NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 510/2014
ze dne 16. dubna 2014
o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů a zrušení nařízení Rady (ES) č. 1216/2009 a (ES) č. 614/2009
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 a čl. 207 odst. 2 této Smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost je třeba upravit nařízení Rady (ES) č. 1216/2009 (3) a nařízení Rady (ES) č. 614/2009 (4), zejména s ohledem na zavedení rozlišení mezi akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty. Dále je třeba provést úpravy s cílem zlepšit jasnost a transparentnost stávajících textů.
(2)
Až do 31. prosince 2013 bylo hlavním nástrojem společné zemědělské politiky (dále jen „SZP“) stanoveným ve Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 (5).
(3)
V rámci reformy SZP bylo nařízení (ES) č. 1234/2007 nahrazeno s účinkem ode dne 1. ledna 2014 nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (6). Nařízení (ES) č. 1216/2009 a (ES) č. 614/2009 by měla být upravena tak, aby zohledňovala uvedené nařízení v zájmu zachování soudržnosti právní úpravy obchodování se třetími zeměmi týkající se zemědělských produktů na straně jedné a zboží vzniklého zpracováním zemědělských produktů na straně druhé.
(4)
Některé zemědělské produkty se používají k výrobě zpracovaných zemědělských produktů i zboží neuvedeného v příloze I Smlouvy o fungování EU. Je nezbytné přijmout opatření jak v rámci SZP, tak v rámci společné obchodní politiky, aby se zohlednil vliv, jejž má obchod s těmito produkty a zbožím na dosažení cílů článku 39 Smlouvy o fungování EU, a účinky, jež mají opatření přijatá podle článku 43 Smlouvy o fungování EU na hospodářské postavení těchto produktů a zboží, s ohledem na rozdíly mezi výrobními a obchodními náklady na zemědělské produkty v Unii a na světovém trhu.
(5)
Aby se zohlednily různé situace zemědělství a potravinářského průmyslu v Unii, rozlišuje se v Unii mezi zemědělskými produkty uvedenými v příloze I Smlouvy o fungování EU a zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v dané příloze. Stejné rozlišování nemusí existovat v některých třetích zemích, se kterými Unie uzavírá dohody. Proto je třeba stanovit rozšíření působnosti obecných pravidel pro zpracované zemědělské produkty neuvedené v příloze I Smlouvy o fungování EU na některé zemědělské produkty uvedené v dané příloze, stanoví-li mezinárodní dohoda připodobnění těchto dvou typů produktů.
(6)
Odkazuje-li toto nařízení na mezinárodní dohody uzavřené nebo prozatímně uplatňované Unií v souladu se Smlouvou o fungování EU, chápe se takový odkaz jako odkaz na článek 218 Smlouvy o fungování EU.
(7)
Za účelem vyloučení nebo napravení negativních účinků, jež by mohl mít dovoz určitých zpracovaných zemědělských produktů na trh Unie a na účinnost SZP, by mělo být možné, aby dovoz takových produktů při splnění určitých podmínek podléhal dodatečnému clu.
(8)
Vaječný albumin a mléčný albumin jsou zpracovanými zemědělskými produkty, které nejsou uvedeny v příloze I Smlouvy o fungování EU. Z důvodu harmonizace a zjednodušení by měl být společný obchodní režim pro vaječný albumin a mléčný albumin, stanovený v nařízení (ES) č. 614/2009, začleněn do právní úpravy obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů. Vzhledem k tomu, že vejce mohou být do značné míry nahrazena vaječným albuminem a do určité míry mléčným albuminem, měla by právní úprava obchodování pro vaječný albumin a mléčný albumin odpovídat právní úpravě obchodování stanovené pro vejce.
(9)
Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení týkající se preferenčního obchodního režimu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 978/2012 (7), je nutné stanovit hlavní pravidla právní úpravy obchodování se zpracovanými zemědělskými produkty a zbožím neuvedeným v příloze I vzniklým zpracováním zemědělských produktů. Rovněž je nutné zajistit, aby byla stanovena snížená dovozní cla a celní kvóty, a poskytování vývozních náhrad v souladu s těmito hlavními pravidly. Tato pravidla a ustanovení by měla brát v úvahu omezení týkající se dovozních cel a vývozních subvencí, jež vyplývají ze závazků přijatých Unií v rámci dohod Světové obchodní organizace (dále jen „WTO“) a dvoustranných dohod.
(10)
Z důvodu těsné provázanosti trhů s vaječným albuminem a s mléčným albuminem a trhu s vejci by mělo být možné vyžadovat předložení dovozní licence pro dovoz vaječného albuminu a mléčného albuminu a pozastavit režim aktivního zušlechťovacího styku pro vaječný albumin a mléčný albumin, pokud hrozí, že režim aktivního zušlechťovacího styku pro vaječný albumin a mléčný albumin by narušil nebo mohl narušit trh Unie s těmito produkty nebo s vejci. Mělo by být možné, aby vydávání dovozních licencí pro vaječný albumin a mléčný albumin a propuštění těchto produktů, na něž se licence vztahuje, do volného oběhu bylo podmíněno požadavky týkajícími se původu, provenience, pravosti a znaků jakosti produktů.
(11)
Za účelem zohlednění rozvoje obchodu a vývoje na trhu, potřeby trhů s vaječným albuminem a mléčným albuminem nebo trhu s vejci a zohlednění výsledků sledování dovozu vaječného albuminu a mléčného albuminu by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o pravidla pro podmínění dovozu vaječného albuminu a mléčného albuminu za účelem propuštění do volného oběhu předložením dovozní licence, předpisy o právech a povinnostech vyplývajících z této dovozní licence a jejích právních účinků, pravidla týkající se případů, kdy lze použít přípustnou odchylku, pokud jde o dodržování povinnosti dovážet množství uvedené v licenci, pravidla, která podmiňují vydávání dovozních licencí a propuštění do volného oběhu předložením dokladu vydaného třetí zemí nebo subjektem, který potvrdí mimo jiné původ, pravost a znaky jakosti produktů, provenienci, pravidla pro převod dovozních licencí nebo omezení jejich převodu, případy, kdy se nevyžaduje předložení dovozní licence, a případy, v nichž se vyžaduje či nevyžaduje složení jistoty zaručující, že produkty jsou dovezeny v době platnosti licence.
(12)
Některé zpracované zemědělské produkty neuvedené v příloze I Smlouvy o fungování EU se získávají ze zemědělských produktů, které podléhají SZP. Cla, která se vztahují na dovoz těchto zpracovaných zemědělských produktů, by měla vyrovnávat rozdíl mezi cenami na světovém trhu a cenami zemědělských produktů použitých při jejich výrobě na trhu Unie a přitom zajišťovat konkurenceschopnost průmyslu zpracování daných zemědělských produktů.
(13)
Podle některých mezinárodních dohod je v rámci obchodní politiky Unie stanoveno snížení nebo postupné zrušení zemědělských složek dovozních cel pro zpracované zemědělské produkty, dodatečných cel u cukru a mouky a valorických cel. Mělo by být možné, aby tato snížení byla stanovena v poměru k zemědělským složkám uplatňovaným při nepreferenčním obchodu.
(14)
Zemědělská složka dovozního cla by měla vyrovnat rozdíl cen zemědělských produktů použitých při výrobě dotyčných zpracovaných zemědělských produktů na světovém trhu a na trhu Unie. Proto je třeba zachovat úzkou spojitost mezi výpočtem zemědělské složky dovozního cla uplatňovaného na zpracované zemědělské produkty a dovozního cla uplatňovaného na zemědělské produkty dovezené v nezměněném stavu.
(15)
Za účelem provádění mezinárodních dohod, jež stanoví snížení nebo postupné ukončení dovozních cel u zpracovaných zemědělských produktů na základě konkrétních zemědělských produktů použitých nebo považovaných za použité při výrobě zpracovaných zemědělských produktů, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o vytvoření seznamu těchto zemědělských produktů považovaných za použité při výrobě zpracovaných zemědělských produktů, stanovení ekvivalentních množství a pravidel pro převod jiných zemědělských produktů na ekvivalentní množství těchto konkrétních zemědělských produktů považovaných za použité, stanovení prvků nezbytných pro výpočet snížené zemědělské složky a snížených dodatečných cel a stanovení metod tohoto výpočtu a stanovení zanedbatelného množství, pro než mají být snížené zemědělské složky a dodatečná cla u cukru a mouky stanoveny jako nulové.
(16)
Je možné, aby byly celní koncese na dovoz poskytnuty pro neomezená množství dotyčného zboží nebo pro omezená množství v rámci celní kvóty. Jsou-li podle některých mezinárodních dohod poskytnuty celní koncese v rámci celních kvót, měly by být tyto kvóty otevřené a spravované Komisí. Z praktických důvodů je třeba, aby řízení nezemědělské složky dovozních cel u zboží, pro které byly dohodnuty celní preference, podléhalo stejným pravidlům jako řízení zemědělské složky.
(17)
Z důvodu těsné provázanosti trhů s vaječným albuminem a s mléčným albuminem a trhu s vejci by měly být celní kvóty pro vaječný albumin a mléčný albumin otevřené a spravované stejným způsobem jako celní kvóty pro vejce podle nařízení (EU) č. 1308/2013. Způsob správy by měl, pokud je to nezbytné, brát v úvahu požadavky na zásobování trhu Unie a nutnost zachovat jeho rovnováhu a měl by být založen na způsobech používaných v minulosti, a to s ohledem na práva vyplývající z dohod uzavřených v rámci WTO.
(18)
Za účelem zajištění rovného přístupu na trh a rovného zacházení pro hospodářské subjekty, zohlednění požadavků na zásobování trhu Unie a zachování rovnováhy na tomto trhu, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o podmínky, které musí být splněny, aby bylo možné podat žádost v rámci celní kvóty, pravidla pro převod práv v rámci celní kvóty, podmínění účasti na celní kvótě složením jistoty a zvláštní vlastnosti, požadavky a omezení vztahující se na celní kvóty.
(19)
Za účelem zajištění možnosti, aby vyvážené produkty při dovozu do třetí země za určitých podmínek využívaly výhod zvláštního zacházení podle mezinárodních dohod uzavřených Unií v souladu se Smlouvou o fungování EU, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o pravidla, podle nichž musí příslušné orgány členských států na požádání a po náležité kontrole vystavit potvrzení, že dané podmínky jsou splněny u produktů, které v případě vývozu mohou využívat výhod zvláštního zacházení při dovozu do třetí země, jsou-li splněny určité podmínky.
(20)
Je možné, že poptávka zpracovatelského průmyslu po zemědělských surovinách nebude moci být za podmínek hospodářské soutěže plně uspokojena zemědělskými surovinami Unie. Nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (8), umožňuje propuštění takového zboží do režimu aktivního zušlechťovacího styku s výhradou splnění hospodářských podmínek vymezených nařízením Komise (EHS) č. 2454/93 (9). Nařízení (EHS) č. 2913/1992 se nahrazuje nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 (10), ale s účinností pouze od 1. června 2016. Je proto vhodné odkazovat v tomto nařízení na nařízení (EHS) č. 2913/1992, zejména s ohledem na to, že v budoucnosti mají být odkazy na nařízení (EHS) č. 2913/1992 považovány za odkazy na nařízení (EU) č. 952/2013. Za jasně stanovených okolností by hospodářské podmínky pro propuštění určitého množství zemědělských produktů do režimu aktivního zušlechťovacího styku měly být považovány za splněné. Tato množství by měla být stanovena na základě bilance dodávek. Spravedlivý přístup k dostupným množstvím, rovné zacházení s hospodářskými subjekty a jasnost by měly být zajištěny díky systému osvědčení o režimu aktivního zušlechťovacího styku vydávaných členskými státy.
(21)
Za účelem zajištění obezřetného a účinného řízení režimu aktivního zušlechťovacího styku při zohlednění situace na trhu Unie s dotyčným zbožím a potřeb a praxe zpracovatelského průmyslu by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o seznam zemědělských produktů, pro které mohou být vydána osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku, práva vyplývající z osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku a příslušné právní účinky, ustanovení týkající se převodu práv mezi hospodářskými subjekty a pravidla nezbytná pro spolehlivost a účinnost systému osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku, pokud jde o pravost osvědčení, jeho převod nebo omezení tohoto převodu.
(22)
Měla by být přijata ustanovení pro poskytování vývozních náhrad v mezích stanovených závazky Unie v rámci WTO pro některé zemědělské produkty použité při výrobě zboží neuvedeného v příloze I Smlouvy o fungování EU, aby výrobci tohoto zboží nebyli penalizováni kvůli cenám, za něž musí sami nakupovat v důsledku SZP. Tyto vývozní náhrady by měly pouze vyrovnávat rozdíl mezi cenou určitého zemědělského produktu na trhu Unie a na světovém trhu. Tato ustanovení by tudíž měla být zavedena jako součást právní úpravy obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů.
(23)
Seznam zboží neuvedeného v příloze I, na které se vztahují vývozní náhrady, by měl být stanoven s ohledem na vliv rozdílu mezi cenami zemědělských produktů použitých při jeho výrobě na trhu Unie a na světovém trhu a na nezbytnost plného nebo částečného vyrovnání tohoto rozdílu, aby byl usnadněn vývoz zemědělských produktů použitých při výrobě daného zboží neuvedeného v příloze I.
(24)
Je nezbytné zajistit, že nebude poskytnuta žádná vývozní náhrada pro dovážené zboží neuvedené v příloze I propuštěné do volného oběhu, které je zpětně vyvezené, vyvezené po zpracování nebo po zapracování do jiného zboží neuvedeného v příloze I. Pokud jde o dovážené obiloviny, rýži, mléko a mléčné výrobky či vejce propuštěné do volného oběhu, je nezbytné zajistit, že nebude poskytnuta žádná vývozní náhrada, je-li zboží vyvezeno po zpracování nebo po zapracování do zboží neuvedeného v příloze I.
(25)
Sazby vývozních náhrad pro zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží neuvedeného v příloze I by měly být stanoveny podle stejných pravidel a praktických způsobů a podle stejného postupu jako sazby vývozních náhrad pro zemědělské produkty vyvážené v nezměněném stavu podle nařízení (EU) č. 1308/2013 a nařízení Rady (EU) č. 1370/2013 (11).
(26)
Vzhledem k úzké spojitosti mezi zbožím neuvedeným v příloze I na jedné straně a zemědělskými produkty, které se používají při výrobě tohoto zboží neuvedeného v příloze I, na straně druhé a rozdílům mezi tímto zbožím a těmito produkty je nezbytné stanovit používání horizontálních ustanovení týkajících se vývozních náhrad stanovených v nařízení (EU) č. 1308/2013 u zboží neuvedeného v příloze I.
(27)
Za účelem zohlednění zvláštních výrobních postupů a obchodních požadavků u zboží neuvedeného v příloze I, jež obsahuje některé zemědělské produkty, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o stanovení pravidel pro vlastnosti zboží neuvedeného v příloze I, které má být vyvezeno, a zemědělských produktů použitých při jeho výrobě, pravidel pro stanovení vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené po zpracování na zboží neuvedené v příloze I, pravidel týkajících se dokladu o složení vyváženého zboží neuvedeného v příloze I, pravidel stanovujících požadavek na prohlášení o používání některých dovážených zemědělských produktů, pravidel týkajících se připodobnění zemědělských produktů základním produktům a stanovení referenčního množství každého ze základních produktů a použití horizontálních pravidel pro vývozní náhrady pro zemědělské produkty na zboží neuvedené v příloze I.
(28)
Dodržování vývozních omezení, která vyplývají z mezinárodních dohod uzavřených nebo prozatímně uplatňovaných Unií podle Smlouvy o fungování EU, by mělo být zajištěno vydáváním osvědčení o náhradě za referenční období stanovená v dohodách s přihlédnutím k roční částce stanovené pro malé vývozce.
(29)
Vývozní náhrady by měly být poskytovány až do výše celkové částky, která je k dispozici, a to podle konkrétní situace obchodu se zbožím neuvedeným v příloze I. Systém osvědčení o náhradě by měl usnadnit účinné řízení částek náhrad.
(30)
Je třeba stanovit, že osvědčení o náhradě vydaná členskými státy jsou platná v celé Unii a že jejich vydání je podmíněno složením jistoty jako záruky toho, že hospodářský subjekt zažádá o náhradu. Měla by být stanovena pravidla pro poskytování náhrady v rámci režimu stanovení náhrady předem, podle kterých by se náhrada poskytovala pro všechny platné sazby náhrady, a dále pro složení a uvolnění jistot.
(31)
Za účelem kontroly výdajů za vývozní náhrady a provádění systému osvědčení o náhradě by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o pravidla stanovující práva a povinnosti vyplývající z osvědčení o náhradě, pravidla pro jejich převod nebo omezení tohoto převodu, stanovení případů a situací, v nichž se nevyžaduje předložení osvědčení o náhradě ani složení jistoty, a stanovení přípustné odchylky, v rámci níž se neuplatní povinnost zažádat o náhradu.
(32)
Při zohledňování dopadu cílených opatření týkajících se vývozních náhrad by měla být věnována pozornost podnikům zpracovávajícím zemědělské produkty obecně, a zejména pak situaci malých a středních podniků. Malým vývozcům by s ohledem na jejich zvláštní potřeby měla být na každý rozpočtový rok přidělena celková částka, přičemž by měli být osvobozeni od povinnosti předkládat osvědčení v rámci právní úpravy udělování vývozních náhrad.
(33)
Pokud jsou podle nařízení (EU) č. 1308/2013 přijata opatření týkající se vývozu zemědělského produktu a vývoz zboží neuvedeného v příloze I s vysokým obsahem zemědělského produktu by mohl bránit dosažení cílů těchto opatření, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o stanovení rovnocenných opatření, jež mají být přijata s ohledem na vývoz tohoto zboží neuvedeného v příloze I, při dodržení veškerých závazků plynoucích z mezinárodních dohod.
(34)
Podle některých mezinárodních dohod může Unie omezit dovozní cla a částky splatné v případě vývozu za účelem celkového nebo částečného vyrovnání cenového rozdílu mezi zemědělskými produkty použitými při výrobě zpracovaných zemědělských produktů nebo příslušného zboží neuvedeného v příloze I. Pro tyto zpracované zemědělské produkty a zboží neuvedené v příloze I je třeba stanovit, že tyto částky se určují společně jako součást celkového cla a že mají vyrovnat rozdíly mezi cenami zemědělských produktů, jež je třeba vzít v úvahu na trhu dané země nebo regionu a na trhu Unie.
(35)
Jelikož složení zpracovaných zemědělských produktů a zboží neuvedeného v příloze I může být důležité pro správné uplatňování právní úpravy obchodování stanovené v tomto nařízení, mělo by být možné stanovit složení prostřednictvím kvalitativních a kvantitativních analýz.
(36)
Za účelem provádění mezinárodních dohod uzavřených Unií a zajištění jasnosti a souladu se změnami nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (12) by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o doplnění a změnu některých nepodstatných částí tohoto nařízení a jeho příloh pro uvedené účely.
(37)
Je třeba stanovit, že členské státy mají poskytovat Komisi a sobě navzájem informace nezbytné k provádění právní úpravy obchodování se zpracovanými zemědělskými produkty a zbožím neuvedeným v příloze I.
(38)
Za účelem zajištění jednotnosti informačních systémů a pravosti a čitelnosti dokladů a údajů předávaných spolu s nimi by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o vymezení povahy a druhu oznamovaných informací, kategorií zpracovávaných údajů, maximální doby uchovávání údajů a účelu, k němuž jsou údaje zpracovávány, práv na přístup k informacím nebo informačním systémům a podmínek, za nichž jsou tyto informace zveřejňovány.
(39)
Použije se právo Unie o ochraně osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a volném pohybu těchto údajů, zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (13) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (14).
(40)
Za účelem zabránění zbytečné administrativní zátěži hospodářských subjektů a vnitrostátních orgánů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o stanovení prahové hodnoty, pod níž by neměly být vybírány nebo poskytovány částky dovozních cel, dodatečných dovozních cel, snížených dovozních cel, vývozních náhrad a částky, které mají být vybrány nebo které jsou splatné při nahrazování ceny stanovené vzájemnou dohodou.
(41)
Vzhledem k úzké spojitosti mezi zbožím neuvedeným v příloze I a zemědělskými produkty, které se používají při výrobě tohoto zboží neuvedeného v příloze I, je nezbytné stanovit, že v případě zboží neuvedeného v příloze I se obdobně použijí horizontální ustanovení týkající se jistot, kontrol, ověřování a sankcí stanovených a přijatých na základě nařízení (EU) č. 1306/2013 (15).
(42)
Za účelem zajištění uplatňování horizontálních předpisů přijatých na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 na dovozní licence a celní kvóty pro zpracované zemědělské produkty a na vývozní náhrady a osvědčení o náhradě v případě zboží neuvedeného v příloze I by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o pravidla upravující horizontální ustanovení o jistotách, kontrolách, ověřování a sankcích přijatých na základě uvedeného nařízení.
(43)
Při přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti k přijetí aktů v přenesené pravomoci vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(44)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení s ohledem na dovoz by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o opatření, jež stanoví zpracované zemědělské produkty, na něž by se měla vztahovat dodatečná dovozní cla, aby se vyloučily nebo napravily nepříznivé dopady na trh Unie, opatření pro použití tohoto dodatečného dovozního cla, co se týče lhůt pro prokázání dovozní ceny, předkládání dokumentace a stanovení výše dodatečných dovozních cel, opatření, která stanoví reprezentativní ceny a spouštěcí objemy pro účely použití dodatečných dovozních cel, opatření týkající se formátu a obsahu dovozních licencí pro vaječný albumin a mléčný albumin, podávání žádostí o tyto dovozní licence a jejich vydávání a používání, doby platnosti těchto licencí, postupu pro složení jistoty a výše skládané jistoty u těchto licencí, důkazů, že byly splněny požadavky související s používáním těchto licencí, míry přípustné odchylky, pokud jde o dodržování povinnosti dovážet množství uvedené v dovozní licenci, a vydávání náhradních dovozních licencí a jejich duplikátů, opatření pro zacházení s dovozními licencemi členskými státy, jakož i výměnu informací nezbytných pro řízení režimu dovozních licencí pro vaječný albumin a mléčný albumin, včetně postupů týkajících se specifické správní pomoci mezi členskými státy, výpočet dovozních cel a stanovení výše dovozních cel u zpracovaných zemědělských produktů při provádění mezinárodních režimů.
(45)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení s ohledem na dovoz by měly být Komisi svěřeny také prováděcí pravomoci, pokud jde o opatření, kterými se stanoví pevná množství zemědělských produktů považovaných za použité při výrobě zpracovaných zemědělských produktů pro účely snížení nebo postupného ukončení dovozních cel, jež se vztahují na preferenční obchod, jakož i přiměřené požadavky na dokumentaci, roční celní kvóty a správní metody používané pro dovoz zpracovaných zemědělských produktů a určitých zemědělských produktů v souladu s mezinárodními závazky Unie, postupy pro používání zvláštních ustanovení obsažených v mezinárodních dohodách nebo v aktech, kterými je stanoven režim dovozu nebo vývozu, zejména pokud jde o záruky týkající se povahy a původu produktu, uznávání dokladů použitých pro ověření těchto záruk, předkládání dokladu vydaného vyvážející zemí a určením a použitím produktů, opatření, kterými se stanoví doba platnosti dovozních licencí, postupy pro složení jistoty a výše skládané jistoty, používání těchto dovozních licencí a případně konkrétní opatření týkající se zejména podmínek, za nichž mají být předkládány žádosti o dovoz a udělováno povolení v rámci celní kvóty, a přiměřených požadavků na dokumentaci.
(46)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení s ohledem na dovoz a režim aktivního zušlechťovacího styku by měly být Komisi svěřeny také prováděcí pravomoci, pokud jde o opatření pro řízení procesu, která zaručí, aby nebyla překročena množství dostupná v rámci celních kvót, a opatření týkající se přerozdělení nevyužitých množství v rámci celní kvóty, ochranná opatření proti dovozu do Unie v souladu s nařízením Rady (ES) č. 260/2009 (16) a nařízením Rady (ES) č. 625/2009 (17) nebo ochranná opatření stanovená mezinárodními dohodami, opatření týkající se množství zemědělských produktů, pro něž lze vydat osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku, opatření týkající se provádění systému osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku, pokud jde o požadovanou dokumentaci a postupy pro podávání žádostí a vydávání osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku, opatření týkající se řízení osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku členskými státy, postupů týkajících se správní pomoci mezi členskými státy, opatření, jimiž se v případě, že se žádá o velká množství, omezují množství, pro něž lze vydat osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku, odmítají množství požadovaná pro tato osvědčení a pozastavuje podávání žádostí o osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku, a opatření, jimiž se pozastavuje používání režimu zušlechťovacího styku nebo aktivního zušlechťovacího styku pro vaječný albumin a mléčný albumin.
(47)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení s ohledem na vývoz by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o opatření týkající se použití sazeb náhrad, výpočtu vývozních náhrad, připodobnění některých produktů základním produktům a stanovení referenčního množství základních produktů, podávání žádostí o osvědčení pro vývoz určitého zboží neuvedeného v příloze I do některých míst určení a vydávání a správy těchto osvědčení, pokud je to stanoveno v mezinárodní dohodě uzavřené nebo prozatímně uplatňované Unií v souladu se Smlouvou o fungování EU, a zacházení se zánikem produktů a množstevními ztrátami při výrobě a zacházení s vedlejšími produkty.
(48)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení s ohledem na vývoz by rovněž měly být Komisi svěřeny také prováděcí pravomoci, pokud jde o opatření ohledně postupů týkajících se prohlášení a dokladu o složení vyváženého zboží neuvedeného v příloze I nezbytných pro provádění režimu vývozních náhrad, opatření týkající se zjednodušeného dokladu o dosažení místa určení v případě rozlišených náhrad, opatření pro používání horizontálních ustanovení o vývozních náhradách u zboží neuvedeného v příloze I, opatření týkající se provádění systému osvědčení o vývozní náhradě, pokud jde o podávání žádosti o osvědčení o náhradě a o formát a obsah této žádosti, formát, obsah a dobu platnosti osvědčení o náhradě, postup pro podávání žádostí a vydávání osvědčení o náhradě a pro jeho používání, postupy pro skládání jistoty a její výši, míru přípustné odchylky, pokud jde o výši vývozní náhrady, o niž nebylo požádáno, a důkazní prostředky, jimiž se prokazuje splnění povinností vyplývajících z osvědčení o náhradě.
(49)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení s ohledem na vývoz a některá obecná ustanovení by rovněž měly být Komisi svěřeny také prováděcí pravomoci, pokud jde o opatření týkající se zacházení s osvědčením o náhradě členskými státy a výměny informací a specifické správní pomoci mezi členskými státy, pokud jde o osvědčení o náhradě, opatření týkající se stanovení celkové částky přidělené malým vývozcům a individuální prahové hodnoty pro osvobození od předkládání osvědčení o náhradě, opatření týkající se vydávání náhradních osvědčení o náhradě a duplikátů osvědčení o náhradě, opatření, jimiž se v případě, že se žádá o částky přesahující dostupné částky stanovené na základě závazků plynoucích z mezinárodních dohod, omezují částky, pro které mohou být vydána osvědčení o náhradě, odmítají částky požadované pro tato osvědčení a pozastavuje podávání žádostí o osvědčení o náhradě, nezbytná procedurální pravidla a technická kritéria pro používání jiných opatření, pokud jde o vývoz, opatření týkající se stanovení použitelného cla v případě přímých náhrad v preferenčním obchodě a souvisejících částek uplatňovaných na vývoz do dotčené země nebo regionu, opatření, která zajistí, aby zpracované zemědělské produkty uvedené v celním prohlášení pro vývoz v preferenčním režimu nebyly ve skutečnosti vyvezeny mimo rámec preferenčního režimu a naopak, opatření týkající se metod kvalitativní a kvantitativní analýzy zpracovaných zemědělských produktů a zboží neuvedeného v příloze I, technických ustanovení nezbytných pro jejich identifikaci a postupů pro účely jejich zařazení do kombinované nomenklatury.
(50)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení s ohledem na vývoz a některá obecná ustanovení by měly být Komisi svěřeny také prováděcí pravomoci, pokud jde o opatření nezbytná k provádění závazků Komise a členských států ohledně výměny informací týkajících se způsobů oznamování, pravidel určujících, jaké informace jsou oznamovány, systému správy oznamovaných informací, obsahu, formátu, načasování, frekvence a lhůt oznámení a opatření pro předávání a zpřístupňování informací a dokumentů při dodržení pravidel ochrany osobních údajů a legitimních zájmů podniků při ochraně jejich obchodních tajemství a opatření týkající se uplatňování horizontálních ustanovení o jistotách, kontrolách, ověřování a sankcích přijatých podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, která se vztahují na dovozní licence a celní kvóty pro zpracované zemědělské produkty a na vývozní náhrady a osvědčení o náhradě u zboží neuvedeného v příloze I.
(51)
Vzhledem k jejich zvláštní povaze by prováděcí akty, které se týkají opatření ke stanovení reprezentativních cen a spouštěcích objemů dovozu pro účely použití dodatečných dovozních cel a výše těchto cel v souladu s mezinárodními závazky Unie, opatření omezujících množství, pro něž lze vydat osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku a osvědčení o náhradě, zamítajících požadované množství, pokud jde o tato osvědčení, a pozastavujících podávání žádostí o tato osvědčení, opatření pro správu procesu zaručujícího, aby nebyla překročena množství dostupná v rámci celní kvóty, a o přerozdělení nevyužitých množství v rámci celní kvóty, by měly být přijímány, aniž by se použilo nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (18). Ostatní prováděcí akty podle tohoto nařízení by měly být přijímány podle nařízení (EU) č. 182/2011.
(52)
Při přijímání prováděcích aktů, které mají být přijaty podle nařízení (EU) č. 182/2011, by se měl použít přezkumný postup, jelikož se tyto akty vztahují na společnou zemědělskou politiku, jak je uvedeno v čl. 2 odst. 2 písm. b) bodě ii) uvedeného nařízení.
(53)
Komise by v řádně odůvodněných případech, a pokud to vyžadují naléhavé závažné důvody, které se týkají ochranných opatření proti dovozu zpracovaných zemědělských produktů do Unie nebo narušení či možného narušení trhu Unie ukládajících pozastavení používání režimu zušlechťovacího styku nebo aktivního zušlechťovacího styku pro vaječný albumin a mléčný albumin, měla přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty.
(54)
V souladu se zásadou proporcionality je nezbytné a vhodné pro dosažení cílů tohoto nařízení stanovit právní úpravu obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů. Toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení sledovaných cílů, v souladu s čl. 5 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii.
(55)
V zájmu zachování současného stavu by mělo toto nařízení obsahovat přílohy zahrnující všechny následující prvky: seznam zpracovaných zemědělských produktů, který nahrazuje přílohu II nařízení (ES) č. 1216/2009; seznam zboží neuvedeného v příloze I, který nahrazuje přílohu II nařízení Komise (EU) č. 578/2010 (19) a přílohu XX nařízení (ES) č. 1234/2007; seznam základních produktů používaných k výrobě zboží neuvedeného v příloze I, který nahrazuje přílohu I nařízení (EU) č. 578/2010; seznam zpracovaných zemědělských produktů, na něž mohou být uvalena dodatečná dovozní cla, který nahrazuje přílohu III nařízení (ES) č. 1216/2009, a seznam zemědělských produktů používaných při výrobě zpracovaných zemědělských produktů, který nahrazuje přílohu I nařízení (ES) č. 1216/2009.
(56)
Nařízení (ES) č. 1216/2009 a (ES) č. 614/2009 by měla být zrušena.
(57)
Vzhledem k tomu, že před vstupem tohoto nařízení v platnost byl nezbytný soulad zajišťován pomocí přechodných ustanovení obsažených v čl. 230 odst. 1 druhém pododstavci písm. i) nařízení (EU) č. 1308/2013, mělo by být toto nařízení použito co nejdříve po přijetí nařízení, která jsou součástí reformy SZP, přičemž je nutné plně respektovat zájem na právní jistotě a oprávněná očekávání hospodářských subjektů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví právní úpravu obchodování vztahující se na dovoz zpracovaných zemědělských produktů a vývoz zboží neuvedeného v příloze I a zemědělských produktů zapracovaných do zboží neuvedeného v příloze I.
Toto nařízení se vztahuje rovněž na dovoz zemědělských produktů, na něž se vztahuje mezinárodní dohoda uzavřená nebo prozatímně uplatňovaná Unií podle Smlouvy, která stanoví připodobnění těchto produktů zpracovaným zemědělským produktům, na něž se vztahují pravidla preferenčního obchodu.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„zemědělskými produkty“ produkty uvedené v článku 1 nařízení (EU) č. 1308/2013;
b)
„zpracovanými zemědělskými produkty“ produkty uvedené v příloze I tohoto nařízení;
c)
„zbožím neuvedeným v příloze I“ produkty neuvedené v příloze I Smlouvy o fungování EU, které jsou uvedené v prvním a druhém sloupci přílohy II tohoto nařízení;
d)
„základními produkty“ zemědělské produkty uvedené v příloze III tohoto nařízení;
e)
„zemědělskou složkou“ buď ta část dovozního cla uplatňovaného na zpracované zemědělské produkty, jež odpovídá dovoznímu clu uplatňovanému na zemědělské produkty uvedené v příloze V tohoto nařízení, nebo případně sníženému clu uplatňovanému na zemědělské produkty pocházející z daných zemí pro množství těchto zemědělských produktů, která byla použita nebo jsou považována za použitá;
f)
„nezemědělskou složkou“ část poplatku odpovídající clům podle společného celního sazebníku sníženým o zemědělskou složku vymezenou v písmenu e);
g)
„dodatečným clem na cukr a mouku“ dodatečné clo na cukr (AD S/Z) a dodatečné clo na mouku (AD F/M) uvedená v příloze I části 1 oddílu 1 bodu B.6 nařízení (EHS) č. 2658/87 a stanovená v příloze 1 části 3 oddílu I tabulce č. 2 uvedeného nařízení;
h)
„valorickým clem“ část dovozního cla vyjádřená jako procentní sazba celní hodnoty;
i)
„skupinou produktů 1“ syrovátka v prášku, granulích nebo v jiné pevné formě, která neobsahuje přidaný cukr ani jiná sladidla, s kódy KN ex 0404 10 02 až ex 0404 10 16;
j)
„skupinou produktů 2“ mléko v prášku, granulích nebo v jiné pevné formě, které neobsahuje přidaný cukr ani jiná sladidla, o obsahu tuku nepřesahujícím 1,5 % hmotnostních, jiné než v bezprostředním obalu o čistém obsahu nepřesahujícím 2,5 kg, s kódem KN ex 0402 10 19;
k)
„skupinou produktů 3“ mléko v prášku, granulích nebo v jiné pevné formě, které neobsahuje přidaný cukr ani jiná sladidla, o obsahu tuku 26 % hmotnostních, jiné než v bezprostředním obalu o čistém obsahu nepřesahujícím 2,5 kg, s kódem KN ex 0402 21 18;
l)
„skupinou produktů 6“ máslo o obsahu tuku 82 % hmotnostních s kódem KN ex 0405 10;
KAPITOLA II
DOVOZ ZPRACOVANÝCH ZEMĚDĚLSKÝCH PRODUKTŮ
ODDÍL I
Obecná ustanovení pro dovoz
Pododdíl i
Dovozní cla u zpracovaných zemědělských produktů
Článek 3
Složky dovozních cel
1. U zpracovaných zemědělských produktů uvedených v tabulce 1 přílohy I se dovozní cla stanovená ve společném celním sazebníku skládají ze zemědělské složky, která není součástí valorického cla, a z nezemědělské složky, která je valorickým clem.
2. U zpracovaných zemědělských produktů uvedených v tabulce 2 přílohy I se dovozní cla stanovená ve společném celním sazebníku skládají z valorického cla a ze zemědělské složky, která je součástí valorického cla. Není-li u zpracovaných zemědělských produktů uvedených v tabulce 2 přílohy I stanoveno valorické clo, považuje se zemědělská složka těchto produktů za součást zvláštního cla na tyto produkty.
Článek 4
Maximální sazba dovozního cla
1. Jestliže se má použít maximální celní sazba, stanoví se metoda výpočtu pro určení této maximální celní sazby ve společném celním sazebníku na základě článku 31 Smlouvy o fungování EU.
2. Jestliže u zpracovaných zemědělských produktů uvedených v tabulce 1 přílohy I maximální celní sazba zahrnuje dodatečné clo na cukr a na mouku, stanoví se metoda výpočtu pro určení tohoto dodatečného cla ve společném celním sazebníku na základě článku 31 Smlouvy o fungování EU.
Článek 5
Dodatečná dovozní cla pro vyloučení nebo napravení negativních účinků na trhu Unie
1. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví zpracované zemědělské produkty uvedené v příloze IV, na něž se při dovozu podléhajícím celní sazbě stanovené ve společném celním sazebníku vztahuje dodatečné dovozní clo. Tyto prováděcí akty se přijímají pouze za tím účelem, aby se vyloučily nebo napravily nepříznivé dopady, které by tento dovoz mohl mít na trh Unie, a pokud:
a)
se dovoz uskutečňuje za cenu nižší, než je cena oznámená Unií WTO („spouštěcí cena“), nebo
b)
objem dovozu v kterémkoli roce překročí určitou úroveň („spouštěcí objem“).
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
2. Dodatečná dovozní cla se neuloží v souladu s odstavcem 1, pokud je nepravděpodobné, že by dovoz narušil trh Unie, nebo pokud by účinky takových dodatečných dovozních cel nebyly vzhledem ke sledovanému cíli přiměřené.
3. Pro účely odst. 1 písm. a) se dovozní ceny stanoví na základě dovozních cen c.i.f. dané zásilky.
Dovozní ceny c.i.f. se prověřují porovnáním s reprezentativními cenami daného produktu na světovém trhu nebo na dovozním trhu Unie s tímto produktem.
Reprezentativní ceny se stanoví v pravidelných intervalech na základě údajů shromážděných v rámci systému kontroly Společenství zřízeného podle čl. 308d nařízení Komise (EHS) č. 2454/1993 (20).
4. Spouštěcí objem se stanoví na základě možností přístupu na trh vymezených jako dovoz vyjádřený v procentním podílu odpovídající domácí spotřeby během tří let předcházejících roku, v němž se projeví nebo v němž se zdá pravděpodobné, že se projeví negativní účinky uvedené v odstavci 1.
5. Komise může přijmout prováděcí akty, jimiž stanoví nezbytná opatření pro použití tohoto článku, zejména co se týče lhůt pro prokázání dovozní ceny a předkládání dokumentace. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
6. Pokud jde o produkty stanovené v souladu s odstavcem 1, Komise může přijmout prováděcí akty bez použití postupu podle čl. 44 odst. 2 nebo 3, kterými:
a)
stanoví reprezentativní ceny a spouštěcí objemy pro účely použití dodatečných dovozních cel;
b)
stanoví výši dodatečných dovozních cel v souladu s pravidly stanovenými v mezinárodních dohodách uzavřených nebo prozatímně uplatňovaných Unií podle Smlouvy o fungování EU.
7. Komise zveřejní spouštěcí ceny uvedené v odst. 1 písm. a) v Úředním věstníku Evropské unie.
Pododdíl ii
Dovoz vaječného albuminu a mléčného albuminu
Článek 6
Dovozní licence pro vaječný albumin a mléčný albumin
1. Dovoz vaječného albuminu a mléčného albuminu za účelem propuštění do volného oběhu může podléhat předložení dovozní licence, je-li taková licence nezbytná pro řízení dotčených trhů a zejména pro sledování obchodu s těmito produkty.
2. Aniž jsou dotčena opatření přijatá v souladu s článkem 14, vydají členské státy dovozní licence uvedené v odstavci 1 každému žadateli o dovozní licenci usazenému v Unii bez ohledu na místo jeho usazení, nestanoví-li akt přijatý podle čl. 43 odst. 2 Smlouvy o fungování EU jinak.
3. Dovozní licence uvedené v odstavci 1 jsou platné v celé Unii.
4. Vydávání dovozních licencí uvedených v odstavci 1 a propuštění zboží, na něž se licence vztahuje, do volného oběhu může být podmíněno požadavky týkajícími se původu a provenience dotčeného produktu a předložením dokladu vydaného třetí zemí nebo subjektem, který potvrdí mimo jiné původ, provenienci, pravost a znaky jakosti produktů.
Článek 7
Jistota u dovozních licencí
1. Vydání dovozních licencí uvedených v článku 6 může být podmíněno složením jistoty jako záruky toho, že hospodářský subjekt doveze produkty během doby platnosti dovozní licence.
2. Nejsou-li produkty dovezeny během doby platnosti dovozní licence, jistota zcela nebo částečně propadne.
3. Jistota však nepropadne, jestliže produkty nebyly dovezeny během této doby v důsledku vyšší moci nebo jestliže množství, které během této doby nebylo dovezeno, spadá do výše přípustné odchylky.
Článek 8
Přenesené pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, pokud jde o:
a)
pravidla pro podmínění dovozu vaječného albuminu a mléčného albuminu za účelem propuštění do volného oběhu předložením dovozní licence;
b)
pravidla týkající se práv a povinností vyplývajících z dovozní licence a jejích právních účinků;
c)
případy, kdy lze použít přípustnou odchylku, pokud jde o dodržování povinnosti dovézt množství uvedené v licenci, nebo kdy má být v licenci uveden původ;
d)
pravidla týkající se vydání dovozní licence nebo pravidla stanovující, že propuštění zboží, na něž se licence vztahuje, do volného oběhu podléhá předložení dokladu vydaného třetí zemí nebo subjektem, který potvrdí mimo jiné původ, provenienci, pravost a znaky jakosti produktů;
e)
pravidla pro převod dovozní licence nebo omezení tohoto převodu;
f)
případy, v nichž se předložení dovozní licence nevyžaduje;
g)
pravidla podmiňující vydání dovozních licencí uvedených v článku 6 složením jistoty.
Článek 9
Prováděcí pravomoci
Komise v případě potřeby přijme prováděcí akty, pokud jde o:
a)
formát a obsah dovozní licence;
b)
podávání žádostí o dovozní licence, vydávání těchto licencí a jejich používání;
c)
dobu platnosti dovozní licence, výši jistoty a postupy pro její složení;
d)
důkazy, že byly splněny požadavky související s používáním dovozních licencí;
e)
míru přípustné odchylky, pokud jde o dodržování povinnosti dovézt množství uvedené v dovozní licenci;
f)
vydávání náhradních dovozních licencí a duplikátů dovozních licencí;
g)
zacházení s dovozními licencemi ze strany členských států a výměny informací nezbytných pro řízení daného režimu, včetně postupů týkajících se konkrétní správní pomoci mezi členskými státy.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
ODDÍL II
Preferenční obchod
Pododdíl i
Snížení dovozních cel
Článek 10
Snížení a postupné ukončení zemědělských složek, valorických cel a dodatečných cel
1. Jestliže mezinárodní dohoda uzavřená nebo prozatímně uplatňovaná Unií podle Smlouvy o fungování EU:
a)
stanoví snížení nebo opakovaná snížení, které vedou k postupnému ukončení dovozního cla u zpracovaných zemědělských produktů; a
b)
stanoví produkty způsobilé pro tato snížení, množství zboží, hodnotu kvót, na které se tato snížení vztahují, způsob výpočtu těchto množství nebo hodnot, nebo prvky určující snížení zemědělské složky, pokud jde o dodatečné clo na cukr a mouku nebo valorické clo,
zemědělská složka, dodatečné clo na cukr a mouku nebo valorické clo mohou podléhat snížení nebo opakovaným snížením vedoucím k ukončení, jako jsou stanovena v případě dovozního cla pro zpracované zemědělské produkty.
Pro účely tohoto článku může zemědělská složka obsahovat rovněž zemědělský prvek uvedený v příloze I části 1 oddílu 1 bodu B1 nařízení (EHS) č. 2658/87 a stanovený v příloze I části 3 oddílu I tabulce č. 2 uvedeného nařízení.
2. Jestliže mezinárodní dohoda uzavřená nebo prozatímně uplatňovaná Unií podle Smlouvy o fungování EU stanoví snížení nebo postupné ukončení zemědělských složek u produktů uvedených v tabulce 2 přílohy I tohoto nařízení, nahradí se clo sestávající ze zemědělské složky, jež je součástí valorického cla, nevalorickou zemědělskou složkou.
Článek 11
Skutečně použitá množství nebo množství považovaná za použitá
1. Snížení nebo postupné ukončení zemědělských složek nebo dodatečných cel na cukr a mouku podle čl. 10 odst. 1 se stanoví na základě:
a)
množství zemědělských produktů uvedených v příloze V, která byla skutečně použita nebo která se považují za použitá při výrobě zpracovaných zemědělských produktů;
b)
cel, která se vztahují na zemědělské produkty uvedené v písmenu a) a která se používají pro výpočet snížené zemědělské složky a dodatečných cel na cukr a mouku v případě určité preferenční právní úpravy obchodování.
2. Zemědělské produkty, které lze považovat za použité při výrobě zpracovaného zemědělského produktu, se vybírají z těch zemědělských produktů, které byly skutečně použity při výrobě zpracovaných zemědělských produktů na základě jejich významu v mezinárodním obchodě a míry, do které jsou jejich cenové úrovně reprezentativní pro cenové úrovně všech ostatních zemědělských produktů používaných při výrobě tohoto zpracovaného zemědělského produktu.
3. Množství zemědělských produktů uvedených v příloze V a skutečně použitých se převádějí na ekvivalentní množství konkrétních zemědělských produktů považovaných za použité.
Článek 12
Přenesené pravomoci
Komise je v souladu s článkem 42 zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci, pokud jde o:
a)
vytvoření seznamu zemědělských produktů uvedených v příloze V, které se mají považovat za použité při výrobě zpracovaných zemědělských produktů na základě kritérií pro výběr stanovených v čl. 11 odst. 2;
b)
stanovení ekvivalentních množství a pravidel pro převod podle čl. 11 odst. 3;
c)
prvky nezbytné pro výpočet snížené zemědělské složky a snížených dodatečných cel na cukr a mouku a stanovení metod tohoto výpočtu;
d)
zanedbatelná množství, pro něž jsou snížené zemědělské složky a dodatečná cla u cukru a mouky stanoveny jako nulové.
Článek 13
Prováděcí pravomoci
1. Komise případně přijme prováděcí akty, kterými stanoví opatření k provádění mezinárodních dohod uzavřených nebo prozatímně uplatňovaných Unií podle Smlouvy o fungování EU, pokud jde o výpočet dovozních cel u zpracovaných zemědělských produktů, na něž se vztahuje snížení podle čl. 10 odst. 1 a odst. 2 tohoto nařízení.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
2. Pokud je to nezbytné, Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví:
a)
pevně stanovená množství zemědělských produktů uvedených v čl. 12 písm. a), které se považují za použité při výrobě zpracovaných zemědělských produktů;
b)
množství zemědělských produktů uvedených v čl. 12 písm. a), které se považují za použité při výrobě zpracovaných zemědělských produktů, u každého možného složení těchto zpracovaných zemědělských produktů, pro které nelze určit pevně stanovená množství konkrétních zemědělských produktů podle písmene a) tohoto pododstavce;
c)
požadavky na dokumentaci.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
3. Komise může přijmout prováděcí akty bez použití postupu podle čl. 44 odst. 2 nebo 3, kterými stanoví výši uplatňovaného dovozního cla v souladu s pravidly stanovenými v mezinárodní dohodě uzavřené nebo prozatímně uplatňované Unií v souladu se Smlouvou o fungování EU a s pravidly přijatými podle odstavce 1 tohoto článku.
Pododdíl ii
Celní kvóty a zvláštní zacházení při dovozu ze třetích zemí
Článek 14
Otevření a správa celních kvót
1. Celní kvóty pro dovoz zpracovaných zemědělských produktů a zemědělských produktů uvedených v čl. 1 druhém pododstavci, pro jejich propuštění do volného oběhu v Unii, na základě mezinárodních dohod uzavřených nebo prozatímně uplatňovaných Unií podle Smlouvy o fungování EU otevírá a spravuje Komise v souladu s články 15 a 16.
2. Celní kvóty uvedené v odstavci 1 jsou spravovány tak, aby nedošlo k žádné diskriminaci mezi hospodářskými subjekty a aby byl přikládán náležitý význam požadavkům na zásobování trhu Unie a nutnosti zachovat rovnováhu na tomto trhu.
3. Celní kvóty uvedené v odstavci 1 jsou spravovány jednou z těchto metod, jinou vhodnou metodou nebo kombinací těchto metod:
a)
metoda přidělování založená na časovém pořadí podání žádostí (podle zásady „kdo podá žádost dřív, je dřív na řadě“);
b)
metoda přidělování kvót úměrně k požadovaným množstvím v žádostech (tzv. „metoda souběžného zkoumání“);
c)
metoda přidělování založená na tradičních obchodních tocích (tzv. „metoda tradičních dovozců/nových žadatelů“).
Článek 15
Přenesené pravomoci
1. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, pokud jde o:
a)
podmínky a požadavky na způsobilost, jež musí splnit hospodářský subjekt, aby mohl podat žádost v rámci celní kvóty stanovené v mezinárodní dohodě uvedené v čl. 14 odst. 1;
b)
pravidla týkající se převodu práv mezi hospodářskými subjekty a v případě potřeby omezení tohoto převodu v rámci správy celní kvóty stanovené v mezinárodní dohodě uvedené v čl. 14 odst. 1;
c)
ustanovení podmiňující účast na celní kvótě stanovené v mezinárodní dohodě uvedené v čl. 14 odst. 1 předložením dovozní licence a složením jistoty;
d)
zvláštní vlastnosti, požadavky nebo omezení vztahující se na celní kvótu stanovenou v mezinárodní dohodě uvedené v čl. 14 odst. 1.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42 požadující, aby příslušné orgány členských států na požádání a po náležité kontrole vystavily potvrzení, že produkt splňuje podmínky pro využívání výhod zvláštního zacházení při dovozu do třetí země.
Článek 16
Prováděcí pravomoci
1. Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví:
a)
roční celní kvóty, v případě potřeby jejich vhodné časové rozvržení v průběhu roku a způsob správy, který má být použit;
b)
postupy pro použití zvláštních ustanovení obsažených v mezinárodní dohodě nebo v právním aktu, kterým se přijímá režim dovozu nebo vývozu, zejména pro:
i)
záruky vztahující se na povahu, provenienci a původ produktu,
ii)
uznávání dokladu, který slouží k ověření záruk uvedených v bodě i),
iii)
předkládání dokladu vydaného vyvážející zemí,
iv)
určení a použití produktů;
c)
doba platnosti dovozních licencí předložených podle čl. 15 odst. 1 písm. c);
d)
postupy týkající se skládaní jistoty podle čl. 15 odst. 1 písm. c) a její výše;
e)
používání dovozních licencí předložených podle čl. 15 odst. 1 písm. c) a v případě potřeby konkrétní opatření týkající se zejména podmínek pro podávání žádostí pro dovoz a udělování povolení v rámci celní kvóty;
f)
požadavky na dokumentaci;
g)
nezbytná opatření týkající se obsahu, formy, vydání a použití dokladu uvedeného v čl. 15 odst. 2.
Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
2. Komise přijme prováděcí akty bez použití postupu podle čl. 44 odst. 2 nebo 3, kterými:
a)
bude řídit proces, kterým se zaručí, že nebudou překročena množství dostupná v rámci celní kvóty, zejména stanovením koeficientu přidělení u každé žádosti při dosažení dostupných množství, zamítnutím dosud projednávaných žádostí a v případě potřeby pozastavením podávání žádostí;
b)
přerozdělí nevyužitá množství celní kvóty.
ODDÍL III
Ochranná opatření
Článek 17
Ochranná opatření
1. Komise za podmínek podle odstavce 3 tohoto článku přijme prováděcí akty obsahující ochranná opatření proti dovozu zpracovaných zemědělských produktů do Unie. Aby byla zajištěna jednotnost společné obchodní politiky, přijímají se tyto prováděcí akty v souladu s nařízeními (ES) č. 260/2009 a (ES) č. 625/2009. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
2. Pokud není stanoveno jinak v jiném právním aktu Evropského parlamentu a Rady ani v jiném právním aktu Rady, Komise za podmínek podle odstavce 3 tohoto článku přijme prováděcí akty obsahující ochranná opatření proti dovozu zpracovaných zemědělských produktů do Unie v souladu s mezinárodními dohodami uzavřenými nebo prozatímně uplatňovanými Unií v souladu se Smlouvou o fungování EU. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
3. Opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 může Komise přijmout na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu.
Pokud Komise obdrží od některého členského státu žádost o přijetí prováděcích aktů uvedených v odstavci 1 nebo 2 či obou, přijme prováděcí akt obsahující její rozhodnutí do pěti pracovních dnů od jejího obdržení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
4. V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech týkajících se ochranných opatření stanovených v odstavcích 1 a 2 přijme Komise postupem podle čl. 44 odst. 3 okamžitě použitelné prováděcí akty.
5. Pokud chce Komise zrušit nebo změnit ochranná opatření přijatá podle odstavců 1 až 4, přijme za tímto účelem prováděcí akty Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2, s výjimkou závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případů, ve kterých se tyto prováděcí akty přijímají podle čl. 44 odst. 3.
ODDÍL IV
Aktivní zušlechťovací styk
Pododdíl i
Aktivní zušlechťovací styk bez zkoumání hospodářských podmínek
Článek 18
Aktivní zušlechťovací styk u zemědělských produktů bez zkoumání hospodářských podmínek
1. Jestliže se zboží neuvedené v příloze I získává ze zemědělských produktů uvedených v příloze III tohoto nařízení spadajících do režimu aktivního zušlechťovacího styku, považují se hospodářské podmínky uvedené v čl. 117 písm. c) nařízení (EHS) č. 2913/92 za splněné předložením osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku pro tyto zemědělské produkty.
2. Osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku se pro zemědělské produkty použité při výrobě zboží neuvedeného v příloze I vydávají v mezích množství stanovených Komisí.
Tato množství se stanoví vyrovnáním na jedné straně závazných rozpočtových stropů pro vývozní náhrady u zboží neuvedeného v příloze I, a na straně druhé očekávaných požadavků na výdaje na vývozní náhrady pro zboží neuvedené v příloze I, s ohledem zejména na:
a)
odhadovaný objem vývozu příslušného zboží neuvedeného v příloze I;
b)
situaci na trhu Unie a na světovém trhu s příslušnými základními produkty (podle okolností);
c)
hospodářské a právní faktory.
Množství se pravidelně přezkoumávají, aby se přihlédlo k vývoji hospodářských a právních faktorů.
3. Členské státy vydají osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku podle odstavce 1 každému žadateli o osvědčení usazenému v Unii bez ohledu na místo jeho usazení.
Osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku jsou platná v celé Unii.
Článek 19
Přenesené pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, pokud jde o:
a)
seznam zemědělských produktů použitých při výrobě zboží neuvedeného v příloze I, pro které mohou být vydána osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku;
b)
práva vyplývající z osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku a jeho právní účinky;
c)
převod práv vyplývajících z osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku mezi hospodářskými subjekty;
d)
pravidla nezbytná pro spolehlivost a účinnost systému osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku, týkající se pravosti osvědčení, jeho převodu nebo omezení jeho převodu.
Článek 20
Prováděcí pravomoci
1. Komise v případě potřeby přijme prováděcí akty, pokud jde o:
a)
stanovení v souladu s čl. 18 odst. 2 množství zemědělských produktů, pro které mohou být vydána osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku;
b)
formát a obsah žádostí o osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku;
c)
formát, obsah a dobu platnosti osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku;
d)
požadovanou dokumentaci a postup pro podávání žádostí a vydávání osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku;
e)
správu osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku členskými státy;
f)
postupy týkající se správní pomoci mezi členskými státy;
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
2. V případě, že se žádá o množství, která přesahují množství určená v souladu s odst. 1 písm. a), může Komise přijmout prováděcí akty bez použití postupu podle čl. 44 odst. 2 nebo 3, kterými omezí množství, pro která mohou být vydána osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku, odmítne množství požadovaná pro osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku a pozastaví podávání žádostí o osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku pro dotčené produkty.
Pododdíl ii
Pozastavení režimu aktivního zušlechťovacího styku
Článek 21
Pozastavení režimu aktivního zušlechťovacího styku pro vaječný albumin a mléčný albumin
1. Pokud je trh Unie narušen režimem aktivního zušlechťovacího styku nebo pokud hrozí, že by jím mohl být narušen, může Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu přijmout prováděcí akty, kterými zcela nebo částečně pozastaví používání režimu aktivního zušlechťovacího styku pro vaječný albumin a mléčný albumin. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
Pokud Komise obdrží od některého členského státu žádost o přijetí prováděcích aktů uvedených v prvním pododstavci, přijme prováděcí akty obsahující její rozhodnutí do pěti pracovních dnů od jejího obdržení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
2. V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech přijme Komise postupem podle čl. 44 odst. 3 okamžitě použitelné prováděcí akty týkající se pozastavení uvedeného v odstavci 1.
KAPITOLA III
VÝVOZ
ODDÍL I
Vývozní náhrady
Článek 22
Způsobilé zboží a produkty
1. Pokud je vyváženo zboží neuvedené v příloze I, jsou zemědělské produkty uvedené v čl. 196 odst. 1 písm. a) bodech i), ii), iii), v) a vii) nařízení (EU) č. 1308/2013, které byly použity při výrobě tohoto zboží neuvedeného v příloze I, způsobilé pro vývozní náhrady podle článku 196 uvedeného nařízení, jak je stanoveno v příloze II tohoto nařízení a použije se čl. 196 odst. 1 písm. b), odst. 2 a 3 nařízení (EU) č. 1308/2013.
2. Vývozní náhrady uvedené v odstavci 1 se neposkytují pro:
a)
dovážené zboží neuvedené v příloze I, které je považováno za zboží ve volném oběhu podle článku 29 Smlouvy o fungování EU a které je zpětně vyvezeno;
b)
dovážené zboží neuvedené v příloze I, které je považováno za zboží ve volném oběhu podle článku 29 Smlouvy o fungování EU a které je vyvezeno po zpracování nebo po zapracování do jiného zboží neuvedeného v příloze I;
c)
dovážené obiloviny, rýži, mléko a mléčné výrobky či vejce, které jsou považovány za zboží ve volném oběhu podle článku 29 Smlouvy o fungování EU a které jsou vyvezeny po zpracování nebo po zapracování do zboží neuvedeného v příloze I.
Článek 23
Stanovení vývozních náhrad
1. Vývozní náhrady podle článku 22 stanoví příslušné orgány členských států na základě složení vyváženého zboží a sazeb vývozních náhrad stanovených pro každý základní produkt, z něhož se vyvážené zboží skládá.
2. Pro stanovení vývozních náhrad se produkty uvedené v čl. 196 odst. 1 písm. a) bodech i), ii), iii), v) a vii) nařízení (EU) č. 1308/2013, které nejsou uvedeny v příloze III tohoto nařízení, připodobní základním produktům nebo produktům odvozeným ze zpracování základních produktů.
Článek 24
Horizontální předpisy a sazby vývozních náhrad
1. Horizontální předpisy o vývozních náhradách pro zemědělské produkty uvedené v čl. 199 odst. 3 nařízení (EU) č. 1308/2013 se použijí na zboží neuvedené v příloze I.
2. Pro stanovení sazeb vývozních náhrad u základních produktů se přijímají opatření v souladu s článkem 198 nařízení (EU) č. 1308/2013 a článkem 13 nařízení (EU) č. 1370/2013.
3. Pro výpočet vývozních náhrad se zemědělské produkty, jež jsou uvedeny v čl. 196 odst. 1 písm. a) bodech i), ii), iii), v) a vii) nařízení (EU) č. 1308/2013 a nejsou uvedeny v příloze III tohoto nařízení a které jsou připodobněny základním produktům nebo produktům vzniklých ze zpracování základních produktů podle čl. 23 odst. 2 převádějí na základní produkty.
Článek 25
Osvědčení o vývozu konkrétního zboží neuvedeného v příloze I do konkrétních míst určení
Jestliže to vyžaduje mezinárodní dohoda uzavřená nebo přechodně uplatňovaná Unií podle Smlouvy o fungování EU, vydají příslušné orgány dotčeného členského státu na žádost dotyčné strany osvědčení, které uvádí, zda byla vyplacena vývozní náhrada pro konkrétní zboží neuvedené v příloze I vyvážené do konkrétních míst určení.
Článek 26
Přenesené pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, pokud jde o:
a)
pravidla týkající se vlastností zboží neuvedeného v příloze I, které má být vyvezeno, a zemědělských produktů použitých při jeho výrobě;
b)
pravidla pro stanovení vývozních náhrad u zemědělských produktů vyvážených po zpracování na zboží neuvedené v příloze I;
c)
pravidla týkající se důkazů o složení vyváženého zboží neuvedeného v příloze I;
d)
pravidla vyžadující prohlášení o používání některých dovážených zemědělských produktů;
e)
pravidla týkající se připodobnění zemědělských produktů, jež jsou uvedeny v čl. 196 odst. 1 písm. a) bodech i), ii), iii), v) a vii) nařízení (EU) č. 1308/2013 a jež nejsou uvedeny v příloze III tohoto nařízení základním produktům a stanovení referenčního množství každého ze základních produktů;
f)
používání horizontálních předpisů týkajících se vývozních náhrad pro zemědělské produkty přijatých podle článku 202 nařízení (EU) č. 1308/2013 u zboží neuvedeného v příloze I.
Článek 27
Prováděcí pravomoci
Komise v případě potřeby přijme prováděcí akty, pokud jde o:
a)
použití sazeb náhrad, jestliže při výpočtu vývozních náhrad musí být zohledněny vlastnosti složek produktů uvedených v písm. c) tohoto článku a zboží neuvedeného v příloze I;
b)
výpočet vývozních náhrad pro:
i)
základní produkty,
ii)
produkty odvozené zpracováním základních produktů,
iii)
produkty připodobněné produktům uvedeným v bodě i) nebo ii);
c)
připodobnění produktů uvedených v písm. b) bodě ii) a iii), které jsou uvedeny v čl. 196 odst. 1 písm. a) bodech i), ii), iii), v) a vii) nařízení (EU) č. 1308/2013 a které nejsou uvedeny v příloze III tohoto nařízení, základním produktům;
d)
stanovení referenčního množství každého ze základních produktů, jež slouží jako základ pro stanovení vývozních náhrad, na základě množství produktu, které bylo skutečně použito při výrobě vyváženého zboží, nebo na pevném základě, jak je uvedeno v příloze II;
e)
podávání žádostí o osvědčení podle článku 25, jejich vydávání a správu;
f)
zacházení se zánikem produktů a množstevními ztrátami při výrobě a zacházení s vedlejšími produkty;
g)
postupy týkající se prohlášení a důkazů o složení vyváženého zboží neuvedeného v příloze I nezbytných pro provádění režimu vývozních náhrad;
h)
zjednodušený doklad o dosažení místa určení v případě náhrad rozlišených podle místa určení;
i)
používání horizontálních ustanovení týkajících se vývozních náhrad pro zemědělské produkty přijatých podle článku 203 nařízení (EU) č. 1308/2013 u vývozních náhrad pro zboží neuvedené v příloze I.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
ODDÍL II
Osvědčení o náhradě
Článek 28
Osvědčení o náhradě
1. Vývozní náhrady pro zemědělské produkty zapracované do zboží neuvedeného v příloze I se poskytují, jestliže byla předložena žádost o vývozní náhrady, a po předložení osvědčení o náhradě platného v době vývozu.
Malí vývozci, včetně držitelů osvědčení o náhradě, žádající o omezené částky vývozních náhrad, jež jsou tak nízké, že se na ně nevztahují osvědčení o náhradě, a které neohrožují splnění rozpočtových omezení, jsou od předkládání osvědčení o náhradě osvobozeni. V rámci těchto osvobození nesmí být překročena celková částka přidělená malým vývozcům.
2. Členské státy vydají osvědčení o náhradě každému žadateli o osvědčení o náhradě usazenému v Unii bez ohledu na jeho místo usazení. Osvědčení o náhradě jsou platná v celé Unii.
Článek 29
Platné sazby náhrad
1. Použije se sazba náhrady, která platí v den přijetí vývozního prohlášení pro zboží neuvedené v příloze I celními orgány, pokud nebyla podána žádost podle odstavce 2 o stanovení sazby náhrady předem.
2. Žádost o stanovení sazby náhrady předem lze podávat při podání žádosti o osvědčení o náhradě, v den udělení osvědčení o náhradě nebo kdykoli po tomto dni, avšak před uplynutím platnosti osvědčení o náhradě.
3. Sazba stanovená předem odpovídá sazbě platné v den podání žádosti o stanovení sazby náhrady předem. Stanovení sazeb náhrad předem se použije od uvedeného dne na všechny sazby náhrad, na které se vztahuje osvědčení o náhradě.
4. Vývozní náhrady pro zboží neuvedené v příloze I se poskytují na základě:
a)
sazeb náhrad pro základní produkty zapracované do tohoto zboží neuvedeného v příloze I, které se použijí podle odstavce 1, pokud nebyly stanoveny sazby náhrad předem, nebo
b)
sazeb náhrad pro základní produkty zapracované do tohoto zboží neuvedeného v příloze I, které byly stanoveny předem podle odstavce 3.
Článek 30
Jistota u osvědčení o náhradě
1. Vydávání osvědčení o náhradě je podmíněno složením jistoty jako záruky toho, že hospodářský subjekt podá žádost o vývozní náhrady u příslušných orgánů dotčeného členského státu, pokud jde o vývoz zboží neuvedeného v příloze I uskutečněný během doby platnosti osvědčení o náhradě.
2. Pokud jde o vývoz uskutečněný v době platnosti osvědčení o náhradě, jistota zcela nebo zčásti propadá, jestliže nebylo o vývozní náhradu požádáno nebo jestliže o ni bylo požádáno pouze částečně.
Aniž je dotčen první pododstavec, jistota nepropadne, pokud:
a)
zboží nebylo vyvezeno nebo bylo vyvezeno pouze částečně, nebo jestliže o vývozní náhradu nebylo požádáno nebo o ni bylo požádáno pouze částečně v důsledku vyšší moci;
b)
výše vývozní náhrady, o niž nebylo požádáno, spadá do výše přípustné odchylky.
Článek 31
Přenesené pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, pokud jde o:
a)
pravidla týkající se práv a povinností vyplývajících z osvědčení o náhradě, včetně záruky, že vývozní náhrady budou při splnění všech podmínek vyplaceny, a povinnosti požádat o vývozní náhrady pro zemědělské produkty vyvážené po zpracování na zboží neuvedené v příloze I;
b)
pravidla pro převod osvědčení o náhradě nebo omezení jeho převodu;
c)
případy a situace, kdy se nevyžaduje předložení osvědčení o náhradě podle čl. 28 odst. 1, při zohlednění účelu operace, příslušných částek a celkové částky, která může být poskytnuta malým vývozcům;
d)
případy a situace, kdy odchylně od článku 30 není vyžadováno složení jistoty;
e)
pravidla týkající se přípustné odchylky uvedené v čl. 30 odst. 2 druhém pododstavci písm. b) s ohledem na nutnost splnit rozpočtová omezení.
Článek 32
Prováděcí pravomoci
1. Komise v případě potřeby přijme prováděcí akty, pokud jde o:
a)
podávání, formát a obsah žádostí o osvědčení o náhradě;
b)
formát, obsah a dobu platnosti osvědčení o náhradě;
c)
postup pro podávání žádostí, jakož i postup pro vydávání osvědčení o náhradě a pro jejich používání;
d)
postupy pro složení jistoty a její výše;
e)
výši přípustné odchylky uvedené v čl. 30 odst. 2 druhém pododstavci bodě b) s ohledem na nutnost dodržet rozpočtová omezení;
f)
důkazní prostředky, jimiž se prokazuje splnění povinností vyplývajících z osvědčení o náhradě;
g)
zacházení s osvědčeními o náhradě ze strany členských států a výměny informací nezbytných pro řízení systému, včetně postupů týkajících se konkrétní správní pomoci mezi členskými státy;
h)
stanovení celkové částky přidělené malým vývozcům a individuální prahové hodnoty pro osvobození od předkládání osvědčení o náhradě podle čl. 28 odst. 1 druhého pododstavce;
i)
vydávání náhradních osvědčení o náhradě a duplikátů osvědčení o náhradě.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
2. V případě, že se žádá o částky, které přesahují částky stanovené na základě závazků vyplývajících z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou o fungování EU, může Komise přijmout prováděcí akty bez použití postupu podle čl. 44 odst. 2 nebo 3, kterými omezí částky, pro které mohou být vydána osvědčení o náhradě, odmítne částky požadované pro osvědčení o náhradě a pozastaví podávání žádostí o osvědčení o náhradě.
ODDÍL III
Další opatření týkající se vývozu
Článek 33
Další opatření týkající se vývozu
1. Pokud jsou podle nařízení (EU) č. 1308/2013 přijata opatření týkající se vývozu zemědělského produktu uvedeného v příloze III v podobě dávky nebo poplatků a vývoz zboží neuvedeného v příloze I s vysokým obsahem tohoto zemědělského produktu by mohl bránit dosažení cílů těchto opatření, je Komisi svěřená pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42 tohoto nařízení, kterými stanoví rovnocenná opatření s ohledem na toto zboží neuvedené v příloze I, pokud jsou tyto akty v přenesené pravomoci v souladu se závazky vyplývajícími z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou o fungování EU. Tyto akty v přenesené pravomoci se přijímají, pouze pokud se stávající opatření, která mohou být přijata podle nařízení (EU) č. 1308/2013, jeví jako nedostatečná.
Ve zvláště závažných naléhavých případech uvedených v prvním pododstavci se na akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto odstavce použije postup stanovený v článku 43.
Tyto naléhavé závažné důvody mohou nastat rovněž v případě, kdy je bezodkladně nutné přijmout opatření, která budou řešit narušení trhu nebo která takovému narušení zabrání, v případě, že se hrozba narušení trhu objeví tak rychle a nečekaně, že je nutno okamžitě na danou situaci účinně a efektivně reagovat, nebo v případě, kdy by okamžitý zásah zamezil tomu, aby se riziko narušení trhu stalo skutečností, či tomu, aby toto riziko trvalo nebo aby se proměnilo v závažnější nebo trvalejší narušení trhu, nebo v případě, kdy by odklad zásahu mohl způsobit nebo zhoršit narušení trhu nebo vést k tomu, že by opatření, jež by k odvrácení hrozby nebo k řešení narušení trhu byla později nutná, musela být učiněna v širší míře, nebo kdyby měl odklad zásahu neblahý vliv na výrobní či tržní podmínky.
2. Komise přijme v případě potřeby prováděcí akty, kterými stanoví postupy a technická kritéria pro používání odstavce 1.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
KAPITOLA IV
OPATŘENÍ VZTAHUJÍCÍ SE NA DOVOZ I VÝVOZ
Článek 34
Přímé náhrady v preferenčním obchodě
1. Jestliže to stanoví mezinárodní dohoda uzavřená nebo prozatímně uplatňovaná Unií podle Smlouvy o fungování EU, může být clo uplatňované na dovoz zemědělských produktů nahrazeno částkou stanovenou na základě rozdílu mezi cenami zemědělských produktů v Unii a v dotčené zemi nebo regionu, nebo částkou nahrazující cenu stanovenou vzájemnou dohodou pro danou zemi nebo region.
V tomto případě se částky uplatňované na vývoz do dotčené země nebo regionu určí vzájemnou dohodou za podmínek vymezených dohodou na stejném základě jako zemědělská složka dovozního cla.
2. Komise v případě potřeby přijme prováděcí akty, které:
a)
stanoví platné clo podle odstavce 1 a související částky uplatňované na vývoz do dotčené země nebo regionu;
b)
zajistí, aby zpracované zemědělské produkty uvedené v celním prohlášení pro vývoz v preferenčním režimu nebyly ve skutečnosti vyvezeny v nepreferenčním režimu nebo naopak.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
Článek 35
Analytické metody
1. Pokud je to u zpracovaných zemědělských produktů nebo zboží neuvedeného v příloze I nutné, stanoví se pro účely právní úpravy obchodování podle tohoto nařízení vlastnosti a složení těchto produktů a tohoto zboží na základě analýzy jejich jednotlivých složek.
2. Komise v případě potřeby přijme prováděcí akty týkající se produktů a zboží uvedeného v odstavci 1, pokud jde o:
a)
metody kvalitativní a kvantitativní analýzy;
b)
technická ustanovení nezbytná pro jejich identifikaci;
c)
postupy pro účely jejich klasifikace KN.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
Článek 36
Přizpůsobení tohoto nařízení
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, pokud jde o:
a)
přizpůsobení příloh I až V mezinárodním dohodám uzavřeným nebo prozatímně uplatňovaným Unií podle Smlouvy o fungování EU, včetně vypuštění zpracovaných zemědělských produktů a zboží neuvedeného v příloze I a začlenění nových zpracovaných zemědělských produktů a zboží neuvedeného v příloze I;
b)
přizpůsobení čl. 2 písm. i) až l), článku 25 a přílohy I až V změnám přílohy I nařízení (EHS) č. 2658/87.
Článek 37
Výměna informací
1. Je-li to nezbytné pro provádění tohoto nařízení, členské státy poskytují Komisi na její žádost informace o:
a)
dovozu zpracovaných zemědělských produktů;
b)
vývozu zboží neuvedeného v příloze I;
c)
žádostech o osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku pro zemědělské produkty uvedených v článku 18, jejich vydávání a použití;
d)
žádostech o osvědčení o náhradě uvedených čl. 28 odst. 1 a jejich vydávání a používání;
e)
platbách a vrácení částek vývozních náhrad u zboží neuvedeného v příloze I uvedených v čl. 22 odst. 1;
f)
přijatých prováděcích správních opatřeních;
g)
další podstatné informace.
Jestliže je o vývozní náhrady požádáno v jiném členském státě než v tom, kde bylo zboží neuvedené v příloze I vyrobeno, musí být tomuto jinému členskému státu na jeho žádost oznámeny informace týkající se výroby a složení zboží neuvedeného v příloze I podle písmene e).
2. Komise může informace, jež jí byly předloženy podle odst. 1 písm. a) až g), poskytnout všem členským státům.
3. S cílem zajistit integritu informačních systémů a pravost a čitelnost dokumentů a údajů předávaných spolu s nimi je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které stanoví:
a)
povahu a druh oznamovaných informací podle odstavce 1;
b)
kategorie zpracovávaných údajů, maximální dobu uchovávání a účel zpracování těchto údajů, zejména v případě jejich zveřejnění nebo předání třetím zemím;
c)
přístupová práva k poskytnutým informacím nebo informačním systémům při dodržení zásady profesního tajemství a důvěrnosti;
d)
podmínky, za kterých mají být informace zveřejněny.
4. Komise může přijmout prováděcí akty nezbytné pro použití tohoto článku, pokud jde o:
a)
způsoby oznamování;
b)
podrobnosti týkající se oznamovaných informací;
c)
opatření pro správu oznamovaných informací a pro obsah, formu, časový rozvrh, četnost a lhůty oznámení;
d)
opatření pro předávání nebo zpřístupnění informací a dokladů členským státům, Evropskému parlamentu, Radě, mezinárodním organizacím, příslušným orgánům třetích zemí nebo veřejnosti, při současném zaručení ochrany osobních údajů a legitimních zájmů podniků při ochraně jejich obchodních tajemství.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
Článek 38
Zpracování a ochrana osobních údajů
1. Členské státy a Komise shromažďují osobní údaje pro účely uvedené v čl. 37 odst. 1 a nesmí tyto údaje zpracovávat způsobem, který překračuje tyto účely.
2. Pokud jsou osobní údaje zpracovávány pro účely uvedené v čl. 37 odst. 1, musí být anonymizovány a smějí být zpracovány pouze v souhrnné podobě.
3. Osobní údaje se zpracovávají v souladu s pravidly stanovenými ve směrnici 95/46/ES a v nařízení (ES) č. 45/2001. Tyto údaje se především neuchovávají ve formě umožňující identifikaci subjektů údajů po dobu delší, než je nezbytné pro účely, ke kterým byly údaje shromážděny nebo ke kterým jsou dále zpracovávány, se zohledněním minimální doby pro uchovávání údajů stanovené v příslušných právních předpisech členských států a Unie.
4. Členské státy informují subjekty údajů o tom, že jejich osobní údaje mohou být v souladu s odstavcem 1 zpracovány vnitrostátními orgány a orgány Unie a že v tomto ohledu požívají práv, která jsou stanovena v pravidlech na ochranu údajů obsažených ve směrnici 95/46/ES a nařízení (ES) č. 45/2001.
Článek 39
Zanedbatelná množství
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, pokud jde o prahové hodnoty, pod nimiž mohou členské státy upustit od uplatňování vybírání nebo poskytování částek podle článků 3, 5, 10, 22 a 34. Prahová hodnota se stanoví na úroveň, pod níž by správní náklady byly neúměrné vybíraným nebo poskytovaným částkám.
Článek 40
Jistoty, kontroly, ověřování, přezkumy a sankce
1. Horizontální předpisy o jistotách, kontrolách, ověřování, přezkumech a sankcích a o použití eura uvedené v článcích 58 až 66, 79 až 88 a 105 až 108 nařízení (EU) č. 1306/2013 a v právních aktech přijatých na základě tohoto nařízení se v příslušných případech uplatní obdobně na dovozní licence a celní kvóty pro zpracované zemědělské produkty a na vývozní náhrady a osvědčení o náhradě u zboží neuvedeného v příloze I.
2. Pro účely tohoto nařízení je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, pokud jde o pravidla upravující v případě nutnosti ustanovení přijatá na základě článků uvedených v odstavci 1.
3. Pro účely tohoto nařízení Komise v případě potřeby přijme prováděcí akty týkající se uplatňování ustanovení přijatých na základě článků uvedených v odstavci 1. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
Článek 41
Mezinárodní závazky a platné normy
Komise při přijímání aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů zohlední mezinárodní závazky Unie a normy Unie v sociální oblasti a v oblasti ochrany životního prostředí a dobrých životních podmínek zvířat, potřebu monitorovat vývoj obchodu a dění na trhu, zajistit řádné řízení trhů a omezit administrativní zátěž.
KAPITOLA V
PŘENESENÍ PRAVOMOCI A POSTUP PROJEDNÁVÁNÍ VE VÝBORU
Článek 42
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v článcích 8, 12, 15, 19, 26, 31, čl. 33 odst. 1, článku 36, čl. 37 odst. 3, článku 39 a čl. 40 odst. 2 je svěřena Komisi na dobu sedmi let ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto sedmiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedené v článcích 8, 12, 15, 19, 26, 31, čl. 33 odst. 1, článku 36, čl. 37 odst. 3, článku 39 a čl. 40 odst. 2 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí o zrušení pravomoci nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků 8, 12, 15, 19, 26, 31, čl. 33 odst. 1, článku 36, čl. 37 odst. 3, článku 39 a čl. 40 odst. 2 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 43
Postup pro naléhavé případy
1. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto článku vstupují v platnost bezodkladně a jsou použitelné, pokud proti nim není vyslovena námitka v souladu s odstavcem 2. V oznámení aktu v přenesené pravomoci Evropskému parlamentu a Radě se uvedou důvody použití postupu pro naléhavé případy.
2. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci přijatému podle tohoto článku vyslovit námitky v souladu s postupem uvedeným v čl. 42 odst. 5. V takovém případě zruší Komise tento akt neprodleně poté, co jí Evropský parlament nebo Rada oznámí rozhodnutí o vyslovení námitek.
Článek 44
Postup projednávání ve výboru
1. Pro účely článku 13, čl. 17 odst. 1, 2, 4 a 5, čl. 20 odst. 1, článku 27, čl. 32 odst. 1, čl. 33 odst. 2, čl. 34 odst. 2 a čl. 37 odst. 4 a, pokud jde o zpracované zemědělské produkty a zboží neuvedené v příloze I jiné než vaječný albumin a mléčný albumin, pro účely čl. 5 odst. 1 a 5 a čl. 16 odst. 1, a pokud jde o dovozní licence a celní kvóty pro zpracované zemědělské produkty jiné než vaječný albumin a mléčný albumin a vývozní náhrady a osvědčení o náhradě u zboží neuvedeného v příloze I, pro účely čl. 40 odst. 3 je Komisi nápomocen výbor zvaný Výbor pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze I. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
Pro účely čl. 9 odst. 1 a čl. 21 odst. 1 a 2 a, pokud jde o vaječný albumin a mléčný albumin, pro účely čl. 5 odst. 1 a 5 a čl. 16 odst. 1 a pokud jde o dovozní licence a celní kvóty pro vaječný albumin a mléčný albumin, pro účely čl. 40 odst. 3 je Komisi nápomocen Výbor pro společnou organizaci zemědělských trhů, zřízený podle čl. 229 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
Pro účely čl. 35 odst. 2 je Komisi nápomocen Výbor pro celní kodex zřízený podle článku 247a nařízení (EHS) č. 2913/92. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
4. Má-li být o stanovisku výboru rozhodnuto písemným postupem, ukončuje se tento postup bez výsledku, pokud o tom ve lhůtě stanovené pro vydání stanoviska rozhodne předseda výboru nebo pokud o to požádá nejméně čtvrtina členů výboru.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 45
Zrušení předpisů
Nařízení (ES) č. 614/2009 a (ES) č. 1216/2009 se zrušují.
Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VI.
Článek 46
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Štrasburku dne 16. dubna 2014.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 510/2014
(2014. gada 16. aprīlis),
ar kuru nosaka tirdzniecības režīmu, kas piemērojams dažām lauksaimniecības produktu pārstrādē iegūtām precēm un atceļ Padomes Regulas (EK) Nr. 1216/2009 un (EK) Nr. 614/2009
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta 2. punktu un 207. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Padomes Regula (EK) Nr. 1216/2009 (3) un Padomes Regula (EK) Nr. 614/2009 (4) ir jāpielāgo Lisabonas līgumam, un jo īpaši attiecībā uz tajā paredzēto nošķīrumu starp deleģētajiem aktiem un īstenošanas aktiem. Ir nepieciešami papildu pielāgojumi, kas uzlabotu spēkā esošo tekstu skaidrību un pārskatāmību.
(2)
Līdz 2013. gada 31. decembrim Līgumā par Eiropas Savienības darbību (“LESD”) paredzētās kopējās lauksaimniecības politikas (“KLP”) galvenais juridiskais instruments ir bijusi Padomes Regula (EK) Nr. 1234/2007 (5).
(3)
KLP reformas satvarā Regula (EK) Nr. 1234/2007 no 2014. gada 1. janvāra ir aizstāta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1308/2013 (6). Regula (EK) Nr. 1216/2009 un Regula (EK) Nr. 614/2009 būtu jāpielāgo, ņemot vērā minēto regulu, lai saglabātu konsekvenci ar trešām valstīm noslēgtos tirdzniecības nolīgumos par lauksaimniecības produktiem, no vienas puses, un lauksaimniecības produktu pārstrādē iegūtām precēm, no otras puses.
(4)
Dažus lauksaimniecības produktus izmanto, lai ražotu gan pārstrādātus lauksaimniecības produktus, gan preces, kas nav iekļautas LESD I pielikumā (“I pielikumā neiekļautās preces”). Ir jāveic pasākumi gan kopējās lauksaimniecības politikas, gan kopējās tirdzniecības politikas satvarā, ņemot vērā to, kā šādu produktu un preču tirdzniecība ietekmē LESD 39. panta mērķu sasniegšanu un kā pasākumi, kas pieņemti, lai īstenotu LESD 43. pantu, iespaido minēto produktu un preču ekonomisko stāvokli, ņemot vērā lauksaimniecības produktu iegādes izmaksu atšķirības Savienībā un pasaules tirgū.
(5)
Ņemot vērā to, ka lauksaimniecības un pārtikas rūpniecības nozares stāvoklis Savienībā ir atšķirīgs, Savienībā tiek nošķirti lauksaimniecības produkti, kas iekļauti LESD I pielikumā, un pārstrādāti lauksaimniecības produkti, kas šajā pielikumā nav iekļauti. Atsevišķās trešās valstīs, ar kurām Savienība slēdz nolīgumus, šāds nošķīrums netiek veikts. Tāpēc būtu jāparedz, ka vispārējos noteikumus, ko piemēro pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem, kuri nav iekļauti LESD I pielikumā, attiecina uz dažiem minētajā pielikumā iekļautiem lauksaimniecības produktiem, ja šo divu produktu veidu pielīdzināšana ir paredzēta starptautiskā nolīgumā.
(6)
Ja šajā regulā ir atsauce uz starptautiskiem nolīgumiem, ko Savienība noslēgusi vai provizoriski piemērojusi saskaņā ar LESD, šajā sakarā norāda LESD 218. pantu.
(7)
Lai novērstu vai neitralizētu nelabvēlīgo ietekmi, kāda dažu pārstrādātu lauksaimniecības produktu importam varētu būt uz Savienības tirgu un kopējās lauksaimniecības politikas efektivitāti, būtu jāparedz iespēja šādu produktu importam piemērot papildu nodokli, ja ir izpildīti konkrēti nosacījumi.
(8)
Olu albumīns un piena albumīns ir pārstrādāti lauksaimniecības produkti, kas nav iekļauti LESD I pielikumā. Saskaņotības un vienkāršības labad Regulā (EK) Nr. 614/2009 noteiktā vienotā sistēma olu albumīna (ovalbumīna) un piena albumīna (laktalbumīna) tirdzniecībai būtu jāintegrē tirdzniecības režīmā, kas piemērojams dažām lauksaimniecības produktu pārstrādē iegūtām precēm. Tā kā olas lielā mērā var aizstāt ar olu albumīnu un zināmā mērā ar piena albumīnu, tirdzniecības režīmam, ko piemēro olu albumīnam un piena albumīnam, būtu jāatbilst režīmam, kas noteikts olām.
(9)
Neskarot īpašos noteikumus par preferenciālas tirdzniecības režīmu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 978/2012 (7), kā arī citus autonomus Savienības tirdzniecības nolīgumus, ir jāparedz galvenie noteikumi, kas reglamentē tirdzniecības režīmu, kurš piemērojams pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem un I pielikumā neiekļautajām precēm, kas iegūtas, pārstrādājot lauksaimniecības produktus. Tāpat jānodrošina, lai pazemināti ievedmuitas nodokļi un tarifu kvotas tiktu noteiktas un eksporta kompensācijas tiktu piešķirtas saskaņā ar šiem galvenajiem noteikumiem. Paredzot šādus noteikumus, būtu jāņem vērā ievedmuitas nodokļu un eksporta subsīdiju ierobežojumi, kas izriet no saistībām, kuras Savienība uzņēmusies saskaņā ar PTO nolīgumiem un divpusējiem nolīgumiem.
(10)
Olu albumīna un piena albumīna tirgus ir cieši saistīts ar olu tirgu, tāpēc būtu jāparedz iespēja pieprasīt uzrādīt olu albumīna un piena albumīna importa licenci un atcelt procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanu olu albumīnam un piena albumīnam, ja šīs procedūras dēļ Savienības olu albumīna un piena albumīna tirgū vai olu tirgū ir radušies vai var rasties traucējumi. Būtu jānodrošina iespēja uz olu albumīna un piena albumīna importa licenču izsniegšanu un šo produktu laišanu brīvā apgrozībā, par kuriem izsniegta licence, attiecināt prasības par to izcelsmi, pirmavotu, autentiskumu un kvalitātes pazīmēm.
(11)
Lai ņemtu vērā tirdzniecības attīstību un pārmaiņas tirgū, olu albumīna un piena albumīna tirgu un olu tirgus vajadzības un olu albumīna un piena albumīna importa uzraudzības rezultātus, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu attiecībā uz noteikumiem par olu albumīna un piena albumīna importu ar mērķi laist tos brīvā apgrozībā, ievērojot prasību uzrādīt importa licenci, attiecībā uz noteikumiem par tiesībām un pienākumiem, kas izriet no šīs importa licences, un tās tiesiskajām sekām, uz gadījumiem, kad attiecībā uz licencē minēto pienākumu tiek piemērota pielaide, uz noteikumiem, ka, izdodot importa licences un laižot produktus brīvā apgrozībā, ir jāuzrāda trešās valsts vai personas izdots dokuments, kas inter alia apliecina produktu izcelsmi, izcelšanās vietu, autentiskumu un kvalitātes pazīmes, uz noteikumiem par importa licenču nodošanu vai šādas nodošanas aizliegumu, kā arī gadījumiem, kad nav jāuzrāda importa licence, un gadījumiem, kad ir vai nav jāiemaksā nodrošinājums, ar kuru garantē, ka produkti tiek importēti licences derīguma termiņā.
(12)
Daži pārstrādāti lauksaimniecības produkti, kas nav iekļauti LESD I pielikumā, ir iegūti, izmantojot lauksaimniecības produktus, uz kuriem attiecas kopējā lauksaimniecības politika. Tāpēc ar nodokļiem, ko piemēro šādu pārstrādātu lauksaimniecības produktu importam, būtu jāizlīdzina atšķirība starp to ražošanā izmantoto lauksaimniecības produktu cenām pasaules tirgū un Savienības tirgū, vienlaikus nodrošinot attiecīgās pārstrādes rūpniecības konkurētspēju.
(13)
Saskaņā ar dažiem starptautiskiem nolīgumiem Savienības tirdzniecības politikas satvarā attiecībā uz pārstrādātu lauksaimniecības produktu ievedmuitas nodokļiem tiek piešķirti ievedmuitas nodokļu lauksaimniecības komponenta, cukura un miltu papildu nodokļu un ad valorem nodokļa samazinājumi vai pakāpeniska atcelšana. Vajadzētu būt iespējai minētos samazinājumus noteikt, pamatojoties uz lauksaimniecības komponentiem, kas piemērojami nepreferenciālas tirdzniecības režīmam.
(14)
Ievedmuitas nodokļa lauksaimniecības komponentam būtu jāizlīdzina pārstrādāto lauksaimniecības produktu ražošanā izmantoto lauksaimniecības produktu cenu atšķirības pasaules tirgū un Savienības tirgū. Tāpēc, aprēķinot pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem piemērojamo ievedmuitas nodokļa lauksaimniecības komponentu, ir jāsaglabā cieša saikne ar tādu lauksaimniecības produktu ievedmuitas nodokļa lauksaimniecības komponentu, ko importē neizmainītā stāvoklī.
(15)
Lai īstenotu starptautiskos nolīgumus, kuros paredzēta pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem piemērojamo ievedmuitas nodokļu samazināšana vai pakāpeniska atcelšana, pamatojoties uz to, ka šo produktu ražošanā ir izmantoti vai tiek uzskatīti par izmantotiem noteikti lauksaimniecības produkti, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu attiecībā uz tādu lauksaimniecības produktu saraksta izveidi, kuri uzskatāmi par izmantotiem pārstrādātu lauksaimniecības produktu ražošanā, uz līdzvērtīgu daudzumu noteikšanu un noteikumiem par citu lauksaimniecības produktu pārvēršanu līdzvērtīgos tādu konkrēto lauksaimniecības produktu daudzumos, kurus uzskata par izmantotiem, uz samazinātā lauksaimniecības komponenta un samazināto papildu nodokļu aprēķināšanai nepieciešamiem elementiem un šādu aprēķinu metodēm, kā arī uz nelielām summām, kurām samazinātajiem lauksaimniecības komponentiem un cukura un miltu papildu nodokļiem jābūt noteiktiem kā nulle.
(16)
Ir iespējams importa tarifu koncesijas piešķirt neierobežotam attiecīgo preču daudzumam vai ierobežotam daudzumam, kurš ietverts tarifu kvotā. Ja saskaņā ar konkrētiem starptautiskiem nolīgumiem tarifu koncesijas piešķir tarifu kvotu satvarā, šīs kvotas būtu jāatver un jāpārvalda Komisijai. Praktisku apsvērumu dēļ ir svarīgi, lai uz tādas ievedmuitas nodokļu nelauksaimniecības daļas pārvaldību, ko piemēro precēm, kurām ir saskaņotas tarifu preferences, attiektos tādi paši noteikumi kā uz lauksaimniecības komponenta pārvaldību.
(17)
Olu albumīna un piena albumīna tirgus ir cieši saistīts ar olu tirgu, tāpēc tarifu kvotas olu albumīnam un piena albumīnam būtu jāatver un jāpārvalda tāpat kā tarifu kvotas olām saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1308/2013. Izraugoties pārvaldības metodi, vajadzības gadījumā būtu jāņem vērā Savienības tirgus piegādes vajadzības un nepieciešamība saglabāt šā tirgus līdzsvaru, un tās pamatā vajadzētu būt iepriekš izmantotām metodēm, ņemot vērā no PTO nolīgumiem izrietošās tiesības.
(18)
Lai uzņēmējiem nodrošinātu vienādu piekļuvi tirgum un vienlīdzīgu attieksmi, ņemtu vērā Savienības tirgus piegādes prasības un saglabātu šā tirgus līdzsvaru, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu attiecībā uz nosacījumiem, kas jāizpilda, lai iesniegtu pieteikumu importa tarifu kvotas satvarā, uz noteikumiem par tiesību nodošanu importa tarifu kvotas satvarā, ar kuriem nosaka, ka uz dalību tarifu kvotā attiecas nodrošinājuma iemaksa, kā arī uz specifikācijām, prasībām vai ierobežojumiem, kas piemērojami tarifu kvotām.
(19)
Lai nodrošinātu, ka ir iespējams eksportētiem produktiem piemērot īpašu importa režīmu trešā valstī saskaņā ar konkrētiem nosacījumiem, ievērojot starptautiskos nolīgumus, ko Savienība noslēgusi saskaņā ar LESD, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu attiecībā uz noteikumiem, ar kuriem nosaka prasību dalībvalstu kompetentajām iestādēm pēc pieprasījuma un pienācīgām pārbaudēm izdot dokumentu, kas apliecina, ka ir izpildīti nosacījumi attiecībā uz produktiem, kuriem, ja tos eksportē, var piemērot īpašu importa režīmu trešā valstī, ja ir izpildīti konkrēti nosacījumi.
(20)
Iespējams, ka ar Savienības izejvielām nepietiek, lai konkurences apstākļos pilnībā apmierinātu pārstrādes uzņēmumu pieprasījumu pēc lauksaimniecības izejvielām. Saskaņā ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 2913/92 (8) šādām precēm var piemērot procedūru “ievešana pārstrādei”, ja ir izpildīti ekonomiskie nosacījumi, kas noteikti Komisijas Regulā (EEK) Nr. 2454/93 (9). Regulu (EEK) Nr. 2913/92 ir paredzēts aizstāt ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 952/2013 (10), taču tikai no 2016. gada 1. jūnija. Tādēļ ir pamatoti šajā regulā atsaukties uz Regulu (EEK) Nr. 2913/92, jo īpaši ņemot vērā faktu, ka turpmāk atsauces uz Regulu (EEK) Nr. 2913/92 jāuzskata par atsaucēm uz Regulu (ES) Nr. 952/2013. Skaidri noteiktos apstākļos būtu jāizvērtē iespēja paredzēt ekonomiskos nosacījumus, kas jāizpilda, lai noteiktiem lauksaimniecības produktu daudzumiem varētu piemērot procedūru “ievešana pārstrādei”. Šie daudzumi būtu jānosaka, pamatojoties uz līdzsvarotām piegādēm. Lai nodrošinātu taisnīgu piekļuvi pieejamiem daudzumiem, vienlīdzīgu attieksmi pret uzņēmējiem un skaidrību, būtu jāizmanto sistēma, kurā tiek izmantotas dalībvalstu izsniegtās atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai.
(21)
Lai nodrošinātu procedūras “ievešana pārstrādei” pārdomātu un rezultatīvu pārvaldību, ņemot vērā situāciju attiecīgo izstrādājumu tirgū Savienībā un pārstrādes rūpniecības uzņēmumu vajadzības un praksi, būtu jāparedz, ka Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu tiek deleģētas pilnvaras pieņemt aktus par tādu lauksaimniecības produktu sarakstu, par kuriem var izsniegt atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai; nosaka tiesības, kas izriet no atļaujām procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai un to tiesiskās sekas; paredz noteikumus par šo tiesību nodošanu starp uzņēmumiem un noteikumus, kas nepieciešami, lai procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai izsniegto atļauju sistēma attiecībā uz atļaujas autentiskumu, tās nodošanu vai minētās nodošanas ierobežojumiem būtu uzticama un efektīva.
(22)
Būtu jāparedz kārtība, kādā atbilstīgi Savienības PTO saistībās noteiktajiem ierobežojumiem piešķiramas eksporta kompensācijas par dažiem lauksaimniecības produktiem, kas izmantoti LESD I pielikumā neiekļauto preču ražošanā, lai neliktu ciest ražotājiem, kuriem minētās preces jāiegādājas par cenām, kas noteiktas saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku. Šīm kompensācijām vajadzētu segt tikai lauksaimniecības produkta cenas atšķirību Savienības tirgū un pasaules tirgū. Tāpēc minētā kārtība būtu jāiedibina kā daļa no dažu lauksaimniecības produktu pārstrādē iegūtu preču tirdzniecības režīma.
(23)
Būtu jāizveido tādu I pielikumā neiekļauto preču saraksts, par kurām var saņemt eksporta kompensāciju, ņemot vērā ietekmi, kāda ir šo preču ražošanā izmantoto lauksaimniecības produktu cenu atšķirībām Savienības tirgū un pasaules tirgū, un nepieciešamību pilnībā vai daļēji izlīdzināt šīs atšķirības, lai atvieglotu tādu lauksaimniecības produktu eksportēšanu, kas izmantoti I pielikumā neiekļauto preču ražošanā.
(24)
Jānodrošina, lai eksporta kompensācijas netiktu piešķirtas par tādām brīvā apgrozībā laistām importētām I pielikumā neiekļautajām precēm, kas ir reeksportētas, eksportētas pēc pārstrādes vai ietvertas citās I pielikumā neiekļautajās precēs. Attiecībā uz importētiem graudaugiem, rīsiem, pienu un piena produktiem vai olām, kas laisti brīvā apgrozībā, ir jānodrošina, lai kompensācijas netiktu piešķirtas par precēm, kas eksportētas pēc pārstrādes vai ietvertas I pielikumā neiekļautajās precēs.
(25)
Eksporta kompensāciju likmes lauksaimniecības produktiem, kuri eksportēti kā I pielikumā neiekļautās preces, būtu jānosaka saskaņā ar tādiem pašiem noteikumiem un praktisku kārtību, ko piemēro eksporta kompensāciju likmēm lauksaimniecības produktiem, kurus eksportē neizmainītā stāvoklī atbilstīgi Regulai (ES) Nr. 1308/2013 un Padomes Regulai (ES) Nr. 1370/2013 (11).
(26)
Ņemot vērā, no vienas puses, ciešo saikni starp I pielikumā neiekļautajām precēm un to ražošanā izmantotajiem lauksaimniecības produktiem, un, no otras puses, atšķirības starp šīm precēm un produktiem, no otras puses, ir jāparedz prasība I pielikumā neiekļautajām precēm piemērot tādus horizontālos noteikumus par eksporta kompensācijām, kuri noteikti saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1308/2013
(27)
Lai ņemtu vērā I pielikumā neiekļauto preču, kurās ietverti noteikti lauksaimniecības produkti, īpašos ražošanas procesus un tirdzniecības prasības, būtu jāparedz, ka Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu tiek deleģētas pilnvaras izstrādāt noteikumus attiecībā uz eksportējamo I pielikumā neiekļauto preču un to ražošanā izmantoto lauksaimniecības produktu īpašībām, noteikumus par eksporta kompensāciju noteikšanu dažiem lauksaimniecības produktiem, kuri eksportēti pēc pārstrādes I pielikumā neiekļautajās precēs, noteikumus par apliecinājumu, ar ko jāpierāda eksportētu I pielikumā neiekļauto preču sastāvu, noteikumus, kas paredz deklarēt dažu importētu lauksaimniecības produktu izmantojumu, noteikumus par lauksaimniecības produktu pielīdzināšanu pamatproduktiem un par references daudzuma noteikšanu katram no šiem pamatproduktiem un horizontālo noteikumu piemērošanu lauksaimniecības produktu eksporta kompensācijām I pielikumā neiekļautajām precēm.
(28)
Atbilstība eksporta apjoma ierobežojumiem, kas izriet no starptautiskiem nolīgumiem, kurus Savienība noslēgusi vai sākotnēji piemērojusi saskaņā ar LESD, būtu jānodrošina, izdodot tādus kompensācijas sertifikātus, kas attiecas uz minētajos nolīgumos noteiktiem atsauces laikposmiem, ņemot vērā summu, kas gadā paredzēta mazajiem eksportētājiem.
(29)
Eksporta kompensācijas būtu jāpiešķir par summām, kas nepārsniedz kopējo pieejamo summu, atkarībā no tā, kāda ir I pielikumā neiekļauto preču tirdzniecības situācija. Kompensācijas sertifikātu sistēmai būtu jāveicina kompensāciju summu efektīva pārvaldība.
(30)
Būtu jāparedz, ka dalībvalstu izdotie kompensācijas sertifikāti ir derīgi visā Savienībā un ka tie ir izsniedzami tikai tad, ja tiek iemaksāts nodrošinājums, kas garantē, ka uzņēmums pieteiksies kompensācijas saņemšanai. Būtu jāparedz noteikumi par to, ka kompensācijas piešķiršana atbilstīgi iepriekšējas noteikšanas sistēmai attiecas uz visām piemērojamām kompensācijas likmēm, un par nodrošinājuma iemaksāšanu un atbrīvošanu.
(31)
Lai pārraudzītu ar eksporta kompensācijām saistītos izdevumus un kompensācijas sertifikātu sistēmas ieviešanu, Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt aktus attiecībā uz tiesībām un pienākumiem, kas izriet no kompensācijas sertifikātiem, noteikumus par to nodošanu vai to nodošanas ierobežojumiem, gadījumiem un situācijām, kad netiek prasīts uzrādīt kompensācijas sertifikātu vai iemaksāt nodrošinājumu, un par pielaidi, saskaņā ar kuru netiek pildīts pienākums pieteikties kompensāciju saņemšanai.
(32)
Būtu jāizvērtē, kā ar eksporta kompensācijām saistītie mērķtiecīgie pasākumi ietekmē uzņēmumus, kas pārstrādā lauksaimniecības produktus, un jo īpaši mazos un vidējos uzņēmumus. Ņemot vērā mazo eksportētāju konkrētās vajadzības, tiem katrā budžeta gadā būtu jāpiešķir kopējā summa, un tie būtu jāatbrīvo no prasības iesniegt kompensācijas sertifikātus saskaņā ar eksporta kompensāciju režīmu.
(33)
Ja saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1308/2013 ir pieņemti pasākumi attiecībā uz kāda lauksaimniecības produkta eksportu un ja šo pasākumu mērķa sasniegšanu var kavēt tādu I pielikumā neiekļauto preču eksports, kurās ir augsts attiecīgā lauksaimniecības produkta saturs, Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt aktus, ar ko nosaka līdzvērtīgus pasākumus, kuri veicami attiecībā uz šo I pielikumā neiekļauto preču eksportu, vienlaikus izpildot visas saistības, ko paredz starptautiskie nolīgumi.
(34)
Saskaņā ar dažiem starptautiskajiem nolīgumiem Savienība var ierobežot ievedmuitas nodokļus un par eksportu maksājamās summas, lai pilnīgi vai daļēji izlīdzinātu tādu lauksaimniecības produktu cenu atšķirības, kas izmantoti pārstrādātu lauksaimniecības produktu vai attiecīgo I pielikumā neiekļauto preču ražošanā. Attiecībā uz šiem pārstrādātajiem lauksaimniecības produktiem un I pielikumā neiekļautajām precēm ir jānosaka, ka minētās summas ir nosakāmas kopīgi kā daļa no kopējā nodokļa un ka tām ir jāizlīdzina lauksaimniecības produktu cenu atšķirības, kas jāņem vērā attiecīgās valsts vai reģiona tirgū un Savienības tirgū.
(35)
Tā kā pārstrādātu lauksaimniecības produktu un I pielikumā neiekļauto preču sastāvs var būt svarīgs šajā regulā noteiktā tirdzniecības režīma pareizai piemērošanai, būtu jāparedz iespēja noteikt to sastāvu, veicot kvantitatīvu un kvalitatīvu analīzi.
(36)
Lai īstenotu Savienības noslēgtos starptautiskos nolīgumus un nodrošinātu skaidrību un atbilstību grozījumiem Padomes Regulā (EEK) Nr. 2658/87 (12), Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt aktus attiecībā uz šīs regulas un tās pielikumu nebūtisku elementu papildināšanu un grozīšanu minētajos nolūkos.
(37)
Būtu jānosaka, ka dalībvalstīm jāsniedz Komisijai un pārējām dalībvalstīm informācija, kas nepieciešama, lai īstenotu tirdzniecības režīmu attiecībā uz pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem un I pielikumā neiekļautajām precēm.
(38)
Lai nodrošinātu informācijas sistēmu integritāti un pārsūtīto dokumentu un ar tiem saistīto datu autentiskumu un saprotamību, Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt aktus attiecībā uz paziņojamās informācijas būtību un veidu, apstrādājamo datu kategorijām, maksimālo glabāšanas laiku un apstrādes mērķi, piekļuves tiesībām attiecīgai informācijai vai informācijas sistēmām un šīs informācijas publiskošanas nosacījumiem.
(39)
Piemēro Savienības tiesību aktus attiecībā uz personu aizsardzību saistībā ar personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti, jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 95/46/EK (13) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 45/2001 (14).
(40)
Lai uzņēmējiem un valsts iestādēm netiktu uzlikts nevajadzīgs administratīvais slogs, būtu jāparedz, ka Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt aktus attiecībā uz tāda sliekšņa noteikšanu, zem kura netiek iekasētas vai piešķirtas summas, kas saistītas ar ievedmuitas nodokļiem, papildu ievedmuitas nodokļiem, samazinātiem ievedmuitas nodokļiem, eksporta kompensācijām un summām, kuras iekasējamas vai maksājamas, kompensējot kopīgi noteiktu cenu.
(41)
Ņemot vērā ciešo saikni starp I pielikumā neiekļautajām precēm un to ražošanā izmantotajiem lauksaimniecības produktiem, ir jāparedz prasība I pielikumā neiekļautajām precēm mutatis mutandis piemērot horizontālos noteikumus par nodrošinājumu, pārbaudēm, verifikāciju, kontroli un sankcijām, kas noteikti un pieņemti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1306/2013 (15).
(42)
Lai nodrošinātu saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1306/2013 pieņemto horizontālo noteikumu piemērošanu importa licencēm un tarifu kvotām pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem, un eksporta kompensācijām, un kompensācijas sertifikātiem par I pielikumā neiekļautajām precēm, Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt aktus, ar kuriem vajadzības gadījumā pielāgo horizontālos noteikumus par nodrošinājumu, pārbaudēm, verifikāciju, kontroli un sankcijām, kuri pieņemti saskaņā ar šo regulu.
(43)
Pieņemot deleģētos aktus saskaņā ar LESD 290. pantu, ir īpaši būtiski, lai Komisija sagatavošanas posmā pirms deleģēto aktu pieņemšanas rīkotu attiecīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(44)
Lai nodrošinātu vienādus šīs regulas īstenošanas nosacījumus attiecībā uz importu, būtu jāparedz, ka Komisijai tiek piešķirtas īstenošanas pilnvaras attiecībā uz pasākumiem, ar ko nosaka pārstrādātos lauksaimniecības produktus, kuriem būtu jāpiemēro papildu ievedmuitas nodokļi, lai novērstu vai neitralizētu nelabvēlīgo ietekmi uz Savienības tirgu; pasākumiem, kas saistīti ar šo papildu ievedmuitas nodokļu piemērošanu un attiecas uz termiņu, kādā jāpārbauda importa cenas, jāiesniedz dokumentārie pierādījumi un jānosaka papildu ievedmuitas nodokļu līmenis; pasākumiem, ar ko papildu ievedmuitas nodokļu piemērošanas nolūkā nosaka reprezentatīvās cenas un sprūda apjomus; pasākumiem attiecībā uz olu albumīna un piena albumīna importa licenču formātu un saturu, ar pieteikumu iesniegšanu šo importa licenču saņemšanai un to izsniegšanu un izmantošanu, ar to derīguma termiņu, ar procedūrām nodrošinājuma apjomam un nodrošinājuma apjomu, kas jāiesniedz saistībā ar šīm licencēm, ar apliecinājumu tam, ka ir izpildītas ar šo licenču izmantošanu saistītās prasības, ar pielaides līmeni attiecībā uz pienākuma importēt importa licencē minēto daudzumu un ar aizstājēju importa licenču un dublikātu izsniegšanu, ar pasākumiem importa licenču apstrādei dalībvalstīs, kā arī ar tādas informācijas apmaiņu, kura nepieciešama, lai pārvaldītu olu albumīna un piena albumīna importa licenču sistēmu, tostarp procedūrām attiecībā uz īpašas administratīvās palīdzības sniegšanu starp dalībvalstīm, ar ievedmuitas nodokļu aprēķināšanu un to līmeņa noteikšanu pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem, attiecībā uz kuriem tiek īstenots starptautisks režīms.
(45)
Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai attiecībā uz importu, īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai arī attiecībā uz pasākumiem, ar ko nosaka tādu lauksaimniecības produktu noteiktus daudzumus, kuri uzskatāmi par izmantotiem pārstrādātu lauksaimniecības produktu ražošanā, ar mērķi samazināt vai pakāpeniski atcelt ievedmuitas nodokļus, kas piemērojami preferenciālas tirdzniecības režīmā, un nosaka attiecīgās dokumentācijas prasības, ikgadējās tarifu kvotas un izmantojamās pārvaldības metodes pārstrādātu lauksaimniecības produktu un dažu lauksaimniecības produktu importam atbilstīgi Savienības starptautiskajām saistībām; procedūrām tādu īpašu noteikumu piemērošanai, kuri paredzēti starptautiskos nolīgumos, vai akts, ar ko pieņemts importa vai eksporta režīms, jo īpaši par garantijām, kas attiecas uz produkta īpašībām, pirmavotu un izcelsmi, tā dokumenta atzīšanu, kuru izmanto šo garantiju pārbaudīšanai; eksportētājvalsts izsniegta dokumenta uzrādīšanu un produktu galamērķi un izmantojumu; pasākumiem, ar ko paredz importa licenču derīguma termiņu, procedūras attiecībā uz iemaksājamo nodrošinājumu un tā summu, šo importa licenču izmantošanu un vajadzības gadījumā īpašus pasākumus, jo īpaši attiecībā uz nosacījumiem, saskaņā ar kuriem jāiesniedz importa pieteikumus un jāpiešķir atļauja tarifu kvotas satvarā, un attiecīgās dokumentācijas prasības.
(46)
Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai attiecībā uz importu un “ievešanu pārstrādei” procedūru, īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai arī attiecībā uz pasākumiem procesa pārvaldībai, garantējot, ka nav pārsniegti tarifu kvotas satvarā pieejamie daudzumi; un pasākumiem, ar ko pārdala neizmantotos tarifu kvotas daudzumus; aizsardzības pasākumiem pret importu Savienībā saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 260/2009 (16) un Padomes Regulu (EK) Nr. 625/2009 (17) vai aizsardzības pasākumus, kuri noteikti starptautiskos nolīgumos; pasākumiem, kas saistīti ar lauksaimniecības produktu daudzumu, par kuru var izsniegt atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai; pasākumiem, kas saistīti ar procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai izsniegto atļauju sistēmas ieviešanu un attiecas uz vajadzīgiem dokumentiem un procedūrām, kuras jāpiemēro, iesniedzot pieteikumus un izsniedzot atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai; pasākumiem, kas saistīti ar dalībvalstu īstenoto pārvaldību attiecībā uz atļaujām procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai, procedūrām, kas saistītas ar administratīvo palīdzību starp dalībvalstīm; pasākumiem, ar ko ierobežo daudzumus, par kuriem var izsniegt atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai, noraida daudzumus, kurus piemēro saistībā ar šīm atļaujām, un aptur tādu pieteikumu iesniegšanu, kuros pieprasīta atļauja procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai, ja tā tiek pieprasīta lielam daudzumam; un pasākumiem, ar kuriem aptur pārstrādes procedūru vai procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanu olu albumīnam un piena albumīnam..
(47)
Lai nodrošinātu vienādus šīs regulas īstenošanas nosacījumus attiecībā uz eksportu, būtu jāparedz, ka Komisijai tiek piešķirtas īstenošanas pilnvaras attiecībā uz pasākumiem, kas saistīti ar kompensāciju likmju piemērošanu, eksporta kompensāciju aprēķināšanu, dažu produktu pielīdzināšanu pamatproduktiem un pamatproduktu references daudzuma noteikšanu, dažu tādu I pielikumā neiekļauto preču eksporta sertifikātu saņemšanas pieteikuma iesniegšanu, šo sertifikātu izsniegšanu un pārvaldību, kuras nosūta uz noteiktiem galamērķiem, ja tas paredzēts starptautiskā nolīgumā, ko Savienība noslēgusi vai provizoriski piemērojusi saskaņā ar LESD, un ar rīcību gadījumos, kad ražošanas procesā vai blakusproduktu pārstrādes laikā zūd produkti vai samazinās to daudzums.
(48)
Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai attiecībā uz eksportu, īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai arī attiecībā uz pasākumiem, ar ko nosaka tādas procedūras eksportēto I pielikumā neiekļauto preču sastāva paziņošanai un apliecināšanai, kuras nepieciešamas, lai ieviestu eksporta kompensāciju sistēmu, vienkāršotam apliecinājumam, ar ko jāpierāda nonākšanu galamērķī, ja kompensācijas tiek diferencētas, pasākumiem, kas saistīti ar horizontālo noteikumu par eksporta kompensācijām attiecināšanu uz I pielikumā neiekļauto preču eksporta kompensācijām; pasākumiem, kas saistīti ar eksporta kompensāciju sertifikātu sistēmas ieviešanu un attiecas uz kompensācijas sertifikātu pieteikuma iesniegšanu, formātu un saturu, uz kompensācijas sertifikātu formātu, saturu un derīguma laikposmu, procedūru pieteikumu iesniegšanai un kompensācijas sertifikātu izsniegšanai un uz to izmantošanu, procedūrām attiecībā uz iemaksājamo nodrošinājumu un tā summu, un līdzekļiem, ar kuriem var pierādīt, ka ir izpildīti no kompensācijas sertifikātiem izrietošie pienākumi.
(49)
Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai attiecībā uz eksportu un konkrētiem vispārīgiem noteikumiem, īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai arī attiecībā uz pasākumiem, kas saistīti ar dalībvalstu īstenoto kompensācijas sertifikātu apstrādi, un informācijas apmaiņu un īpašo administratīvo palīdzību starp dalībvalstīm attiecībā uz kompensācijas sertifikātiem; pasākumiem, ar ko nosaka mazajiem eksportētājiem atvēlēto kopējo summu un paredz individuālu slieksni attiecībā uz atbrīvojumu no kompensācijas sertifikātu uzrādīšanas; pasākumiem attiecībā uz aizstājēju kompensācijas sertifikātu izsniegšanu un kompensācijas sertifikātu dublikātiem, pasākumiem, ar ko ierobežo summas, par kurām var izsniegt kompensācijas sertifikātus, noraida daudzumus, kurus piemēro saistībā ar šiem sertifikātiem, un aptur tādu pieteikumu iesniegšanu, kuros pieprasīts kompensācijas sertifikāts, ja tiek piemērota summa, kas pārsniedz pieejamās summas, kuras noteiktas, balstoties uz saistībām, kas izriet no starptautiskiem nolīgumiem, nepieciešamajiem procedūras noteikumiem un tehniskajiem kritērijiem, kas attiecas uz citu ar eksportu saistītu pasākumu veikšanu; pasākumiem attiecībā uz piemērojamā nodokļa noteikšanu tiešas kompensēšanas gadījumā preferenciālas tirdzniecības režīmā un saistītajām summām, kas izmaksājamas par eksportu attiecīgajai valstij vai reģionam, pasākumiem, ar ko nodrošina, lai pārstrādātie lauksaimniecības produkti, kuri deklarēti eksportam saskaņā ar preferenciālas tirdzniecības nolīgumu, patiešām netiktu eksportēti saskaņā ar nepreferenciālu nolīgumu vai pretēji; pasākumiem, kas saistīti ar pārstrādātu lauksaimniecības produktu un I pielikumā neiekļauto preču kvalitatīvās un kvantitatīvās analīzes metodēm; tehniskajiem noteikumiem, kuri nepieciešami to identificēšanai; procedūrām to klasificēšanai kombinētajā nomenklatūrā.
(50)
Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai attiecībā uz eksportu un konkrētiem vispārīgiem noteikumiem, īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai arī attiecībā uz pasākumiem, kas nepieciešami, lai īstenotu Komisijas un dalībvalstu saistības attiecībā uz informācijas apmaiņu par paziņošanas metodēm, noteikumiem par paziņojamo informāciju, paziņojamās informācijas pārvaldības kārtību, paziņojumu saturu, formu, laiku, biežumu un termiņus un kārtību attiecībā uz informācijas un dokumentu nosūtīšanu un pieejamību, ievērojot personas datu aizsardzību un uzņēmumu likumīgās intereses aizsargāt savus un darījumdarbības noslēpumus, un pasākumus par horizontālo noteikumu piemērošanu attiecībā uz nodrošinājumu, pārbaudēm, verifikāciju, kontroli un sankcijām, kuri pieņemti saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1306/2013, importa licencēm un tarifu kvotām pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem un eksporta kompensācijām un kompensācijas sertifikātiem par I pielikumā neiekļautajām precēm.
(51)
Ievērojot to īpašo būtību, īstenošanas akti, kas attiecas uz pasākumiem, kurus veic, lai noteiktu reprezentatīvās cenas un sprūda apjomus nolūkā piemērot papildu ievedmuitas nodokļus un ievedmuitas nodokļu likmes atbilstīgi Savienības starptautiskajām saistībām; pasākumiem, kurus veic, lai ierobežotu daudzumus, par ko var izdot atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” un kompensācijas sertifikātu izsniegšanai, noraidītu daudzumus, ko piemēro saistībā ar šiem sertifikātiem, un pasākumus procesa pārvaldībai, kurus īsteno, lai garantētu, ka netiek pārsniegti attiecīgajā tarifu kvotā pieejamie daudzumi, un lai pārdalītu neizmantotos tarifu kvotas daudzumus, būtu jāpieņem, nepiemērojot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (18). Visus pārejos īstenošanas aktus saskaņā ar šo regulu būtu jāpieņem saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 182/2011.
(52)
Būtu jāizmanto pārbaudes procedūra, lai pieņemtu īstenošanas aktus, kas jāpieņem saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 182/2011, jo šie akti attiecas uz KLP, kā minēts minētās regulas 2. panta 2. punkta b) apakšpunkta ii) punktā.
(53)
Pienācīgi pamatotos gadījumos, kas saistīti ar aizsardzības pasākumiem pret pārstrādātu lauksaimniecības produktu importu Savienībā vai pret Savienības tirgus darbības traucējumiem vai iespējamiem traucējumiem, kurus iespējams novērst, apturot pārstrādes procedūras vai procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanu olu albumīnam un piena albumīnam, un ja tas nepieciešams nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ, Komisijai būtu jāpieņem īstenošanas akti, kas piemērojami nekavējoties.
(54)
Lai nodrošinātu šīs regulas mērķu sasniegšanu, saskaņā ar proporcionalitātes principu ir nepieciešams un ir lietderīgi noteikt tirdzniecības režīmu, kas piemērojams dažām lauksaimniecības produktu pārstrādē iegūtām precēm. Šajā regulā ir paredzēts tikai tas, kas nepieciešams izvirzīto mērķu sasniegšanai saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. panta 4. punktu.
(55)
Lai saglabātu status-quo, šajā regulā būtu jāiekļauj pielikumi, kas satur turpmāk norādīto: pārstrādātu lauksaimniecības produktu saraksts, ar kuru aizstāj pašreizējo Regulas (EK) Nr. 1216/2009 II pielikumu; I pielikumā neiekļautu preču saraksts, ar kuru aizstāj Komisijas Regulas (ES) Nr. 578/2010 (19) II pielikumu un Regulas (EK) Nr. 1234/2007 XX pielikumu; to pamatproduktu saraksts, kurus izmanto I pielikumā neiekļauto preču ražošanā, un ar kuru aizstāj Regulas (ES) Nr. 578/2010 I pielikumu; to pārstrādāto lauksaimniecības produktu saraksts, kuriem var piemērot papildu ievedmuitas nodokļus, un ar kuru aizstāj Regulas (EK) Nr. 1216/2009 III pielikumu; to lauksaimniecības produktu saraksts, kurus izmanto pārstrādātu lauksaimniecības produktu ražošanā, un ar kuru aizstāj Regulas (EK) Nr. 1216/2009 I pielikumu.
(56)
Attiecīgi būtu jāatceļ Regula (EK) Nr. 1216/2009 un Regula (EK) Nr. 614/2009.
(57)
Ņemot vērā faktu, ka pirms šīs regulas stāšanās spēkā vajadzīgā saskaņotība tika nodrošināta ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 230. panta 1. punkta otrās daļas i) apakšpunkta starpniecību, šo regulu būtu jāsāk piemērot cik vien drīz iespējams pēc KLP reformu regulu kopuma pieņemšanas, vienlaikus pilnībā ievērojot juridiskās noteiktības intereses un ekonomikas dalībnieku tiesisko paļāvību,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I NODAĻA
PRIEKŠMETS, PIEMĒROŠANAS JOMA UN DEFINĪCIJAS
1. pants
Priekšmets un piemērošanas joma
Ar šo regulu nosaka tirdzniecības režīmu, kas piemērojams pārstrādātu lauksaimniecības produktu importam un I pielikumā neiekļauto preču un šajās I pielikumā neiekļautajās precēs ietvertu lauksaimniecības produktu eksportam.
Šī regula attiecas arī uz tādu lauksaimniecības produktu importu, uz kuriem attiecas starptautisks nolīgums, kurš ir noslēgts vai kuru provizoriski piemēro Savienība saskaņā ar LESD, vai kurš nodrošina pielīdzināšanu pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem, kam piemēro preferenciālas tirdzniecības režīmu.
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:
a)
“lauksaimniecības produkti” ir produkti, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 1. pantā;
b)
“pārstrādāti lauksaimniecības produkti” ir produkti, kas uzskaitīti šīs regulas I pielikumā;
c)
“I pielikumā neiekļautās preces” ir LESD I pielikumā neiekļautie produkti, kas uzskaitīti šīs regulas II pielikuma pirmajā un otrajā slejā;
d)
“pamatprodukti” ir lauksaimniecības produkti, kas uzskaitīti šīs regulas III pielikumā;
e)
“lauksaimniecības komponents” ir vai nu daļa no ievedmuitas nodokļa, ko piemēro pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem un kas atbilst ievedmuitas nodokļiem, ko piemēro lauksaimniecības produktiem, kas uzskaitīti šīs regulas V pielikumā, vai attiecīgā gadījumā samazināti nodokļi, ko piemēro lauksaimniecības produktiem no attiecīgajām valstīm par izmantoto vai par izmantotiem uzskatīto lauksaimniecības produktu daudzumam;
f)
“nelauksaimniecības komponents” ir maksas daļa, kura atbilst kopējā muitas tarifa nodokļiem un no kuras atskaitīts e) apakšpunktā definētais lauksaimniecības komponents;
g)
“cukura un miltu papildu nodokļi” ir cukura papildu nodoklis (“AD S/Z”) un miltu papildu nodoklis (“AD F/M”), kas minēts Regulas (EEK) Nr. 2658/87 I pielikuma pirmās daļas I iedaļas B.6. punktā un noteikts minētās regulas 1. pielikuma trešās daļas I iedaļas 1. pielikuma 2. tabulā;
h)
“ad valorem nodoklis” ir ievedmuitas nodoklis, kas izteikts kā procentuālā daļa no muitas vērtības;
i)
“1. produktu grupa” ir sūkalu pulveris, granulu vai citādā cietā veidā bez pievienota cukura vai citiem saldinātājiem ar KN kodu ex 0404 10 02 līdz ex 0404 10 16;
j)
“2. produktu grupa” ir piena pulveris, piens granulās vai citādā cietā veidā, bez cukura vai citu saldinātāju piedevas, kura tauku saturs nepārsniedz 1,5 % no svara un kas nav tiešajā iepakojumā, ar tīro svaru līdz 2,5 kg ar KN kodu ex 0402 10 19;
k)
“3. produktu grupa” ir piena pulveris, piens granulās vai citādā cietā veidā, bez cukura vai citu saldinātāju piedevas, kura tauku saturs ir 26 % no svara un kas nav tiešajā iepakojumā, ar tīro svaru līdz 2,5 kg ar KN kodu ex 0402 21 18;
l)
“6. produktu grupa” ir sviests, kura tauku saturs ir 82 %, ar KN kodu ex 0405 10;
II NODAĻA
PĀRSTRĀDĀTU LAUKSAIMNIECĪBAS PRODUKTU IMPORTS
I IEDAĻA
Vispārīgi noteikumi par importu
I apakšiedaļa
Pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem piemērojamie ievedmuitas nodokļi
3. pants
Ievedmuitas nodokļu komponenti
1. Kopējā muitas tarifā noteiktie ievedmuitas nodokļi, kas piemērojami šīs regulas I pielikuma 1. tabulā uzskaitītajiem pārstrādātajiem lauksaimniecības produktiem, sastāv no lauksaimniecības komponenta, kurš nav daļa no ad valorem nodokļa, un no nelauksaimniecības komponenta, kurš ir ad valorem nodoklis.
2. Kopējā muitas tarifā noteiktie ievedmuitas nodokļi, kas piemērojami šīs regulas I pielikuma 2. tabulā uzskaitītajiem pārstrādātajiem lauksaimniecības produktiem, sastāv no ad valorem nodokļa un lauksaimniecības komponenta, kurš ir daļa no ad valorem nodokļa. Ja I pielikuma 2. tabulā uzskaitītajiem pārstrādātajiem lauksaimniecības produktiem nav ad valorem nodokļa, lauksaimniecības komponents šādiem produktiem tiek uzskatīts par daļu no īpašā nodokļa par minētajiem produktiem.
4. pants
Ievedmuitas nodokļa maksimālā likme
1. Ja ir jāpiemēro nodokļa maksimālā likme, tās noteikšanai izmanto aprēķina metodi, kas noteikta kopējā muitas tarifā, ievērojot LESD 31. pantu.
2. Ja maksimālajā nodokļa likmē, kas piemērojama I pielikuma 1. tabulā uzskaitītajiem pārstrādātajiem lauksaimniecības produktiem, ir ietverts cukura un miltu papildu nodoklis, tā noteikšanai izmanto aprēķina metodi, kura noteikta kopējā muitas tarifā, ievērojot LESD 31. pantu.
5. pants
Papildu ievedmuitas nodokļi, kas paredzēti, lai novērstu vai neitralizētu kaitīgu ietekmi uz Savienības tirgu
1. Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, lai noteiktu IV pielikumā uzskaitītos pārstrādātos lauksaimniecības produktus, kuriem, kad tos importē, piemērojot kopējā muitas tarifā noteikto nodokļa likmi, piemēro papildu ievedmuitas nodokli. Minētos īstenošanas aktus pieņem, tikai lai novērstu vai neitralizētu tādu kaitīgu ietekmi uz Savienības tirgu, ko šāds imports var radīt, un ja:
a)
importu veic par cenu, kas ir mazāka par to, kuru Savienība paziņojusi PTO (“sprūda cena”), vai
b)
importa apjoms gadā pārsniedz noteiktu līmeni (“sprūda apjoms”).
Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 44. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
2. Papildu ievedmuitas nodokļus saskaņā ar 1. punktu nepiemēro, ja nav iemesla uzskatīt, ka attiecīgais imports varētu traucēt Savienības tirgus darbību vai ka šādu papildu ievedmuitas nodokļa ietekme, ņemot vērā paredzēto mērķi, būtu neproporcionāla.
3. Šā panta 1. punkta a) apakšpunkta piemērošanas nolūkā importa cenas aprēķina, pamatojoties uz attiecīgā sūtījuma CIF importa cenām.
CIF importa cenas pārbauda, salīdzinot tās ar attiecīgā produkta reprezentatīvajām cenām pasaules tirgū vai šā produkta cenām Savienības importa tirgū.
Reprezentatīvās cenas nosaka regulāri, pamatojoties uz datiem, kas savākti, izmantojot Kopienas uzraudzības sistēmu, kura izveidota saskaņā ar Komisijas Regulas (EEK) Nr. 2454/93 (20) 308.d pantu.
4. Sprūda apjomu nosaka, pamatojoties uz tirgus pieejamības iespējām, kas noteiktas kā importa procentuālā daļa no attiecīgā iekšzemes patēriņa trīs gados pirms gada, kad rodas vai var rasties 1. punktā minētās negatīvās sekas.
5. Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, kuros ir ietverti pasākumi, kas nepieciešami, lai piemērotu šo pantu, jo īpaši attiecībā uz termiņu, kādā jāpārbauda importa cena, un dokumentāro pierādījumu iesniegšanu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 44. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
6. Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, nepiemērojot 44. panta 2. vai 3. punktā minēto procedūru, attiecībā uz produktiem, kas noteikti saskaņā ar 1. punktu:
a)
papildu ievedmuitas nodokļu piemērošanas nolūkā nosakot reprezentatīvās cenas un sprūda apjomus;
b)
nosakot papildu ievedmuitas nodokļu līmeni saskaņā ar noteikumiem, kas izklāstīti starptautiskos nolīgumos, kuri noslēgti vai kurus provizoriski piemēro Savienība atbilstīgi LESD.
7. Komisija 1. punkta a) apakšpunktā minētās sprūda cenas publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
II apakšiedaļa
Olu albumīna un piena albumīna imports
6. pants
Olu albumīna un piena albumīna importa licences
1. Uz olu albumīna un piena albumīna importu ar mērķi laist tos brīvā apgrozībā var attiecināt prasību uzrādīt importa licenci, ja šāda licence nepieciešama attiecīgo tirgu pārvaldībai un jo īpaši minēto produktu tirdzniecības uzraudzībai.
2. Neskarot pasākumus, kas pieņemti saskaņā ar 14. pantu, 1. punktā minētās importa licences dalībvalstis izsniedz jebkuram pieteikuma iesniedzējam, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā, neatkarīgi no minētā pieteikuma iesniedzēja uzņēmējdarbības veikšanas vietas, ja vien akts, kas pieņemts saskaņā ar LESD 43. panta 2. punktu, neparedz citādi.
3. Šā panta 1. punktā minētās importa licences ir derīgas visā Savienībā.
4. Uz 1. punktā minēto importa licenču izsniegšanu un tādu preču laišanu brīvā apgrozībā, uz kurām šīs licences attiecas, var attiecināt prasības par attiecīgā produkta izcelsmi un pirmavotu un prasību uzrādīt trešās valsts vai personas izsniegtu dokumentu, kas inter alia apliecina produktu izcelsmi, pirmavotu, autentiskumu un kvalitātes pazīmes.
7. pants
Ar importa licencēm saistīts nodrošinājums
1. Uz 6. pantā minēto importa licenču izsniegšanu var attiecināt prasību iemaksāt nodrošinājumu, kas garantē, ka uzņēmums importēs produktus importa licences derīguma termiņā.
2. Ja produkti netiek importēti importa licences derīguma termiņā, iemaksāto nodrošinājumu pilnībā vai daļēji ietur.
3. Tomēr, ja produkti noteiktajā laikposmā nav importēti nepārvaramas varas dēļ vai šajā laikposmā neimportētais daudzums ir pielaides līmeņa robežās, nodrošinājumu neietur.
8. pants
Deleģētās pilnvaras
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 42. pantu pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz:
a)
noteikumiem par prasību uzrādīt importa licenci attiecināšanu uz olu albumīna un piena albumīna importu ar mērķi laist tos brīvā apgrozībā;
b)
noteikumiem par tiesībām un pienākumiem, kas izriet no importa licences, un tās tiesiskajām sekām;
c)
gadījumiem, kad attiecībā uz pienākumu importēt licencē minēto daudzumu ir piemērojams pielaides līmenis vai kad licencē ir jānorāda izcelsme;
d)
noteikumiem par to, ka attiecībā uz importa licences izsniegšanu vai noteikumiem par prasību tādu preču laišanu brīvā apgrozībā, uz kurām šī licence attiecas, uzrādīt trešās valsts vai personas izsniegtu dokumentu, kas inter alia apliecina produktu izcelsmi, pirmavotu, autentiskumu un kvalitātes pazīmes;
e)
noteikumiem par importa licences nodošanu vai šādas nodošanas ierobežojumiem;
f)
gadījumiem, kad importa licence nav jāuzrāda;
g)
noteikumiem par prasību attiecībā uz 6. pantā minētajām importa licencēm iemaksāt nodrošinājumu.
9. pants
Īstenošanas pilnvaras
Komisija vajadzības gadījumā pieņem īstenošanas aktus attiecībā uz:
a)
importa licences formātu un saturu;
b)
to, kā iesniedzami pieteikumi importa licenču saņemšanai un kā šīs licences izsniedzamas un izmantojamas;
c)
importa licences derīguma termiņu, iemaksājamo nodrošinājumu un tā summu, un procedūrām tā iemaksāšanai un;
d)
apliecinājumiem, kas vajadzīgi, lai pierādītu, ka ir izpildītas importa licenču izmantošanai noteiktās prasības;
e)
pielaides līmeni attiecībā uz pienākuma importēt licencē minēto daudzumu izpildi;
f)
aizstājēju importa licenču un importa licenču dublikātu izsniegšanu;
g)
importa licenču apstrādi dalībvalstīs un apmaiņu ar informāciju, kas vajadzīga sistēmas pārvaldībai, tostarp procedūrām, kas saistītas ar īpašu dalībvalstu savstarpēju administratīvu palīdzību.
Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 44. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
II IEDAĻA
Preferenciālās tirdzniecības režīms
I apakšiedaļa
Ievedmuitas nodokļu samazināšana
10. pants
Lauksaimniecības komponentu, ad valorem nodokļu un papildu nodokļu samazināšana un pakāpeniska atcelšana
1. Ja starptautiskā nolīgumā, ko saskaņā ar LESD noslēgusi vai provizoriski piemēro Savienība, ir:
a)
paredzēts ievedmuitas nodokļu samazinājums vai secīgi samazinājumi, kā rezultātā tiek pakāpeniski atcelti ievedmuitas nodokļi pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem, kā arī
b)
ir norādīti produkti, kuriem šos samazinājumus var piemērot, preču daudzumi, jebkuru kvotu vērtības, kam piemēro šādus samazinājumus, šādu daudzumu vai vērtību aprēķināšanas metode, vai faktori, kuri nosaka lauksaimniecības komponenta samazinājumu, papildu nodokļu cukuram un miltiem vai ad valorem nodokļu samazinājumu,
uz lauksaimniecības komponentu, papildu nodokļiem cukuram un miltiem vai procentuālajiem nodokļiem var attiecināt samazinājumu vai pakāpeniskus samazinājumus, kas noved pie atcelšanas, kā paredzēts attiecībā uz ievedmuitas nodokļiem pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem.
Piemērojot šo pantu, lauksaimniecības komponents var arī ietvert lauksaimniecības elementu, kā minēts Regulas (EEK) Nr. 2658/87 I pielikuma pirmās daļas I iedaļas B.1. punktā un kā paredzēts minētās regulas I pielikuma trešās daļas I iedaļas 1. pielikuma 2. tabulā.
2. Ja starptautiskā nolīgumā, ko saskaņā ar LESD noslēgusi vai provizoriski piemēro Savienība, ir paredzēts, ka lauksaimniecības komponenti attiecībā uz šīs regulas I pielikuma 2. tabulā iekļautajiem produktiem ir jāsamazina vai pakāpeniski jāatceļ, nodokli, kuru veido lauksaimniecības komponents, kas ir daļa no ad valorem nodokļa, aizstāj ar lauksaimniecības komponentu, kas nav ad valorem nodoklis.
11. pants
Daudzums, kas faktiski ir izmantots vai tiek uzskatīts par izmantotu
1. Lauksaimniecības komponentu vai cukura un miltu papildu nodokļu samazinājumu vai pakāpenisku atcelšanu atbilstīgi 10. panta 1. punktam nosaka, pamatojoties uz:
a)
to V pielikumā iekļauto lauksaimniecības produktu daudzumu, kas ir faktiski izmantoti vai tiek uzskatīti par izmantotiem pārstrādātā lauksaimniecības produkta ražošanā;
b)
nodokļiem, kas piemēroti a) apakšpunktā minētajiem lauksaimniecības produktiem un ko izmanto samazinātā lauksaimniecības komponenta vai cukura un miltu papildu nodokļu aprēķināšanai gadījumā, kad tiek piemērots konkrēts preferenciālās tirdzniecības režīms.
2. Lauksaimniecības produktus, kas uzskatāmi par izmantotiem pārstrādātā lauksaimniecības produkta ražošanā, izvēlas no lauksaimniecības produktiem, kuri izmantoti šā pārstrādātā lauksaimniecības produkta ražošanā, pamatojoties uz to nozīmīgumu starptautiskajā tirdzniecībā un to cenu līmeņa reprezentativitāti attiecībā uz visu to pārējo lauksaimniecības produktu cenu līmeņiem, kas izmantoti minētā pārstrādātā lauksaimniecības produkta ražošanā.
3. To lauksaimniecības produktu daudzumu, kas iekļauti V pielikumā un faktiski ir izmantoti, pārvērš līdzvērtīgos tādu konkrētu lauksaimniecības produktu daudzumos, kuri uzskatāmi par izmantotiem.
12. pants
Pilnvaru deleģēšana
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 42. pantu pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz:
a)
to V pielikumā iekļauto lauksaimniecības produktu saraksta izveidošanu, kuri jāuzskata par izmantotiem pārstrādāto lauksaimniecības produktu ražošanā, pamatojoties uz 11. panta 2. punktā izklāstītajiem atlases kritērijiem;
b)
regulas 11. panta 3. punktā paredzēto līdzvērtīgo daudzumu noteikšanu un to pārvēršanas noteikumu izstrādi;
c)
nepieciešamajiem elementiem samazinātā lauksaimniecības komponenta un samazināto papildu nodokļu cukuram un miltiem aprēķināšanai, un minētās aprēķināšanas metožu izveidošanai;
d)
nelielām summām, kurām piemērojamie samazinātie lauksaimniecības komponenti un cukura un miltu papildu nodokļi noteikti nulles vērtībā.
13. pants
Īstenošanas pilnvaras
1. Lai īstenotu starptautiskos nolīgumus, ko saskaņā ar LESD noslēgusi vai provizoriski piemēro Savienība, Komisija attiecīgā gadījumā pieņem īstenošanas aktus, ietverot pasākumus attiecībā uz ievedmuitas nodokļu aprēķināšanu pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem, uz kuriem attiecas samazinājums atbilstīgi šīs regulas 10. panta 1. un 2. punktam.
Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 44. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
2. Komisija vajadzības gadījumā pieņem īstenošanas aktus, ar ko nosaka:
a)
nemainīgus tādu 12. panta a) punktā minēto lauksaimniecības produktu daudzumus, kuri uzskatāmi par izmantotiem pārstrādātu lauksaimniecības produktu ražošanā;
b)
tādu 12. panta a) punktā minēto lauksaimniecības produktu daudzumus, kuri uzskatāmi par izmantotiem pārstrādātu lauksaimniecības produktu ražošanā, visos iespējamos šo pārstrādāto lauksaimniecības produktu sastāvos, kuriem nevar noteikt nemainīgus konkrēto lauksaimniecības produktu daudzumus atbilstīgi šā punkta a) apakšpunktam;
c)
prasības attiecībā uz dokumentāciju.
Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 44. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
3. Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, nepiemērojot 44. panta 2. vai 3. punktā minēto procedūru, var noteikt piemērojamā ievedmuitas nodokļa apjomu atbilstīgi tāda starptautiska nolīguma noteikumiem, kuru saskaņā ar LESD ir noslēgusi vai provizoriski piemēro Savienība, vai noteikumiem, kas pieņemti, ievērojot šā panta 1. punktu.
II apakšiedaļa
Tarifu kvotas un īpaša pieeja importam no trešām valstīm
14. pants
Tarifu kvotu atvēršana un pārvaldība
1. Tarifu kvotas pārstrādāto lauksaimniecības produktu importam un 1. panta otrajā daļā minēto lauksaimniecības produktu importam, to laišanu brīvā apgrozībā Savienībā, kā noteikts starptautiskos nolīgumos, kurus saskaņā ar LESD noslēgusi vai provizoriski piemēro Savienība, atver un pārvalda Komisija saskaņā ar 15. un 16. pantu.
2. Šīs regulas 1. punktā minētās tarifu kvotas pārvalda tā, lai izvairītos no jebkādas uzņēmumu diskriminācijas un pienācīgi ņemtu vērā Savienības tirgus piegādes prasības un vajadzību saglabāt šā tirgus līdzsvaru.
3. Šīs regulas 1. pantā minētās tarifu kvotas pārvalda, izmantojot kādu no turpmāk minētajām metodēm, citu piemērotu metodi vai jebkuru šo metožu apvienojumu:
a)
piešķiršanas metode, kuras pamatā ir pieteikumu iesniegšanas hronoloģiskā secība (“tiešsecības princips”);
b)
metode, kura paredz kvotu piešķiršanu proporcionāli pieteikumos pieprasītajiem daudzumiem (“vienlaicīgas pārbaudes metode”);
c)
piešķiršanas metode, kuras pamatā ir tradicionāli tirdzniecības modeļi (“metode “tradicionāls tirgus dalībnieks / jaunpienācējs” ”).
15. pants
Deleģētās pilnvaras
1. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 42. pantu pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz:
a)
nosacījumiem un atbilstības prasībām, kas uzņēmumam jāizpilda, lai iesniegtu pieteikumu tādas tarifu kvotas satvarā, kura noteikta starptautiskā nolīgumā, kā minēts 14. panta 1. punktā;
b)
noteikumiem par tiesību nodošanu uzņēmumu starpā un vajadzības gadījumā šādas nodošanas ierobežojumiem tādas tarifu kvotas pārvaldības satvarā, kas noteikta starptautiskā nolīgumā, kā minēts 14. panta 1. punktā;
c)
noteikumiem, kas paredz, ka dalība tarifu kvotā, kas noteikta starptautiskā nolīgumā, kā minēts 14. panta 1. punktā, ir iespējama, ja tiek uzrādīta importa licence un iemaksāts nodrošinājums;
d)
specifikācijām, prasībām vai ierobežojumiem, kas piemērojami tarifu kvotai, kura noteikta starptautiskā nolīgumā, kā minēts 14. panta 1. punktā.
2. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 42. pantu pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz noteikumiem, ar kuriem paredz, ka dalībvalstu kompetentajām iestādēm pēc pieprasījuma un pēc pienācīgām pārbaudēm ir jāizdod dokuments, kurš apliecina, ka ir izpildīti konkrēti nosacījumi attiecībā uz produktiem, kuriem, ja tos eksportē, var piemērot īpašu importa režīmu trešā valstī.
16. pants
Īstenošanas pilnvaras
1. Komisija pieņem īstenošanas aktus, ar kuriem nosaka:
a)
gada tarifu kvotas, vajadzības gadījumā tās attiecīgi sadalot pa gada laikposmiem, un izmantojamo pārvaldības metodi;
b)
procedūras tādu īpašo noteikumu piemērošanai, kas paredzēti starptautiskā nolīgumā vai tiesību aktā, ar ko pieņemts importa vai eksporta režīms, jo īpaši par noteikumiem attiecībā uz:
i)
garantijām, kas attiecas uz produkta īpašībām, pirmavotu un izcelsmi,
ii)
tā dokumenta atzīšanu, ko izmanto i) punktā minēto garantiju pārbaudīšanai,
iii)
eksportētājas valsts izdota dokumenta uzrādīšanu,
iv)
produktu galamērķi un izmantošanu;
c)
tādu importa licenču derīguma termiņu, kuras jāuzrāda saskaņā ar 15. panta 1. punkta c) apakšpunktu;
d)
procedūras nodrošinājuma iemaksāšanai saskaņā ar 15. panta 1. punkta c) apakšpunktu un tā summu;
e)
tādu importa licenču izmantošanu, kuras jāuzrāda saskaņā ar 15. panta 1. punkta c) apakšpunktu, un vajadzības gadījumā īpašus pasākumus, jo īpaši attiecībā uz nosacījumiem, kas jāievēro, iesniedzot importa pieteikumus un piešķirot atļauju tarifu kvotas satvarā;
f)
prasības attiecībā uz dokumentāciju;
g)
vajadzīgos pasākumus saistībā ar 15. panta 2. punktā minētā dokumenta saturu, formu, izdošanu un izmantošanu.
Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 44. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
2. Komisija pieņem īstenošanas aktus, nepiemērojot 44. panta 2. vai 3. punktā minēto procedūru:
a)
tā procesa pārvaldīšanai, ar ko nodrošina, ka netiek pārsniegti tarifu kvotas satvarā pieejamie daudzumi, jo īpaši katram pieteikumam nosakot nemainīgu piešķīruma koeficientu, kad ir sasniegti pieejamie daudzumi, noraidot vēl neizskatītos pieteikumus un nepieciešamības gadījumā apturot pieteikumu iesniegšanu;
b)
neizmantoto tarifu kvotas daudzumu pārdalīšanai.
III IEDAĻA
Aizsardzības pasākumi
17. pants
Aizsardzības pasākumi
1. Komisija, ievērojot šā panta 3. punktu, pieņem īstenošanas aktus, kas satur aizsardzības pasākumus pret pārstrādātu lauksaimniecības produktu importu Savienībā. Lai nodrošinātu kopējās tirdzniecības politikas vienotību, minētie īstenošanas akti ir atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 260/2009 un Regulai (EK) Nr. 625/2009. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 44. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
2. Ja vien saskaņā ar jebkuru citu Eiropas Parlamenta un Padomes tiesību aktu vai jebkuru citu Padomes tiesību aktu nav paredzēts citādi, Komisija, ievērojot šā panta 3. punktu, pieņem īstenošanas aktus, kas satur tādus aizsardzības pasākumus pret pārstrādātu lauksaimniecības produktu importu Savienībā, kas paredzēti starptautiskos nolīgumos, kurus saskaņā ar LESD noslēgusi vai provizoriski piemēro Savienība. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 44. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru
3. Komisija pēc kādas dalībvalsts lūguma vai pēc savas iniciatīvas var veikt 1. un 2. punktā minētos pasākumus.
Ja Komisija saņem šādu lūgumu no dalībvalsts pieņemt 1. vai 2. punktā vai abos punktos minētos īstenošanas aktus, tā pieņem īstenošanas aktus, kas satur tās attiecīgo lēmumu, piecu darba dienu laikā pēc lūguma saņemšanas. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 44. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
4. Tādu pienācīgi pamatotu un nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ, kas ir saistīti ar šā panta 1. un 2. punktā minētajiem aizsardzības pasākumiem, Komisija saskaņā ar 44. panta 3. punktā minēto procedūru pieņem nekavējoties piemērojamus īstenošanas aktus.
5. Ja Komisija atceļ vai groza aizsardzības pasākumus, kas pieņemti, ievērojot šā panta 1. līdz 4. punktu,, tā šajā nolūkā pieņem īstenošanas aktus. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 44. panta 2. punktu, izņemot, ja ir pienācīgi pamatoti un nenovēršama steidzamība, jo tādā gadījumā īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 44. panta 3. punktu.
IV IEDAĻA
Ievešana pārstrādei
I apakšiedaļa
Ievešana pārstrādei bez ekonomisko nosacījumu izpētes
18. pants
Lauksaimniecības produktu ievešana pārstrādei bez ekonomisko nosacījumu izpētes
1. Ja I pielikumā neiekļautās preces iegūst no lauksaimniecības produktiem, kas uzskaitīti šīs regulas III pielikumā un kas ievesti pārstrādei, uzskata, ka Regulas (EEK) Nr. 2913/92 117. panta c) punktā minētie ekonomiskie nosacījumi ir izpildīti, ja tiek uzrādīta atļauja procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai šiem lauksaimniecības produktiem.
2. Atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai izsniedz I pielikumā neiekļauto preču ražošanā izmantotiem lauksaimniecības produktiem, nepārsniedzot Komisijas noteiktos daudzumus.
Minētos daudzumus nosaka, līdzsvarojot, no vienas puses, I pielikumā neiekļauto preču eksporta kompensācijām noteiktos obligātos budžeta ierobežojumus un, no otras puses, paredzamās izdevumu vajadzības attiecībā uz eksporta kompensācijām I pielikumā neiekļautajām precēm, un jo īpaši ņemot vērā:
a)
attiecīgo I pielikumā neiekļauto preču eksporta apjoma aplēses;
b)
vajadzības gadījumā - attiecīgo pamatproduktu situāciju Savienības tirgū un pasaules tirgū;
c)
ekonomiskos un reglamentējošos faktorus.
Šos daudzumus regulāri pārskata, ņemot vērā ekonomisko un reglamentējošo faktoru izmaiņas.
3. Šā panta 1. punktā minētās atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai dalībvalstis izsniedz jebkurai personai, kas iesniegusi pieteikumu atļaujas saņemšanai, neatkarīgi no minētā pieteikuma iesniedzēja uzņēmējdarbības veikšanas vietas.
Atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai ir derīgas visā Savienībā.
19. pants
Deleģētās pilnvaras
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 42. pantu pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz:
a)
to lauksaimniecības produktu sarakstu, ko izmanto tādu I pielikumā neiekļauto preču ražošanā, par kurām var izsniegt atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai;
b)
tiesībām, kas izriet no atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai, un šādas atļaujas tiesiskajām sekām;
c)
tādu tiesību nodošanu uzņēmumu starpā, kas izriet no atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai;
d)
noteikumiem, kas nepieciešami, lai procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai izsniegto atļauju sistēma attiecībā uz atļaujas autentiskumu, tās nodošanu vai tās nodošanas ierobežojumiem būtu uzticama un efektīva.
20. pants
Īstenošanas pilnvaras
1. Komisija vajadzības gadījumā pieņem īstenošanas aktus attiecībā uz:
a)
tādu lauksaimniecības produktu daudzuma noteikšanu, ievērojot 18. panta 2. punktu, par kuriem var izsniegt atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai;
b)
tādu pieteikumu formātu un saturu, kurus iesniedz, lai saņemtu atļauju procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai;
c)
atļauju procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai formātu, saturu un derīguma termiņu;
d)
nepieciešamos dokumentus un procedūru, kas jāpiemēro, iesniedzot pieteikumus un izsniedzot atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai;
e)
dalībvalstu īstenoto pārvaldību attiecībā uz atļaujām procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai;
f)
procedūrām, kas saistītas ar dalībvalstu savstarpējo administratīvo palīdzību.
Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 44. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
2. Ja atļauja tiek pieprasīta produktu daudzumam, kas pārsniedz saskaņā ar šā panta 1. punkta a) apakšpunktu noteikto daudzumu, Komisija pieņem īstenošanas aktus, nepiemērojot 44. panta 2. vai 3. punktā minēto procedūru, attiecīgajiem produktiem var ierobežot daudzumus, par kuriem atļauts izsniegt atļaujas procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai, noraidīt daudzumu, par kuru tiek pieprasīta atļauja procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai, un apturēt tādu pieteikumu iesniegšanu, kuros prasīta atļauja procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai.
II apakšiedaļa
Ievešanas pārstrādei režīma apturēšana
21. pants
Procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanas apturēšana olu albumīnam un piena albumīnam
1. Ja procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošana traucē vai varētu traucēt Savienības tirgus darbību, Komisija pēc kādas dalībvalsts lūguma vai pēc savas iniciatīvas, var pieņemt īstenošanas aktus, var pilnībā vai daļēji apturēt procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanu olu albumīnam un piena albumīnam. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 44. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
Ja Komisija saņem no dalībvalsts lūgumu pieņemt pirmajā daļā minētos īstenošanas aktus, tā piecu darba dienu laikā pēc lūguma saņemšanas pieņem īstenošanas aktus, kas satur tās lēmumu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 44. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
2. Pienācīgi pamatotu un nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ Komisija attiecībā uz 1. punktā paredzēto apturēšanu pieņem nekavējoties piemērojamus īstenošanas aktus saskaņā ar 44. panta 3. punktā minēto procedūru.
III NODAĻA
EKSPORTS
I IEDAĻA
Eksporta kompensācijas
22. pants
Preces un produkti, par kuriem var piešķirt kompensāciju
1. Ja tiek eksportētas I pielikumā neiekļautās preces, par Regulas (ES) Nr. 1308/2013 196. panta 1. punkta a) apakšpunkta i), ii), iii), v) un vii) punktā uzskaitītajiem lauksaimniecības produktiem, kas izmantoti minēto I pielikumā neiekļauto preču ražošanā, var saņemt eksporta kompensācijas, ievērojot minētās regulas 196. pantu, kā noteikts šīs regulas II pielikumā, un piemēro Regulas (ES) Nr. 1308/2013 196. panta 1. punkta b) apakšpunktu, 2. punktu un 3. punktu.
2. Šā panta 1. punktā minētās eksporta kompensācijas nepiešķir par:
a)
importētām I pielikumā neiekļautajām precēm, kas uzskatāmas par laistām brīvā apgrozībā saskaņā ar LESD 29. pantu un ir atkārtoti eksportētas;
b)
importētām I pielikumā neiekļautajām precēm, kas uzskatāmas par laistām brīvā apgrozībā saskaņā ar LESD 29. pantu un ir eksportētas pēc pārstrādes vai ietvertas citās I pielikumā neiekļautajās precēs;
c)
importētiem graudaugiem, rīsiem, pienu un piena produktiem vai olām, kas uzskatāmi par laistiem brīvā apgrozībā saskaņā ar LESD 29. pantu un ir eksportēti pēc pārstrādes vai ietverti I pielikumā neiekļautās precēs.
23. pants
Eksporta kompensāciju noteikšana
1. Šīs regulas 22. pantā minētās eksporta kompensācijas nosaka dalībvalstu kompetentās iestādes, pamatojoties uz eksportēto preču sastāvu un eksporta kompensāciju likmēm, kuras noteiktas katram eksportēto preču sastāvā esošajam pamatproduktam.
2. Lai noteiktu eksporta kompensācijas Regulas (ES) Nr. 1308/2013 196. panta 1. punkta a) apakšpunkta i), ii), iii), v) un vii) punktā uzskaitītos lauksaimniecības produktus, kas nav iekļauti šīs regulas III pielikumā, pielīdzina pamatproduktiem vai produktiem, kas iegūti no pamatproduktu pārstrādes.
24. pants
Horizontālie noteikumi un eksporta kompensāciju likmes
1. Uz I pielikumā neiekļautajām precēm attiecas Regulas (ES) Nr. 1308/2013 199. panta 3. punktā paredzētie horizontālie noteikumi par eksporta kompensāciju piešķiršanu lauksaimniecības produktiem.
2. Lai noteiktu eksporta kompensāciju likmes pamatproduktiem, veic pasākumus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 198. pantu un Regulas (ES) Nr. 1370/2013 13. pantu.
3. Lai aprēķinātu eksporta kompensācijas, lauksaimniecības produktus, kas ir uzskaitīti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 196. panta 1. punkta a) apakšpunkta i), ii), iii), v) un vii) punktā un nav iekļauti šīs regulas III pielikumā, un ir iegūti no pamatproduktiem vai pielīdzināti tiem, vai produktus, kas iegūti no pamatproduktu pārstrādes saskaņā ar 23. panta 2. punktu, uzskata par pamatproduktiem.
25. pants
Sertifikāti konkrētu I pielikumā neiekļauto preču eksportam uz konkrētiem galamērķiem
Ja tas ir paredzēts starptautiskā nolīgumā, ko Savienība noslēgusi vai provizoriski piemēro saskaņā ar LESD, attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes pēc attiecīgās personas lūguma izdod sertifikātu, kurā noteikts, vai ir izmaksātas eksporta kompensācijas par konkrētām I pielikumā neiekļautajām precēm, ko eksportē uz konkrētiem galamērķiem.
26. pants
Pilnvaru deleģēšana
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 42. pantu pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz:
a)
noteikumiem par eksportējamo I pielikumā neiekļauto preču un to ražošanā izmantoto lauksaimniecības produktu īpašībām;
b)
noteikumiem par to eksporta kompensāciju noteikšanu lauksaimniecības produktiem, kas eksportēti pēc tam, kad tie pārstrādāti I pielikumā neiekļautajās precēs;
c)
noteikumiem par apliecinājumu, ar ko jāpierada eksportēto I pielikumā neiekļauto preču sastāvu;
d)
noteikumiem, ar kuriem pieprasa deklarāciju par konkrētu importētu lauksaimniecības produktu izmantošanu;
e)
noteikumiem par lauksaimniecības produktu, kas ir uzskaitīti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 196. panta 1. punkta a) apakšpunkta i), ii), iii), v) un vii) punktā un nav iekļauti šīs regulas III pielikumā, pielīdzināšanu pamatproduktiem un par katra pamatprodukta references daudzuma noteikšanu;
f)
horizontālo noteikumu par lauksaimniecības produktu eksporta kompensācijām, kas pieņemti atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 1308/2013 202. pantam, piemērošanu I pielikumā neiekļautajām precēm.
27. pants
Īstenošanas pilnvaras
Komisija vajadzības gadījumā pieņem īstenošanas aktus attiecībā uz:
a)
kompensācijas likmes piemērošanu, ja, aprēķinot eksporta kompensācijas, ir jāņem vērā šā panta c) punktā minēto produktu un I pielikumā neiekļauto preču komponentu īpašības,
b)
eksporta kompensācijas aprēķināšanu:
i)
pamatproduktiem,
ii)
produktiem, kas iegūti, pārstrādājot pamatproduktus,
iii)
produktiem, kas pielīdzināti i) vai ii) punktā minētajiem produktiem;
c)
šā panta b) punkta ii) un iii) apakšpunktā minēto, Regulas (ES) Nr. 1308/2013 196. panta 1. punkta a) apakšpunkta i), ii), iii), v) un vii) punktā uzskaitīto un šīs regulas III pielikumā neiekļauto lauksaimniecības produktu pielīdzināšanu pamatproduktiem;
d)
tādu references daudzumu noteikšanu katram pamatproduktam, kas izmantojams par pamatu eksporta kompensāciju noteikšanai, pamatojoties uz eksportēto preču ražošanā faktiski izmantoto produkta daudzumu vai nosakot fiksētu daudzumu, kā izklāstīts II pielikumā;
e)
pieteikumu 25. pantā minēto sertifikātu saņemšanai, šo sertifikātu izsniegšanu un pārvaldīšanu;
f)
rīcību gadījumos, kad ražošanas procesā vai blakusproduktu pārstrādes laikā zūd produkti vai samazinās to daudzums;
g)
procedūrām, kuras ir saistītas ar eksportētu I pielikumā neiekļauto preču sastāva paziņošanu un apliecināšanu, kas ir jāpierada, un kuras nepieciešamas eksporta kompensāciju sistēmas ieviešanai;
h)
vienkāršotu apliecinājumu, ar ko jāpierada preču nonākšanu galamērķī, ja kompensācijas tiek diferencētas pēc galamērķa;
i)
I pielikumā neiekļauto preču importa kompensācijām piemērotu horizontālos noteikumus par lauksaimniecības produktu eksporta kompensācijām, kas pieņemti atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 1308/2013 203. pantam;
Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 44. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
II IEDAĻA
Kompensācijas sertifikāti
28. pants
Kompensācijas sertifikāti
1. Eksporta kompensācijas par lauksaimniecības produktiem, kas ietverti I pielikumā neiekļautajās precēs, piešķir tad, ja ir iesniegts pieteikums eksporta kompensāciju saņemšanai un ir uzrādīts eksporta brīdī derīgs kompensācijas sertifikāts.
Mazos eksportētājus, tostarp kompensācijas sertifikāta turētājus, kas piesakās nelielu eksporta kompensācijas summu saņemšanai, kuras ir pārāk nelielas, lai uz tām attiecinātu kompensācijas sertifikātus un kuras atbilst noteiktajiem budžeta ierobežojumiem, atbrīvo no pienākuma uzrādīt kompensācijas sertifikātu. Minētie atbrīvojumi nepārsniedz kopējo mazajiem eksportētājiem atvēlēto summu.
2. Dalībvalsts izsniedz kompensācijas sertifikātu jebkurai personai, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā un kas iesniegusi pieteikumu kompensācijas sertifikāta saņemšanai, neatkarīgi vietas, kur tā veic uzņēmējdarbību. Kompensācijas sertifikāti ir derīgi visā Savienībā.
29. pants
Piemērojamās kompensācijas likmes
1. Piemēro kompensācijas likmi, kas ir spēkā dienā, kad muitas iestādes pieņem eksporta deklarāciju par I pielikumā neiekļautajām precēm, ja vien saskaņā ar 2. punktu nav iesniegts pieteikums kompensācijas likmes iepriekšējai noteikšanai.
2. Pieteikumu kompensācijas likmes iepriekšējai noteikšanai var iesniegt vienlaicīgi ar pieteikumu kompensācijas sertifikāta saņemšanai vai dienā, kad tiek izsniegts kompensācijas sertifikāts, vai jebkurā brīdī pēc šīs dienas un pirms kompensācijas sertifikāta derīguma termiņa beigām.
3. Kompensācijas likmi nosaka iepriekš un piemēro tādā līmenī, kāds ir spēkā dienā, kad iesniegts pieteikums likmes iepriekšējai noteikšanai. Likmes, kas noteiktas iepriekš, no minētās dienas piemēro visām kompensāciju likmēm, uz kurām attiecas kompensācijas sertifikāts.
4. Eksporta kompensācijas par I pielikumā neiekļautajām precēm piešķir, pamatojoties uz:
a)
kompensācijas likmēm, kas jāpiemēro saskaņā ar 1. punktu un kas attiecas uz šajās I pielikumā neiekļautajās precēs ietvertajiem pamatproduktiem, ja kompensācijas likmes nav noteiktas iepriekš, vai
b)
kompensācijas likmēm, kas noteiktas iepriekš saskaņā ar 3. punktu un kas attiecas uz šajās I pielikumā neiekļautajās precēs ietvertajiem pamatproduktiem.
30. pants
Nodrošinājums attiecībā uz kompensācijas sertifikātiem
1. Kompensācijas sertifikātus izsniedz, ja ir iemaksāts nodrošinājums, kas garantē, ka uzņēmums attiecīgās dalībvalsts kompetentajām iestādēm iesniegs pieteikumu eksporta kompensācijas saņemšanai par kompensācijas sertifikāta derīguma termiņā veiktu I pielikumā neiekļauto preču eksportu.
2. Ja par kompensācijas sertifikāta derīguma termiņā veikto eksportu kompensācija nav pieprasīta vai ir pieprasīta tikai daļēji, iemaksāto nodrošinājumu pilnībā vai daļēji ietur.
Neatkarīgi no pirmās daļas nodrošinājumu neietur:
a)
ja tas, ka preces nav eksportētas vai ir eksportētas tikai daļēji vai kompensācijas sertifikāts nav pieprasīts vai ir pieprasīts tikai daļēji, ir noticis nepārvaramas varas dēļ
b)
ja nepieprasītā kompensācijas summa par eksportu ir pielaides līmeņa robežās.
31. pants
Pilnvaru deleģēšana
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 42. pantu pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz:
a)
noteikumiem par tiesībām un pienākumiem, kas izriet no kompensācijas sertifikāta, ietverot nodrošinājumu, ka eksporta kompensācijas tiks samaksātas, ja izpildīti visi nosacījumi, un pienākumu pieteikties eksporta kompensācijām par tādiem lauksaimniecības produktiem, kuri eksportēti pēc tam, kad tie pārstrādāti I pielikumā neiekļautās precēs;
b)
noteikumiem attiecībā uz kompensācijas sertifikāta nodošanu, vai šādas nodošanas ierobežojumiem;
c)
gadījumiem un apstākļiem, kad kompensācijas sertifikātu saskaņā ar 28. panta 1. punktu nav jāuzrāda, ņemot vērā darbības mērķi, attiecīgās summas un kopējo summu, ko var piešķirt mazajiem eksportētājiem;
d)
gadījumiem un apstākļiem, kad, atkāpjoties no 30. panta, nav jāiemaksā nodrošinājums;
e)
noteikumiem par šīs regulas 30. panta 2. punkta otrās daļas b) apakšpunktu minēto pielaides līmeni, ņemot vērā nepieciešamību ievērot budžeta ierobežojumus;
32. pants
Īstenošanas pilnvaras
1. Komisija vajadzības gadījumā pieņem īstenošanas aktus attiecībā uz:
a)
pieteikuma iesniegšanu kompensācijas sertifikāta saņemšanai, tā formātu un saturu;
b)
kompensācijas sertifikāta formātu, saturu un derīguma termiņu;
c)
procedūru, kas jāpiemēro, iesniedzot pieteikumus kompensācijas sertifikātu saņemšanai, kā arī procedūru kompensācijas sertifikātu izsniegšanai un izmantošanai;
d)
procedūru attiecībā uz iemaksājamo nodrošinājumu un tā apjomu;
e)
šīs regulas 31. panta 2. punkta otrās daļas b) apakšpunktā minēto pielaides līmeni, ņemot vērā nepieciešamību ievērot budžeta ierobežojumus;
f)
līdzekļiem, ar kuriem var pierādīt, ka ir izpildīti no kompensācijas sertifikātiem izrietošie pienākumi;
g)
kompensācijas sertifikātu apstrādi dalībvalstīs un apmaiņu ar informāciju, kas vajadzīga sistēmas pārvaldībai, tostarp procedūrām, kas saistītas ar īpašu dalībvalstu savstarpēju administratīvu palīdzību;
h)
mazajiem eksportētājiem atvēlētās kopējās summas noteikšanu un atsevišķas robežvērtības paredzēšanu attiecībā uz atbrīvojumu no kompensācijas sertifikāta uzrādīšanas saskaņā ar 28. panta 1. punkta otro daļu;
i)
aizstājēju kompensācijas sertifikātu un kompensācijas sertifikātu dublikāta izsniegšanu.
Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 44. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
2. Ja kompensācija tiek pieprasīta par summu, kas pārsniedz pieejamo summu, kura noteikta, pamatojoties uz saistībām, ko nosaka saskaņā ar LESD noslēgtie starptautiskie nolīgumi, Komisija ar īstenošanas aktiem, kas pieņemti, nepiemērojot 44. panta 2. vai 3. punktā minēto procedūru, var ierobežot summas, par kurām atļauts izsniegt kompensācijas sertifikātus, noraidīt summas, kuras norādītas pieteikumos kompensācijas sertifikātu saņemšanai, un apturēt pieteikumu iesniegšanu kompensācijas sertifikātu saņemšanai.
III IEDAĻA
Citi ar eksportu saistīti pasākumi
33. pants
Citi ar eksportu saistīti pasākumi
1. Ja saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1308/2013 ir pieņemti pasākumi (nodevu vai maksu veidā) attiecībā uz kāda III pielikumā iekļautā lauksaimniecības produkta eksportu un ja šo pasākumu mērķa sasniegšanu var kavēt tādu I pielikumā neiekļautu preču eksports, kurās ir augsts attiecīgā lauksaimniecības produkta saturs, Komisija ir pilnvarota saskaņā ar šīs Regulas 42. pantu pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz līdzvērtīgiem pasākumiem, kas veicami saistībā ar šīm I pielikumā neiekļautajām precēm, ar noteikumu, ka minētie deleģētie akti ievēro jebkādas saistības, kuras izriet no starptautiskiem nolīgumiem, kas noslēgti saskaņā ar LESD. Minētos deleģētos aktus pieņem tikai tad, ja pastāvošie pasākumi, kas ir pieejami saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1308/2013, izrādās nepietiekami.
Ja šā punkta pirmajā daļā minētajos gadījumos tas nepieciešams nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ, uz deleģētajiem aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo punktu, attiecas 43. pantā paredzētā procedūra.
Minētie nenovēršamie steidzamie iemesli var ietvert vajadzību rīkoties nekavējoties, lai risinātu vai novērstu tirgus traucējumu, ja tirgus traucējumu draudi parādās tik strauji vai negaidīti, ka ir vajadzīga tūlītēja rīcība, lai efektīvi un iedarbīgi atrisinātu situāciju, vai arī ja ar tūlītēju rīcību varētu novērst, ka šādi tirgus traucējumu draudi īstenojas, turpinās vai izvēršas par smagāku vai ilgstošu traucējumu, vai arī ja vilcināšanās tūlītēji rīkoties radītu traucējuma rašanās vai saasināšanās draudus vai radītu situāciju, ka vēlāk apdraudējuma vai traucējuma novēršanai būtu vajadzīgi plašāki pasākumi, vai arī kaitētu ražošanai vai tirgus apstākļiem.
2. Komisija vajadzības gadījumā pieņem īstenošanas aktus, pieņem procedūras un tehniskos kritērijus 1. punkta piemērošanai.
Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 44. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
IV NODAĻA
PASĀKUMI, KO PIEMĒRO GAN IMPORTAM, GAN EKSPORTAM
34. pants
Tiešā kompensēšana preferenciālās tirdzniecības režīmā
1. Ja tas ir paredzēts starptautiskā nolīgumā, ko saskaņā ar LESD noslēgusi vai provizoriski piemēro Savienība, lauksaimniecības produktiem piemērojamo ievedmuitas nodokli var aizstāt ar summu, kas noteikta, pamatojoties uz lauksaimniecības produktu cenu atšķirībām Savienībā un attiecīgajā valstī vai reģionā, vai ar summu, kas kompensē kopīgi noteiktu cenu attiecīgajai valstij vai reģionam.
Tādā gadījumā summas, kas jāmaksā par eksportu uz attiecīgo valsti vai reģionu, nosaka kopīgi un ar tādu pašu pamatojumu, ko piemēro, nosakot ievedmuitas nodokļa lauksaimniecības komponentu saskaņā ar nolīgumā paredzētajiem nosacījumiem.
2. Komisija vajadzības gadījumā pieņem īstenošanas aktus,:
a)
1. punktā minēto piemērojamo nodokli un saistītās summas, kas jāmaksā par eksportu uz attiecīgo valsti vai reģionu, noteikšanai;
b)
nodrošināšanai, lai pārstrādātie lauksaimniecības produkti, kas deklarēti eksportam preferenciālās tirdzniecības režīmā, netiktu faktiski eksportēti nepreferenciālas tirdzniecības režīmā vai otrādi.
Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 44. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
35. pants
Analīzes metodes
1. Lai īstenotu šajā regulā paredzēto tirdzniecības režīmu, un ja tas vajadzīgs saistībā ar pārstrādātajiem lauksaimniecības produktiem vai I pielikumā neiekļautajām precēm, šo produktu un preču īpašības un sastāvu nosaka, analizējot to sastāvdaļas.
2. Komisija vajadzības gadījumā pieņem īstenošanas aktus saistībā ar 1. punktā minētajiem produktiem un precēm attiecībā uz:
a)
kvalitatīvās un kvantitatīvās analīzes metodēm;
b)
tehniskajiem noteikumiem, kas nepieciešami to identificēšanai;
c)
procedūrām, ko piemēro to KN klasifikācijas nolūkos.
Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 44. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
36. pants
Šīs regulas pielāgošana
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 42. pantu pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz:
a)
šīs regulas I līdz V pielikuma pielāgošanu starptautiskajiem nolīgumiem, ko saskaņā ar LESD noslēgusi vai provizoriski piemēro Savienība, tostarp pārstrādātu lauksaimniecības produktu un I pielikumā neiekļauto preču dzēšanu un jaunu pārstrādātu lauksaimniecības produktu un I pielikumā neiekļauto preču pievienošanu;
b)
šīs regulas 2. panta j) līdz l) punkta, 25. panta un I līdz V pielikuma pielāgošanu Regulas (EEK) Nr. 2658/87 I pielikuma grozījumiem.
37. pants
Informācijas apmaiņa
1. Ja tas nepieciešams šīs regulas īstenošanai, dalībvalstis sniedz Komisijai pēc tās pieprasījuma informāciju par:
a)
pārstrādātu lauksaimniecības produktu importu;
b)
I pielikumā neiekļauto preču eksportu;
c)
pieteikumiem, lai saņemtu atļauju procedūras “ievešana pārstrādei” piemērošanai, un šādu atļauju izsniegšanu un izmantošanu attiecībā uz 18. pantā minētajiem lauksaimniecības produktiem;
d)
pieteikumiem 28. panta 1. punktā minēto kompensācijas sertifikātu saņemšanai un šo sertifikātu izsniegšanu un izmantošanu;
e)
eksporta kompensāciju maksājumiem un atlīdzinājumiem par 22. panta 1. punktā minētajām I pielikumā neiekļautajām precēm;
f)
pieņemtajiem administratīvajiem īstenošanas pasākumiem;
g)
citu attiecīgu informāciju.
Ja pieteikums eksporta kompensācijas saņemšanai ir iesniegts citā dalībvalstī, nevis tajā, kur attiecīgās I pielikumā neiekļautās preces ražotas, informāciju par e) apakšpunktā minēto I pielikumā neiekļauto preču ražošanu un sastāvu paziņo šai citai dalībvalstij pēc tās pieprasījuma.
2. Komisija informāciju, kas tai iesniegta saskaņā ar 1. punkta a) līdz g) apakšpunktu, var nosūtīt visām dalībvalstīm.
3. Lai nodrošinātu informācijas sistēmu integritāti un pārsūtīto dokumentu un ar tiem saistīto datu autentiskumu un salasāmību, Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 42. pantu pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem nosaka:
a)
saskaņā ar 1. punktu paziņojamās informācijas būtību un veidu;
b)
apstrādājamo datu kategorijas un maksimālos saglabāšanas termiņus un apstrādes mērķi, jo īpaši, ja šos datus publicē un nosūta trešām valstīm;
c)
piekļuves tiesības informācijai vai informācijas sistēmām, ko sniedz, pienācīgi ievērojot dienesta noslēpumus un konfidencialitāti;
d)
informācijas publiskošanas nosacījumus.
4. Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, kas nepieciešami šā panta piemērošanai, attiecībā uz:
a)
paziņošanas metodēm;
b)
par paziņojamās informācijas detaļām;
c)
paziņojamās informācijas pārvaldības kārtību, kā arī noteikumus par paziņojumu saturu, formu, sniegšanas laiku, biežumu, un termiņiem;
d)
kārtību, kādā informāciju un dokumentus nosūta vai dara pieejamus dalībvalstīm, Eiropas Parlamentam, Padomei, starptautiskām organizācijām, trešo valstu kompetentajām iestādēm vai sabiedrībai, vienlaikus garantējot personas datu aizsardzību un uzņēmumu likumīgās intereses savu darījumdarbības noslēpumu aizsargāšanā.
Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 44. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
38. pants
Personas datu apstrāde un aizsardzība
1. Dalībvalstis un Komisija vāc personas datus 37. panta 1. punktā izklāstītajos nolūkos un neapstrādā šos datus veidā, kas neatbilst minētajiem nolūkiem.
2. Ja personas datus apstrādā 37. panta 1. punktā minētajos nolūkos, šos datus padara anonīmus un apstrādā tikai apkopotā veidā.
3. Personas datus apstrādā saskaņā ar Direktīvā 95/46/EK un Regulā (EK) Nr. 45/2001 izklāstītajiem noteikumiem. Konkrēti, šādus datus glabā tikai tādā veidā, kas nedod iespēju identificēt datu subjektus ilgāk, nekā ir nepieciešams tiem mērķiem, kuriem tie tika apkopoti vai kuriem tiek veikta to turpmāka apstrāde, ņemot vērā minimālos saglabāšanas termiņus, kas noteikti piemērojamajos valsts un Savienības tiesību aktos.
4. Dalībvalstis informē datu subjektus, ka to personas datus var apstrādāt valsts un Savienības struktūrās atbilstīgi 1. punktam un ka šajā ziņā datu subjektiem ir tiesības, kas izklāstītas datu aizsardzības noteikumos, attiecīgi Direktīvā 95/46/EK un Regulā (EK) Nr. 45/2001.
39. pants
Nelielas summas
Komisija saskaņā ar 42. pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz minimālajām robežvērtībām, kuras nesasniedzot, dalībvalstis drīkst atturēties no tādu summu piemērošanas, kas jāiekasē vai jāpiešķir saskaņā ar 3., 5., 10., 22. un 34. pantu. Minimālo robežvērtību nosaka tādā apjomā, kuru nesasniedzot, ar attiecīgo summu piemērošanu saistītās administratīvās izmaksas būtu neproporcionālas summām, kas jāiekasē vai jāpiešķir.
40. pants
Nodrošinājums, pārbaudes, verifikācija, kontrole un sankcijas
1. Attiecīgā gadījumā pārstrādātu lauksaimniecības produktu importa licencēm un šādiem produktiem piemērotajām tarifu kvotām, kā arī eksporta kompensācijām par I pielikumā neiekļautajām precēm un attiecīgajiem kompensācijas sertifikātiem mutatis mutandis piemēro horizontālos noteikumus par nodrošinājumu, pārbaudēm, verifikāciju, kontroli, piemērojamām sankcijām un euro izmantošanu, kas paredzēti Regulas (ES) Nr. 1306/2013 58. līdz 66. pantā, 79. līdz 88. pantā un 105. līdz 108. pantā un tiesību aktos, kuri pieņemti, pamatojoties uz minēto regulu.
2. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 42. pantu pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz noteikumiem, ar kuriem šīs regulas īstenošanas nolūkā attiecīgi pielāgo noteikumus, kas pieņemti, pamatojoties uz šā panta 1. punktā minētajiem pantiem.
3. Komisija vajadzības gadījumā pieņem īstenošanas aktus attiecībā uz to noteikumu piemērošanu, kas pieņemti, pamatojoties uz šā panta 1. punktā minētajiem pantiem, šīs regulas īstenošanas nolūkā. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 44. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
41. pants
Starptautiskās saistības un piemērojamie standarti
Komisija, pieņemot deleģētos aktus un īstenošanas aktus, ņem vērā Savienības starptautiskās saistības un piemērojamos Savienības sociālos, vides un dzīvnieku labturības standartus, nepieciešamību uzraudzīt tirdzniecības un tirgus izmaiņas, vajadzību pēc drošas tirgus pārvaldības un nepieciešamību samazināt administratīvo slogu.
V NODAĻA
PILNVARU DELEĢĒŠANA UN KOMITEJU PROCEDŪRA
42. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 8., 12., 15., 19., 26., 31. pantā, 33. panta 1. punktā, 36. pantā, 37. panta 3. punktā, 39. pantā un 40. panta 2. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz septiņiem gadiem no šīs regulas spēkā stāšanās dienas. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms septiņu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta par tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 8., 12., 15., 19., 26., 31. pantā, 33. panta 1. punktā, 36. pantā, 37. panta 3. punktā, 39. pantā un 40. panta 2. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 8., 12., 15., 19., 26., 31. pantu, 33. panta 1. punktu, 36. pantu, 37. panta 3. punktu, 39. pantu un 40. panta 2. punktu pieņemts deleģētais stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
43. pants
Steidzamības procedūra
1. Deleģētais akts, kas pieņemts saskaņā ar šo pantu, stājas spēkā nekavējoties, un to piemēro, kamēr nav izteikti nekādi iebildumi atbilstīgi 2. punktam. Paziņojot deleģētu aktu Eiropas Parlamentam un Padomei, izklāsta iemeslus, kādēļ izmantoto steidzamības procedūru.
2. Eiropas Parlaments vai Padome var izteikt iebildumus pret deleģēto aktu, kas pieņemts atbilstīgi šim pantam, saskaņā ar 42. panta 5. punktā minēto procedūru. Šādā gadījumā Komisija nekavējoties atceļ aktu, ievērojot Eiropas Parlamenta vai Padomes paziņojumu par lēmumu izteikt iebildumus.
44. pants
Komiteju procedūra
1. Šīs regulas 13. panta, 17. panta 1., 2., 4. un 5. punkta, 20. panta 1. punkta, 27. panta, 32. panta 1. punkta, 33. panta 2. punkta, 34. panta 2. punkta un 37. panta 4. punkta nolūkiem un - attiecībā uz pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem, kas nav olu albumīns un piena albumīns, - 5. panta 1. un 5. punkta un 16. panta 1. punkta nolūkiem, un attiecībā uz importa licencēm un tarifu kvotām pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem, kas nav olu albumīns un piena albumīns, un eksporta kompensācijām un kompensāciju sertifikātiem produktiem, kuri nav iekļauti I pielikumā, - 40. panta 3. punkta nolūkiem, Komisijai palīdz komiteja, saukta par Komiteju, kas nodarbojas ar horizontālajiem jautājumiem, kuri saistīti ar tādu pārstrādātu lauksaimniecības produktu tirdzniecību, kas nav iekļauti I pielikumā. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
Šīs regulas 9. panta 1. punkta un 21. panta 1. un 2. punkta nolūkiem un - attiecībā uz olu albumīnu un piena albumīnu - 5. panta 1. un 5. punkta un 16. panta 1. punkta nolūkiem, un attiecībā uz importa licencēm un tarifu kvotām olu albumīnam un piena albumīnam, - 40. panta 3. punkta nolūkiem, Komisijai palīdz Lauksaimniecības tirgu kopīgās organizācijas komiteja, kas izveidota ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 229. panta 1. punktu. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
Lai īstenotu šīs regulas 35. panta 2. punktu, Komisijai palīdz Muitas kodeksa komiteja, kas izveidota ar Regulas (EEK) Nr. 2913/92 247.a pantu. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
3. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 8. pantu saistībā ar tās 5. pantu.
4. Kad komitejas atzinums jāsaņem rakstiskā procedūrā, minēto procedūru izbeidz, nepanākot rezultātu, ja atzinuma sniegšanas termiņā tā nolemj komitejas priekšsēdētājs vai to pieprasa vismaz ceturtā daļa komitejas locekļu.
VI NODAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
45. pants
Atcelšana
Regulu (EK) Nr. 614/2009 un Regulu (EK) Nr. 1216/2009 atceļ.
Atsauces uz atceltajām regulām uzskata par atsaucēm uz šo regulu un lasa saskaņā ar VI pielikumā iekļauto atbilstības tabulu.
46. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2014. gada 16. aprīlī