos var pagarināt par divām nedēļām, un par to informē uzņēmumu. Kad saņemta papildu informācija, licencēšanas iestāde ne vēlāk kā viena mēneša laikā informē uzņēmumu par to, vai dokumentācija ir nokomplektēta.
2. Licencēšanas iestāde drīkst pieprasīt tikai dokumentus, kas minēti Direktīvas 2012/34/ES III nodaļā vai prasīti valsts tiesību aktos. Licencēšanas iestāde publicē visu dokumentu un to satura sarakstu un nepieprasa no uzņēmumiem nekādus papildu dokumentus. Ja saraksts tiek atjaunināts un publicēts, uzņēmumi vēl aizvien var paļauties uz iepriekšējo sarakstu attiecībā uz pieteikumiem, ko tie iesnieguši pirms atjaunināšanas.
3. Ja uzņēmuma gada ieņēmumi no dzelzceļa pārvadājumu darbības nepārsniedz EUR 5 miljonus, licencēšanas iestāde var uzskatīt, ka ir izpildīta prasība par uzņēmuma spēju 12 mēnešos pēc darbības sākšanas izpildīt esošos un iespējamos pienākumus saskaņā ar Direktīvas 2012/34/ES 20. panta 1. punktu, ja uzņēmums var pierādīt, ka tā tīrais kapitāls ir vismaz EUR 100 000 vai summa, par ko panākta vienošanās ar regulatīvo iestādi. Licencēšanas iestāde publicē šo summu.
8. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šo regulu piemēro no 2015. gada 16. jūnija.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2015. gada 4. februārī