PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE(EU) č. 427/2014
ze dne 25. dubna 2014,
kterým se stanoví postup schvalování a certifikace inovativních technologií ke snižování emisí CO2 z lehkých užitkových vozidel podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 510/2011
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 510/2011 ze dne 11. května 2011, kterým se stanoví výkonnostní emisní normy pro nová lehká užitková vozidla v rámci integrovaného přístupu Unie ke snižování emisí CO2 z lehkých vozidel (1), a zejména na čl. 12 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Za účelem podpory vývoje a včasného prosazení nových a vyspělých technologií ke snižování emisí CO2 z vozidel poskytuje nařízení (EU) č. 510/2011 výrobcům a dodavatelům možnost požádat o schválení některých inovativních technologií přispívajících ke snižování emisí CO2 z nových lehkých užitkových vozidel. Proto je třeba vyjasnit kritéria pro určení technologií způsobilých ke schválení jako ekologické inovace podle uvedeného nařízení.
(2)
Je vhodné vzít v úvahu zkušenosti získané po zavedení systému pro inovativní technologie pro osobní automobily podle prováděcího nařízení Komise (EU) č. 725/2011 (2) a uplatnit stejná kritéria způsobilosti pro lehká užitková vozidla. V případě lehkých užitkových vozidel, která jsou vyráběna a schvalována jako typ ve více stupních, by se však mělo postupovat odlišně. Pro tato vozidla je vhodné omezit certifikaci snížení emisí CO2 na ekologické inovace instalované na základní vozidlo.
(3)
Podle čl. 12 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 510/2011 technologie, které jsou součástí integrovaného přístupu Unie uvedeného ve dvou sděleních Komise ze dne 7. února 2007 (3) a které upravují právní předpisy Unie, nebo jiné technologie, jež jsou povinné podle právních předpisů Unie, nejsou způsobilé ke schválení jako ekologické inovace podle uvedeného nařízení. Tyto technologie zahrnují systémy monitorování tlaku v pneumatikách, valivý odpor pneumatik a ukazatele rychlostních stupňů spadající do oblasti působnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 661/2009 (4), a pokud jde o valivý odpor pneumatik, nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1222/2009 (5).
(4)
Technologie, které jsou již po určitou dobu na trhu široce dostupné, nelze považovat za inovativní ve smyslu článku 12 nařízení (EU) č. 510/2011, a neměly by být tudíž způsobilé ke schválení jako ekologické inovace. S cílem zajistit úplný soulad s prováděcím nařízením (EU) č. 725/2011 je vhodné stanovit, že způsobilé ke schválení jako ekologické inovace by měly být pouze technologie, jimiž jsou vybavena maximálně 3 % všech lehkých užitkových vozidel zaregistrovaných v roce 2009. Tyto limity by měly být podrobeny přezkumu nejpozději v roce 2016.
(5)
Pro účely podpory technologií s nejvyšším potenciálem pro snižování emisí CO2 z lehkých užitkových vozidel, a zejména vývoje inovačních technik pohonu, by měly být způsobilé pouze takové technologie, které přímo souvisejí s přepravní funkcí vozidla a významně přispívají ke zlepšení celkové spotřeby energie vozidla. Technologie, které jsou z hlediska tohoto účelu přídatné nebo zaměřené na zvýšení pohodlí řidiče či spolucestujících, by způsobilé být neměly.
(6)
Podle nařízení (EU) č. 510/2011 mohou žádosti podávat výrobci i dodavatelé. Žádost by měla obsahovat potřebné důkazy o splnění kritérií způsobilosti v celém rozsahu, včetně metody měření snížení emisí CO2 dosaženého použitím dané inovativní technologie.
(7)
Mělo by být možné měřit snížení emisí CO2 dosažené použitím ekologické inovace na uspokojivé úrovni přesnosti. Této přesnosti lze dosáhnout pouze tehdy, sníží-li se emise o 1 g CO2/km či více.
(8)
Pokud snížení emisí CO2 pomocí určité technologie závisí na chování řidiče nebo na jiných faktorech, které jsou mimo kontrolu žadatele, neměla by tato technologie být v zásadě způsobilá ke schválení jako ekologická inovace, pokud nelze z pádných a nezávislých statistických důkazů vyvodit ověřitelné předpoklady ohledně průměrného chování řidičů.
(9)
Standardní zkušební cyklus používaný pro měření emisí CO2 z určitého vozidla v rámci schvalování typu neprokáže veškeré snížení emisí, které lze přičítat určitým technologiím. Pro vytvoření patřičných pobídek k inovacím by mělo být pro výpočet celkového snížení emisí CO2 bráno v úvahu pouze snížení, které nezachycuje standardní zkušební cyklus.
(10)
Při prokazování snížení emisí CO2 by mělo být provedeno srovnání stejných vozidel vybavených danou ekologickou inovací a bez této inovace. Zkušební metoda by měla zajistit ověřitelná, opakovatelná a srovnatelná měření. V zájmu zajištění rovných podmínek a při neexistenci dohodnutého a realističtějšího jízdního cyklu by měly být jako společný referenční základ používány jízdní režimy v novém evropském jízdním cyklu stanoveném v nařízení Komise (ES) č. 692/2008 (6). Zkušební metoda by měla být založena na měřeních na vozidlovém dynamometru nebo s použitím modelace či simulace tam, kde by tyto metody poskytly lepší a přesnější výsledky.
(11)
Komise by měla stanovit pokyny k přípravě žádosti ke zkušebním metodám, které by měly být pravidelně aktualizovány, aby zohledňovaly zkušenosti získané při posuzování různých žádostí.
(12)
Podle nařízení (EU) č. 510/2011 musí být k žádosti přiložena zpráva o ověření provedeném nezávislým a autorizovaným subjektem. Tímto subjektem by měla být technická zkušebna kategorie A nebo B uvedená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES (7). Avšak pro zajištění nezávislosti uvedeného subjektu by neměly být považovány za nezávislý a autorizovaný subjekt ve smyslu tohoto nařízení technické zkušebny určené v souladu s čl. 41 odst. 6 uvedené směrnice. Uvedený subjekt by měl spolu se zprávou o ověření poskytnout příslušné důkazy o své nezávislosti na žadateli.
(13)
Pro zajištění efektivní registrace a monitorování konkrétního snížení emisí z jednotlivých vozidel by měla být snížení emisí certifikována v rámci schvalování typu vozidla a celkové snížení emisí by mělo být uvedeno v prohlášení o shodě v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES.
(14)
Komise by měla mít možnost provádět ad hoc ověření certifikovaných celkových snížení emisí u jednotlivých vozidel. V případě, kdy je zřejmé, že certifikovaná snížení emisí neodpovídají úrovni snížení emisí vyplývajících z rozhodnutí o schválení určité technologie jako ekologické inovace, by Komise měla mít možnost nepřihlížet k certifikovaným snížením emisí CO2 při výpočtu průměrných specifických emisí CO2. Výrobci by však měla být poskytnuta určitá omezená lhůta, během níž by mohl prokázat, že jsou certifikované hodnoty správné.
(15)
Pro zajištění transparentního postupu týkajícího se žádostí by měly být zpřístupněny veřejnosti souhrnné informace o žádostech o schválení inovativních technologií a zkušebních metod. Po schválení by měly být zkušební metody veřejně přístupné. Výjimky z práva přístupu veřejnosti k dokumentům stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (8) se použijí přiměřeně.
(16)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví postup pro podávání žádostí, posuzování, schvalování a certifikaci týkající se inovativních technologií snižujících emise CO2 z lehkých užitkových vozidel podle článku 12 nařízení (EU) č. 510/2011.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Jakákoliv technologie spadající do oblasti působnosti těchto opatření není považována za inovativní technologii:
a)
zvýšení účinnosti klimatizačních systémů;
b)
systémy monitorování tlaku v pneumatikách spadající do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 661/2009;
c)
valivý odpor pneumatik spadající do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 661/2009 a nařízení (ES) č. 1222/2009;
d)
ukazatele rychlostních stupňů spadající do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 661/2009;
e)
používání biopaliv.
2. Žádost může být podána podle tohoto nařízení ve vztahu k technologii za předpokladu splnění těchto podmínek:
a)
touto technologií byla vybavena maximálně 3 % všech nových lehkých užitkových vozidel zaregistrovaných v roce 2009;
b)
tato technologie se týká komponent, které jsou nezbytné pro účinné fungování daného vozidla, a je slučitelná se směrnicí 2007/46/ES.
3. V případě dokončených vozidel se pro certifikaci snížení emisí CO2 podle článku 11 berou v úvahu pouze ekologické inovace, kterými je vybaveno základní vozidlo, které získalo schválení typu ES jako neúplné vozidlo.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„inovativní technologií“ se rozumí technologie nebo kombinace technologií s podobnými technickými prvky a charakteristikami (inovativní technologický soubor), kde lze snížení emisí CO2 prokázat pomocí jedné zkušební metody a kde každá jednotlivá technologie, která je součástí kombinace technologií, spadá do oblasti působnosti uvedené v článku 2;
2)
„dodavatelem“ se rozumí výrobce určité inovativní technologie odpovědný za zajištění shodnosti výroby nebo jeho pověřený zástupce v Unii či dovozce;
3)
„žadatelem“ se rozumí výrobce nebo dodavatel podávající žádost o schválení určité inovativní technologie jako ekologické inovace;
4)
„ekologickou inovací“ se rozumí inovativní technologie společně se zkušební metodou, které schválila Komise v souladu s tímto nařízením;
5)
„nezávislým a autorizovaným subjektem“ se rozumí technická zkušebna kategorie A nebo kategorie B uvedená v čl. 41 odst. 3 písm. a) a b) směrnice 2007/46/ES splňující požadavky stanovené v článku 42 uvedené směrnice, s výjimkou technických zkušeben určených v souladu s čl. 41 odst. 6 uvedené směrnice.
6)
„standardním vozidlem“ se rozumí vozidlo, které se porovnává s vozidlem vybaveným inovativní technologií za účelem prokázání snížení CO2 prostřednictvím ekologické inovace.
Článek 4
Žádost
1. Žádost o schválení inovativní technologie jako ekologické inovace se podává Komisi písemně. Žádost a veškerá podkladová dokumentace se podává též elektronickou poštou nebo na nosiči elektronických dat nebo prostřednictvím serveru spravovaného Komisí. V písemné žádosti je uveden seznam podkladové dokumentace.
2. Žádost obsahuje tyto informace:
a)
kontaktní údaje žadatele;
b)
popis dané inovativní technologie a způsob, jakým je instalována na vozidle, včetně důkazů, že daná technologie spadá do oblasti působnosti uvedené v článku 2;
c)
souhrnný popis inovativní technologie, včetně podrobných informací potvrzujících splnění podmínek stanovených v čl. 2 odst. 2, a zkušební metody uvedené v písmenu e) tohoto odstavce; tento popis se při podání žádosti Komisi zveřejní;
d)
předběžné určení jednotlivých vozidel, která mohou být vybavena danou inovativní technologií nebo jejichž vybavení danou inovativní technologií se zamýšlí, a odhadované snížení emisí CO2 dosažené u těchto vozidel na základě použití dané inovativní technologie;
e)
metodu, která bude použita pro prokázání snížení emisí CO2 prostřednictvím dané inovativní technologie, nebo pokud Komise tuto metodu již schválila, odkaz na schválenou metodu;
f)
důkaz toho, že
i)
snížení emisí dosažené použitím dané inovativní technologie splňuje limit uvedený v čl. 9 odst. 1, s ohledem na opotřebení technologie po určité době,
ii)
inovativní technologie nepodléhá standardnímu zkušebnímu cyklu měření CO2 uvedenému v čl. 12 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 510/2011, jak je uvedeno v čl. 9 odst. 2 tohoto nařízení,
iii)
žadatel odpovídá za snížení emisí CO2 pomocí dané inovativní technologie, jak je uvedeno v čl. 9 odst. 3;
g)
zprávu o ověření provedeném nezávislým a autorizovaným subjektem, jak je uvedeno v článku 7.
Článek 5
Standardní vozidlo a vozidlo s ekologickou inovací
1. Pro účely prokázání emisí CO2 uvedeného v článku 8 žadatel určí:
a)
vozidlo s ekologickou inovací, které má být vybaveno danou inovativní technologií;
b)
standardní vozidlo, které nemá být vybaveno danou inovativní technologií, ale které je ve všech ostatních aspektech totožné s vozidlem s ekologickou inovací.
2. V případě, že je inovativní technologií vybaveno nedokončené vozidlo, standardní vozidlo uvedené v odstavci 1 musí odpovídat stavu dokončení vozidla s ekologickou inovací.
3. Pokud lze podle názoru žadatele prokázat údaje uvedené v článcích 8 a 9 bez použití standardního vozidla a vozidla s ekologickou inovací, jak je uvedeno v odstavci 1 tohoto článku, žádost obsahuje nezbytné informace zdůvodňující tento závěr a metodu poskytující rovnocenné výsledky.
Článek 6
Zkušební metoda
1. Zkušební metoda uvedená v čl. 4 odst. 2 písm. e) poskytne výsledky, které jsou ověřitelné, opakovatelné a srovnatelné. Je schopna reálně prokázat statisticky významné snížení emisí CO2 pomocí dané inovativní technologie a v příslušných případech vezme v úvahu vzájemné působení s ostatními ekologickými inovacemi.
2. Komise zveřejní pokyny k přípravě zkušebních metod pro různé potenciální inovativní technologie splňujících kritéria uvedená v odstavci 1.
Článek 7
Zpráva o ověření
1. Zprávu o ověření uvedenou v čl. 4 odst. 2 písm. g) zpracuje nezávislý a autorizovaný subjekt, který není součástí společnosti žadatele či není jinak s touto společností spojen.
2. Pro účely zprávy o ověření nezávislý a autorizovaný subjekt
a)
ověří splnění kritérií způsobilosti uvedených v čl. 2 odst. 2;
b)
ověří, zda informace poskytnuté v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. f) splňují kritéria stanovená v článku 9;
c)
ověří, zda je zkušební metoda uvedená v čl. 4 odst. 2 písm. e) vhodná pro certifikaci snížení emisí CO2 dosaženého pomocí inovativní technologie u příslušných vozidel uvedených v čl. 4 odst. 2 písm. d) a splňuje minimální požadavky uvedené v čl. 6 odst. 1;
d)
ověří, zda je inovativní technologie slučitelná s příslušnými specifikovanými požadavky pro schválení typu vozidla;
e)
prohlásí, že splňuje požadavek uvedený v odstavci 1.
Pro účely písmene c) nezávislý a autorizovaný subjekt poskytne zkušební protokoly použité pro ověření.
3. Pro účely certifikace snížení emisí CO2 v souladu s článkem 11 zpracuje nezávislý a autorizovaný subjekt na žádost výrobce zprávu o vzájemném působení několika ekologických inovací, jimiž je vybaven jeden typ, varianta nebo verze vozidla.
Zpráva uvede snížení emisí CO2 dosažené pomocí různých ekologických inovací s ohledem na dopad jejich vzájemného působení.
4. Zpráva o ověření se může omezit pouze na zkušební protokoly uvedené v druhém pododstavci odst. 2, pokud žadatel zakládá svoji žádost na údajích a předpokladech, které byly schváleny Komisí nebo jsou zahrnuty do pokynů uvedených v čl. 6 odst. 2.
Článek 8
Prokázání emisí CO2
1. U řady vozidel zastupujících jednotlivá vozidla uvedená v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. d) se prokazují tyto emise CO2:
a)
emise CO2 ze standardního vozidla a z vozidla s ekologickou inovací vybaveného fungující inovativní technologií vyplývající z použití metody uvedené v čl. 4 odst. 2 písm. e);
b)
emise CO2 ze základního vozidla a z vozidla s ekologickou inovací vybaveného fungující inovativní technologií vyplývající z použití standardního zkušebního cyklu uvedeného v čl. 12 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 510/2011.
Prokázání emisí CO2 v souladu s písmeny a) a b) prvního pododstavce se provádí za zkušebních podmínek stejných u všech zkoušek.
2. Celkové snížení emisí u jednotlivých vozidel představuje rozdíl mezi emisemi prokázanými v souladu s odst. 1 prvním pododstavcem písm. a).
V případě, že se vyskytne rozdíl mezi emisemi prokázanými v souladu s odst. 1 prvním pododstavcem písm. b), odečte se tento rozdíl od celkového snížení emisí prokázaného v souladu s odst. 1 prvním pododstavcem písm. a).
Článek 9
Kritéria způsobilosti
1. Minimální snížení emisí dosažené pomocí inovativní technologie je 1 g CO2/km. Tento limit se považuje za splněný, odpovídá-li celkové snížení dosažené pomocí inovativní technologie nebo inovativního technologického souboru prokázané v souladu s čl. 8 odst. 2 výši 1 g CO2/km nebo více.
2. V případě, že celkové snížení emisí prostřednictvím určité inovativní technologie nezahrnuje snížení prokázané v rámci standardního zkušebního cyklu v souladu s čl. 8 odst. 2, se inovativní technologie nebo inovativní technologický soubor považují za technologie nepodléhající standardnímu zkušebnímu cyklu.
3. Technický popis inovativní technologie uvedený v čl. 4 odst. 2 písm. b) obsahuje potřebné údaje pro prokázání, že výkonnost dané technologie v oblasti snižování emisí CO2 nezávisí na nastavení nebo výběru mimo kontrolu žadatele.
V případě, že popis vychází z určitých předpokladů, jsou tyto předpoklady ověřitelné a založené na pádných a nezávislých statistických důkazech podporujících tyto předpoklady a jejich použitelnost v rámci celé Unie.
Článek 10
Posouzení žádosti o ekologickou inovaci
1. Po přijetí žádosti zveřejní Komise souhrnný popis inovativní technologie a zkušební metody uvedený v čl. 4 odst. 2 písm. c).
2. Komise posoudí žádost a do devíti měsíců od přijetí úplné žádosti schválí danou inovativní technologii jako ekologickou inovaci spolu se zkušební metodou, pokud nejsou vzneseny námitky proti způsobilosti dané technologie nebo vhodnosti zkušební metody.
Rozhodnutí o schválení inovativní technologie jakožto ekologické inovace obsahuje údaje požadované pro certifikaci snížení emisí CO2 v souladu s článkem 11 tohoto nařízení, s výhradou použití výjimek z práva veřejnosti na přístup k dokumentům uvedených v nařízení (ES) č. 1049/2001.
3. Komise může požadovat úpravy navrhované zkušební metody nebo si vyžádat použití jiné schválené zkušební metody než té, kterou navrhl žadatel. Navrhovaná úprava nebo výběr zkušební metody jsou konzultovány s žadatelem.
4. Lhůta pro posouzení může být prodloužena o pět měsíců, pokud Komise shledá, že vzhledem ke složitosti dané inovativní technologie a příslušné zkušební metody nebo z důvodu rozsahu a obsahu žádosti nelze žádost náležitě posoudit v rámci devítiměsíční lhůty pro posouzení.
Komise informuje žadatele o případném prodloužení lhůty pro posouzení do 40 dní od přijetí žádosti.
Článek 11
Certifikace snížení emisí CO2 prostřednictvím ekologických inovací
1. Výrobce, který chce získat výhody ze snížení svých průměrných specifických emisí CO2 pro účely splnění svého cíle pro specifické emise na základě snížení emisí CO2 prostřednictvím ekologické inovace, podá ve smyslu směrnice 2007/46/ES schvalovacímu orgánu žádost o certifikát ES schválení typu pro dokončené nebo neúplné vozidlo vybavené ekologickou inovací. V žádosti o certifikát je kromě dokumentů obsahujících potřebné informace podle článku 6 směrnice 2007/46/ES uveden odkaz na rozhodnutí Komise o schválení ekologické inovace v souladu s čl. 10 odst. 2 tohoto nařízení.
2. Certifikované snížení emisí CO2 prostřednictvím dané ekologické inovace, jež bylo prokázáno v souladu s článkem 8 tohoto nařízení, je uvedeno zvlášť v dokumentaci o schválení typu i v prohlášení o shodě v souladu se směrnicí 2007/46/ES na základě zkoušek provedených technickými zkušebnami v souladu s článkem 11 uvedené směrnice s použitím schválené zkušební metody.
Pokud je snížení emisí CO2 prostřednictvím určité ekologické inovace u specifického typu, varianty nebo verze pod limitem uvedeným v čl. 9 odst. 1, není snížení certifikováno.
3. V případě, že je vozidlo vybaveno více než jednou ekologickou inovací, se snížení emisí CO2 prokazuje zvlášť pro každou ekologickou inovaci postupem podle čl. 8 odst. 1. Součet výsledných snížení stanovených v souladu s čl. 8 odst. 2 pro každou ekologickou inovaci představuje celkové snížení emisí CO2 pro účely certifikace daného vozidla.
4. Pokud nelze vyloučit vzájemné působení několika ekologických inovací instalovaných na jednom vozidle z důvodu jejich zřejmě odlišné povahy, uvede výrobce tuto informaci v žádosti podané schvalovacímu orgánu a poskytne zprávu nezávislého a autorizovaného subjektu o dopadu uvedeného vzájemného působení na snížení emisí dosaženého prostřednictvím ekologických inovací u daného vozidla, jak je uvedeno v čl. 7 odst. 3.
V případě, že z důvodu vzájemného působení je celkové snížení nižší než hodnota 1 g CO2/km vynásobená počtem ekologických inovací, jsou pro výpočet celkového snížení emisí v souladu s odstavcem 3 tohoto článku vzata v úvahu pouze snížení emisí prostřednictvím ekologických inovací, která splňují limit stanovený v čl. 9 odst. 1.
Článek 12
Přezkum certifikací
1. Komise zajistí ad hoc ověřování certifikací a snížení emisí CO2 přičítané jednotlivým vozidlům.
Tam, kde Komise zjistí rozdíl mezi certifikovaným snížením emisí CO2 a snížením těchto emisí, které ověřila pomocí příslušné zkušební metody nebo metod, oznámí svá zjištění výrobci.
Výrobce může do 60 dní od přijetí uvedeného oznámení poskytnout Komisi důkazy prokazující správnost certifikovaného snížení emisí CO2. Na žádost Komise je předložena zpráva o vzájemném působení odlišných ekologických inovací uvedená v čl. 7 odst. 3.
2. Nejsou-li důkazy uvedené v odstavci 1 v uvedené lhůtě poskytnuty nebo zjistí-li Komise, že poskytnuté důkazy nejsou uspokojivé, může se rozhodnout nevzít certifikovaná snížení emisí CO2 v úvahu při výpočtu průměrných specifických emisí tohoto výrobce pro následující kalendářní rok.
3. Výrobce, u něhož se certifikované snížení emisí CO2 přestane brát v úvahu, může požádat o novou certifikaci dotčených vozidel postupem podle článku 11.
Článek 13
Zpřístupnění informací
Žadatel požadující zachování důvěrnosti informací, které předkládá podle tohoto nařízení, zdůvodní, proč má být použita některá z výjimek uvedených v článku 4 nařízení (ES) č. 1049/2001.
Článek 14
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 25. dubna 2014.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 427/2014
(2014. gada 25. aprīlis),
ar ko izveido procedūru inovatīvu tehnoloģiju apstiprināšanai un sertificēšanai, lai samazinātu CO2 emisijas no vieglajiem kravas automobiļiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 510/2011
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 11. maija Regulu (ES) Nr. 510/2011 par emisiju standartu noteikšanu jauniem vieglajiem kravas automobiļiem saistībā ar Savienības integrēto pieeju vieglo transportlīdzekļu CO2 emisiju samazināšanai (1) un jo īpaši tās 12. panta 2. punktu,
tā kā:
(1)
Lai veicinātu jaunu un modernu transportlīdzekļu CO2 emisiju samazināšanas tehnoloģiju attīstību un agrīnu ieviešanu, Regula (ES) Nr. 510/2011 paredz ražotājiem un piegādātājiem iespēju pieteikties tādu noteiktu inovatīvu tehnoloģiju apstiprināšanai, kuras veicina CO2 emisiju samazināšanu no jauniem vieglajiem kravas automobiļiem. Tādēļ ir nepieciešams precizēt kritērijus, lai noteiktu, kuras tehnoloģijas saskaņā ar minēto regulu būtu uzskatāmas par ekoinovācijām.
(2)
Ir lietderīgi ņemt vērā pieredzi, kas gūta inovatīvo tehnoloģiju shēmas ieviešanā attiecībā uz vieglajiem automobiļiem saskaņā ar Komisijas Īstenošanas regulu (ES) Nr. 725/2011 (2), un vieglajiem kravas automobiļiem piemērot tos pašus atbilstības kritērijus. Tomēr vajadzētu nošķirt tos vieglos kravas automobiļus, kuri konstruēti un kuriem tipa apstiprinājums piešķirts vairākposmu procesā. Būtu lietderīgi sertificēt tikai tādu ekoinovāciju nodrošinātos CO2 emisiju samazinājumus, ar kurām aprīkoti bāzes transportlīdzekļi.
(3)
Saskaņā Regulas (ES) Nr. 510/2011 12. panta 2. punkta c) apakšpunktu tehnoloģijas, kuras ir daļa no Savienības integrētās pieejas, kas izklāstīta divos Komisijas 2007. gada 7. februāra paziņojumos (3), un kuras reglamentē Savienības tiesību akti, vai citas tehnoloģijas, kuru izmantošana ir obligāta saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, nav uzskatāmas par ekoinovācijām saskaņā ar minēto regulu. Šīs tehnoloģijas ietver riepu spiediena kontroles sistēmas, riepu rites pretestību un pārnesumu pārslēgšanas indikatorus, kas ietilpst Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 661/2009 (4) darbības jomā un - attiecībā uz riepu rites pretestību - Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1222/2009 (5) darbības jomā.
(4)
Tehnoloģiju, kas jau kādu laiku ir plaši pieejama tirgū, nevar uzskatīt par inovatīvu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 510/2011 12. pantu, un tā nebūtu uzskatāma par ekoinovāciju. Lai nodrošinātu pilnīgu saskanību ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 725/2011, ir lietderīgi paredzēt, ka par ekoinovācijām var atzīt tikai tādas tehnoloģijas, ar kurām aprīkoti ne vairāk kā 3 % no visiem vieglajiem kravas automobiļiem, kas reģistrēti 2009. gadā. Šīs robežvērtības būtu jāpārskata ne vēlāk kā 2016. gadā.
(5)
Lai veicinātu tādas tehnoloģijas, kurām ir visaugstākais potenciāls vieglo kravas automobiļu CO2 emisiju samazināšanai, un jo īpaši inovatīvu piedziņas tehnoloģiju izstrādi, par atbilstošām būtu uzskatāmas tikai tās tehnoloģijas, kuras ir saistītas ar transportlīdzekļa transporta funkciju un būtiski samazina vispārējo transportlīdzekļa enerģijas patēriņu. Šā mērķa sasniegšanas papildtehnoloģijas vai tehnoloģijas, kuru mērķis ir veicināt vadītāja vai pasažieru komfortu, nebūtu uzskatāmas par atbilstošām.
(6)
Saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 510/2011 pieteikumus drīkst iesniegt gan ražotāji, gan piegādātāji. Pieteikumā būtu jāiekļauj vajadzīgie pierādījumi, ka atbilstības kritēriji ir pilnībā izpildīti, tostarp iekļaujot ar inovatīvu tehnoloģiju panākto CO2 emisiju ietaupījumu mērīšanas metodiku.
(7)
Būtu jāspēj izmērīt ar ekoinovācijām iegūtos CO2 emisiju ietaupījumus ar pietiekamu precizitāti. Šo precizitāti var panākt tikai tad, ja ietaupījumi ir 1 g CO2/km vai vairāk.
(8)
Ja tehnoloģijas CO2 emisiju ietaupījumi ir atkarīgi no vadītāja rīcības vai citiem faktoriem, kas ir ārpus pieteikuma iesniedzēja kontroles, šādu tehnoloģiju principā nevarētu uzskatīt par ekoinovāciju, ja vien uz pārliecinošu un neatkarīgu statistikas pierādījumu pamata nav iespējams izdarīt pārbaudāmus pieņēmumus par autovadītāju rīcības vidējiem rādītājiem.
(9)
Standarta pārbaudes cikls, ko izmanto CO2 emisiju mērījumiem, lai apstiprinātu transportlīdzekļa tipu, nepierāda visus ietaupījumus, kurus var attiecināt uz noteiktām tehnoloģijām. Lai radītu atbilstīgus stimulus inovācijai, aprēķinot kopējos CO2 ietaupījumus, vajadzētu ņemt vērā tikai tos ietaupījumus, kuri netiek noteikti standarta pārbaudes ciklā.
(10)
Lai pierādītu CO2 emisiju ietaupījumus, vajadzētu salīdzināt vienādus transportlīdzekļus ar un bez ekoinovācijas. Testēšanas metodikai būtu jānodrošina pārbaudāmi, atkārtojami un salīdzināmi mērījumi. Lai nodrošinātu līdzvērtīgus konkurences nosacījumus un ja nav apstiprināta un reālistiskāka braukšanas cikla, kā vispārēja atsauce būtu jāizmanto braukšanas modeļi Eiropas Jaunajā braukšanas ciklā, kuri izklāstīti Komisijas Regulā (EK) Nr. 692/2008 (6). Testēšanas metodikai vajadzētu pamatoties uz mērījumiem uz šasijas dinamometra vai uz modelēšanu vai simulāciju, ja šādas metodes nodrošinātu labākus un precīzākus rezultātus.
(11)
Komisijai būtu jānodrošina un regulāri jāatjaunina pamatnostādnes par pieteikumu sagatavošanu un testēšanas metodēm, lai ņemtu vērā pieredzi, kas gūta, novērtējot dažādus pieteikumus.
(12)
Saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 510/2011 pieteikumam pievieno pārbaudes ziņojumu, kuru sagatavojusi neatkarīga un sertificēta iestāde. Šai iestādei vajadzētu būt A vai B kategorijas tehniskajam dienestam, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2007/46/EK (7). Tomēr, lai nodrošinātu šīs iestādes neatkarību, tehniskos dienestus, kuri pilnvaroti saskaņā ar minētās direktīvas 41. panta 6. punktu, nevajadzētu uzskatīt par neatkarīgām un sertificētām iestādēm šīs regulas nozīmē. Minētajai iestādei līdztekus pārbaudes ziņojumam būtu jāsniedz attiecīgi pierādījumi par savu neatkarību no pieteikuma iesniedzēja.
(13)
Lai katram transportlīdzeklim nodrošinātu tā īpatnējo emisiju ietaupījumu efektīvu reģistrāciju un kontroli, ietaupījumi būtu jāapstiprina kā transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma daļa un kopējie ietaupījumi jānorāda atbilstības sertifikātā saskaņā ar Direktīvu 2007/46/EK.
(14)
Komisijai vajadzētu būt iespējai uz ad hoc pamata pārbaudīt sertificētos kopējos ietaupījumus katram transportlīdzeklim. Ja ir acīmredzams, ka sertificētie ietaupījumi ir pretrunā ietaupījumu līmenim, kas izriet no lēmuma apstiprināt tehnoloģiju kā ekoinovāciju, Komisijai vajadzētu būt iespējai neņemt vērā sertificētos CO2 emisiju ietaupījumus vidējo īpatnējo CO2 emisiju aprēķinos. Ražotājam tomēr būtu jādod noteikts laika periods, kurā tas var pierādīt sertificēto vērtību precizitāti.
(15)
Lai nodrošinātu pārredzamu pieteikšanās procedūru, ir jābūt publiski pieejamai kopsavilkuma informācijai par pieteikumiem inovatīvu tehnoloģiju un testēšanas metožu apstiprināšanai. Pēc apstiprināšanas testēšanas metodēm jābūt publiski pieejamām. Izņēmumi attiecībā uz tiesībām uz publisku piekļuvi dokumentiem, kuri izklāstīti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1049/2001 (8), būtu jāpiemēro pēc vajadzības.
(16)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Klimata pārmaiņu komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Priekšmets
Šī regula nosaka procedūru, kas jāievēro, iesniedzot pieteikumu par tādu inovatīvu tehnoloģiju novērtēšanu, apstiprināšanu un sertificēšanu, kas samazina CO2 emisijas no vieglajiem kravas automobiļiem saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 510/2011 12. pantu.
2. pants
Darbības joma
1. Par inovatīvām tehnoloģijām nav uzskatāmas tehnoloģijas, kas pieskaitāmas pie šādiem pasākumiem:
a)
gaisa kondicionēšanas sistēmas energoefektivitātes uzlabošana;
b)
riepu spiediena kontroles sistēmas, uz kurām attiecas Regula (EK) Nr. 661/2009;
c)
riepu rites pretestība, uz kuru attiecas Regula (EK) Nr. 661/2009 un Regula (EK) Nr. 1222/2009;
d)
pārnesumu pārslēgšanas indikatori, uz kuriem attiecas Regula (EK) Nr. 661/2009;
e)
biodegvielas izmantošana.
2. Pieteikumu attiecībā uz tehnoloģiju var iesniegt saskaņā ar šo regulu, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:
a)
ar to ir aprīkoti ne vairāk kā 3 % no visiem 2009. gadā reģistrētajiem jaunajiem kravas automobiļiem;
b)
tā ir saistīta ar detaļām, kuras ir būtiskas efektīvai transportlīdzekļa darbībai, un ir saderīga ar Direktīvu 2007/46/EK.
3. Ja transportlīdzeklis ir vairākos posmos pabeigts transportlīdzeklis, var sertificēt tikai no tādām ekoinovācijām izrietošus CO2 emisiju samazinājumus saskaņā ar 11. pantu, ar kurām aprīkots bāzes transportlīdzeklis, kam EK tipa apstiprinājums piešķirts kā nepabeigtam transportlīdzeklim.
3. pants
Definīcijas
Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:
1)
“inovatīva tehnoloģija” ir tehnoloģija vai tehnoloģiju kombinācija ar līdzīgām tehniskām iezīmēm un īpašībām (inovatīvu tehnoloģiju kopums), kuras sniegtos CO2 emisiju ietaupījumus var pierādīt, izmantojot vienu testēšanas metodiku un ja katra atsevišķā tehnoloģija, kas kopā veido kombināciju, ietilpst 2. pantā noteiktajā darbības jomā;
2)
“piegādātājs” ir inovatīvas tehnoloģijas ražotājs, kas atbild par ražojumu atbilstības nodrošināšanu, vai tā pilnvarotais pārstāvis Eiropas Savienībā, vai importētājs;
3)
“pieteikuma iesniedzējs” ir ražotājs vai piegādātājs, kas iesniedz pieteikumu inovatīvas tehnoloģijas kā ekoinovācijas apstiprināšanai;
4)
“ekoinovācija” ir inovatīva tehnoloģija kopā ar testēšanas metodiku, kuru ir apstiprinājusi Komisija saskaņā ar šo regulu;
5)
“neatkarīga un sertificēta iestāde” ir A vai B kategorijas tehniskais dienests, kas minēts Direktīvas 2007/46/EK 41. panta 3. punkta a) un b) apakšpunktā un kas atbilst minētās Direktīvas 42. pantā noteiktajām prasībām, izņemot tehniskos dienestus, kas pilnvaroti saskaņā ar minētās direktīvas 41. panta 6. punktu;
6)
“atsauces transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, kuru salīdzina ar transportlīdzekli, kas aprīkots ar inovatīvu tehnoloģiju, lai pierādītu ekoinovācijas doto CO2 emisiju ietaupījumu.
4. pants
Pieteikums
1. Pieteikumu inovatīvas tehnoloģijas kā ekoinovācijas apstiprināšanai Komisijai iesniedz rakstiski. Pieteikumu un visus apliecinošos dokumentus arī iesniedz pa elektronisko pastu vai ar elektronisko datu nesēju vai augšupielādē Komisijas pārvaldītā serverī. Rakstiskajā pieteikumā iekļauj apliecinošo dokumentu sarakstu.
2. Pieteikumā iekļauj:
a)
pieteikuma iesniedzēja kontaktinformāciju;
b)
inovatīvās tehnoloģijas aprakstu un veidu, kādā to uzstāda transportlīdzeklim, ietverot pierādījumu, ka tehnoloģija ietilpst 2. pantā noteiktajā darbības jomā;
c)
kopsavilkuma aprakstu par inovatīvo tehnoloģiju, tostarp ziņas, kas apliecina, ka ir izpildīti 2. panta 2. punktā paredzētie nosacījumi, un par testēšanas metodiku, kura minēta šā punkta e) apakšpunktā un kuru publisko, iesniedzot pieteikumu Komisijai;
d)
norādi par aplēsto transportlīdzekļu skaitu, kam var uzstādīt inovatīvo tehnoloģiju vai ir paredzēts to uzstādīt, un aplēsto CO2 emisiju samazinājumu šiem transportlīdzekļiem, kuru panāks ar inovatīvo tehnoloģiju;
e)
metodiku, ko izmanto, lai pierādītu CO2 emisiju samazinājumu ar inovatīvo tehnoloģiju, vai, ja Komisija šādu metodiku jau ir apstiprinājusi, atsauci uz apstiprināto metodiku;
f)
pierādījumus tam, ka:
i)
emisiju samazinājums, kas panākts ar inovatīvo tehnoloģiju, atbilst 9. panta 1. punktā noteiktajai robežvērtībai, ņemot vērā tehnoloģijas nolietošanos laika gaitā;
ii)
uz inovatīvo tehnoloģiju neattiecas standarta pārbaudes cikla CO2 mērījumi, kas minēti Regulas (ES) Nr. 510/2011 12. panta 2. punkta c) apakšpunktā, kā noteikts šīs regulas 9. panta 2. punktā;
iii)
pieteikuma iesniedzējs ir atbildīgs par CO2 emisiju samazināšanu ar inovatīvo tehnoloģiju, kā noteikts 9. panta 3. punktā;
g)
pārbaudes ziņojumu no neatkarīgas un sertificētas iestādes, kā noteikts 7. pantā.
5. pants
Atsauces transportlīdzeklis un ekoinovāciju transportlīdzeklis
1. CO2 emisiju pierādīšanai, kas minēta 8. pantā, pieteikuma iesniedzējs izraugās:
a)
ekoinovāciju transportlīdzekli, ko aprīko ar inovatīvo tehnoloģiju;
b)
atsauces transportlīdzekli, ko neaprīko ar inovatīvo tehnoloģiju, bet kas visos citos aspektos ir identisks ekoinovāciju transportlīdzeklim.
2. Ja ar inovatīvu tehnoloģiju aprīko nepabeigtu transportlīdzekli, 1. punktā minētais atsauces transportlīdzeklis atspoguļo ekoinovāciju transportlīdzekļa pabeigtības pakāpi.
3. Ja pieteikuma iesniedzējs uzskata, ka 8. un 9. pantā minēto informāciju var pierādīt, neizmantojot atsauces transportlīdzekli un ekoinovācijas transportlīdzekli, kuri minēti šā panta 1. punktā, pieteikumā iekļauj nepieciešamo informāciju, kas pamato minēto secinājumu, un metodiku, kas nodrošina līdzvērtīgus rezultātus.
6. pants
Testēšanas metodika
1. Testēšanas metodika, kas minēta 4. panta 2. punkta e) apakšpunktā, nodrošina rezultātus, kas ir pārbaudāmi, atkārtojami un salīdzināmi. Ar to reālistiskā veidā ar pārliecinošu statistisko nozīmīgumu iespējams pierādīt ar inovatīvo tehnoloģiju panākto CO2 emisiju samazinājumu, kā arī, ja nepieciešams, tajā ņem vērā mijiedarbību ar citām ekoinovācijām.
2. Komisija publicē norādījumus par tādu dažādu iespējamo inovatīvo tehnoloģiju testēšanas metodikas sagatavošanu, kas atbilst 1. punkta kritērijiem.
7. pants
Pārbaudes ziņojums
1. Pārbaudes ziņojumu, kas minēts 4. panta 2. punkta g) apakšpunktā, sagatavo neatkarīga un sertificēta iestāde, kas nedrīkst būt daļa no pieteikuma iesniedzēja uzņēmuma vai kā citādi ar to saistīta.
2. Pārbaudes ziņojuma vajadzībām neatkarīgā un apstiprinātā iestāde:
a)
pārbauda, vai ir izpildīti 2. panta 2. punktā noteiktie atbilstības kritēriji;
b)
pārbauda, vai saskaņā ar 4. panta 2. punkta f) apakšpunktu sniegtā informācija atbilst kritērijiem, kas izklāstīti 9. pantā;
c)
pārbauda, vai 4. panta 2. punkta e) apakšpunktā minētā testēšanas metodika ir atbilstoša, lai sertificētu CO2 emisiju ietaupījumus ar inovatīvo tehnoloģiju attiecīgajiem transportlīdzekļiem, kas minēti 4. panta 2. punkta d) apakšpunktā, un atbilst obligātajām prasībām, kas noteiktas 6. panta 1. punktā;
d)
pārbauda, vai inovatīvā tehnoloģija ir saderīga ar attiecīgajām prasībām, kuras noteiktas transportlīdzekļa tipa apstiprinājumam;
e)
paziņo, ka tā atbilst šā panta 1. punktā norādītajām prasībām.
Lai izpildītu c) apakspunktu, neatkarīgā un sertificētā iestāde nodrošina pārbaudes vajadzībām sagatavotos testēšanas protokolus.
3. Lai CO2 emisiju ietaupījumus apstiprinātu jeb sertificētu saskaņā ar 11. pantu, neatkarīgā un sertificētā iestāde pēc ražotāja pieprasījuma sagatavo ziņojumu par vairāku tādu ekoinovāciju mijiedarbību, kas uzstādītas viena tipa, varianta vai versijas transportlīdzekļiem.
Ziņojumā norāda CO2 emisiju ietaupījumus, kas panākti ar dažādām ekoinovācijām, ņemot vērā to mijiedarbības ietekmi.
4. Pārbaudes ziņojumā var iekļaut tikai 2. punkta otrajā daļā minētos testēšanas protokolus, ja pieteikuma iesniedzējs pieteikumu balsta uz datiem un pieņēmumiem, ko Komisija jau apstiprinājusi vai kas iekļauti 6. panta 2. punktā minētajos norādījumos.
8. pants
CO2 emisiju pierādīšana
1. Jāpierāda šādas CO2 emisijas vairākiem transportlīdzekļiem, kas ir reprezentatīvi atsevišķajiem transportlīdzekļiem, kuri norādīti saskaņā ar 4. panta 2. punkta d) apakšpunktu:
a)
CO2 emisijas no atsauces transportlīdzekļa un ekoinovāciju transportlīdzekļa, kas darbojas ar inovatīvo tehnoloģiju, 4. panta 2. punkta e) apakšpunktā minētās metodikas piemērošanas rezultātā;
b)
CO2 emisijas no atsauces transportlīdzekļa un ekoinovāciju transportlīdzekļa kas darbojas ar inovatīvo tehnoloģiju, Regulas (ES) Nr. 510/2011 12. panta 2. punkta c) apakšpunktā minētā standarta pārbaudes cikla piemērošanas rezultātā.
CO2 emisiju pierādīšana saskaņā ar pirmās daļas a) un b) apakšpunktu jāveic saskaņā ar testēšanas nosacījumiem, kas ir vienādi visiem testiem.
2. Kopējie ietaupījumi atsevišķam transportlīdzeklim ir starpība starp emisijām, kas pierādītas saskaņā ar 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunktu.
Ja saskaņā ar 1. punkta pirmās daļas b) apakšpunktu pierādītās emisijas atšķiras, starpību atņem no kopējā ietaupījuma, kas pierādīts saskaņā ar 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunktu.
9. pants
Atbilstības kritēriji
1. Minimālais samazinājums, kuru sasniedz ar inovatīvu tehnoloģiju, ir 1 g CO2/km. Šo robežvērtību uzskata par ievērotu, ja kopējie ietaupījumi, kurus panāk ar inovatīvo tehnoloģiju vai inovatīvo tehnoloģiju kopumu, kas pierādīti saskaņā ar 8. panta 2. punktu, ir 1 g CO2/km vai vairāk.
2. Ja kopējie ar inovatīvo tehnoloģiju iegūtie ietaupījumi neietver nekādus ietaupījumus, kas pierādīti saskaņā ar standarta pārbaudes ciklu atbilstoši 8. panta 2. punktam, tiek uzskatīts, ka uz inovatīvo tehnoloģiju vai inovatīvo tehnoloģiju kopumu neattiecas standarta pārbaudes cikls.
3. Inovatīvas tehnoloģijas tehniskajā aprakstā, kas minēts 4. panta 2. punkta b) apakšpunktā, sniedz nepieciešamo informāciju, lai pierādītu, ka tehnoloģijas rādītāji attiecībā uz CO2 emisiju samazināšanu nav atkarīgi no iestatījumiem un izvēles, kas ir ārpus pieteikuma iesniedzēja kontroles.
Ja apraksts ir balstīts uz pieņēmumiem, šiem pieņēmumiem jābūt pārbaudāmiem un pamatotiem ar pārliecinošiem un neatkarīgiem statistikas pierādījumiem, kas apliecina tos un to piemērojamību visā Savienībā.
10. pants
Ekoinovācijas pieteikuma izvērtēšana
1. Saņemot pieteikumu, Komisija publisko inovatīvās tehnoloģijas un testēšanas metodikas kopsavilkuma aprakstu, kas minēts 4. panta 2. punkta c) apakšpunktā.
2. Komisija izvērtē pieteikumu un deviņu mēnešu laikā no pilna pieteikuma saņemšanas apstiprina inovatīvo tehnoloģiju kā ekoinovāciju līdz ar testēšanas metodiku, ja vien netiek celti iebildumi attiecībā uz tehnoloģiju atbilstību vai piemērotību testēšanas metodikai.
Lēmumā par inovatīvās tehnoloģijas apstiprināšanu par ekoinovāciju norāda informāciju, kas vajadzīga, lai CO2 emisiju ietaupījumus sertificētu saskaņā ar šīs regulas 11. pantu, ja nepieciešams, piemērojot izņēmumus tiesībām uz publisku piekļuvi dokumentiem atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 1049/2001.
3. Komisija drīkst pieprasīt veikt izmaiņas testēšanas metodikā vai pieprasīt, lai tiktu izmantota cita apstiprināta testēšanas metodika, nevis tā, ko piedāvā pieteikuma iesniedzējs. Ierosinātās izmaiņas vai testēšanas metodikas izvēli apspriež ar pieteikuma iesniedzēju.
4. Vērtēšanas periodu var pagarināt par pieciem mēnešiem, ja Komisija konstatē, ka inovatīvās tehnoloģijas un pievienotās testēšanas metodikas sarežģītības vai pieteikuma apjoma un satura dēļ pieteikumu nevar pienācīgi izvērtēt deviņu mēnešu izvērtēšanas periodā.
Ja vērtēšanas periods ir jāpagarina, Komisija to paziņo iesniedzējam 40 dienu laikā pēc pieteikuma saņemšanas.
11. pants
Ar ekoinovācijām iegūto CO2 emisiju ietaupījumu sertificēšana
1. Ražotājs, kas vēlas izmantot vidējo īpatnējo CO2 emisiju samazinājumu, lai sasniegtu savu īpatnējo emisiju mērķi, izmantojot CO2 emisiju ietaupījumus no ekoinovācijas, iesniedz pieteikumu apstiprināšanas iestādei saskaņā ar Direktīvu 2007/46/EK, lai saņemtu EK tipa apstiprinājuma sertifikātu pabeigtam vai nepabeigtam transportlīdzeklim, kam uzstādīta ekoinovācija. Pieteikumā sertifikāta saņemšanai papildus dokumentiem, kuros sniedz vajadzīgo informāciju, kas norādīta Direktīvas 2007/46/EK 6. pantā, atsaucas uz Komisijas lēmumu apstiprināt ekoinovāciju saskaņā ar šīs regulas 10. panta 2. punktu.
2. Ar ekoinovāciju iegūtos sertificētos CO2 emisiju ietaupījumus, kas pierādīti saskaņā ar šīs regulas 8. pantu, norāda atsevišķi gan tipa apstiprinājuma dokumentācijā, gan atbilstības sertifikātā saskaņā ar Direktīvu 2007/46/EK, pamatojoties uz tehnisko dienestu veiktajiem testiem saskaņā ar minētās direktīvas 11. pantu, izmantojot apstiprinātu testēšanas metodiku.
Ja CO2 emisiju ietaupījumi no ekoinovācijām konkrēta tipa, varianta vai versijas transportlīdzeklim ir mazāki par 9. panta 1. punktā noteikto robežvērtību, ietaupījumu neapstiprina.
3. Ja transportlīdzeklis ir aprīkots ar vairāk nekā vienu ekoinovāciju, CO2 emisiju ietaupījumi no katras ekoinovācijas jāpierāda atsevišķi saskaņā ar 8. panta 1. punktā noteikto procedūru. Rezultātā emisiju ietaupījumu summa, kuru saskaņā ar 8. panta 2. punktu nosaka katrai ekoinovācijai, ir kopējie CO2 ietaupījumi šā transportlīdzekļa sertificēšanas nolūkā.
4. Ja mijiedarbību starp vairākām ekoinovācijām, kas uzstādītas vienam transportlīdzeklim, nevar noteikt to acīmredzami atšķirīgā rakstura dēļ, ražotājs to norāda pieteikumā apstiprinošajai iestādei un iesniedz neatkarīgās un sertificētās iestādes ziņojumu par ekoinovāciju mijiedarbības ietekmi uz ietaupījumiem transportlīdzeklī, kā minēts 7. panta 3. punktā.
Ja šādas mijiedarbības dēļ kopējie ietaupījumi ir mazāki par 1 g CO2/km katrai ekoinovācijai, tad, aprēķinot kopējos ietaupījumus saskaņā ar šā panta 3. punktu, ņem vērā tikai tos ietaupījumus no ekoinovācijām, kuri atbilst robežvērtībai, kas noteikta 9. panta 1. punktā.
12. pants
Sertifikāciju pārskatīšana
1. Komisija nodrošina, ka sertifikācijas un CO2 emisiju ietaupījumi, kas attiecināmi uz atsevišķiem transportlīdzekļiem, tiek pārbaudīti uz ad hoc pamata.
Ja konstatē, ka pastāv atšķirība starp sertificētajiem CO2 emisiju ietaupījumiem un ietaupījumiem, kas pārbaudīti, izmantojot attiecīgo testēšanas metodiku vai metodikas, Komisija par to informē ražotāju.
Ražotājs 60 dienu laikā pēc paziņojuma saņemšanas var sniegt Komisijai pierādījumus, kas apliecina sertificēto CO2 emisiju ietaupījumu precizitāti. Pēc Komisijas lūguma iesniedz ziņojumu par dažādu 7. panta 3. punktā minēto ekoinovāciju mijiedarbību.
2. Ja pierādījumi, kas minēti 1. punktā, nav iesniegti norādītajā termiņā vai Komisija konstatē, ka iesniegtie pierādījumi nav pietiekami, Komisija var pieņemt lēmumu neņemt vērā sertificētos CO2 emisiju ietaupījumus, aprēķinot šā ražotāja vidējās īpatnējās emisijas nākamajam kalendārajam gadam.
3. Ražotājs, kura sertificētos CO2 emisiju ietaupījumus vairs neņem vērā, drīkst pieteikties jaunai attiecīgo transportlīdzekļu sertificēšanai saskaņā ar 11. pantā noteikto procedūru.
13. pants
Informācijas atklāšana
Pieteikuma iesniedzējs, kas pieprasa, lai saskaņā ar šo regulu iesniegtā informācija tiktu uzskatīta par konfidenciālu, pamato, kāpēc piemērojams kāds no izņēmumiem, kas minēts Regulas (EK) Nr. 1049/2001 4. pantā.
14. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2014. gada 25. aprīlī