NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 490/2013
ze dne 27. května 2013,
kterým se ukládá prozatímní antidumpingové clo na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení řízení
(1)
Dne 29. srpna 2012 informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie (dále jen „dotčené země“) do Unie.
(2)
Šetření bylo zahájeno na základě podnětu, který podala dne 17. července 2012 organizace European Biodiesel Board (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 60 % celkové výroby bionafty v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení šetření.
(3)
Dne 30. ledna 2013 zavedla Komise celní evidenci dovozu téhož výrobku pocházejícího z dotčených zemí podle nařízení Komise (EU) č. 79/2013 ze dne 28. ledna 2013 (3).
(4)
Dne 10. listopadu 2012 informovala Komise zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (4) o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie do Unie a zahájila samostatné šetření.
2. Období šetření
(5)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. července 2011 do 30. června 2012 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
3. Strany dotčené šetřením
(6)
Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v Argentině a Indonésii, známé dovozce, dodavatele, distributory, uživatele a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich šetření týká, jakož i orgány Argentiny a Indonésie o zahájení šetření. V oznámení o zahájení řízení byly všechny strany, jichž se šetření týkalo, vyzvány, aby se obrátily na Komisi a přihlásily se.
(7)
Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení.
(8)
Žadatel, vyvážející výrobci v Argentině a Indonésii, dovozci a orgány Argentiny a Indonésie sdělili svá stanoviska. Všem zúčastněným stranám, které požádaly o slyšení a doložily zvláštní důvody pro takové slyšení, bylo vyhověno.
3.1. Výběr vzorku
(9)
Vzhledem k velkému počtu vyvážejících výrobců v Argentině a Indonésii, dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii podílejících se na šetření a za účelem dokončení šetření v zákonných lhůtách oznámila Komise v oznámení o zahájení řízení, že by mohla omezit řízení na přiměřený počet vyvážejících výrobců v Argentině a Indonésii, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, jichž se bude řízení týkat, a sice prostřednictvím výběru vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení.
3.2. Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Argentině
(10)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a bude-li tomu tak, aby mohla vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci v Argentině požádáni, aby se Komisi přihlásili a poskytli informace, jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení.
(11)
Deset vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců poskytlo požadované informace a souhlasilo se svým zařazením do vzorku. Dvě společnosti však uvedly, že v období šetření neuskutečnily žádný vývoz do Unie (nebo vůbec nevyráběly).
(12)
Zbývajících osm (skupin) vyvážejících výrobců představovalo celý objem vyvezený do Unie během období šetření.
(13)
Podle čl. 17 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek tří vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců založený na největším reprezentativním objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, který mohl být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vybraný vzorek představoval 86 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie v období šetření podle údajů od osmi vyvážejících výrobců uvedených výše ve 12. bodě odůvodnění.
(14)
V souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení byl výběr vzorku konzultován se všemi známými vyvážejícími výrobci, jakož i s argentinským sdružením výrobců a argentinskými orgány a nebyly vzneseny žádné námitky.
3.3. Individuální zjišťování
(15)
Žádná argentinská společnost, která nebyla zařazena do vzorku, nepožádala o individuální zjišťování v souladu s čl. 17 odst. 3 základního nařízení.
3.4. Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Indonésii
(16)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a bude-li tomu tak, aby mohla vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci v Indonésii požádáni, aby se Komisi přihlásili a poskytli informace, jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení.
(17)
Osm vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců poskytlo požadované informace a souhlasilo se svým zařazením do vzorku. Tři společnosti však uvedly, že v období šetření neuskutečnily žádný vývoz do Unie.
(18)
Zbývajících pět (skupin) vyvážejících výrobců představovalo celý objem vyvezený do Unie během období šetření.
(19)
Podle čl. 17 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců založený na největším reprezentativním objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, který mohl být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vybraný vzorek představoval 99 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie v období šetření podle údajů od pěti vyvážejících výrobců uvedených výše v 18. bodě odůvodnění.
(20)
V souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli konzultováni všichni známí vyvážející výrobci, jakož i indonéské úřady a nebyly vzneseny žádné námitky.
3.5. Individuální zjišťování
(21)
Žádná indonéská společnost, která nebyla zařazena do vzorku, nepožádala o individuální zjišťování v souladu s čl. 17 odst. 3 základního nařízení.
3.6. Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(22)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a bude-li tomu tak, aby mohla vzorek vybrat, byli všichni dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a poskytli informace, jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení. Žádní dovozci však při tomto šetření nespolupracovali.
3.7. Výběr vzorku výrobců v Unii
(23)
Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek sestával z osmi výrobců v Unii, o nichž bylo Komisi před zahájením šetření známo, že vyrábějí bionaftu. Komise vybrala vzorek na základě objemu výroby, objemu prodeje a zeměpisné polohy. Výrobci v Unii vybraní do vzorku představovali 27 % výroby v Unii.
(24)
Zúčastněné strany byly v oznámení o zahájení řízení rovněž vyzvány, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Po zveřejnění navrhovaného vzorku dvě ze společností, které byly do vzorku zařazeny, od spolupráce odstoupily a byly nahrazeny dvěma jinými společnostmi. Výrobní odvětví Unie také vzneslo připomínku, že vzhledem k vysokému počtu výrobců bionafty z řad malých a středních podniků by alespoň jeden měl být také zařazen do vzorku. Tato žádost byla přijata.
(25)
Vzorek se považuje za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
3.8. Odpovědi na dotazník
(26)
Dotazníky byly zaslány třem vyvážejícím výrobcům nebo skupinám výrobců v Argentině zařazeným do vzorku, čtyřem vyvážejícím výrobcům nebo skupinám výrobců v Indonésii zařazeným do vzorku a osmi výrobcům v Unii zařazeným do vzorku.
(27)
Odpovědi na dotazník byly obdrženy od sedmi vyvážejících výrobců nebo skupin výrobců v Argentině a Indonésii zařazených do vzorku, od osmi výrobců v Unii zařazených do vzorku a od tří uživatelů.
3.9. Inspekce na místě
(28)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
(a)
Výrobci sídlící v Unii
-
Bio-Oils Huelva S.L., Huelva, Španělsko,
-
Biocom Energia S.L., Valencia, Španělsko,
-
Diester Industrie S.A.S., Paříž, Francie,
-
Elin Biofuels S.A., Kifissia, Řecko,
-
Novaol S.R.L., Milano, Itálie,
-
Perstorp BioProducts A.B., Stenungsund, Švédsko,
-
Preol A.S., Lovosice, Česká republika,
-
VERBIO Vereinigte BioEnergie A.G., Leipzig, Německo.
(b)
Vyvážející výrobci v Argentině
-
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires („LDC“),
-
skupina společností ve spojení „Renova“:
-
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires („Molinos“),
-
Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I., Bahia Blanca („Oleaginosa“),
-
Renova S.A., Bahia Blanca („Renova“),
-
Vicentin S.A.I.C., Avellaneda („Vicentin“),
-
skupina společností ve spojení „T6“:
-
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario („AGD“),
-
Bunge Argentina S.A., Buenos Aires („Bunge“),
-
T6 Industrial S.A., Puerto General San Martín, Santa Fe („T6“).
(c)
Obchodníci mimo EU ve spojení s vyvážejícími výrobci v Argentině
-
Molinos Overseas, Montevideo, Uruguay („Molinos Overseas“),
-
Louis Dreyfus Commodities Suisse, Ženeva, Švýcarsko („LDC Suisse“).
(d)
Vyvážející výrobci v Indonésii
-
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta, Indonésie („CPL“),
-
PT. Musim Mas, Medan, Indonésie („PTMM“),
-
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan, Indonésie („PAA“),
-
skupina společností ve spojení („Wilmar“), PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, PT. Wilmar Nabati Indonesia;
-
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan, Indonésie („WBI“),
-
PT. Wilmar Nabati Indonesia, Medan, Indonésie („WINA“).
(e)
Obchodníci mimo EU ve spojení s vyvážejícími výrobci v Indonésii
-
First Resources Limited, Suntex Tower Three, Singapur („FRL“),
-
IM Biofuel Pte Ltd, Gateway West, Singapur („IMBS“),
-
Inter-continental Oils and Fats Pte Ltd, Gateway West, Singapur („ICOF“),
-
Virgen Oils & Fats Pte Ltd, Marina Bay Financial Centre, Singapur („VOF“),
-
Wilmar Trading Pte Ltd, Neil road, Singapur.
(f)
Dovozci v Unii ve spojení s argentinskými a indonéskými vývozci:
-
Campa Iberia S.A.U., Tarragona, Španělsko („CAMPA“),
-
IM Biofuel Italy S.R.L., Milano, Itálie („IMBI“),
-
Louis Dreyfus Commodities España S.A., Madrid, Španělsko („LDC Spain“),
-
Losur Overseas S.A., Madrid, Španělsko („Losur“),
-
Wilmar Europe Trading B.V., Barendrecht, Nizozemsko („WET BV“) (5).
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(29)
Dotčeným výrobkem jsou monoalkylestery mastných kyselin a /nebo parafínovaný plynový olej ze syntézy a /nebo hydrotermální úpravy, nefosilního původu, buď v čisté formě, nebo obsažené ve směsi, pocházející z Argentiny a Indonésie, v současnosti kódů KN ex 1516 20 98, ex 1518 00 91, ex 1518 00 95, ex 1518 00 99, ex 2710 19 43, ex 2710 19 46, ex 2710 19 47, 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97, 3826 00 10 a ex 3826 00 90 (dále jen „dotčený výrobek“, běžně označovaný jako „bionafta“).
(30)
Z šetření vyplynulo, že bionafta vyráběná v Argentině je výlučně „methylester ze sójového oleje“ (dále jen „SME“) získaný ze sójového oleje a že bionafta vyráběná v Indonésii je výlučně „methylester z palmového oleje“ (dále jen „PME“) získaný z palmového oleje, ale bionafta vyráběná v Unii je převážně „methylester z řepkového oleje“ (dále jen „RME“), ale také z jiných surovin, včetně odpadních olejů i panenských olejů.
(31)
SME, PME i RME patří do kategorie methylesterů mastných kyselin. Pojem „ester“ odkazuje na transesterifikaci rostlinných olejů, konkrétně míšení oleje s alkoholem, čímž vzniká bionafta a jako vedlejší produkt glycerin. Pojem „methyl“ odkazuje na methanol, nejběžněji používaný alkohol v daném procesu.
(32)
Bionaftu SME a PME lze používat v čisté formě, ale obecně se mísí, buď mezi sebou navzájem, nebo s RME před tím, než se použijí v Evropské unii. Důvodem pro míšení SME s PME je to, že SME v čisté formě nesplňuje evropskou normu EN 14214, pokud jde o jodové a cetanové číslo. Důvodem pro míšení PME (a SME) s RME je to, že PME a SME mají vyšší filtrovatelnost při nízkých teplotách (CFPP) než RME, a nejsou proto vhodné pro použití v čisté formě během zimních měsíců ve studených regionech Evropské unie.
(33)
Směsi bionafty a minerální nafty se v zásadě používají v odvětví dopravy jako pohonná hmota pro naftové motory v silničních vozidlech, např. osobních a nákladních automobilech a autobusech a rovněž ve vlacích. Bionaftu v čisté formě nebo její směsi s minerální naftou lze také používat jako palivo pro domácí, obchodní nebo průmyslové kotle a jako palivo pro generátory na výrobu elektřiny.
2. Obdobný výrobek
(34)
Z šetření vyplynulo, že dotčený výrobek, tedy výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu Argentiny a Indonésie, a výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie mají podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a použití. Předběžně se tedy považují za obdobný výrobek ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
3. Žádost o vyloučení výrobku
(35)
Jeden indonéský výrobce požádal, aby byly z oblasti působnosti tohoto řízení vyloučeny frakcionované methylestery. Frakční destilace rozloží methylestery mastných kyselin na složky s odlišnými chemickými vlastnostmi pro jiná konečná použití. Tvrdil, že frakcionované methylestery, které společnost vyráběla a vyvážela do EU, nejsou bionafta a nepoužívají se pro paliva, ale pro jiné průmyslové aplikace. Rovněž tvrdil, že surovinou použitou pro tyto frakcionované methylestery byl kokosový olej nebo olej z palmových jader, a nikoli surový palmový olej obvykle používaný k výrobě bionafty v Indonésii.
(36)
Frakcionované methylestery spadají do popisu dotčeného výrobku, jelikož jsou stále methylestery mastných kyselin a jsou vyrobeny ze surovin, které se používají pro výrobu bionafty. Ačkoli samy o sobě nesplňují evropskou normu (EN 14214), mohou být smíšeny s jinou bionaftou, aby se vytvořila směs, která tuto normu splňuje. To je totéž jako v případě bionafty z palmového methylesteru, která bez smíšení sama o sobě nesplňuje evropskou normu. Tato námitka se proto zamítá.
(37)
Avšak jeden evropský dovozce methylesteru mastných kyselin z oleje z palmových jader z Indonésie požádal o osvobození pro koncového uživatele pro svůj dovoz, který nebyl určen pro použití jako palivo, ale ke zpracování na nenasycený mastný alkohol.
(38)
Osvobození pro koncového uživatele je režim, který spravují celní správy jednotlivých států, přičemž clo zaplacené z dovozu je předmětem osvobození na základě potvrzeného konečného použití dovezených surovin. Tento režim je stanoven v prováděcích předpisech k celnímu kodexu Společenství (6).
(39)
Touto žádostí se bude Komise zabývat v konečné fázi šetření poté, co obdrží připomínky od zúčastněných stran k tomu, zda by této konkrétní žádosti mělo být vyhověno v případě dovozu methylesteru mastných kyselin z oleje z palmových jader pro použití jiné než jako palivo. Tyto připomínky by se měly týkat otázky, zda by toto osvobození mohlo být využíváno k obcházení případného konečného cla, pokud bude uloženo, a účinků na dovoz bionafty pro použití jiné než jako palivo ze zemí, pro které již byla opatření zavedena.
C. DUMPING
1. Argentina
1.1. Běžná hodnota
(40)
Komise nejprve u každého vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku zjišťovala, zda celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům v Argentině byl reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval alespoň 5 % jeho celkového objemu prodeje na vývoz dotčeného výrobku do Unie během období šetření v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Komise zjistila, že pro každou společnost nebo skupinu společností zařazenou do vzorku představoval celkový objem tohoto prodeje alespoň 5 % celkového objemu prodeje na vývoz do Unie během období šetření.
(41)
Komise následně určila pro každou společnost nebo skupinu společností zařazenou do vzorku ty druhy výrobku prodávané na domácím trhu, které byly shodné nebo srovnatelné s druhy prodávanými na vývoz do Unie.
(42)
U každého druhu výrobku prodávaného každou společností nebo skupinou společností zařazenou do vzorku na domácím trhu, který byl uznán za shodný nebo srovnatelný s druhem výrobku prodávaným na vývoz do Unie, bylo zkoumáno, zda byl prodej na domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej určitého druhu výrobku na domácím trhu byl považován za dostatečně reprezentativní tehdy, když celkový objem prodeje tohoto druhu výrobku na domácím trhu nezávislým odběratelům během období šetření představoval nejméně 5 % celkového objemu prodeje srovnatelného druhu výrobku na vývoz do Unie.
(43)
Komise následně posoudila pro každou společnost nebo skupinu společností zařazenou do vzorku, zda se prodej obdobného výrobku na domácím trhu uskutečnil v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto posouzení proběhlo na základě stanovení podílu ziskového prodeje každého druhu výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření.
(44)
Z šetření vyplynulo, že argentinský trh je silně regulován státem. Míšení fosilní nafty a bionafty je v Argentině povinné (v podílu 7 % bionafty během období šetření). Celkové množství bionafty potřebné ke splnění tohoto požadavku na míšení je prostřednictvím přidělování kvót rozvrženo mezi vybraný počet argentinských výrobců bionafty. Ropné společnosti jsou povinny odebírat bionaftu od těch argentinských společností vyrábějících bionaftu, které splňují požadavky povinného míšení. Cena je stanovená státem a je zveřejněna argentinským ministerstvem energetiky. Během období šetření byla tato státem stanovená referenční cena vypočtena podle složitého vzorce, který zohledňoval výrobní náklady (suroviny, dopravu a jiné náklady) a zajišťoval dosažení určitého zisku. Parametry použité při určení referenční ceny byly stanoveny na základě odhadovaných nákladů nejméně schopného výrobce se sídlem v nejvzdálenější oblasti země a vedly k významné ziskovosti argentinských výrobců.
(45)
Za těchto okolností nebyl prodej na domácím trhu považován za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku a běžná hodnota obdobného výrobku musela být předběžně určena v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení tak, že se k vlastním výrobním nákladům společnosti během období šetření přičetly vzniklé prodejní, správní a režijní náklady a přiměřené ziskové rozpětí. Žadatelé tvrdili, že systém rozdílné vývozní daně v Argentině snižuje ceny sójových bobů a sójového oleje, a proto zkresluje náklady výrobců bionafty. Komise nemá v této fázi dostatek informací na to, aby mohla dospět co nejvhodnějším způsobem k rozhodnutí o řešení tohoto tvrzení. Otázka, zda náklady přiměřeně odrážejí náklady spojené s výrobou dotčeného výrobku, bude proto dále zkoumána v konečné fázi a rovněž během probíhajícího antisubvenčního šetření.
(46)
S ohledem na převažující tržní podmínky, jak je popsáno výše ve 44. bodě odůvodnění, dospěla Komise k názoru, že zisk nebylo možné založit na skutečných údajích o společnostech zařazených do vzorku. Proto byl zisk použitý při výpočtu běžné hodnoty stanoven podle čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení na základě přiměřeného zisku, kterého by mohlo dosáhnout mladé a inovativní výrobní odvětví tohoto typu náročné na kapitál za běžných podmínek hospodářské soutěže na svobodném a otevřeném trhu, tj. 15 % na základě obratu.
1.2. Vývozní cena
(47)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku vyváželi do Unie buď přímo nezávislým odběratelům, nebo prostřednictvím společností ve spojení.
(48)
Byl-li dotčený výrobek vyvážen přímo nezávislým odběratelům v Unii, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení na základě cen skutečně zaplacených nebo splatných za dotčený výrobek.
(49)
Pokud prodej na vývoz do Unie probíhal prostřednictvím obchodních společností ve spojení se sídlem v Unii, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny, za kterou byl dovezený výrobek poprvé znovu prodán nezávislým odběratelům v Unii. V takových případech byly provedeny úpravy o veškeré náklady vzniklé mezi dovozem a novým prodejem a o zisk. Pro účely tohoto výpočtu se považovala za přiměřenou úroveň zisku ve výši 5 % na základě obratu.
1.3. Srovnání
(50)
Běžná hodnota a vývozní cena vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byly srovnány na základě ceny ze závodu.
(51)
Za účelem zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen.
(52)
Na tomto základě byly provedeny úpravy o náklady na dopravu, námořní dopravu a pojištění, náklady na manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, vývozní cla a provize ve všech případech, které prokazatelně ovlivňují srovnatelnost cen.
(53)
Pokud se prodej na vývoz do Unie uskutečnil prostřednictvím obchodních společností ve spojení se sídlem mimo Unii, zkoumala Komise, zda by tito obchodníci ve spojení měli být považováni za vývozní oddělení vyvážejícího výrobce nebo za obchodní zástupce pracující za provizi, či nikoli.
(54)
Jedna obchodní společnost byla v úzkém spojení s vyvážejícím výrobcem, který ji plně kontroloval, neměla žádnou vyjednávací pravomoc ani vliv na ceny nebo dodací podmínky a obchodovala výlučně s výrobky vyráběnými tímto vyvážejícím výrobcem v Argentině. Proto se považuje za vývozní oddělení vyvážejícího výrobce a nebyla provedena žádná úprava o provize. U jedné obchodní společnosti se sídlem mimo EU bylo zjištěno, že má volnější vazby na vyvážejícího výrobce v Argentině, nebyla pod jeho kontrolou a obchodovala s řadou jiných výrobků vyrobených jinými výrobci. V tomto případě se mělo za to, že tato obchodní společnost plní funkce podobné funkcím obchodníka pracujícího za provizi. V důsledku toho byly vývozní ceny upraveny v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, aby se zohlednily teoretické přirážky obchodníka.
(55)
Skutečný rozdíl mezi prodejními cenami účtovanými vyvážejícím výrobcem v Argentině obchodníkovi ve spojení a prodejními cenami účtovanými obchodníky ve spojení prvnímu nezávislému odběrateli v EU nebyl pro výpočet této úpravy použit. Úprava byla vypočtena na základě prodejních, správních a režijních nákladů obchodníka ve spojení a přiměřeného zisku. Skutečný zisk společnosti se nepovažoval v důsledku povahy tohoto vztahu za spolehlivý.
1.4. Dumpingové rozpětí
(56)
U vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byla vážená průměrná běžná hodnota každého typu obdobného výrobku srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(57)
Vážené průměrné dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců nezařazených do vzorku bylo vypočítáno podle ustanovení čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo stanoveno na základě rozpětí stanovených pro tři vyvážející výrobce zařazené do vzorku.
(58)
Pokud jde o všechny ostatní vyvážející výrobce v Argentině, dumpingové rozpětí bylo stanoveno v souladu s článkem 18 základního nařízení na základě dostupných údajů. Za tímto účelem byla nejprve stanovena úroveň spolupráce srovnáním objemu vývozu do Unie podle údajů od spolupracujících vyvážejících výrobců s odpovídajícími statistickými údaji Eurostatu o dovozu. Vzhledem k tomu, že úroveň spolupráce byla velmi vysoká, a sice 100 % celkového vývozu do Unie během období šetření, bylo zbytkové dumpingové rozpětí platné pro všechny ostatní vyvážející výrobce v Argentině stanoveno na úrovni, která odpovídá úrovni zjištěné pro spolupracujícího vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku s nejvyšším dumpingovým rozpětím.
(59)
Takto stanovená prozatímní dumpingová rozpětí, vyjádřená jako procento ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením, jsou tato:
Dumpingové rozpětí
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
Louis Dreyfus Commodities S.A.
7,2 %
Skupina „Renova“ (Molinos Río de la Plata S.A., Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A. and Vicentin S.A.I.C.)
6,8 %
Skupina „T6“ (Aceitera General Deheza S.A., Bunge Argentina S.A.)
10,6 %
Ostatní spolupracující společnosti
7,9 %
Všechny ostatní společnosti
10,6 %
2. Indonésie
2.1. Běžná hodnota
(60)
Komise nejprve u každého vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku zjišťovala, zda celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům v Indonésii byl reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval alespoň 5 % jeho celkového objemu prodeje na vývoz dotčeného výrobku do Unie během období šetření v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Komise zjistila, že s výjimkou dvou vyvážejících výrobců prodej na domácím trhu reprezentativní nebyl.
(61)
U vyvážejících výrobců s obecnou reprezentativností Komise následně určila ty druhy výrobků prodávané na domácím trhu, které byly shodné nebo srovnatelné s druhy prodávanými na vývoz do Unie.
(62)
U těchto shodných nebo srovnatelných druhů výrobků bylo zkoumáno, zda byl prodej na domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej určitého druhu výrobku na domácím trhu byl uznán za dostatečně reprezentativní, jestliže celkový objem prodeje takového druhu výrobku vyvážejícími výrobci nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření představoval nejméně 5 % celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku vyváženého do Unie. U vyvážejících výrobců s obecnou reprezentativností nebyl zjištěn žádný reprezentativní prodej nebo vůbec žádný prodej na domácím trhu, pokud jde o vyvážený druh výrobku.
(63)
Proto byla u všech vyvážejících výrobců běžná hodnota obdobného výrobku předběžně určena v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení tak, že se k vlastním výrobním nákladům společnosti během období šetření přičetly vzniklé prodejní, správní a režijní náklady a přiměřené ziskové rozpětí. Žadatelé tvrdili, že systém rozdílné vývozní daně v Indonésii snižuje cenu palmového oleje, a proto zkresluje náklady výrobců bionafty. Komise nemá v této fázi dostatek informací na to, aby mohla dospět co nejvhodnějším způsobem k rozhodnutí o řešení tohoto tvrzení. Otázka, zda náklady přiměřeně odrážejí náklady spojené s výrobou dotčeného výrobku, bude tedy dále zkoumána v konečné fázi a rovněž během probíhajícího antisubvenčního šetření.
(64)
Z šetření vyplynulo, že indonéský domácí trh s bionaftou je silně regulován státem. Ropná a plynárenská společnost Pertamina, která je plně ve vlastnictví státu, je zdaleka největší společností působící na domácím trhu (více než 90 % domácích nákupů bionafty od výrobců zařazených do vzorku). Pertamina je z pověření státu povinna mísit biopaliva s fosilními palivy, aby je mohla prodávat na svých čerpacích stanicích. Každý měsíc indonéské ministerstvo obchodu úředně stanoví tzv. „cenu HPE (neboli cenu podle vývozní kontroly)“, což je referenční cena použitá k výpočtu měsíční úrovně vývozních cel. Pertamina nakupuje bionaftu na úrovni ceny HPE stanovené indonéskou vládou.
(65)
Za těchto podmínek nemohl být zisk založen na skutečných údajích od společností zařazených do vzorku, protože prodej na domácím trhu se nepovažuje za uskutečněný v běžném obchodním styku. Proto byl zisk použitý při výpočtu běžné hodnoty stanoven podle čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení na základě přiměřeného zisku, kterého by mohlo dosáhnout mladé a inovativní výrobní odvětví tohoto typu náročné na kapitál za běžných podmínek hospodářské soutěže na svobodném a otevřeném trhu, tj. 15 % na základě obratu.
2.2. Vývozní cena
(66)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku vyváželi do Unie buď přímo nezávislým odběratelům, nebo prostřednictvím společností ve spojení.
(67)
Byl-li dotčený výrobek vyvážen přímo nezávislým odběratelům v Unii, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení na základě cen skutečně zaplacených nebo splatných za dotčený výrobek.
(68)
Pokud prodej na vývoz do Unie probíhal prostřednictvím obchodních společností ve spojení se sídlem v Unii, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny, za kterou byl dovezený výrobek poprvé znovu prodán nezávislým odběratelům v Unii. V takových případech byly provedeny úpravy o veškeré náklady vzniklé mezi dovozem a novým prodejem a za přiměřený byl považován zisk ve výši 5 % na základě obratu.
(69)
Prémie účtované zákazníkům v jednom členském státě, kteří se po nákupu bionafty snažili využít regulačního rámce pro bionaftu obnášejícího „dvojnásobné započtení“ (7), se nepovažovaly za součást vývozní ceny. Tyto prémie nejsou vázány na dotčený výrobek jako takový, ale spíše na poskytnutí dokumentů dovozcem ve spojení s cílem získat osvědčení od vlády, které umožňuje zákazníkovi dovozce ve spojení splnit nezbytné podmínky pro přimíšení pouze poloviny množství bionafty (jelikož tuto bionaftu lze započítat „dvojnásobně“).
2.3. Srovnání
(70)
Běžná hodnota a vývozní cena vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byly srovnány na základě ceny ze závodu.
(71)
Za účelem zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen.
(72)
Na tomto základě byly provedeny úpravy o náklady na dopravu, námořní dopravu a pojištění, náklady na manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, náklady na úvěry, vývozní cla, poplatky za dohled, bankovní poplatky a provize ve všech případech, které prokazatelně ovlivňují srovnatelnost cen.
(73)
Pokud se prodej na vývoz do Unie uskutečnil prostřednictvím obchodních společností ve spojení se sídlem mimo Unii, zkoumala Komise, zda by tito obchodníci ve spojení měli být považováni za vývozní oddělení vyvážejícího výrobce nebo za obchodní zástupce pracující za provizi, či nikoli.
(74)
U jedné společnosti nebo skupiny společností bylo zjištěno, že uzavřela smlouvu s jednou obchodní společností ve spojení mimo jiné za účelem obchodu s bionaftou za provizi. V tomto případě se dospělo k závěru, že tento obchodník ve spojení by se měl považovat za obchodního zástupce pracujícího za provizi, a proto byly vývozní ceny upraveny v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, aby se zohlednily přirážky obchodníka.
(75)
V případě jednoho vyvážejícího výrobce byl dotčený výrobek (PME) před prodejem prvnímu nezávislému odběrateli smíšen s RME. Proto byla v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. a) provedena úprava o rozdíly ve fyzických vlastnostech dotčeného výrobku.
2.4. Dumpingové rozpětí
(76)
U vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byla vážená průměrná běžná hodnota každého typu obdobného výrobku srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(77)
Vážené průměrné dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců nezařazených do vzorku bylo vypočítáno podle ustanovení čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo stanoveno na základě rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku, přičemž nebylo zohledněno rozpětí vyvážejícího výrobce s nulovým dumpingovým rozpětím.
(78)
Pokud jde o všechny ostatní vyvážející výrobce v Indonésii, dumpingové rozpětí bylo stanoveno v souladu s článkem 18 základního nařízení na základě dostupných údajů. Za tímto účelem byla nejprve stanovena úroveň spolupráce srovnáním objemu vývozu do Unie podle údajů od spolupracujících vyvážejících výrobců s odpovídajícími statistickými údaji Eurostatu o dovozu. Vzhledem k tomu, že úroveň spolupráce byla velmi vysoká, a sice 99 % celkového vývozu do Unie během období šetření, bylo zbytkové dumpingové rozpětí platné pro všechny ostatní vyvážející výrobce v Indonésii stanoveno na úrovni, která odpovídá úrovni zjištěné pro spolupracujícího vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku s nejvyšším dumpingovým rozpětím.
(79)
Takto stanovená prozatímní dumpingová rozpětí, vyjádřená jako procento ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením, jsou tato:
Dumpingové rozpětí
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
PT. Ciliandra Perkasa
0,0 %
PT. Musim Mas
2,8 %
PT. Pelita Agung Agrindustri
5,3 %
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia
9,6 %
PT. Wilmar Nabati Indonesia
9,6 %
Ostatní spolupracující společnosti
6,5 %
Všechny ostatní společnosti
9,6 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroba v Unii
(80)
Obdobný výrobek vyrábí 254 výrobců v Unii. Představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení a dále se na ně bude odkazovat jako na „výrobní odvětví Unie“.
(81)
Tvrdilo se, že značný počet velkých výrobců v Unii je ve spojení s vývozci v Argentině a /nebo že dovážejí bionaftu z Argentiny, a měli by proto být vyloučeni z definice výrobního odvětví Unie.
(82)
Po provedení šetření byly z definice výrobního odvětví Unie vyloučeny tři společnosti, a to z důvodu jejich závislosti na dovozu z dotčených zemí, přičemž dovoz dosáhl 63 %, 85 % a 71 % jejich vlastní výroby během období šetření. Další dvě společnosti byly vyloučeny, jelikož během období šetření bionaftu nevyráběly. V níže uvedených oddílech nebyly použity žádné údaje od těchto společností. Byl učiněn předběžný závěr, že neexistují žádné důvody pro vyloučení jakýchkoli dalších výrobců v Unii z definice výrobního odvětví Unie.
(83)
Pro stanovení celkové výroby v Unii během období šetření byly použity všechny dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací obsažených v podnětu a údajů shromážděných od výrobců v Unii před zahájením šetření a po jeho zahájení. Na základě těchto informací bylo zjištěno, že celková výroba v Unii činila během období šetření asi 9 052 871 tun. Jak bylo uvedeno výše, osm výrobců v Unii bylo zařazeno do vzorku a představovali 27 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
2. Spotřeba v Unii
Tabulka č. 1
Spotřeba v Unii
2009
2010
2011
OŠ
Tuny
11 165 831
11 538 511
11 159 706
11 728 400
Index 2009 = 100
100
103
100
105
Zdroj:
Eurostat, údaje od výrobního odvětví Unie.
(84)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemu celkové výroby v Unii všech výrobců v Unii na trhu Unie, s odečtením jejich vývozu a přičtením dovozu z Argentiny a Indonésie a dovozu z jiných třetích zemí.
(85)
Objem dovozu z Argentiny a Indonésie byl získán z údajů Eurostatu vztahujících se k jednotlivým kódům KN, pod něž byl výrobek zařazen.
(86)
Na základě výše uvedených skutečností se spotřeba bionafty v Unii zvýšila mezi rokem 2009 a koncem období šetření o 5 %.
3. Souhrnné posouzení účinků dovozu z dotčených zemí
(87)
Jak je stanoveno v čl. 3 odst. 4 základního nařízení, účinek dovozu ze dvou zemí může být posuzován souhrnně pouze tehdy, pokud jsou splněny dvě podmínky.
(88)
První podmínkou je, že dumpingové rozpětí ve vztahu k dovozu z obou zemí není nepatrné a objem dovozu není zanedbatelný. Dumpingové rozpětí stanovené ve vztahu k dovozu z Argentiny a Indonésie bylo nad minimální hranicí definovanou v čl. 9 odst. 3 základního nařízení a objem dovozu z každé dotčené země nebyl zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení, jelikož jeho podíl na trhu činil v období šetření 10,8 %, resp. 8,5 %.
(89)
Druhou podmínkou je, že existuje hospodářská soutěž mezi dováženými výrobky navzájem a hospodářská soutěž s obdobným výrobkem Unie. Dovoz bionafty z Argentiny a Indonésie mísí s minerální naftou tytéž obchodní společnosti a je prodáván odběratelům v celé Unii v přímé hospodářské soutěži s bionaftou vyráběnou výrobním odvětvím Unie.
(90)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti byl učiněn předběžný závěr, že všechna kritéria stanovená v čl. 3 odst. 4 základního nařízení jsou splněna a že dovoz z Argentiny a Indonésie by měl být pro účely analýzy újmy posuzován souhrnně.
4. Objem dovozu z dotčených zemí a jeho podíl na trhu
Tabulka č. 2
2009
2010
2011
OŠ
Dovoz z Argentiny
Tuny
853 589
1 179 285
1 422 142
1 263 230
Index 2009 = 100
100
138
167
148
Podíl na trhu
7,6 %
10,2 %
12,7 %
10,8 %
Index 2009 = 100
100
135
167
141
Dovoz z Indonésie
Tuny
157 915
495 169
1 087 518
995 663
Index 2009 = 100
100
314
689
631
Podíl na trhu
1,4 %
4,3 %
9,7 %
8,5 %
Index 2009 = 100
100
303
689
600
Celkový podíl na trhu
9,1 %
14,5 %
22,5 %
19,3 %
Index 2009 = 100
100
160
248
213
Zdroj:
Eurostat.
(91)
Objem dovozu z Argentiny a Indonésie se od roku 2009 do období šetření značně zvýšil a dovoz z Indonésie vzrůstá rychleji než dovoz z Argentiny. Podíl na trhu se v průběhu téhož období zvýšil z 9,1 % na 19,3 %.
5. Ceny dovozu z dotčených zemí a cenové podbízení
5.1. Vývoj cen
Tabulka č. 3
Dovozní cena (EUR/tunu)
2009
2010
2011
OŠ
Argentina
629
730
964
967
Index 2009 = 100
100
116
153
154
Indonésie
597
725
864
863
Index 2009 = 100
100
121
145
145
Celkem
624
728
920
921
Index 2009 = 100
100
117
147
148
Zdroj:
Eurostat.
(92)
I když se dovozní ceny během posuzovaného období zvýšily, zejména mezi roky 2010 a 2011, ceny bionafty z Argentiny i Indonésie zůstaly v průběhu posuzovaného období nižší než ceny výrobního odvětví Unie.
5.2. Cenové podbízení
(93)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upraveny na úroveň cen ze závodu, srovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami dovozu argentinských a indonéských dovozců zařazených do vzorku pro prvního nezávislého odběratele na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o celní poplatky a náklady po dovozu.
(94)
Srovnání mezi SME z Argentiny a PME z Indonésie s výrobkem vyráběným a prodávaným na trhu Unie vycházelo z filtrovatelnosti při nízkých teplotách (CFPP), což je teplota, při níž se bionafta mění zpět na tuk a již nemůže být použita jako palivo.
(95)
CFPP veškerého prodeje z Argentiny do EU byla 0 °C. Tento prodej byl tedy srovnán s prodejem výrobců bionafty s CFPP s hodnotou 0 v Unii.
(96)
CFPP veškerého prodeje z Indonésie do EU byla 13 °C. Vzhledem k velmi nízkému objemu prodeje výrobců v Unii, pokud jde o tuto CFPP (protože PME z Indonésie je před prodejem prvnímu nezávislému odběrateli téměř vždy smíšen s jinou bionaftou z jiných zdrojů), nepovažovalo se přímé srovnání za přiměřené. Vývozní cena PME z Indonésie u CFPP s hodnotou 13 byla proto upravena směrem nahoru na cenu CFPP s hodnotou 0 pomocí rozdílu v ceně na trhu Unie mezi prodejem PME s CFPP s hodnotou 13 vyráběného výrobním odvětvím Unie a průměrnou cenou bionafty s CFPP s hodnotou 0.
(97)
Rozdíl mezi cenami z Argentiny a Indonésie a cenami Unie, vyjádřený jako procentní podíl vážené průměrné ceny výrobního odvětví Unie ze závodu, tj. rozpětí cenového podbízení, byl na základě výše popsané metodiky v rozpětí od 2,5 % do 9,1 %.
6. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(98)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnovalo posouzení účinků dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie zhodnocení všech ekonomických ukazatelů stanovených pro výrobní odvětví Unie během analyzovaného období.
(99)
Jak bylo uvedeno výše, ověřené údaje od vzorku výrobců v Unii byly použity za účelem posouzení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(100)
Pro účely analýzy újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise analyzovala makroekonomické ukazatele za posuzované období na základě údajů poskytnutých výrobním odvětvím Unie, které se vztahovaly na všechny výrobce v Unii. Mikroekonomické ukazatele analyzovala Komise na základě ověřených údajů shromážděných od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(101)
Na základě informací, které se týkají všech výrobců bionafty v Unii, byly posouzeny tyto makroekonomické ukazatele: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, rozsah dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu.
(102)
Na základě informací, které se týkají výrobců bionafty v Unii zařazených do vzorku, byly posouzeny tyto mikroekonomické ukazatele: průměrné jednotkové ceny, jednotkové výrobní náklady, mzdové náklady, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál.
7. Makroekonomické ukazatele
7.1. Výrobní kapacita, výroba a využití kapacity
Tabulka č. 4
2009
2010
2011
OŠ
Výrobní kapacita (v tunách)
20 359 000
21 304 000
21 517 000
22 227 500
Index 2009 = 100
100
105
106
109
Objem výroby (v tunách)
8 745 693
9 367 183
8 536 884
9 052 871
Index 2009 = 100
100
107
98
104
Využití kapacity
43 %
44 %
40 %
41 %
Index 2009 = 100
100
102
92
95
Zdroj:
údaje poskytnuté výrobním odvětvím Unie.
(103)
Výroba výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období zvyšovala v souladu se spotřebou. Kapacita zůstala poměrně stabilní, zejména mezi rokem 2010 a obdobím šetření, a proto bylo využití kapacity v průběhu tohoto období nízké. Výrobní odvětví Unie nebylo schopné používat dříve instalované kapacity nebo v jakémkoli rozsahu během daného období využít zvýšení kapacity, ke kterému došlo v důsledku očekávaného účinku uložení opatření proti USA nebo očekávaných systémů kvót a zvýšených požadavků některých členských států.
7.2. Objem prodeje a podíl na trhu
Tabulka č. 5
2009
2010
2011
OŠ
Objem prodeje (v tunách)
9 454 786
9 607 731
8 488 073
9 294 137
Index 2009 = 100
100
102
90
98
Podíl na trhu
84,7 %
83,3 %
76,1 %
79,2 %
Index 2009 = 100
100
98
90
94
Zdroj:
údaje poskytnuté výrobním odvětvím Unie.
(104)
Objem prodeje společnostem v Unii, které nejsou ve spojení, zůstal v posuzovaném období spíše stabilní. Vzhledem k tomu, že spotřeba během tohoto období mírně vzrostla, stabilní objem prodeje vedl ke snížení podílu na trhu (pokles o 5,5 procentních bodů) a tento podíl převzal dovoz z dotčených zemí.
7.3. Růst
(105)
Růst výrobního odvětví Unie se odráží v objemových ukazatelích, jako je výroba a prodej, ale zejména podíl na trhu. I přes vzrůst spotřeby během analyzovaného období nerostl podíl výrobců v Unii na trhu v souladu se spotřebou. Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se v tomto období snižoval, jelikož objem dovozu vzrůstal. Během téhož období se dovozu z Indonésie a Argentiny podařilo získat více než 10 procentních bodů podílu na trhu. Skutečnost, že výrobní odvětví Unie nemohlo mít plný prospěch z růstu trhu, měla celkový negativní dopad na jeho hospodářskou situaci.
7.4. Zaměstnanost a produktivita
Tabulka č. 6
2009
2010
2011
OŠ
Zaměstnanost - ekvivalent plného úvazku (FTE)
1 858
2 055
2 061
2 079
Index 2009 = 100
100
111
111
112
Produktivita (tuny/FTE)
4 707
4 558
4 142
4 354
Index 2009 = 100
100
97
88
93
Zdroj:
údaje poskytnuté výrobním odvětvím Unie.
(106)
Vzhledem k tomu, že odvětví bionafty je odvětvím se značnými nároky na kapitál a nevyžaduje velký počet pracovníků ve výrobním procesu, a vzhledem k výši subdodávek v oblasti skutečné výroby bionafty není počet osob zaměstnaných ve výrobě velký. Jelikož se objem výroby během daného období mírně zvýšil, vzrostla i zaměstnanost.
(107)
Jelikož zaměstnanost vzrostla, avšak rychleji než výroba, produktivita se mezi rokem 2009 a koncem období šetření snížila o 7 procentních bodů.
7.5. Rozsah skutečného dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(108)
Výrobnímu odvětví Unie byla působena újma v důsledku dumpingového dovozu ze Spojených států amerických do roku 2009, kdy začíná období šetření pro účely tohoto řízení. Platná cla na dovoz ze Spojených států amerických byla uzpůsobena tak, aby byly zajištěny rovné podmínky, za nichž by výrobní odvětví Unie mohlo soutěžit s tímto dovozem a vyrovnat se se způsobenou újmou.
(109)
K tomu však zjevně nedošlo. Výrobní odvětví Unie je nyní méně ziskové než v roce 2009 a ztratilo svůj podíl na trhu, dokonce i ve srovnání s rokem 2009, ve prospěch dovozu z Argentiny a Indonésie, který představuje cenové podbízení vůči cenám Unie. Využití kapacity je nižší, dokonce i přes nárůst spotřeby v Unii. K překonání účinků dřívějšího dumpingu jednoznačně nedošlo.
(110)
Dumpingová rozpětí pro vyvážející výrobce v Argentině a Indonésii jsou uvedena výše v oddíle o dumpingu. U jednoho vyvážejícího výrobce v Indonésii, který představoval jen malý podíl dovozu z Indonésie, nebyl dumping zjištěn. Avšak u ostatních vyvážejících výrobců v Indonésii a u všech vyvážejících výrobců v Argentině bylo zjištěno, že se dopouštějí dumpingu bionafty na trhu Unie. Navíc vzhledem k objemu a cenám dumpingového dovozu z těchto dvou dotčených zemí nelze dopad skutečného dumpingového rozpětí považovat za zanedbatelný.
8. Mikroekonomické ukazatele
8.1. Průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady a náklady na mzdy
Tabulka č. 7
2009
2010
2011
OŠ
Jednotková cena v EUR za tunu
797
845
1 096
1 097
Index 2009 = 100
100
106
137
138
Jednotkové náklady v EUR za tunu
760
839
1 089
1 116
Index 2009 = 100
100
110
143
147
Náklady na mzdy EUR/FTE
57 391
63 490
62 141
61 004
Index 2009 = 100
100
111
108
106
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(111)
Ačkoliv v posuzovaném období bylo výrobní odvětví Unie schopné zvýšit svou prodejní cenu, v důsledku špatné sklizně řepky v roce 2011 vzrostly výrobní náklady v takové míře, že je nebylo možné vyrovnat zvýšením prodejní ceny. Pro výrobní odvětví Unie bylo neekonomické dovážet alternativní suroviny z Argentiny a Indonésie v důsledku daňových režimů zavedených v těchto zemích, a proto bylo nuceno dovážet hotovou bionaftu, aby omezilo své náklady, a tím snížilo celkové ztráty.
(112)
Zároveň vzrostly u společností zařazených do vzorku během posuzovaného období náklady na mzdy, což znovu donutilo společnosti hledat způsob, jak snížit celkové náklady.
8.2. Zásoby
Tabulka č. 8
2009
2010
2011
OŠ
Zásoby (v tunách)
74 473
87 283
90 249
103 058
Index 2009 = 100
100
117
121
138
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(113)
Během analyzovaného období se zásoby bionafty zvýšily přibližně o 40 %. Toto zvyšování stavu zásob probíhalo během celého analyzovaného období. Jelikož však bionafta nemůže být skladována déle než šest měsíců (průměrná doba skladování je pouze asi tři měsíce), údaje týkající se zásob mají pro posouzení hospodářské situace výrobního odvětví Unie jen omezenou hodnotu.
8.3. Ziskovost, investice, návratnost investic, peněžní tok a schopnost opatřit si kapitál
Tabulka č. 9
2009
2010
2011
OŠ
Ziskovost
3,5 %
-0,3 %
-0,2 %
-2,5 %
Investice (v tis. EUR)
188 491
156 927
149 113
141 578
Index 2009 = 100
100
83
79
75
Návratnost investic
19 %
-2 %
-2 %
-24 %
Peněžní tok (v tis. EUR)
244 001
-48 649
21 241
23 984
Index 2009 = 100
100
-20
9
10
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(114)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku byla stanovena pomocí vyjádření čistého zisku z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie před zdaněním jako procento obratu z tohoto prodeje. Během analyzovaného období se ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku významně snížila, a sice z 3,5 % na - 2,5 %.
(115)
Míra investic do výroby bionafty uskutečněných výrobci v Unii zařazenými do vzorku v daném období poklesla a prokazuje, že výrobci zařazení do vzorku byli sice stále ještě schopni investovat do výroby bionafty, ale výše prostředků dostupných pro tyto investice se snížila, podobně jako podíl výrobců v Unii na trhu.
(116)
Návratnost investic výrobců v Unii zařazených do vzorku, která vyjadřuje jejich hospodářský výsledek před zdaněním jako procento průměrné počáteční a konečné čisté účetní hodnoty prostředků použitých při výrobě bionafty, odpovídala negativnímu vývoji ziskovosti. Zhoršení návratnosti investic je jasnou známkou zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie během sledovaného období.
(117)
Peněžní tok, což je schopnost výrobního odvětví samofinancovat své činnosti, vykázal během analyzovaného období výrazný pokles, což svědčí o tom, že společnosti zařazené do vzorku měly potíže konkurovat dumpingovému dovozu z Argentiny a Indonésie.
9. Závěr ohledně újmy
(118)
Z analýzy ověřených údajů jasně vyplývá, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení. Při rostoucí spotřebě ztratilo svůj podíl na trhu a ziskovost, zatímco dovoz podíl na trhu získal a představoval cenové podbízení vůči cenám výrobců v Unii.
(119)
Ostatní ukazatele rovněž vykazují klesající nebo stabilní trend, a to i po uložení opatření vůči USA a rozšíření cla na dovoz z Kanady, kterým se opatření obcházela.
(120)
Výrobci v Unii byli sice schopni přenést většinu zvýšených výrobních nákladů od roku 2010 do roku 2011 (+33 procentních bodů), ale pouze snížením ziskovosti až na hranici rentability. Nemohli však přenést další zvýšení nákladů od roku 2011 do období šetření v důsledku zvýšení cen surovin, což představuje téměř 80 % úplných nákladů na výrobu bionafty. Toto zvýšení nákladů nemohlo být zcela přeneseno na odběratele na trhu Unie, což vedlo ke ztrátám v období šetření.
E. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Úvod
(121)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení bylo zkoumáno, zda dumpingový dovoz pocházející z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou.
(122)
Byly zkoumány i jiné známé činitele než dumpingový dovoz, které mohly ve stejné době způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, aby se zajistilo, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude přičítána dumpingovému dovozu.
2. Účinek dumpingového dovozu
(123)
Bylo zjištěno, že během období šetření jen malá část dovozu (mezi 2 % a 6 %) z Indonésie do EU nebyla dumpingová. U zbývajícího množství dovozu z Indonésie a veškerého dovozu z Argentiny byl zjištěn dumping. Odstranění uvedeného malého množství nedumpingového dovozu z celkového deklarovaného dovozu z Indonésie nemá vliv na trend dovozu podrobně popsaný výše.
(124)
Z šetření vyplynulo, že levný dumpingový dovoz z dotčených zemí během posuzovaného období značně vzrostl, pokud jde o objem (více než dvojnásobně). To vedlo k podstatnému zvýšení jeho podílu na trhu o 10 procentních bodů, z 9,1 % v roce 2009 na 18,8 % na konci období šetření.
(125)
Zároveň přišlo výrobní odvětví Unie během posuzovaného období, i přes zvýšení spotřeby, o 5,5 procentních bodů svého podílu na trhu.
(126)
Průměrné ceny u dumpingového dovozu se mezi rokem 2009 a obdobím šetření zvýšily o 48 %, ale přesto byly podstatně nižší než ceny výrobního odvětví Unie v tomtéž období. Dumpingový dovoz představoval cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie, přičemž průměrné rozpětí cenového pobízení činilo během období šetření 4 % pro Indonésii a 8 % pro Argentinu.
(127)
Tlak způsobený nárůstem levného dumpingového dovozu na trhu Unie neumožnil výrobnímu odvětví Unie stanovit prodejní ceny odpovídající podmínkám na trhu a zvýšení nákladů. Společnosti zařazené do vzorku byly schopny přenést na své odběratele pouze 38% zvýšení cen, ale jejich celkové náklady se v témže období zvýšily o 47 %.
(128)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že levný dumpingový dovoz z dotčených zemí, který během období šetření představoval cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie a jehož objem rovněž značně vzrostl, měl rozhodující vliv na podstatnou újmu, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
3. Účinek jiných činitelů
3.1. Dovoz z jiných třetích zemí
Tabulka č. 10
Jiné třetí země
2009
2010
2011
OŠ
Dovoz celkem (v tunách)
699 541
256 327
161 973
175 370
Index 2009 = 100
100
37
23
25
Podíl na trhu
6,3 %
2,2 %
1,5 %
1,5 %
Index 2009 = 100
100
35
23
24
Zdroj:
Eurostat.
(129)
Dovoz ze třetích zemí, zejména z USA, Norska a Jižní Korey, se od roku 2009 do konce období šetření podstatně snížil. Tento pokles byl způsoben uložením opatření na dovoz z USA v roce 2009 a v návaznosti na šetření obcházení opatření proti dovozu zasílanému z Kanady v roce 2010. Vzhledem k poklesu podílu dovozů z jiných třetích zemí na trhu v době, kdy došlo ke zhoršení finanční situace výrobního odvětví Unie, mohl mít dovoz z jiných třetích zemí pouze zanedbatelný podíl na újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Nelze tedy dospět k závěru, že narušuje příčinnou souvislost mezi újmou a účinkem dumpingového dovozu.
3.2. Nedumpingový dovoz z dotčených zemí
(130)
Byl zjištěn nedumpingový dovoz z dotčených zemí, ale pouze v druhé polovině roku 2011. Vzhledem ke krátké době, ve které se tento dovoz uskutečňoval, a k jeho omezenému množství mohl mít jen zanedbatelný podíl na újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie a není schopen narušit příčinnou souvislost mezi újmou a účinkem dumpingového dovozu.
3.3. Jiní výrobci v Unii
(131)
S ohledem na malý objem výroby výrobců v Unii vyloučených z definice výrobního odvětví Unie a s ohledem na malý objem jejich dovozu celkově nebyli tito výrobci považováni za příčinu újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
3.4. Dovoz výrobního odvětví Unie
(132)
CARBIO, sdružení argentinských výrobců bionafty, tvrdilo, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena dovozem z Argentiny a Indonésie ze strany výrobců v Unii. Označilo tento dovoz za újmu, kterou si výrobci v Unii způsobili sami, a prohlásili, že by neměl být brán v úvahu jako příčina újmy způsobené chováním argentinských výrobců.
(133)
Z údajů, které poskytlo výrobní odvětví Unie, jasně vyplývá, že během posuzovaného období dováželi množství bionafty z Argentiny a Indonésie až do výše 60 % veškerého dovozu uskutečněného v období šetření z těchto zemí. Uvedlo však, že tento dovoz prováděli v sebeobraně. Krátkodobý prospěch z dumpingových cen tohoto dovozu napomohl výrobcům v Unii v tom, aby mohli ve střednědobém horizontu pokračovat ve své obchodní činnosti.
(134)
Dovoz bionafty za dumpingové ceny uskutečňovaný výrobním odvětvím Unie značně vzrostl v roce 2011 a v období šetření, kdy se nejvíce projevil vliv rozdílné vývozní daně z bionafty a z jejích surovin, jelikož právě v té době se dovoz surovin (sójového a palmového oleje) stal nerentabilním ve srovnání s dovozem hotového výrobku. Systém rozdílných vývozních daní v obou zemích ukládá vyšší daň z vývozu surovin, než je daň z hotového výrobku. Otázka, zda lze tuto rozdílnou vývozní daň považovat za subvenci ve smyslu článku 2 základního antisubvenčního nařízení, bude zkoumána během probíhajícího antisubvenčního šetření.
(135)
Například v některých měsících období šetření byla dovozní cena sójového oleje z Argentiny vyšší než dovozní cena SME, čímž se nákup sójového oleje stal ekonomicky nevýhodný. Za této situace byl nákup SME jedinou ekonomicky ospravedlnitelnou možností.
(136)
V každém případě, kdyby tento objem bionafty nedovezlo výrobní odvětví Unie, dovezly by jej obchodní společnosti v Unii, jejich cena by byla nižší než cena výrobního odvětví Unie a prodávaly by tuto bionaftu na trhu Unie, jelikož ji již z těchto zemí dovážejí za účelem prodeje naftovým rafineriím, které konkurují výrobnímu odvětví Unie. Příčinná souvislost není tímto dovozem narušena, a tento argument se tedy předběžně zamítá.
3.5. Kapacita výrobního odvětví Unie
(137)
Sdružení CARBIO dále tvrdí, že k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie došlo v důsledku nadbytečné kapacity způsobené nadměrným rozšířením. Jelikož využití kapacity v roce 2008 činilo 50 %, tvrdí, že výrobní odvětví se dále rozšiřovalo bez odpovídajícího nárůstu poptávky.
(138)
Skutečností je, že během posuzovaného období zůstalo využití kapacity v celé Unii na nízké úrovni, přičemž nejnižší úroveň během období šetření činila 40 %. Některé společnosti proto nevyužívaly kapacitu, kterou instalovaly.
(139)
Využití kapacity však bylo nízké již na počátku posuzovaného období a zůstalo nízké po celé toto období a bylo stabilní i u společností zařazených do vzorku.
(140)
Společnosti zařazené do vzorku byly na začátku posuzovaného období ziskové a na jeho konci ztrátové, se stabilním využitím kapacity. Je oprávněné z toho vyvozovat, že celé výrobní odvětví se také stalo méně ziskovým, zatímco jeho využití kapacity zůstalo stabilní. Toto tedy nelze považovat za hlavní příčinu újmy, jelikož se zdá, že zde neexistuje žádná příčinná souvislost. Tento argument se tedy předběžně zamítá.
3.6. Nedostatečný přístup k surovinám a vertikální integrace
(141)
CARBIO rovněž tvrdí, že výrobnímu odvětví Unie je působena újma z důvodu špatné efektivity, zejména proto, že není vertikálně integrováno a nenachází se v blízkosti zdrojů surovin.
(142)
Uvedené argumenty se předběžně zamítají. Některé společnosti zařazené do vzorku se nacházejí v přístavech, kde mají snadný přístup k surovinám, které přivážejí lodě, a ostatní společnosti zařazené do vzorku umístily své závody na výrobu bionafty na stejném místě jako své závody vyrábějící rostlinný olej. Mnoho výrobců bionafty v jižní Evropě sídlí záměrně v přístavech, aby měli přístup k surovinám dováženým z Argentiny a Indonésie, nebo na týchž místech jako jejich odběratelé (rafinérie fosilní ropy). Vzhledem k tomu, že účinek rozdílné vývozní daně způsobil, že suroviny byly dražší než hotový výrobek, bylo výrobní odvětví Unie zjevně poškozeno tím, že nebylo ekonomicky možné vyrábět PME a SME v EU.
3.7. Jiné regulační činitele
(143)
CARBIO rovněž odkázalo na některé regulační činitele, které údajně způsobily újmu výrobnímu odvětví Unie, z nichž některé jsou návrhy a do dnešního dne nebyly uvedeny v platnost. Klade však důraz na systém „dvojnásobného započtení“, který je popsán níže.
(144)
Směrnice o obnovitelných zdrojích energie ukládá členským státům vyžadovat, aby byl s minerální naftou před jejím prodejem uživatelům smíšen určitý podíl bionafty. Některé členské státy využily ustanovení v uvedené směrnici, které umožňuje tento podíl snížit o polovinu, pokud použitá bionafta byla vyrobena z odpadních olejů nebo použitých živočišných tuků. Například, pokud dotčený členský stát vyžaduje, aby bylo smícháno 7 % bionafty s 93 % minerální nafty, oněch 7 % se snižuje na 3,5 %, pokud se jedná o bionaftu vyrobenou z odpadních olejů.
(145)
CARBIO tvrdí, že pravidla dvojnásobného započtení způsobila v období šetření pokles prodeje tzv. bionafty „první generace“ o 1 milion tun a že to je příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie. Toto tvrzení se zamítá, jelikož vzorek výrobců v Unii obsahuje některé společnosti, které vyrábějí bionaftu s dvojnásobným započtením a jejich finanční situace není výrazně odlišná od finanční situace společností zařazených do vzorku, které vyrábějí bionaftu z panenských rostlinných olejů. U těchto společností se během ověřování jejich údajů ukázalo, že cena jejich bionafty byla ovlivněna nízkou cenou dumpingového dovozu z Argentiny a Indonésie, jelikož jsou v nepřímé soutěži s PME a SME z dotčených zemí.
(146)
Byl rovněž vznesen argument, že výrobnímu odvětví Unie je působena újma tím, že neinvestuje více do biopaliv druhé generace, jako je využívání odpadních olejů. Tento argument byl předběžně zamítnut, protože v Unii není k dispozici tolik odpadních olejů, aby se výrazně zvýšil objem zpracování ve srovnání se současnou situací.
3.8. Omezení v členských státech
(147)
CARBIO rovněž tvrdilo, že újma, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, nemohla být způsobena dovozem z dotčených zemí z důvodu systémů kvót a daňových režimů v různých členských státech, které omezují přístup na tyto trhy. Rovněž tvrdí, že některé trhy v EU jsou kvůli klimatickým podmínkám pro SME a PME uzavřeny.
(148)
Pravdou je, že filtrovatelnost při nízkých teplotách (CFPP) u PME (při teplotě + 13 °C) znamená, že PME nelze používat v celé Unii, aniž by bylo smícháno s jinými bionaftami za účelem snížení CFPP. CFPP u SME při 0 °C však umožňuje jeho širší použití, zejména během letních měsíců.
(149)
Argument, že právě regulační systém v některých členských státech působí újmu výrobnímu odvětví Unie, byl důkladně posuzován během celého šetření.
(150)
V některých členských státech jsou zavedeny systémy kvót, které přidělují společnostem v daném členském státě nebo v jiných členských státech v rámci celé Unie určité výrobní kvóty. Avšak většina zemí poskytovala výhody pomocí daňového systému a tyto výhody se postupně omezují nebo ruší.
(151)
Například Francie má také zvýhodnění v podobě osvobození od daně ve výši 90 EUR za tunu bionafty vyrobené na základě kvót. Avšak vzhledem k nízkým cenám dumpingového dovozu je často levnější bionaftu dovážet než ji nakupovat od výrobního odvětví Unie, a to i včetně daňového zvýhodnění. Důkazem je skutečnost, že argentinský dovoz je na francouzském trhu zcela zjevně přítomen.
(152)
V některých členských státech dovoz z Argentiny a Indonésie přítomen není, a to buď v důsledku klimatických podmínek, nebo kvůli systémům kvót. Nicméně ve větší části Unie dovoz z Argentiny a Indonésie na trhu přítomen je, a to buď kvůli neexistenci systému kvót, nebo kvůli tomu, že cena je nižší než jakékoli daňové zvýhodnění, které členský stát může poskytnout.
(153)
Vzhledem k tomu, že PME a SME po smíchání s RME vyrobeným v Unii nebo jinou bionaftou mohou být prodávány v celé Unii a že dovoz se vyskytuje ve velkém množství a za dumpingové ceny i v členských státech, kde existují systémy daňového zvýhodnění, se toto tvrzení předběžně zamítá, jelikož stávající systémy kvót a daňové režimy nejsou schopné narušit příčinnou souvislost mezi újmou a účinkem dumpingového dovozu.
4. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(154)
Výše uvedená analýza prokázala, že došlo k výraznému nárůstu objemu a podílu levného dumpingového dovozu pocházejícího z dotčených zemí na trhu. Zároveň bylo zjištěno, že ceny u tohoto dovozu představovaly během období šetření cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie.
(155)
Z údajů vyplývá, že jak narůstá objem levného dovozu z dotčených zemí, významně se zhoršuje hospodářská situace výrobního odvětví Unie.
(156)
Výše uvedená analýza náležitě odlišila a oddělila účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie od účinků dumpingového dovozu působících újmu. Na základě této analýzy byl předběžně vyvozen závěr, že dumpingový dovoz z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
(157)
V souladu s čl. 3 odst. 7 základního nařízení byly posouzeny jiné známé činitele než dumpingový dovoz a nebyly zjištěny žádné důkazy o tom, že by narušily příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
F. ZÁJEM UNIE
(158)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory závěru o dumpingu působícím újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijmout opatření. Zjištění zájmu Unie bylo založeno na posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců, dodavatelů surovin a uživatelů.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(159)
Jak bylo uvedeno výše, výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu, která byla způsobena dumpingovým dovozem pocházejícím z dotčených zemí. Neuložení opatření by s největší pravděpodobností vedlo k pokračování negativního vývoje finanční situace výrobního odvětví Unie. Situace výrobního odvětví Unie byla zvláště ovlivněna poklesem ziskovosti z +3 % v roce 2009 na -2,5 % na konci období šetření. Jakýkoli další pokles výkonnosti by nakonec vedl k omezení výroby a dalšímu rušení výrobních podniků, což by ohrozilo zaměstnanost a investice v Unii.
(160)
Uložení opatření by obnovilo spravedlivou hospodářskou soutěž na trhu. Klesající trend ziskovosti výrobního odvětví Unie je výsledkem obtížné soutěže s levným dumpingovým dovozem pocházejícím z dotčených zemí a rovněž výsledkem skutečnosti, že kvůli režimu vývozních daní v obou zemích se snižuje cena dovozu SME a PME na trhu Unie a současně se zvyšuje cena surovin. Uložení antidumpingových opatření by tedy výrobnímu odvětví Unie umožnilo zvýšit ziskovost na úrovně považované za nezbytné pro toto odvětví náročné na kapitál.
(161)
Opatření by měla výrobnímu odvětví Unie poskytnout příležitost překonat účinky dumpingu působícího újmu, který byl zjištěn v rámci tohoto šetření.
2. Zájem dovozců/obchodníků v Unii, kteří nejsou ve spojení
(162)
Dovozci/obchodníci v Unii, kteří nejsou ve spojení, byli vyzváni, aby se Komisi přihlásili. Avšak žádný dovozce při šetření spolupracoval.
(163)
Jelikož nebyly k dispozici žádné údaje od dovozců nebo obchodníků, kteří nejsou ve spojení, neexistovaly žádné důkazy o tom, že by uložení opatření bylo prokazatelně v rozporu se zájmy těchto stran.
3. Zájem uživatelů a odběratelů
(164)
Všem známým společnostem uživatelů působícím v oblasti výroby a distribuce minerální nafty a uskutečňujícím rovněž povinné míšení minerální nafty s bionaftou byly při zahájení řízení zaslány dotazníky.
(165)
Tři uživatelé bionafty odpověděli na dotazník pro uživatele, ale uvedli, že bionafta představuje jen velmi malou část jejich obchodních činností. Uvedli, že by byli z právního hlediska povinni nakupovat bionaftu, a pokud by se v důsledku cla cena bionafty zvýšila, přenesli by tedy toto zvýšení ceny automaticky na své odběratele, k čemuž došlo již v minulosti.
(166)
Vzhledem k omezenému množství dostupných informací by uložení opatření mělo mít jen velmi omezený dopad na konečné odběratele, jelikož procentní podíl bionafty, který je míšen s minerální naftou, kterou nakupují na čerpacích stanicích, je malý. Nebyly zjištěny žádné důkazy o tom, že by uložení opatření bylo prokazatelně v rozporu se zájmy uživatelů nebo odběratelů.
4. Zájem dodavatelů surovin
(167)
Jedno sdružení dodavatelů surovin, FEDIOL (federace zastupující evropské odvětví rostlinných olejů a proteinové moučky v Evropě), odpovědělo na dotazník zaslaný dodavatelům surovin. Uvedlo, že v důsledku dovozu z dotčených zemí se snížila poptávka po řepkovém oleji v celé Unii, a sice o více než 1 milion tun v letech 2009 až 2011.
(168)
Domnívá se, že uložení opatření bude mít pozitivní účinek na dodavatelské odvětví v EU, jelikož se zvýší využití kapacity. Případný nárůst poptávky po řepkovém oleji by se potom projevil v odvětví krmných směsí - ty se totiž získávají ze zbytků z výroby řepkového oleje - a v odvětví zemědělství v EU, které je producentem řepky.
(169)
Ze získaných důkazů tedy vyplývá, že uložení opatření by bylo v zájmu dodavatelů surovin v Unii.
5. Závěr ohledně zájmu Unie
(170)
Uložení opatření na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie by bylo jednoznačně v zájmu výrobního odvětví Unie. Tato opatření by výrobnímu odvětví Unie umožnila dosáhnout růstu a začít se vyrovnávat s újmou způsobenou dumpingovým dovozem. Kdyby však žádná opatření uložena nebyla, hospodářská situace výrobního odvětví Unie by se nadále zhoršovala a další hospodářské subjekty by byly nuceny ukončit svou obchodní činnost. Ačkoli nebylo možné učinit jasný závěr, pokud jde o uživatele a dovozce, uložení opatření by mělo být v zájmu dodavatelů surovin.
(171)
Neexistují žádné přesvědčivé důvody, z nichž by vyplývalo, že uložení prozatímních antidumpingových opatření na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie by bylo zjevně v rozporu se zájmem Unie.
G. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(172)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena prozatímní antidumpingová opatření, aby se předešlo vzniku další újmy, kterou výrobnímu odvětví Unie způsobuje dumpingový dovoz.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(173)
Pro účely stanovení úrovně těchto opatření bylo přihlédnuto k zjištěným dumpingovým rozpětím a k výši cla potřebného pro odstranění újmy působené výrobcům v Unii, aniž by byla překročena.
(174)
Při výpočtu výše cla potřebného pro odstranění účinků dumpingu působícího újmu se mělo za to, že případná opatření by měla umožnit výrobnímu odvětví Unie pokrýt své výrobní náklady a vytvořit zisk před zdaněním, kterého lze přiměřeně dosáhnout za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. za situace, kdy nedochází k dumpingovému dovozu.
(175)
Za tímto účelem lze za přiměřenou úroveň považovat ziskové rozpětí ve výši 15 % z obratu, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie pravděpodobně dosáhnout, kdyby neexistoval dumping působící újmu, a to na základě zjištění předchozího šetření týkajícího se dovozu ze Spojených států amerických, kdy se toto rozpětí považovalo za přiměřené pro zaručení produktivních investic v tomto odvětví v dlouhodobém horizontu.
(176)
Na tomto základě byla pro výrobní odvětví Unie vypočítána cena obdobného výrobku, která nepůsobí újmu. Cena, která nepůsobí újmu, byla získána úpravou prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku o skutečné zisky/ztráty dosažené během období šetření a připočtením uvedeného ziskového rozpětí.
(177)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě srovnání vážené průměrné dovozní ceny vyvážejících výrobců v dotčených zemích zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, s cenou obdobného výrobku prodávaného výrobci v Unii zařazenými do vzorku na trhu Unie v období šetření, která nepůsobí újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento celkové hodnoty CIF dovozu.
2. Prozatímní opatření
(178)
V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení by měla být uložena prozatímní antidumpingová cla na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie podle pravidla nižšího cla, tj. nižší z uvedených dvou vypočtených rozpětí, buď dumpingu, nebo újmy.
(179)
Sazby antidumpingového cla byly stanoveny srovnáním rozpětí pro odstranění újmy a dumpingového rozpětí. V důsledku toho jsou prozatímní sazby antidumpingového cla vyjádřené jako cena CIF s dodáním na hranice Unie před proclením tyto:
Země
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
Prozatímní rozpětí újmy
Sazba prozatímního antidumpingového cla
Argentina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario
10,6 %
27,8 %
10,6 %
Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
10,6 %
27,8 %
10,6 %
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
7,2 %
30,9 %
7,2 %
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Ostatní spolupracující společnosti
7,9 %
31 %
7,9 %
Všechny ostatní společnosti
10,6 %
31,8 %
10,6 %
Indonésie
PT. Ciliandra Perkasa
0,0 %
0,0 %
PT. Musim Mas
2,8 %
23,3 %
2,8 %
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
5,3 %
27,1 %
5,3 %
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan
9,6 %
26,4 %
9,6 %
PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
9,6 %
26,4 %
9,6 %
Ostatní spolupracující společnosti
6,5 %
25,3 %
6,5 %
Všechny ostatní společnosti
9,6 %
27,1 %
9,6 %
(180)
Jelikož se však antidumpingové clo použije jak na směsi, které obsahují bionaftu (v poměru k jejich obsahu bionafty podle hmotnosti), tak na čistou bionaftu, bude pro správné uplatňování cla celními orgány členských států přesnější a přiměřenější vyjádřit clo jako pevnou částku v EUR/t netto a použít ji na dovezenou čistou bionaftu nebo na podíl bionafty ve směsi.
(181)
Individuální sazby antidumpingového cla stanovené pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během tohoto šetření. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla použitelného na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto použitelné výlučně na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí a vyráběného uvedenými společnostmi, tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážený dotčený výrobek vyrobený jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení s konkrétně uvedenými společnostmi, se tyto sazby nevztahují a tento výrobek podléhá celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(182)
Veškeré žádosti o uplatňování těchto sazeb antidumpingového cla pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) by měly být neprodleně zaslány Komisi (8) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činnosti společnosti, které se týkají výroby, domácího prodeje a prodeje na vývoz a které souvisejí např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(183)
Komise zavedla celní evidenci dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí podle nařízení Komise (EU) č. 79/2013 ze dne 28. ledna 2013. Tato evidence byla zavedena s ohledem na možné uplatnění antidumpingových opatření se zpětnou působností podle čl. 10 odst. 4 základního nařízení. V této fázi řízení nelze učinit žádné rozhodnutí o možném uplatnění antidumpingových opatření se zpětnou působností.
H. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(184)
V zájmu řádné správy mohou zúčastněné strany, jež se samy přihlásily ve lhůtě uvedené v oznámení o zahájení řízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtě jednoho měsíce od vyhlášení tohoto nařízení. Zjištění týkající se uložení cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a pro účely jakýchkoli konečných opatření mohou být znovu přehodnocena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz monoalkylesterů mastných kyselin a/nebo parafínovaného plynového oleje ze syntézy a/nebo hydrotermální úpravy, nefosilního původu, buď v čisté formě nebo obsažených ve směsi, v současnosti kódů KN ex 1516 20 98 (kódy TARIC 1516209821, 1516209829 a 1516209830), ex 1518 00 91 (kódy TARIC 1518009121, 1518009129 a 1518009130), ex 1518 00 95 (kód TARIC 1518009510), ex 1518 00 99 (kódy TARIC 1518009921, 1518009929 a 1518009930), ex 2710 19 43 (kódy TARIC 2710194321, 2710194329 a 2710194330), ex 2710 19 46 (kódy TARIC 2710194621, 2710194629 a 2710194630), ex 2710 19 47 (kódy TARIC 2710194721, 2710194729 a 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97 (kódy TARIC 3824909701, 3824909703 a 3824909704), 3826 00 10 a ex 3826 00 90 (kódy TARIC 3826009011, 3826009019 a 3826009030), pocházející z Argentiny a Indonésie.
2. Sazby prozatímního antidumpingového cla použitelné na výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi činí:
Země
Společnost
Sazba prozatímního cla
(EUR/t netto)
Doplňkový kód TARIC
Argentina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
104,92
B782
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
69,16
B783
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
65,24
B784
Ostatní spolupracující společnosti:
Cargill S.A.C.I., Buenos Aires; Unitec Bio S.A., Buenos Aires; Viluco S.A., Tucuman
75,97
B785
Všechny ostatní společnosti
104,92
B999
Indonésie
PT Ciliandra Perkasa, Jakarta
0
B786
PT Musim Mas, Medan
24,99
B787
PT Pelita Agung Agrindustri, Medan
45,65
B788
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
83,84
B789
Ostatní spolupracující společnosti:
PT Cermerlang Energi Perkasa, Jakarta
57,14
B790
Všechny ostatní společnosti
83,84
B999
3. Antidumpingové clo pro směsi se použije úměrně celkovému hmotnostnímu obsahu monoalkylesterů mastných kyselin a parafínovaného plynového oleje ze syntézy a/nebo hydrotermální úpravy nefosilního původu (tj. obsahu bionafty) ve směsi.
4. V případech, kdy došlo k poškození zboží před vstupem do volného oběhu, a skutečně zaplacená nebo splatná cena je proto poměrně rozdělena za účelem stanovení celní hodnoty podle článku 145 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (9), musí být výše antidumpingového cla vypočtená na základě výše popsaných částek snížena o procentuální podíl odpovídající poměrnému rozdělení skutečně zaplacené nebo splatné ceny.
5. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Evropské unii je podmíněno složením jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
6. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1. Aniž je dotčen článek 20 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. V souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 se mohou zúčastněné strany vyjádřit k uplatnění tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
1. Celní orgány se vyzývají, aby ukončily celní evidenci dovozu zavedenou v souladu s článkem 1 nařízení Komise (EU) č. 79/2013.
2. Shromážděné údaje o výrobcích, které byly uvolněny ke spotřebě nejdříve 90 dní před dnem vstupu tohoto nařízení v platnost, se uchovají až do vstupu případných konečných opatření v platnost nebo do ukončení tohoto řízení.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 tohoto nařízení se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 27. května 2013.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 490/2013
(2013. gada 27. maijs),
ar ko nosaka pagaidu antidempinga maksājumu Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2009. gada 30. novembra Regulu (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1) (“pamatregula”), un jo īpaši tās 7. pantu,
pēc apspriešanās ar padomdevēju komiteju,
tā kā:
A. PROCEDŪRA
1. Procedūras sākšana
(1)
Eiropas Komisija (“Komisija”) 2012. gada 29. augustā, publicējot paziņojumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (2) (“paziņojums par procedūras sākšanu”), paziņoja par antidempinga procedūras sākšanu attiecībā uz Argentīnas un Indonēzijas (“attiecīgās valstis”) izcelsmes biodīzeļdegvielas importu Savienībā.
(2)
Izmeklēšana tika sākta pēc tam, kad 2012. gada 17. jūlijā Eiropas Biodīzeļdegvielas padome (“sūdzības iesniedzējs”) to ražotāju vārdā, kas ražo vairāk nekā 60 % no Savienības biodīzeļdegvielas produkcijas kopapjoma, iesniedza sūdzību. Sūdzībā bija ietverti pirmšķietami pierādījumi par dempingu, kas saistīts ar minēto ražojumu, un no tā izrietošu būtisku kaitējumu, un tie tika uzskatīti par pietiekamiem, lai pamatotu izmeklēšanas sākšanu.
(3)
Komisija saskaņā ar Komisijas 2013. gada 28. janvāra Regulu (ES) Nr. 79/2013 (3) noteica, ka no 2013. gada 30. janvāra jāsāk reģistrēt šā paša attiecīgo valstu izcelsmes ražojuma importu.
(4)
Komisija 2012. gada 10. novembrī, publicējot paziņojumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (4), paziņoja par antisubsidēšanas procedūras sākšanu attiecībā uz Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas importu Savienībā un sāka atsevišķu izmeklēšanu.
2. Izmeklēšanas periods
(5)
Dempinga un kaitējuma izmeklēšana aptvēra laikposmu no 2011. gada 1. jūlija līdz 2012. gada 30. jūnijam (“izmeklēšanas periods” jeb “IP”). Kaitējuma novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude aptvēra laikposmu no 2009. gada 1. janvāra līdz IP beigām (“attiecīgais periods”).
3. Personas, uz kurām attiecas izmeklēšana
(6)
Par procedūras sākšanu Komisija oficiāli informēja sūdzības iesniedzēju, citus zināmos Savienības ražotājus, zināmos ražotājus eksportētājus Argentīnā un Indonēzijā, zināmos importētājus, piegādātājus, izplatītājus, lietotājus un apvienības, par kuriem zināms, ka tos skar izmeklēšana, un Argentīnas un Indonēzijas iestādes. Ar paziņojumu par procedūras sākšanu visas personas, kuras skar izmeklēšana, tika aicinātas sazināties ar Komisiju un pieteikties.
(7)
Ieinteresētajām personām tika dota iespēja paziņojumā par procedūras sākšanu noteiktajā termiņā rakstiski darīt zināmu savu viedokli un pieprasīt uzklausīšanu.
(8)
Sūdzības iesniedzējs, ražotāji eksportētāji Argentīnā un Indonēzijā, importētāji un Argentīnas un Indonēzijas iestādes darīja zināmu savu viedokli. Tika uzklausītas visas ieinteresētās personas, kas to pieprasīja un norādīja konkrētus iemeslus, kāpēc tās būtu jāuzklausa.
3.1. Atlase
(9)
Ņemot vērā, ka šajā izmeklēšanā iesaistīts liels skaits Argentīnas un Indonēzijas ražotāju eksportētāju, nesaistīto importētāju Savienībā un Savienības ražotāju un lai izmeklēšanu pabeigtu tiesību aktos noteiktajā termiņā, Komisija paziņojumā par procedūras sākšanu paziņoja, ka tā varētu ierobežot izmeklējamo Argentīnas un Indonēzijas ražotāju eksportētāju un nesaistīto importētāju Savienībā skaitu, veidojot izlasi saskaņā ar pamatregulas 17. pantu (šo procesu sauc arī par “atlasi”).
3.2. Argentīnas ražotāju eksportētāju atlase
(10)
Lai Komisija varētu lemt, vai ir vajadzīga atlase, un vajadzības gadījumā veidot izlasi, visi ražotāji eksportētāji Argentīnā tika lūgti pieteikties Komisijā un sniegt paziņojumā par procedūras sākšanu norādīto informāciju.
(11)
Desmit ražotāji eksportētāji vai ražotāju eksportētāju grupas sniedza prasīto informāciju un piekrita iekļaušanai izlasē. Tomēr divi uzņēmumi ziņoja, ka IP laikā nav eksportējuši uz Savienību (vai nav ražojuši).
(12)
Pārējie astoņi ražotāji eksportētāji (vai to grupas) eksportēja visu eksporta apjomu uz Savienību IP laikā.
(13)
Saskaņā ar pamatregulas 17. panta 1. punktu Komisija izveidoja izlasi no trim ražotājiem eksportētājiem vai ražotāju eksportēju grupām, pamatojoties uz lielāko reprezentatīvo attiecīgā ražojuma eksporta apjomu uz Savienību, ko noteiktajā laikā bija iespējams pienācīgi pārbaudīt. Saskaņā ar 12. apsvērumā minēto astoņu ražotāju eksportētāju sniegto informāciju atlasītie uzņēmumi eksportēja 86 % no attiecīgā ražojuma eksporta kopapjoma uz Savienību IP laikā.
(14)
Saskaņā ar pamatregulas 17. panta 2. punktu par atlasi notika apspriešanās ar visiem zināmajiem ražotājiem eksportētājiem, kā arī Argentīnas ražotāju apvienību un Argentīnas iestādēm, un tie neizteica iebildumus.
3.3. Atsevišķa pārbaude
(15)
Neviens Argentīnas uzņēmums, kas nebija iekļauts izlasē, nepieprasīja atsevišķu pārbaudi saskaņā ar pamatregulas 17. panta 3. punktu.
3.4. Indonēzijas ražotāju eksportētāju atlase
(16)
Lai Komisija varētu lemt, vai ir vajadzīga atlase, un vajadzības gadījumā veidot izlasi, visi ražotāji eksportētāji Indonēzijā tika lūgti pieteikties Komisijā un sniegt paziņojumā par procedūras sākšanu norādīto informāciju.
(17)
Astoņi ražotāji eksportētāji vai ražotāju eksportētāju grupas sniedza prasīto informāciju un piekrita iekļaušanai izlasē. Tomēr trīs uzņēmumi ziņoja, ka IP laikā nav eksportējuši uz Savienību.
(18)
Pārējie pieci ražotāji eksportētāji (vai to grupas) eksportēja visu eksporta apjomu uz Savienību IP laikā.
(19)
Saskaņā ar pamatregulas 17. panta 1. punktu Komisija izveidoja izlasi no četriem ražotājiem eksportētājiem vai ražotāju eksportēju grupām, pamatojoties uz lielāko reprezentatīvo attiecīgā ražojuma eksporta apjomu uz Savienību, ko noteiktajā laikā bija iespējams pienācīgi pārbaudīt. Saskaņā ar 18. apsvērumā minēto piecu ražotāju eksportētāju sniegto informāciju atlasītie uzņēmumi pārstāvēja 99 % no attiecīgā ražojuma eksporta kopapjoma uz Savienību IP laikā.
(20)
Saskaņā ar pamatregulas 17. panta 2. punktu par atlasi notika apspriešanās ar visiem zināmajiem ražotājiem eksportētājiem, kā arī Indonēzijas iestādēm, un tie neizteica iebildumus.
3.5. Atsevišķa pārbaude
(21)
Neviens Indonēzijas uzņēmums, kas nebija iekļauts izlasē, nepieprasīja atsevišķu pārbaudi saskaņā ar pamatregulas 17. panta 3. punktu.
3.6. Nesaistīto importētāju atlase
(22)
Lai Komisija varētu lemt, vai ir vajadzīga atlase, un vajadzības gadījumā veidot izlasi, visi nesaistītie importētāji tika lūgti pieteikties Komisijā un sniegt paziņojumā par procedūras sākšanu norādīto informāciju. Tomēr šajā izmeklēšanā neviens importētājs nesadarbojās.
3.7. Savienības ražotāju atlase
(23)
Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija informēja, ka ir izveidojusi provizorisku Savienības ražotāju izlasi. Izlasē bija iekļauti astoņi Savienības ražotāji, par kuriem Komisijai pirms izmeklēšanas sākuma bija zināms, ka tie ražo biodīzeļdegvielu. Komisija izveidoja izlasi, pamatojoties uz ražošanas apjomu, pārdošanas apjomu un atrašanās vietu. Atlasītie Savienības ražotāji ražoja 27 % no Savienības produkcijas.
(24)
Paziņojumā par procedūras sākšanu ieinteresētās personas tika aicinātas darīt zināmu savu viedokli par provizorisko izlasi. Pēc tam, kad tika publicēta informācija par ierosināto izlasi, divi uzņēmumi, ko bija paredzēts iekļaut izlasē, pārtrauca sadarbību, un tie tika aizstāti ar diviem citiem uzņēmumiem. Savienības ražošanas nozare turklāt norādīja, ka daudzi biodīzeļdegvielas ražotāji ir MVU, tāpēc vismaz viens no tiem būtu jāiekļauj izlasē. Šis pieprasījums tika pieņemts.
(25)
Tiek uzskatīts, ka izlase ir Savienības ražošanas nozarei reprezentatīva.
3.8. Atbildes uz anketas jautājumiem
(26)
Trim atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem vai ražotāju grupām Argentīnā, četriem atlasītajiem ražotājiem eksportētajiem vai ražotāju grupām Indonēzijā un astoņiem atlasītajiem Savienības ražotājiem tika nosūtītas anketas.
(27)
Atbildes uz anketas jautājumiem tika saņemtas no septiņiem atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem vai ražotāju grupām Argentīnā un Indonēzijā, astoņiem atlasītajiem Savienības ražotājiem un trim lietotājiem.
3.9. Pārbaudes apmeklējumi
(28)
Komisija pieprasīja un pārbaudīja visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu, lai provizoriski noteiktu dempingu, tā radīto kaitējumu un Savienības intereses. Pārbaudes apmeklējumi tika veikti šādos uzņēmumos:
(a)
ražotāji Savienībā
-
Bio-Oils Huelva S.L., Velva, Spānija,
-
Biocom Energia S.L., Valensija, Spānija,
-
Diester Industrie S.A.S., Parīze, Francija,
-
Elin Biofuels S.A., Kifisija, Grieķija,
-
Novaol S.R.L., Milāna, Itālija,
-
Perstorp BioProducts A.B., Stēnungsunda, Zviedrija,
-
Preol A.S., Lovosice, Čehija,
-
VERBIO Vereinigte BioEnergie A.G., Leipciga, Vācija;
(b)
ražotāji eksportētāji Argentīnā
-
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenosairesa (“LDC”);
-
saistīto uzņēmumu grupa Renova:
-
Molinos Río de la Plata S.A., Buenosairesa (“Molinos”),
-
Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I., Baijablanka (“Oleaginosa”),
-
Renova S.A., Baijablanka (“Renova”),
-
Vicentin S.A.I.C., Aveljaneda (“Vicentin”);
-
saistīto uzņēmumu grupa T6:
-
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario (“AGD”),
-
Bunge Argentina S.A., Buenosairesa (“Bunge”),
-
T6 Industrial S.A., Puerto General San Martín, Santafē (“T6”);
(c)
ar Argentīnas ražotājiem eksportētājiem saistīti tirgotāji ārpus ES
-
Molinos Overseas, Montevideo, Urugvaja (“Molinos Overseas”),
-
Louis Dreyfus Commodities Suisse, Ženēva, Šveice (“LDC Suisse”);
(d)
ražotāji eksportētāji Indonēzijā
-
PT. Ciliandra Perkasa, Džakarta, Indonēzija (“CPL”),
-
PT. Musim Mas, Medana, Indonēzija (“PTMM”),
-
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medana, Indonēzija (“PAA”),
-
saistīto uzņēmumu grupa (“Wilmar”), PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, PT. Wilmar Nabati Indonesia:
-
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, Medana, Indonēzija (“WBI”),
-
PT. Wilmar Nabati Indonesia, Medana, Indonēzija (“WINA”);
(e)
ar Indonēzijas ražotājiem eksportētājiem saistīti tirgotāji ārpus ES
-
First Resources Limited, Suntex Tower Three, Singapūra (“FRL”),
-
IM Biofuel Pte Ltd, Gateway West, Singapūra (“IMBS”),
-
Inter-continental Oils and Fats Pte Ltd, Gateway West, Singapūra (“ICOF”),
-
Virgen Oils & Fats Pte Ltd, Marina Bay Financial Centre, Singapūra (“VOF”),
-
Wilmar Trading Pte Ltd, Neil road, Singapūra;
(f)
ar Argentīnas un Indonēzijas eksportētājiem saistīti importētāji Savienībā
-
Campa Iberia S.A.U., Tarragona, Spānija (“CAMPA”),
-
IM Biofuel Italy S.R.L., Milāna, Itālija (“IMBI”),
-
Louis Dreyfus Commodities España S.A., Madride, Spānija (“LDC Spain”),
-
Losur Overseas S.A., Madride, Spānija (“Losur”),
-
Wilmar Europe Trading B.V., Barendrecht, Nīderlande (“WET BV”) (5).
B. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS
1. Attiecīgais ražojums
(29)
Attiecīgais ražojums ir Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes nefosilas izcelsmes taukskābju monoalkilesteri un/vai parafīna gāzeļļas, kuri iegūti sintēzes un/vai destilācijas procesā, tīrā veidā vai maisījumā, un pašlaik to klasificē ar KN kodiem ex 1516 20 98, ex 1518 00 91, ex 1518 00 95, ex 1518 00 99, ex 2710 19 43, ex 2710 19 46, ex 2710 19 47, 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97, 3826 00 10 un ex 3826 00 90 (“attiecīgais ražojums”, parasti saukts par “biodīzeļdegvielu”).
(30)
Izmeklēšanā noskaidrojās, ka Argentīnā ražotā biodīzeļdegviela ir tikai “sojas metilesteris” (SME), kas iegūts no sojas eļļas, un ka Indonēzija ražotā biodīzeļdegviela ir tikai “palmu metilesteris” (PME), kurš iegūts no palmu eļļas, savukārt Savienībā ražotā biodīzeļdegviela ir galvenokārt “rapša metilesteris” (RME), bet to ražo arī no citām izejvielām, tostarp eļļas atkritumiem un neapstrādātām eļļām.
(31)
SME, PME un RME pieder pie taukskābju metilesteru kategorijas. Termina daļa “esteris” attiecas uz augu eļļu pāresterifikāciju, proti, eļļas sajaukšanu ar spirtu, kā rezultātā tiek iegūta biodīzeļdegviela un blakusprodukts glicerīns. Termina daļa “metil-” attiecas uz metanolu - šajā procesā visbiežāk izmantoto spirtu.
(32)
SME un PME biodīzeļdegvielu varētu lietot tīrā veidā, bet pirms lietošanas Eiropas Savienībā parasti tās tiek sajauktas vai nu viena ar otru, vai ar RME. SME un PME sajaukšanas iemesls ir tāds, ka SME tīrā veidā neatbilst Eiropas standartam EN 14214 attiecībā uz jodskaitli un cetānskaitli. Iemels, kāpēc tiek sajaukts PME (un SME) ar RME, ir tāds, ka PME un SME ir augstāka zemākā filtrējamības temperatūra nekā RME, un tādēļ ziemas mēnešos Eiropas Savienības aukstajos reģionos tie tīrā veidā nav piemēroti lietošanai.
(33)
Biodīzeļdegvielas un minerāldīzeļdegvielas maisījumus galu galā izmanto transporta nozarē par degvielu tādu autotransporta līdzekļu kā vieglo automobiļu, kravas automobiļu, autobusu un arī vilcienu dīzeļdzinējos. Biodīzeļdegvielu tīrā veidā vai maisījumos ar minerāldīzeļdegvielām var izmantot arī par kurināmo mājsaimniecību, komerciālajos vai rūpnieciskajos apkures katlos un par kurināmo elektrības ģeneratoros.
2. Līdzīgais ražojums
(34)
Izmeklēšanā noskaidrojās, ka attiecīgajam ražojumam, Argentīnā un Indonēzijā ražotajam un iekšzemes tirgū pārdotajam ražojumam un Savienības ražošanas nozares ražotajam un Savienībā pārdotajam ražojumam ir līdzīgas fizikālās, ķīmiskās, tehniskās pamatīpašības un lietojums. Tāpēc tie provizoriski uzskatāmi par līdzīgiem ražojumiem pamatregulas 1. panta 4. punkta nozīmē.
3. Pieprasījums izslēgt ražojumu
(35)
Viens Indonēzijas ražotājs pieprasīja, lai no procedūras aptverto ražojumu klāsta izslēgtu frakcionētos metilesterus. Taukskābju metilesteru frakcionētajā destilācijā tos sadala komponentos, kam ir atšķirīgas ķīmiskās īpašības un atšķirīgi galalietojumi. Tas apgalvoja, ka frakcionētie metilesteri, ko uzņēmums ražo un eksportē uz ES, nav biodīzeļdegviela un ka tos neizmanto par degvielu, bet citiem rūpnieciskiem lietojumiem. Tas arī norādīja, ka izejvielas, ko izmanto šo frakcionēto metilesteru ieguvei, ir kokosriekstu eļļa vai palmu kodolu eļļa, nevis neapstrādāta palmu eļļa, ko Indonēzijā parasti izmanto biodīzeļdegvielas ražošanai.
(36)
Uz frakcionētajiem metilesteriem attiecas attiecīgā ražojuma apraksts, jo tie ir taukskābju metilesteri un tie tiek ražoti no izejvielām, ko izmanto biodīzeļdegvielas ražošanai. Kaut arī pats par sevi tas neatbilst Eiropas standartam (EN 14214), to var sajaukt ar citām biodīzeļdegvielām, lai iegūtu maisījumu, kas atbilst standartam. Tas ir tieši tāpat kā attiecībā uz palmu metilestera biodīzeļdegvielu, kas pati par sevi bez sajaukšanas neatbilst Eiropas standartam. Tāpēc šis arguments tiek noraidīts.
(37)
Tomēr kāds Eiropas uzņēmums, kurš no Indonēzijas importē palmu taukskābju metilesteri, kas iegūts no palmu kodolu eļļas, pieprasīja galalietotāja atbrīvojumu attiecībā uz tā importētajiem ražojumiem, kurus nav paredzēts izmantot par degvielu, bet ir paredzēts pārstrādāt nepiesātinātajos alifātiskajos spirtos.
(38)
Galalietotāja atbrīvojums ir valstu muitas administrāciju pārvaldīta shēma, ar kuru nodokļiem, kas samaksāti, ražojumus importējot, tiek piemērots atbrīvojums, kura pamatā ir importēto izejvielu apliecinātais galīgais lietojums. Shēma ir aprakstīta Kopienas Muitas kodeksa īstenošanas noteikumos (6).
(39)
Lēmums par šo pieprasījumu tiks pieņemts izmeklēšanas noslēguma posmā, kad Komisija no ieinteresētajām personām būs saņēmusi piezīmes par to, vai būtu jāapmierina šis konkrētais pieprasījums attiecībā uz tāda palmu kodolu eļļas taukskābju metilestera importu, kuru nav paredzēts izmantot par degvielu. Šajās piezīmēs būtu jāaplūko tas, vai atbrīvojumu varētu izmantot, lai apietu kādu no galīgajiem maksājumiem, ja tie tiktu noteikti, un kāda būtu tā ietekme uz tādas dīzeļdegvielas importu, kuru nav paredzēts izmantot par degvielu, no valstīm, kam jau piemēro pasākumus.
C. DEMPINGS
1. Argentīna
1.1. Normālā vērtība
(40)
Komisija vispirms attiecībā uz katru atlasīto ražotāju eksportētāju saskaņā ar pamatregulas 2. panta 2. punktu pārbaudīja, vai līdzīgā ražojuma pārdošanas kopapjoms neatkarīgiem pircējiem Argentīnas iekšzemes tirgū bijis reprezentatīvs, t. i., vai šādas pārdošanas kopapjoms bija vismaz 5 % no attiecīgā ražojuma kopapjoma, ko IP laikā tas pārdevis eksportam uz Savienību. Komisija konstatēja, ka izmeklēšanas periodā katram atlasītajam uzņēmumam vai uzņēmumu grupai šādas pārdošanas kopapjoms ir bijis vismaz 5 % no eksportam uz Savienību pārdotā kopapjoma.
(41)
Pēc tam Komisija attiecībā uz katru atlasīto uzņēmumu vai uzņēmumu grupu noteica iekšzemes tirgū pārdotos ražojuma veidus, kas bija identiski eksportam uz Savienību pārdotajiem ražojuma veidiem vai salīdzināmi ar tiem.
(42)
Par katru ražojuma veidu, ko katrs atlasītais uzņēmums vai uzņēmumu grupa bija pārdevusi iekšzemes tirgū un par ko tika konstatēts, ka tas ir identisks eksportam uz Savienību pārdotajam ražojuma veidam vai salīdzināms ar to, tika pārbaudīts, vai iekšzemes pārdošanas apjoms ir bijis pietiekami reprezentatīvs pamatregulas 2. panta 2. punkta nozīmē. Konkrēta ražojuma veida pārdošanas apjomi iekšzemes tirgū tika uzskatīti par pietiekami reprezentatīviem, ja šā ražojuma veida kopapjoms, kas izmeklēšanas periodā iekšzemes tirgū pārdots neatkarīgiem pircējiem, bija vismaz 5 % no salīdzināmā eksportam uz Savienību pārdotā ražojuma veida kopapjoma.
(43)
Vēlāk Komisija attiecībā uz katru atlasīto uzņēmumu vai uzņēmumu grupu izvērtēja, vai līdzīgā ražojuma pārdošana iekšzemes tirgū notikusi parastā tirdzniecības apritē saskaņā ar pamatregulas 2. panta 4. punktu. Tas tika darīts, katram ražojuma veidam nosakot neatkarīgiem pircējiem veikto rentablas pārdošanas apjoma īpatsvaru iekšzemes tirgū izmeklēšanas periodā.
(44)
Izmeklēšanā noskaidrojās, ka Argentīnas tirgu lielā mērā regulē valsts. Argentīnā ir obligāti jāsajauc fosilā dīzeļdegviela ar biodīzeļdegvielu (izmeklēšanas periodā - 7 % biodīzeļdegvielas). Biodīzeļdegvielas kopapjoms, kas vajadzīgs, lai izpildītu šo sajaukšanas prasību, tiek sadalīts, piešķirot kvotas izraudzītam skaitam Argentīnas biodīzeļdegvielas ražotāju. Lai izpildītu obligāto sajaukšanas prasību, naftas uzņēmumiem ir pienākums iegādāties biodīzeļdegvielu no Argentīnas biodīzeļdegvielas ražotājiem uzņēmumiem. Cenu noteic valsts, un to publicē Argentīnas Enerģētikas ministrija. IP laikā šī valsts noteiktā references cena tika aprēķināta saskaņā ar sarežģītu formulu, kurā ņēma vērā ražošanas izmaksas (izejvielu, transporta un citas izmaksas) un nodrošināja zināmu peļņu. Parametri, ko izmantoja references cenas noteikšanai, tika noteikti, pamatojoties uz visneefektīvākajam ražotājam visattālākajā valsts apgabalā aprēķinātajām izmaksām, kā rezultātā Argentīnas ražotāju rentabilitāte bija ievērojama.
(45)
Šādos apstākļos netika uzskatīts, ka pārdošana iekšzemes tirgū notikusi parastā tirdzniecības apritē un līdzīgā ražojuma normālā vērtība saskaņā ar pamatregulas 2. panta 3. un 6. punktu bija jāaprēķina provizoriski, uzņēmuma paša ražošanas izmaksām izmeklēšanas periodā pieskaitot pārdošanas, vispārējās un administratīvās izmaksas (“PVA izmaksas”) un samērīgu peļņas procentu. Sūdzības iesniedzēji apgalvoja, ka diferencētā eksporta nodokļa sistēma Argentīnā samazina sojas pupu un sojas eļļas cenu un tādējādi izkropļo dīzeļdegvielas ražotāju izmaksas. Komisijai nav pietiekami daudz informācijas, lai šajā posmā pieņemtu lēmumu par vispiemērotāko veidu, kā izskatīt šo apgalvojumu. Jautājums par to, vai izmaksas pienācīgi atspoguļo izmaksas, kas saistītas ar attiecīgā ražojuma ražošanu, tāpēc sīkāk tiks pētīts izmeklēšanas noslēguma posmā, kā arī antisubsidēšanas izmeklēšanā, kas pašlaik notiek.
(46)
Ņemot vērā dominējošos tirgus apstākļus, kas raksturoti 44. apsvērumā, Komisija uzskatīja, ka peļņas apjomu nav iespējams balstīt uz atlasīto uzņēmumu faktiskajiem datiem. Tādēļ peļņas apjoms, kuru izmantoja, aprēķinot normālo vērtību, tika noteikts atbilstoši pamatregulas 2. panta 6. punkta c) apakšpunktam, pamatojoties uz samērīgu peļņu, ko varētu gūt šādā jaunā un inovatīvā kapitālietilpīgā nozarē normālos konkurences apstākļos brīvā un atvērtā tirgū, proti, balstoties uz apgrozījumu -15 %.
1.2. Eksporta cena
(47)
Atlasītie ražotāji eksportētāji eksportu uz Savienību veica vai nu tieši neatkarīgiem pircējiem, vai arī ar saistītu uzņēmumu starpniecību.
(48)
Ja attiecīgais ražojums tika eksportēts tieši neatkarīgiem pircējiem Savienībā, eksporta cena tika noteikta saskaņā ar pamatregulas 2. panta 8. punktu, pamatojoties uz cenu, kas ir faktiski samaksāta vai maksājama par attiecīgo ražojumu.
(49)
Ja pārdošana eksportam uz Savienību tika veikta ar saistītu tirdzniecības uzņēmumu starpniecību, kuri atrodas Savienībā, eksporta cena tika noteikta saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu, pamatojoties uz cenu, par kādu importētais ražojums pirmo reizi pārdots tālāk neatkarīgiem pircējiem Savienībā. Šādos gadījumos tika veiktas korekcijas attiecībā uz visām izmaksām, kas radušās posmā starp importēšanu un tālākpārdošanu, kā arī attiecībā uz gūto peļņu. Tika uzskatīts, ka šādam aprēķinam ir pamatoti izmantot 5 % peļņas līmeni, kas balstīts uz apgrozījumu.
1.3. Salīdzinājums
(50)
Atlasīto ražotāju eksportētāju normālā vērtība un eksporta cena tika salīdzināta EXW līmenī.
(51)
Lai nodrošinātu godīgu normālās vērtības un eksporta cenas salīdzinājumu, saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu tika izdarītas pienācīgas korekcijas, lai ņemtu vērā atšķirības, kas ietekmē cenas un to salīdzināmību.
(52)
Tādējādi tika veiktas korekcijas attiecībā uz transporta, jūras pārvadājumu un apdrošināšanas izmaksām, pārkraušanas, iekraušanas un papildu izmaksām, izvedmuitu un komisijas maksu visos gadījumos, kad bija skaidrs, ka tās ietekmē cenu salīdzināmību.
(53)
Ja pārdošana eksportam uz Savienību tika veikta ar saistītu tirdzniecības uzņēmumu starpniecību, kas atrodas ārpus Savienības, Komisija pārbaudīja, vai šie saistītie tirgotāji būtu jāuzskata par ražotāja eksportētāja eksporta pārdošanas nodaļu vai par aģentu, kas saņem komisijas maksu.
(54)
Viens tirdzniecības uzņēmums bija cieši saistīts ar ražotāju eksportētāju, un ražotājs eksportētājs to pilnībā kontrolēja, tam nebija tiesību vest sarunas, ietekmēt cenas vai piegādes noteikumus, un tas pārdeva tikai ražojumus, ko bija ražojis konkrētais ražotājs eksportētājs Argentīnā. Tādēļ tika uzskatīts, ka tā ir ražotāja eksportētāja eksporta pārdošanas nodaļa, un korekcijas attiecībā uz komisijas maksu netika izdarītas. Tika konstatēts, ka vienam tirdzniecības uzņēmumam, kas atrodas ārpus ES, nav tik ciešas saites ar ražotāju eksportētāju Argentīnā, kurš to nekontrolē, un šis uzņēmums pārdod vairākus citus ražojumus, ko izgatavojuši citi ražotāji. Šajā gadījumā tika uzskatīts, ka tirdzniecības uzņēmums veic funkcijas, kuras ir līdzīgas tāda tirgotāja funkcijām, kas saņem komisijas maksu. Rezultātā eksporta pārdošanas cenas tika koriģētas saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktu, ņemot vērā nosacīto uzcenojumu, ko saņem tirgotājs.
(55)
Faktisko starpību starp pārdošanas cenām, ko no saistītā tirdzniecības uzņēmuma iekasē ražotājs eksportētājs Argentīnā, un pārdošanas cenām, ko no pirmā neatkarīgā pircēja Eiropas Savienībā iekasē saistītie tirdzniecības uzņēmumi, korekcijas aprēķinam neizmantoja. Korekcija tika aprēķināta, pamatojoties uz saistītā tirgotāja PVA un samērīgu peļņu. Ņemot vērā šo attiecību būtību, uzņēmuma faktiskā peļņa netika uzskatīta par uzticamu.
1.4. Dempinga starpība
(56)
Atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem vidējā svērtā normālā vērtība attiecībā uz katru līdzīgā ražojuma veidu, kā paredzēts pamatregulas 2. panta 11. un 12. punktā, tika salīdzināta ar vidējo svērto eksporta cenu.
(57)
Vidējā svērtā dempinga starpība neatlasītajiem ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, tika aprēķināta saskaņā ar pamatregulas 9. panta 6. punktu. Šī starpība tika noteikta, balstoties uz starpību, kas bija noteikta trim atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem.
(58)
Attiecībā uz visiem pārējiem Argentīnas ražotājiem eksportētājiem dempinga starpība saskaņā ar pamatregulas 18. pantu tika noteikta, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem. Tālab vispirms tika noteikts sadarbības līmenis, salīdzinot to eksporta apjomu uz Savienību, par ko ziņoja ražotāji eksportētāji, kuri sadarbojās, ar attiecīgo Eurostat importa statistiku. Sadarbības līmenis bija ļoti augsts un aptvēra 100 % no eksporta kopapjoma uz Savienību IP laikā, tāpēc atlikusī dempinga starpība, kura piemērojama visiem pārējiem ražotājiem eksportētājiem Argentīnā, tika noteikta tādā apmērā, kas atbilst augstākajai dempinga starpībai, kura tika konstatēta starp atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās.
(59)
Šādi noteiktās pagaidu dempinga starpības, kas izteiktas procentos no CIF cenas pie Savienības robežas pirms nodokļu nomaksas, ir šādas.
Dempinga starpība
Uzņēmums
Pagaidu dempinga starpība
Louis Dreyfus Commodities S.A.
7,2 %
Grupa Renova (Molinos Río de la Plata S.A., Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A. un Vicentin S.A.I.C.)
6,8 %
Grupa T6 (Aceitera General Deheza S.A., Bunge Argentina S.A.)
10,6 %
Citi uzņēmumi, kas sadarbojās
7,9 %
Visi pārējie uzņēmumi
10,6 %
2. Indonēzija
2.1. Normālā vērtība
(60)
Komisija vispirms attiecībā uz katru atlasīto ražotāju eksportētāju saskaņā ar pamatregulas 2. panta 2. punktu pārbaudīja, vai līdzīgā ražojuma pārdošanas kopapjoms neatkarīgiem pircējiem Indonēzijas iekšzemes tirgū bijis reprezentatīvs, t. i., vai šādas pārdošanas kopapjoms bijis vismaz 5 % no attiecīgā ražojuma kopapjoma, ko IP laikā tas pārdevis eksportam uz Savienību. Komisija konstatēja, ka, izņemot divus ražotājus eksportētājus, pārdošana iekšzemes tirgū nav bijusi reprezentatīva.
(61)
Attiecībā uz ražotājiem eksportētājiem ar vispārēju reprezentativitāti Komisija pēc tam noteica tos iekšzemes tirgū pārdotos ražojuma veidus, kuri ir identiski vai salīdzināmi ar eksportam uz Savienību pārdotajiem veidiem.
(62)
Šiem identiskajiem vai salīdzināmajiem ražojuma veidiem tika pārbaudīts, vai pārdošanas apjoms iekšzemes tirgū ir pietiekami reprezentatīvs pamatregulas 2. panta 2. punkta mērķiem. Konkrēta ražojuma veida pārdošanas apjomi iekšzemes tirgū tika uzskatīti par pietiekami reprezentatīviem, ja šā ražojuma veida kopapjoms, ko izmeklēšanas periodā iekšzemes tirgū ražotāji eksportētāji pārdevuši neatkarīgiem pircējiem, bija vismaz 5 % no salīdzināmā eksportam uz Savienību pārdotā ražojuma veida kopapjoma. Attiecībā uz eksportēto ražojuma veidu ražotājiem eksportētājiem ar vispārēju reprezentativitāti iekšzemes tirgū netika konstatēti reprezentatīvi pārdošanas apjomi vai pārdošana netika konstatēta nemaz.
(63)
Tāpēc attiecībā uz visiem ražotājiem eksportētājiem līdzīgā ražojuma normālā vērtība tika aprēķināta provizoriski saskaņā ar pamatregulas 2. panta 3. un 6. punktu, uzņēmuma paša ražošanas izmaksām izmeklēšanas periodā pieskaitot pārdošanas, vispārējās un administratīvās izmaksa (“PVA izmaksas”) un samērīgu peļņas procentu. Sūdzības iesniedzēji apgalvoja, ka diferencētā eksporta nodokļa sistēma Indonēzijā samazina palmu eļļas cenu un tādējādi izkropļo biodīzeļdegvielas ražotāju izmaksas. Komisijai nav pietiekami daudz informācijas, lai šajā posmā pieņemtu lēmumu par vispiemērotāko veidu, kā izskatīt šo apgalvojumu. Jautājums par to, vai izmaksas pienācīgi atspoguļo izmaksas, kas saistītas ar attiecīgā ražojuma ražošanu, tāpēc sīkāk tiks pētīts izmeklēšanas noslēguma posmā, kā arī antisubsidēšanas izmeklēšanā, kas pašlaik notiek.
(64)
Izmeklēšanā noskaidrojās, ka Indonēzijas biodīzeļdegvielas iekšzemes tirgu lielā mērā regulē valsts. Pilnībā valstij piederošais naftas un gāzes uzņēmums Pertamina ir vislielākais uzņēmums, kas darbojas iekšzemes tirgū (vairāk nekā 90 % no biodīzeļdegvielas, kas iekšzemes tirgū iepirkta no atlasītajiem ražotājiem). Valsts ir atļāvusi uzņēmumu Pertamina jaukt biodegvielas ar fosilajām degvielām pārdošanai tās degvielas uzpildes stacijās. Katru mēnesi Indonēzijas Tirdzniecības ministrija administratīvi noteic tā saukto “HPE cenu (jeb eksporta pārbaudes cenu)”, kas ir orientējoša cena, kuru izmanto, lai aprēķinātu mēneša eksporta nodokļu apmēru. Pertamina iegādājas biodīzeļdegvielu par HPE cenu, ko noteikusi Indonēzijas valdība.
(65)
Šādos apstākļos peļņu nevarēja noteikt, pamatojoties uz faktiskajiem datiem, ko sniedza atlasītie uzņēmumi, jo netiek uzskatīts, ka pārdošana iekšzemes tirgū notikusi parastā tirdzniecības apritē. Tādēļ peļņas apjoms, ko izmantoja, aprēķinot normālo vērtību, tika noteikts atbilstoši pamatregulas 2. panta 6. punkta c) apakšpunktam, pamatojoties uz samērīgu peļņu, ko varētu gūt šādā jaunā un inovatīvā kapitālietilpīgā nozarē normālos konkurences apstākļos brīvā un atvērtā tirgū, proti, balstoties uz apgrozījumu -15 %.
2.2. Eksporta cena
(66)
Atlasītie ražotāji eksportētāji eksportu uz Savienību veica vai nu tieši neatkarīgiem pircējiem, vai arī ar saistītu uzņēmumu starpniecību.
(67)
Ja attiecīgais ražojums tika eksportēts tieši neatkarīgiem pircējiem Savienībā, eksporta cena tika noteikta saskaņā ar pamatregulas 2. panta 8. punktu, pamatojoties uz cenu, kas ir faktiski samaksāta vai maksājama par attiecīgo ražojumu.
(68)
Ja pārdošana eksportam uz Savienību tika veikta ar saistītu tirdzniecības uzņēmumu starpniecību, kuri atrodas Savienībā, eksporta cena tika noteikta saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu, pamatojoties uz cenu, par kādu importētais ražojums pirmo reizi pārdots tālāk neatkarīgiem pircējiem Savienībā. Šādos gadījumos tika veiktas korekcijas attiecībā uz visām izmaksām, kas radušās posmā starp importēšanu un tālākpārdošanu, un tika uzskatīts par pamatotu peļņas līmenis 5 %, kas balstīts uz apgrozījumu.
(69)
Netika uzskatīts, ka eksporta cenā ietilpst uzcenojums, ko vienā dalībvalstī maksā pircēji, kuri pēc biodīzeļdegvielas iegādes mēģina izmantot tur piemērojamo biodīzeļdegvielas “divkāršās uzskaites” regulējumu (7). Šis uzcenojums nav saistīts ar pašu attiecīgo ražojumu, bet gan ar to, vai saistītais importētājs sniedzis dokumentus, lai iegūtu valdības apliecību, kas ļauj saistītā importētāja pircējam izpildīt nepieciešamos nosacījumus, lai piejauktu tikai pusi biodīzeļdegvielas daudzuma (ņemot vērā, ka šo biodīzeļdegvielu var uzskaitīt “divkārši”).
2.3. Salīdzinājums
(70)
Atlasīto ražotāju eksportētāju normālā vērtība un eksporta cena tika salīdzināta EXW līmenī.
(71)
Lai nodrošinātu godīgu normālās vērtības un eksporta cenas salīdzinājumu, saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu tika izdarītas pienācīgas korekcijas, lai ņemtu vērā atšķirības, kas ietekmē cenas un to salīdzināmību.
(72)
Tādējādi tika veiktas korekcijas attiecībā uz transporta, jūras pārvadājumu un apdrošināšanas izmaksām, pārkraušanas, iekraušanas un papildu izmaksām, kredīta izmaksām, izvedmuitu, ekspertu izmaksām (survey fees), bankas pakalpojumu izmaksām un komisijas maksu visos gadījumos, kad bija skaidrs, ka tās ietekmē cenu salīdzināmību.
(73)
Ja pārdošana eksportam uz Savienību tika veikta ar saistītu tirdzniecības uzņēmumu starpniecību, kas atrodas ārpus Savienības, Komisija pārbaudīja, vai šie saistītie tirgotāji būtu jāuzskata par ražotāja eksportētāja eksporta pārdošanas nodaļu vai par aģentu, kas saņem komisijas maksu.
(74)
Tika konstatēts, ka viens uzņēmums vai uzņēmumu grupa ir noslēdzis līgumu ar saistītu tirdzniecības uzņēmumu cita starpā par biodīzeļdegvielas tirdzniecību par komisijas maksu. Šajā gadījumā tika uzskatīts, ka saistītais tirgotājs būtu jāuzskata par aģentu, kas saņem komisijas maksu, tāpēc eksporta cenas saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktu tika koriģētas, lai ņemtu vērā tirgotāja saņemto uzcenojumu.
(75)
Vienam ražotājam eksportētājam attiecīgais ražojums (PME) pirms pārdošanas pirmajam neatkarīgajam pircējam tika sajaukts ar RME. Tādēļ saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punkta a) apakšpunktu tika veikta korekcija attiecībā uz attiecīgā ražojuma fizikālo īpašību atšķirībām.
2.4. Dempinga starpība
(76)
Atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem vidējā svērtā normālā vērtība attiecībā uz katru līdzīgā ražojuma veidu, kā paredzēts pamatregulas 2. panta 11. un 12. punktā, tika salīdzināta ar vidējo svērto eksporta cenu.
(77)
Vidējā svērtā dempinga starpība neatlasītajiem ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, tika aprēķināta saskaņā ar pamatregulas 9. panta 6. punktu. Šī starpība tika noteikta, pamatojoties uz starpībām, kas tika noteiktas atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem, neņemot vērā tā ražotāja eksportētāja starpību, kura dempinga starpība bija nulle.
(78)
Visiem pārējiem Indonēzijas ražotājiem eksportētājiem dempinga starpība saskaņā ar pamatregulas 18. pantu tika noteikta, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem. Tālab vispirms tika noteikts sadarbības līmenis, salīdzinot to eksporta apjomu uz Savienību, par ko ziņoja ražotāji eksportētāji, kuri sadarbojās, ar attiecīgo Eurostat importa statistiku. Sadarbības līmenis bija ļoti augsts un aptvēra 99 % no eksporta kopapjoma uz Savienību IP laikā, tāpēc atlikusī dempinga starpība, kura piemērojama visiem pārējiem ražotājiem eksportētājiem Indonēzijā, tika noteikta tādā apmērā, kas atbilst augstākajai dempinga starpībai, kura tika konstatēta starp atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās.
(79)
Šādi noteiktās pagaidu dempinga starpības, kas izteiktas procentos no CIF cenas pie Savienības robežas pirms nodokļu nomaksas, ir šādas.
Dempinga starpība
Uzņēmums
Pagaidu dempinga starpība
PT. Ciliandra Perkasa
0,0 %
PT. Musim Mas
2,8 %
PT. Pelita Agung Agrindustri
5,3 %
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia
9,6 %
PT. Wilmar Nabati Indonesia
9,6 %
Citi uzņēmumi, kas sadarbojās
6,5 %
Visi pārējie uzņēmumi
9,6 %
D. KAITĒJUMS
1. Savienības ražošanas nozares un Savienības produkcijas definīcija
(80)
Savienībā līdzīgo ražojumu ražo 254 ražotāji. Tie ir Savienības ražošanas nozare pamatregulas 4. panta 1. punkta nozīmē un turpmāk tiks saukti par “Savienības ražošanas nozari”.
(81)
Tika saņemti apgalvojumi, ka ievērojams skaits lielu Savienības ražotāju ir saistīts ar eksportētājiem no Argentīnas un/vai importē biodīzeļdegvielu no Argentīnas, tāpēc uz tiem nebūtu jāattiecina Savienības ražošanas nozares definīcija.
(82)
Pēc izmeklēšanas no Savienības ražošanas nozares definīcijas tika izslēgti trīs uzņēmumi, jo tie bija atkarīgi no importa, kas tika veikts no attiecīgajām valstīm, un IP laikā imports sasniedza attiecīgi 63 %, 85 % un 71 % no šo uzņēmumu pašu produkcijas. Tika izslēgti vēl divi uzņēmumi, jo izmeklēšanas periodā tie neražoja biodīzeļdegvielu. Nākamajās sadaļās nav izmantoti dati no šiem uzņēmumiem. Tika provizoriski secināts, ka citus Savienības ražotājus nav pamatoti izslēgt no Savienības ražošanas nozares definīcijas.
(83)
Lai noteiktu Savienības produkcijas kopapjomu IP laikā, tika izmantota visa pieejamā informācija par Savienības ražošanas nozari, ieskaitot sūdzībā sniegto informāciju un datus, kas savākti no Savienības ražotājiem pirms un pēc izmeklēšanas sākšanas. Pamatojoties uz šo informāciju, tika konstatēts, ka izmeklēšanas periodā Savienības produkcijas kopapjoms bijis apmēram 9 052 871 t. Kā norādīts iepriekš, izlasē tika iekļauti astoņi Savienības ražotāji, proti, 27 % no līdzīgā ražojuma produkcijas kopapjoma Savienībā.
2. Patēriņš Savienībā
1. tabula
Patēriņš Savienībā
2009
2010
2011
IP
Tonnas
11 165 831
11 538 511
11 159 706
11 728 400
Indekss (2009. gads = 100)
100
103
100
105
Avots:
Eurostat, Savienības ražošanas nozares dati
(84)
Savienības patēriņš tika noteikts, pamatojoties uz visu Savienības ražotāju Savienības produkcijas kopapjomu Savienības tirgū, no kura atņemts to veiktais eksports un pieskaitīts imports no Argentīnas, Indonēzijas un citām trešām valstīm.
(85)
Importa apjoms no Argentīnas un Indonēzijas tika ņemts no Eurostat datiem par dažādajiem KN kodiem, ar kuriem ražojums tiek klasificēts.
(86)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, Savienības biodīzeļdegvielas patēriņš no 2009. gada līdz IP beigām palielinājās par 5 %.
3. Importa no attiecīgajām valstīm ietekmes kumulatīvs novērtējums
(87)
Kā izklāstīts pamatregulas 3. panta 4. punktā, no divām valstīm veikta importa ietekmi kumulatīvi vērtē tikai tad, ja izpildīti divi nosacījumi.
(88)
Pirmais nosacījums ir tāds, ka dempinga starpība importam no katras valsts pārsniedz minimālo apjomu un importa apjoms nav nenozīmīgs. Dempinga starpība, kas noteikta importam no Argentīnas un Indonēzijas, pārsniedza pamatregulas 9. panta 3. punktā noteikto minimālo apjomu, un importa apjoms no katras attiecīgās valsts nebija nenozīmīgs pamatregulas 5. panta 7. punkta nozīmē, bet attiecīgās tirgus daļas IP laikā bija 10,8 % un 8,5 %.
(89)
Otrais nosacījums ir tāds, ka importētie ražojumi konkurē savstarpēji un ar līdzīgo Savienības ražojumu. No Argentīnas un Indonēzijas importēto biodīzeļdegvielu sajauc ar minerāldīzeļdegvielu un pārdod pircējiem visā Savienībā vieni un tie paši tirdzniecības uzņēmumi, tieši konkurējot ar Savienības ražošanas nozares ražoto biodīzeļdegvielu.
(90)
Ņemot vērā iepriekš minēto, tiek provizoriski uzskatīts, ka visi pamatregulas 3. panta 4. punktā izklāstītie kritēriji ir izpildīti un kaitējuma analīzes vajadzībām imports no Argentīnas un Indonēzijas būtu jāpārbauda kumulatīvi.
4. Importa apjoms no attiecīgajām valstīm un tā tirgus daļa
2. tabula
2009
2010
2011
IP
Imports no Argentīnas
Tonnas
853 589
1 179 285
1 422 142
1 263 230
Indekss (2009. gads = 100)
100
138
167
148
Tirgus daļa
7,6 %
10,2 %
12,7 %
10,8 %
Indekss (2009. gads = 100)
100
135
167
141
Imports no Indonēzijas
Tonnas
157 915
495 169
1 087 518
995 663
Indekss (2009. gads = 100)
100
314
689
631
Tirgus daļa
1,4 %
4,3 %
9,7 %
8,5 %
Indekss (2009. gads = 100)
100
303
689
600
Tirgus daļas kopapjoms
9,1 %
14,5 %
22,5 %
19,3 %
Indekss (2009. gads = 100)
100
160
248
213
Avots:
Eurostat
(91)
No 2009. gada līdz IP importa apjoms no Argentīnas un Indonēzijas ievērojami palielinājās, importa apjomam no Indonēzijas palielinoties straujāk nekā importam no Argentīnas. Šajā laikposmā tirgus daļa pieauga no 9,1 % līdz 19,3 %.
5. Importa cenas no attiecīgajām valstīm un cenu samazinājums
5.1. Cenu dinamika
3. tabula
Importa cena (EUR/t)
2009
2010
2011
IP
Argentīna
629
730
964
967
Indekss (2009. gads = 100)
100
116
153
154
Indonēzija
597
725
864
863
Indekss (2009. gads = 100)
100
121
145
145
Kopā
624
728
920
921
Indekss (2009. gads = 100)
100
117
147
148
Avots:
Eurostat
(92)
Lai gan attiecīgajā periodā, īpaši 2010.-2011. gadā, importa cenas pieauga, visā attiecīgajā periodā no Argentīnas un Indonēzijas importētās biodīzeļdegvielas cenas joprojām bija zemākas par Savienības ražošanas nozares cenām.
5.2. Cenu samazinājums
(93)
Lai noteiktu cenu samazinājumu izmeklēšanas periodā, atlasīto Savienības ražotāju vidējās svērtās pārdošanas cenas nesaistītiem pircējiem Savienības tirgū, koriģējot tās EXW līmenī, salīdzināja ar atlasīto Argentīnas un Indonēzijas ražotāju saražotā importa atbilstīgajām vidējām svērtajām CIF cenām pirmajam neatkarīgajam pircējam Savienības tirgū, veicot atbilstīgas korekcijas saistībā ar spēkā esošajiem muitas nodokļiem un pēcimportēšanas izmaksām.
(94)
Argentīnas izcelsmes SME un Indonēzijas izcelsmes PME tika salīdzināts ar ražoto un Savienības tirgū pārdoto ražojumu, pamatojoties uz zemāko filtrējamības temperatūru, kas ir temperatūra, kurā biodīzeļdegviela kļūst atkal par taukiem un kurā to nevar lietot par degvielu.
(95)
Visiem Argentīnas izcelsmes produktiem, kas tika pārdoti ES, zemākā filtrējamības temperatūra bija 0°C. Šie pārdotie produkti tāpēc tika salīdzināti ar Savienības ražotāju pārdoto biodīzeļdegvielu, kam zemākā filtrējamības temperatūra bija 0°C.
(96)
Visiem Indonēzijas izcelsmes produktiem, kas tika pārdoti ES, zemākā filtrējamības temperatūra bija 13°C. Ņemot vērā, ka Savienības ražotāji pārdeva ļoti mazu apjomu produktu ar šādu zemāko filtrējamības temperatūru, jo Indonēzijas izcelsmes PME pirms pārdošanas pirmajam neatkarīgajam pircējam gandrīz vienmēr tiek sajaukts ar citu biodīzeļdegvielu no citiem avotiem, tieša salīdzināšana netika uzskatīta par pamatotu. Tāpēc, ņemot vērā cenas atšķirību Savienības tirgū starp pārdoto PME, kam zemākā filtrējamības temperatūra ir 13°C un ko ražojusi Savienības ražošanas nozare, un vidējo tādas biodīzeļdegvielas cenu, kurai zemākā filtrējamības temperatūra ir 0°C, Indonēzijas izcelsmes produktam PME, kam zemākā filtrējamības temperatūra ir 13°C, eksporta cena tika koriģēta uz augšu līdz tāda produkta cenai, kam zemākā filtrējamības temperatūra ir 0°C.
(97)
Izmantojot iepriekš minēto metodi, tika iegūta Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes un Savienības produktu cenu starpība, kas, izteikta procentos no Savienības ražošanas nozares vidējās svērtās EXW cenas, t. i., cenu samazinājuma starpības, svārstījās no 2,5 % līdz 9,1 %.
6. Savienības ražošanas nozares ekonomiskais stāvoklis
(98)
Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 5. punktu pārbaudot, kā Savienības ražošanas nozari ietekmē imports par dempinga cenām, tika izvērtēti visi analizējamajā periodā Savienības ražošanas nozarē noteiktie ekonomiskie rādītāji.
(99)
Kā minēts iepriekš, lai pārbaudītu iespējamo Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, tika izmantoti pārbaudīti dati, ko sniedza izlasē iekļautie Savienības ražotāji.
(100)
Lai analizētu kaitējumu, Komisija nodalīja makroekonomiskos un mikroekonomiskos kaitējuma rādītājus. Pamatojoties uz datiem, ko sniedza Savienības ražošanas nozare, Komisija analizēja attiecīgā perioda makroekonomiskos rādītājus par visiem Savienības ražotājiem. Komisija analizēja mikroekonomiskos rādītājus, pamatojoties uz pārbaudītiem datiem, kas iegūti no atlasītajiem Savienības ražotājiem.
(101)
Pamatojoties uz informāciju, kas attiecas uz visiem biodīzeļdegvielas ražotājiem Savienībā, tika izvērtēti šādi makroekonomiskie rādītāji: ražošanas apjoms, ražošanas jauda, jaudas izmantojums, pārdošanas apjoms, tirgus daļa, izaugsme, nodarbinātība, ražīgums, dempinga starpības lielums un atgūšanās no iepriekšējā dempinga.
(102)
Pamatojoties uz informāciju, kas attiecas uz atlasītajiem biodīzeļdegvielas ražotājiem Savienībā, tika izvērtēti šādi mikroekonomiskie rādītāji: vienības vidējās cenas, vienības izmaksas, darbaspēka izmaksas, krājumi, rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi, ienākums no ieguldījumiem un spēja piesaistīt kapitālu.
7. Makroekonomiskie rādītāji
7.1. Ražošanas jauda, ražošanas apjoms un jaudas izmantojums
4. tabula
2009
2010
2011
IP
Ražošanas jauda (tonnas)
20 359 000
21 304 000
21 517 000
22 227 500
Indekss (2009. gads = 100)
100
105
106
109
Ražošanas apjoms (tonnas)
8 745 693
9 367 183
8 536 884
9 052 871
Indekss (2009. gads = 100)
100
107
98
104
Jaudas izmantojums
43 %
44 %
40 %
41 %
Indekss (2009. gads = 100)
100
102
92
95
Avots:
Savienības ražošanas nozares sniegtie dati
(103)
Savienības ražošanas nozares ražošanas apjoms attiecīgajā periodā palielinājās atbilstīgi patēriņam. No 2010. gada līdz IP jauda saglabājās salīdzinoši nemainīga; tāpēc jaudas izmantojums šajā periodā saglabājās mazs. Šajā laikposmā Savienības ražošanas nozare nevarēja izmantot to iekārtu jaudu, kuras tika uzstādītas, gaidot, ka pret ASV noteiktajiem pasākumiem vai gaidāmajai kvotu sistēmai un dažu dalībvalstu palielinātajām pilnvarām būs kāda ietekme, tā nevarēja arī izmantot jaudas palielinājuma daļu.
7.2. Pārdošanas apjoms un tirgus daļa
5. tabula
2009
2010
2011
IP
Pārdošanas apjoms (tonnas)
9 454 786
9 607 731
8 488 073
9 294 137
Indekss (2009. gads = 100)
100
102
90
98
Tirgus daļa
84,7 %
83,3 %
76,1 %
79,2 %
Indekss (2009. gads = 100)
100
98
90
94
Avots:
Savienības ražošanas nozares sniegtie dati
(104)
Šajā laikposmā nesaistītiem uzņēmumiem Savienībā veiktās pārdošanas apjoms saglabājās diezgan stabils. Ņemot vērā, ka patēriņš šajā laikposmā nedaudz palielinājās, stabilais tirdzniecības apjoms liecina, ka tirgus daļa samazinājās (par 5,5 procentu punktiem), un to pārņēma imports no attiecīgajām valstīm.
7.3. Izaugsme
(105)
Par Savienības ražošanas nozares izaugsmi liecina tās apjoma rādītāji, piemēram, ražošanas un pārdošanas apjoms, bet jo īpaši tās tirgus daļa. Kaut arī analizējamajā periodā pieauga patēriņš, Savienības ražotāju tirgus daļa nepalielinājās atbilstīgi patēriņam. Savienības ražošanas nozares tirgus daļa šajā laikposmā samazinājās, jo pieauga importa apjoms. Tajā pašā laikposmā Indonēzijas un Argentīnas izcelsmes importa tirgus daļa pieauga vairāk nekā par 10 procentu punktiem. Tas, ka Savienības ražošanas nozare nevarēja savā labā pilnībā izmantot tirgus izaugsmi, kopumā negatīvi ietekmēja tās ekonomisko stāvokli.
7.4. Nodarbinātība un ražīgums
6. tabula
2009
2010
2011
IP
Nodarbinātība: pilnslodzes ekvivalents
1 858
2 055
2 061
2 079
Indekss (2009. gads = 100)
100
111
111
112
Ražīgums (t/pilnslodzes ekvivalents)
4 707
4 558
4 142
4 354
Indekss (2009. gads = 100)
100
97
88
93
Avots:
Savienības ražošanas nozares sniegtie dati
(106)
Biodīzeļdegvielas ražošanas nozare ir kapitālietilpīga nozare, kurai ražošanas procesā nav vajadzīgs liels darbaspēks, un, ņemot vērā apakšlīgumu apjomu faktiskajā biodīzeļdegvielas ražošanā, biodīzeļdegvielas ražošanā nodarbināto cilvēku skaits nav liels. Šajā laikposmā nodarbinātība ir palielinājusies, jo nedaudz palielinājies ražošanas apjoms.
(107)
No 2009. gada līdz IP beigām nodarbinātība ir palielinājusies vairāk nekā ražošana, tādējādi ražīgums ir samazinājies par 7 procentu punktiem.
7.5. Faktiskās dempinga starpības apjoms un atgūšanās no iepriekšējā dempinga
(108)
Līdz 2009. gadam, kad sākas šīs procedūras izmeklēšanas periods, Savienības ražošanas nozarei radīja kaitējumu imports par dempinga cenām no Amerikas Savienotajām Valstīm. Spēkā esošie maksājumi pret importu no Amerikas Savienotajām Valstīm tika paredzēti, lai panāktu līdzvērtīgus konkurences apstākļus, kuros Savienības ražošanas nozare varētu konkurēt ar šo importu un atgūties no kaitējuma.
(109)
Acīmredzot tas nav noticis. Savienības ražošanas nozares rentabilitāte tagad ir mazāka nekā 2009. gadā, un jau no 2009. gada tā ir zaudējusi tirgus daļu, ko pārņēmis imports no Argentīnas un Indonēzijas par cenām, kuras ir zemākas par Savienības cenām. Lai gan patēriņš Savienībā palielinājās, jaudas izmantojums samazinājās. Ir skaidrs, ka atgūšanās no iepriekšējā dempinga nav notikusi.
(110)
Dempinga starpības Argentīnas un Indonēzijas ražotājiem eksportētājiem ir norādītas iepriekš, proti, sadaļā par dempingu. Tika konstatēts, ka vienam Indonēzijas ražotājam eksportētājam, kam importa apjoms no Indonēzijas bija mazs, nav dempinga cenu. Tomēr tika konstatēts, ka pārējie ražotāji eksportētāji Indonēzijā un visi Argentīnas ražotāji eksportētāji Savienības tirgū biodīzeļdegvielu pārdod par dempinga cenām. Turklāt, ņemot vērā importa par dempinga cenām apjomus un cenu, faktiskās dempinga starpības ietekmi nevar uzskatīt par nenozīmīgu.
8. Mikroekonomiskie rādītāji
8.1. Vienības vidējās cenas, vienības izmaksas un ar algām saistītās izmaksas
7. tabula
2009
2010
2011
IP
Vienības cenas EUR/t
797
845
1 096
1 097
Indekss (2009. gads = 100)
100
106
137
138
Vienības izmaksas EUR/t
760
839
1 089
1 116
Indekss (2009. gads = 100)
100
110
143
147
Ar algām saistītās izmaksas EUR/PLE
57 391
63 490
62 141
61 004
Indekss (2009. gads = 100)
100
111
108
106
Avots:
atlasīto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem
(111)
Lai gan Savienības ražošanas nozare attiecīgajā periodā spēja palielināt pārdošanas cenu, jo 2011. gadā bija slikta rapša raža, ražošanas izmaksas pieauga tādā mērā, ka to nebija iespējams segt ar palielinātu pārdošanas cenu. Argentīnā un Indonēzijā piemērojamo nodokļu režīmu dēļ Savienības ražošanas nozarei nebija ekonomiski izdevīgi importēt alternatīvas izejvielas no šīm valstīm, tāpēc, lai ierobežotu savas izmaksas un tādējādi samazinātu kopējos zaudējumus, tā bija spiesta importēt gatavu biodīzeļdegvielu.
(112)
Vienlaikus attiecīgajā periodā atlasītajiem uzņēmumiem palielinājās ar algām saistītās izmaksas, un tas bija vēl viens iemesls, kāpēc uzņēmumiem bija jāmeklē risinājums, kā samazināt kopējo izmaksu slogu.
8.2. Krājumi
8. tabula
2009
2010
2011
IP
Krājumi (t)
74 473
87 283
90 249
103 058
Indekss (2009. gads = 100)
100
117
121
138
Avots:
atlasīto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem
(113)
Analizējamajā periodā biodīzeļdegvielas krājumi palielinājās par apmēram 40 %. Krājumu palielināšanās notika visā analizējamajā periodā. Tomēr, ņemot vērā to, ka biodīzeļdegvielu nevar glabāt ilgāk par 6 mēnešiem (vidējais glabāšanas laiks ir tikai apmēram 3 mēneši), dati par krājumiem palīdz novērtēt Savienības ražošanas nozares ekonomisko stāvokli tikai nedaudz.
8.3. Rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi, ienākums no ieguldījumiem un spēja piesaistīt kapitālu
9. tabula
2009
2010
2011
IP
Rentabilitāte
3,5 %
-0,3 %
-0,2 %
-2,5 %
Ieguldījumi tūkstošos EUR
188 491
156 927
149 113
141 578
Indekss (2009. gads = 100)
100
83
79
75
Ienākums no ieguldījumiem
19 %
-2 %
-2 %
-24 %
Naudas plūsma tūkstošos EUR
244 001
-48 649
21 241
23 984
Indekss (2009. gads = 100)
100
-20
9
10
Avots:
atlasīto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem
(114)
Atlasīto Savienības ražotāju rentabilitāte tika noteikta, no līdzīgā ražojuma pārdošanas Savienības tirgū gūto tīro peļņu pirms nodokļu samaksas izsakot procentos no šīs pārdošanas apgrozījuma. Analizējamajā periodā atlasīto Savienības ražotāju rentabilitāte ievērojami samazinājās, proti, no 3,5 % līdz -2,5 %.
(115)
Atlasīto Savienības ražotāju ieguldījumu apjoms biodīzeļdegvielas ražošanā šajā laikposmā samazinājās, un tas liecina - lai gan atlasītie ražotāji vēl bija spējīgi veikt ieguldījumus biodīzeļdegvielas ražošanā, šādiem ieguldījumiem pieejamo resursu apjoms samazinājās kopā ar Savienības ražotāju tirgus daļu.
(116)
Samazinoties rentabilitātei, saruka arī atlasīto Savienības ražotāju ienākums no ieguldījumiem, t. i., rezultāts pirms nodokļu nomaksas, kas izteikts procentos no biodīzeļdegvielas ražošanā izmantoto aktīvu vidējās sākuma un noslēguma tīrās uzskaites vērtības. Ienākuma no ieguldījumiem sarukums nepārprotami liecina, ka Savienības ražošanas nozares ekonomiskais stāvoklis izmeklēšanas periodā pasliktinājās.
(117)
Naudas plūsma, proti, ražošanas nozares spēja pašfinansēt savu darbību, analizējamajā periodā ir būtiski samazinājusies, un tas liecina, ka atlasītajiem uzņēmumiem bijis grūti konkurēt ar importu par dempinga cenām no Argentīnas un Indonēzijas.
9. Secinājums par kaitējumu
(118)
Pārbaudīto datu analīze skaidri liecina, ka Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums, kas definēts pamatregulas 3. panta 5. punktā. Laikā, kad pieauga patēriņš, tā ir zaudējusi tirgus daļu un tai ir samazinājusies rentabilitāte, bet importētais ražojums ir ieguvis tirgus daļu un tiek pārdots par cenām, kas ir zemākas nekā Savienības ražotāja cenas.
(119)
Arī citi rādītāji liecina, ka tendence ir lejupēja vai stabila, arī pēc pasākumu noteikšanas pret Amerikas Savienotajām Valstīm un pēc maksājumu attiecināšanas uz importu no Kanādas, ar ko minētie pasākumi tika apieti.
(120)
Tikai samazinot rentabilitāti līdz nulles peļņai, Savienības ražotāji varēja novirzīt lielāko daļu ražošanas izmaksu pieauguma no 2010. gada uz 2011. gadu (+ 33 procentu punkti). Tomēr no 2011. gada līdz IP tie nespēja novirzīt izmaksu turpmāku pieaugumu, jo pieauga izejvielu cena, kas ir gandrīz 80 % no biodīzeļdegvielas ražošanas kopējām izmaksām. Izmaksu pieaugumu nebija iespējams novirzīt pircējiem Savienības tirgū, un tas IP laikā radīja zaudējumus.
E. CĒLOŅSAKARĪBA
1. Ievads
(121)
Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 6. un 7. punktu tika pārbaudīts, vai attiecīgo valstu izcelsmes imports par dempinga cenām ir radījis kaitējumu Savienības ražošanas nozarei tādā mērā, lai to varētu uzskatīt par būtisku.
(122)
Lai uz importu par dempinga cenām neattiecinātu tādu faktoru izraisītu iespējamu kaitējumu, kas nav saistīti ar importu par dempinga cenām, tomēr Savienības ražošanas nozarei vienlaikus var nodarīt kaitējumu, tika izvērtēti arī citi zināmie faktori.
2. Importa par dempinga cenām radītā ietekme
(123)
Tika konstatēts, ka izmeklēšanas periodā maza daļa importa no Indonēzijas uz ES nebija par dempinga cenām (2 %-6 %). Tika konstatēts, ka atlikušais importa apjoms no Indonēzijas un viss imports no Argentīnas ir par dempinga cenām. Ja no deklarētā no Indonēzijas veiktā importa kopapjoma atņem mazo importa daudzumu, kas nebija par dempinga cenām, iepriekš aprakstītās importa tendences paliek tādas pašas.
(124)
Izmeklēšana liecina, ka attiecīgajā periodā lētais imports par dempinga cenām no attiecīgajām valstīm ir būtiski palielinājies apjoma ziņā (vairāk nekā divkārt). Tas izraisījis būtisku tā tirgus daļas palielinājumu, proti, par 10 procentu punktiem: no 9,1 % 2009. gadā līdz 18,8 % IP beigās.
(125)
Vienlaikus, kaut arī palielinājās patēriņš, Savienības ražošanas nozare attiecīgajā periodā zaudēja 5,5 procentu punktus no tirgus daļas.
(126)
Lai gan par dempinga cenām veiktā importa vidējās cenas no 2009. gada līdz IP beigām pieauga par 48 %, tās tomēr bija ievērojami zemākas nekā Savienības ražošanas nozares cenas šajā pašā laikposmā. Importa par dempinga cenām cenas bija mazākas nekā Savienības ražošanas nozares cenas - IP laikā vidējā cenu samazinājuma starpība Indonēzijai bija 4 % un Argentīnai 8 %.
(127)
Spiediens, ko radīja par zemām dempinga cenām veiktā importa pieaugums Savienības tirgū, neļāva Savienības ražošanas nozarei noteikt savas pārdošanas cenas atbilstoši tirgus apstākļiem un izmaksu pieaugumam. Atlasītie uzņēmumi spēja pircējiem novirzīt tikai 38 % no šā cenu pieauguma, bet kopumā izmaksas šajā laikposmā pieauga par 47 %.
(128)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, tiek provizoriski secināts, ka apjoma ziņā ievērojami pieaugušajam importam no attiecīgajām valstīm par zemām dempinga cenām, kas IP laikā bija ievērojami zemākas nekā Savienības ražošanas nozares cenas, bijusi noteicošā loma Savienības ražošanas nozarei nodarītā būtiskā kaitējuma izraisīšanā.
3. Citu faktoru ietekme
3.1. Imports no citām trešām valstīm
10. tabula
Citas trešās valstis
2009
2010
2011
IP
Importa kopapjoms (t)
699 541
256 327
161 973
175 370
Indekss (2009. gads = 100)
100
37
23
25
Tirgus daļa
6,3 %
2,2 %
1,5 %
1,5 %
Indekss (2009. gads = 100)
100
35
23
24
Avots:
Eurostat
(129)
No 2009. gada līdz IP beigām imports no trešām valstīm, galvenokārt ASV, Norvēģijas un Dienvidkorejas, ievērojami samazinājās. Šī samazināšanās bija saistīta ar pasākumu noteikšanu importam no ASV 2009. gadā, un tā sākās pēc 2010. gada pretapiešanas izmeklēšanas attiecībā uz importu, kas tiek sūtīts no Kanādas. Ņemot vērā, ka laikā, kad pasliktinājās Savienības ražošanas nozares finansiālais stāvoklis, tirgus daļa importam no citām trešām valstīm samazinājās, imports no citām trešām valstīm kaitējumu Savienības ražošanas nozarei varēja veicināt tikai mazliet. Tādējādi nevar secināt, ka šis imports izjauc cēloņsakarību starp kaitējumu un par dempinga cenām veiktā importa ietekmi.
3.2. Imports, kas no attiecīgajām valstīm netika veikts par dempinga cenām,
(130)
Tika konstatēts, ka no attiecīgajām valstīm bijis arī imports, kas netiek veikts par dempinga cenām, bet tas ir noticis tikai 2011. gada otrajā pusē. Ņemot vērā īso laikposmu, kurā šis imports tika veikts, un tā nelielos daudzumus, Savienības ražošanas nozarei tas varēja radīt tikai nenozīmīgu kaitējumu un nespēj izjaukt cēloņsakarību starp kaitējumu un importa par dempinga cenām ietekmi.
3.3. Citi Savienības ražotāji
(131)
Ņemot vērā, ka no Savienības ražošanas nozares tika izslēgts neliels apjoms Savienības ražotāju saražotās produkcijas un ka tie kopumā veikuši importu mazā apjomā, netika uzskatīts, ka šie ražotāji radītu kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.
3.4. Savienības ražošanas nozares veiktais imports
(132)
Argentīnas biodīzeļdegvielas ražotāju apvienība CARBIO apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu izraisījis Savienības ražotāju veikts imports no Argentīnas un Indonēzijas. Tā nosauca šo importu par pašizraisītu kaitējumu un apgalvoja, ka tas nav jāņem vērā kā tāda kaitējuma cēlonis, kuru izraisījusi Argentīnas ražotāju rīcība.
(133)
No Savienības ražošanas nozares sniegtajiem datiem kļūst skaidrs, ka tā attiecīgajā periodā no Argentīnas un Indonēzijas ir importējusi biodīzeļdegvielas daudzumus, kas nepārsniedz 60 % no visa importa, kas IP laikā veikts no šīm valstīm. Tomēr tā norāda, ka šis imports veikts pašaizsardzībai. Spēja gūt labumu no šā importa dempinga cenām īstermiņā palīdzēja Savienības ražotājiem turpināt darbību vidējā termiņā.
(134)
Savienības ražošanas nozares veiktais biodīzeļdegvielas imports par dempinga cenām ievērojami pieauga 2011. gadā un izmeklēšanas periodā - laikā, kad bija visspēcīgāk jūtama ietekme, ko izraisīja diferencētais eksporta nodoklis, kuru piemēro biodīzeļdegvielai un tās izejvielām -, jo šajā laikā salīdzinājumā ar gatavā ražojuma importu kļuva neekonomiski importēt izejvielas (sojas eļļu un palmu eļļu). Atbilstīgi diferencētā eksporta nodokļa sistēmai abās valstīs izejmateriālu eksportam ir noteikts lielāks nodoklis nekā gatavā ražojuma eksportam. Vai šo diferencēto eksporta nodokli var uzskatīt par subsīdiju antisubsidēšanas pamatregulas 2. panta nozīmē, tiks pārbaudīts pašlaik notiekošajā antisubsidēšanas izmeklēšanā.
(135)
Piemēram, izmeklēšanas periodā dažus mēnešus no Argentīnas importētās sojas eļļas cena bija augstāka nekā importētā SME cena, tādējādi pirkt sojas eļļu kļuva ekonomiski neizdevīgi. Šajā situācijā vienīgā ekonomiski pamatotā iespēja bija pirkt SME.
(136)
Ja šos biodīzeļdegvielas apjomus neimportētu Savienības ražošanas nozare, tos importētu Savienības tirdzniecības uzņēmumi, to cena būtu zemāka par Savienības ražošanas nozares cenu un tie tiktu pārdoti Savienības tirgū, jo šie tirdzniecības uzņēmumi jau veic importu no šīm valstīm pārdošanai dīzeļdegvielas ieguves uzņēmumiem, kas konkurē ar Savienības ražošanas nozari. Šis imports neizjauc cēloņsakarību, tādēļ šis apgalvojums tiek provizoriski noraidīts.
3.5. Savienības ražošanas nozares jauda
(137)
Bez tam CARBIO apgalvo, ka Savienības ražošanas nozarei radītā kaitējuma iemesls ir jaudas pārpalikums, ko izraisījusi pārmērīga ražošanas paplašināšana. Tas apgalvo, ka situācijā, kad 2008. gadā bija 50 % jaudas izmantojums, nozare turpinājusi paplašināties bez samērīga pieprasījuma pieauguma.
(138)
Attiecīgajā periodā jaudas izmantojums Savienībā palika zems, IP laikā sasniedzot zemāko rādītāju 40 %. Tāpēc daži uzņēmumi nav izmantojuši jaudu, ko nodrošina to uzstādītās iekārtas.
(139)
Tomēr jaudas izmantojums jau bija zems attiecīgā perioda sākumā un saglabājās zems visu periodu, un arī atlasītajiem uzņēmumiem tas bija stabils.
(140)
Atlasītie uzņēmumi attiecīgā perioda sākumā bija rentabli, bet beigās, saglabājoties stabilam jaudas izmantojumam, tie cita zaudējumus. Ir pamatoti secināt, ka visas nozares rentabilitāte ir samazinājusies, kaut arī jaudas izmantojums saglabājies stabils. Tāpēc to nevar uzskatīt par būtiska kaitējuma cēloni, jo nav atrodama cēloņsakarība. Tādēļ šis apgalvojums tiek provizoriski noraidīts.
3.6. Nepietiekama piekļuve izejvielām un vertikālā integrācija
(141)
CARBIO arī apgalvo, ka Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts kaitējums, jo tai trūkst efektivitātes, īpaši tāpēc, ka nozares uzņēmumi nav vertikāli integrēti un neatrodas tuvu izejvielām.
(142)
Šie argumenti tiek provizoriski noraidīti. Daži atlasītie uzņēmumi atrodas ostās, kur ir tūlītēja piekļuve izejvielām, ko ieved ar kuģiem, un citi atlasītie uzņēmumi savas dīzeļdegvielas ražotnes izvietojuši tieši turpat, kur atrodas augu eļļas ražotnes. Daudzi biodīzeļdegvielas ražotāji Eiropas dienvidos apzināti atrodas ostā, lai tieši piekļūtu izejvielām no Argentīnas un Indonēzijas vai turpat, kur atrodas pircēji (fosilās naftas pārstrādes rūpnīcas). Ņemot vērā, ka diferencētā eksporta nodokļa dēļ izejvielas bija kļuvušas dārgākas nekā gatavais ražojums, tas nepārprotami radīja kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, jo vairs nebija ekonomiski pamatoti Eiropas Savienībā ražot PME un SME.
3.7. Citi regulējuma faktori
(143)
CARBIO atsaucās arī uz dažiem regulējuma faktoriem, kuri radījuši kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, daži no tiem ir priekšlikumi un pagaidām vēl netiek piemēroti. Tomēr tā visvairāk akcentē “divkāršās uzskaites” sistēmu, kas ir aprakstīta turpmāk.
(144)
Saskaņā ar Atjaunojamo energoresursu direktīvu dalībvalstīm jāparedz, ka pirms pārdošanas lietotājiem zināmu daļu biodīzeļdegvielas sajauc ar minerāldīzeļdegvielu. Dažas dalībvalstis ir izmantojušas Atjaunojamo energoresursu direktīvas noteikumus, kas ļauj šo daļu samazināt uz pusi, ja izmantotā biodīzeļdegviela izgatavota no eļļas atkritumiem vai lietotiem dzīvnieku taukiem. Piemēram, ja attiecīgā dalībvalsts prasa, lai 7 % biodīzeļdegvielas sajauktu ar 93 % minerāldīzeļdegvielas, tad 7 % tiek samazināti uz 3,5 % biodīzeļdegvielas, kas iegūta no eļļas atkritumiem.
(145)
CARBIO apgalvo, ka divkāršās uzskaites noteikumu dēļ izmeklēšanas periodā par 1 miljonu tonnu ir samazinājusies tā sauktās “pirmās paaudzes” biodīzeļdegvielas pārdošana un ka tas ir radījis kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Šis apgalvojums tiek noraidīts, jo Savienības ražotāju izlasē ietilpst daži uzņēmumi, kas ražo “divkārši uzskaitāmo” biodīzeļdegvielu, un to finansiālais stāvoklis būtiski neatšķiras no to atlasīto uzņēmumu stāvokļa, kuri ražo biodīzeļdegvielu no neapstrādātas augu eļļas. Sniegto datu pārbaudē šie uzņēmumi parādījuši, ka to ražotās biodīzeļdegvielas cenu ietekmējis imports par zemām dempinga cenām no Argentīnas un Indonēzijas, jo tā netieši konkurē ar PME un SME no attiecīgajām valstīm.
(146)
Tika arī apgalvots, ka kaitējumu Savienības ražošanas nozarei izraisījis tas, ka netika veikti pietiekami ieguldījumi otrās paaudzes biodīzeļdegvielas ražošanā, piemēram, izmantojot eļļas atkritumus. Šis arguments tika provizoriski noraidīts, jo Savienībā nav pieejams pietiekami daudz eļļas atkritumu, lai ievērojami palielinātu pārstrādes apjomu salīdzinājumā ar pašreizējo.
3.8. Ierobežojumi dalībvalstīs
(147)
CARBIO arī apgalvoja, ka kaitējumu Savienības ražošanas nozarei nevar būt radījis imports no attiecīgajām valstīm, jo dalībvalstīs ir atšķirīgas kvotu sistēmas un nodokļu režīmi, kas ierobežo piekļuvi šo valstu tirgiem. Tā arī apgalvoja, ka klimatisko apstākļu dēļ daži tirgi Eiropas Savienībā ir slēgti SME un PME.
(148)
Šis apgalvojums ir pareizs tādā ziņā, ka PME zemākās filtrējamības temperatūras (+13°C) dēļ to nevar lietot visā Savienībā, ja tas nav sajaukts ar citām biodīzeļdegvielām, lai pazeminātu zemākās filtrējamības temperatūru. Tomēr SME, kam zemākā filtrējamības temperatūra ir 0°C, var lietot plašāk, īpaši vasaras mēnešos.
(149)
Visā izmeklēšanas gaitā tika rūpīgi pārbaudīts apgalvojums, ka kaitējumu izraisa dažu dalībvalstu regulējuma sistēma.
(150)
Dažās dalībvalstīs ir tādas kvotu sistēmas, kas piešķir īpašu ražošanas kvotu uzņēmumiem šajā vai citās Savienības dalībvalstīs. Tomēr lielākā daļa valstu ir piešķīrušas priekšrocības, izmantojot nodokļu sistēmu, un šīs priekšrocības tiek samazinātas vai atceltas.
(151)
Francijā, piemēram, ir kvotas ietvaros ražotas biodīzeļdegvielas “atbrīvošana no nodokļa” EUR 90/t apmērā. Tomēr, ņemot vērā, cik zemas bijušas par dempinga cenām veiktā importa cenas, bieži vien ir lētāk importēt biodīzeļdegvielu nekā pat ar nodokļu priekšrocībām to pirkt no Savienības ražošanas nozares. Par to liecina no Argentīnas importētā ražojuma lielā klātbūtne Francijas tirgū.
(152)
Dažās dalībvalstīs ražojums no Argentīnas un Indonēzijas netiek importēts vai nu klimatisko apstākļu, vai kvotu sistēmas dēļ. Tomēr Savienības lielākajā daļā no Argentīnas un Indonēzijas veiktais imports tirgū ir atrodams - vai nu tādēļ, ka nav kvotu sistēmas, vai cenas dēļ, kura ir zemāka par cenu, ko nodrošina dalībvalsts piešķirtās nodokļu priekšrocības.
(153)
Ņemot vērā, ka PME un SME, sajauktus ar Savienībā ražotu RME vai citu biodīzeļdegvielu, var pārdot visā Savienībā un ka imports lielos daudzumos un par dempinga cenām ir atrodams tirgū pat tajās dalībvalstīs, kur piemēro nodokļu priekšrocību sistēmas, šis apgalvojums tiek provizoriski noraidīts, jo esošās kvotu sistēmas un nodokļu režīmi nevar izjaukt cēloņsakarību starp kaitējumu un importa par dempinga cenām ietekmi.
4. Secinājums par cēloņsakarību
(154)
Iepriekš veiktā analīze ir pierādījusi, ka ir ievērojami pieaudzis attiecīgo valstu izcelsmes importa par zemām dempinga cenām apjoms un tirgus daļa. Vienlaikus tika konstatēts, ka šā importa cena IP laikā ir bijusi zemāka nekā Savienības ražošanas nozares cena.
(155)
Dati liecina, ka, pieaugot par zemām cenām veiktā importa apjomam no attiecīgajām valstīm, Savienības ražošanas nozares ekonomiskā situācija būtiski pasliktinās.
(156)
Iepriekš minētajā analīzē ir pienācīgi izšķirta un nodalīta visu zināmo faktoru ietekme uz Savienības ražošanas nozares stāvokli no importa par dempinga cenām kaitīgās ietekmes. Pamatojoties uz šo analīzi, provizoriski secināms, ka imports par dempinga cenām no attiecīgajām valstīm ir radījis būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei pamatregulas 3. panta 6. punkta nozīmē.
(157)
Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 7. punktu tika izvērtēti zināmie faktori, kas nav imports par dempinga cenām, un netika rasti pierādījumi, ka tie var izjaukt cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām un kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.
F. SAVIENĪBAS INTERESES
(158)
Lai gan ir secināts, ka pastāv dempings, kas rada kaitējumu, Komisija saskaņā ar pamatregulas 21. pantu pārbaudīja, vai pastāv nopietni iemesli, kas liek secināt, ka šajā konkrētajā gadījumā pieņemt pasākumus nav Savienības interesēs. Savienības intereses tika analizētas, novērtējot visas dažādās iesaistīto personu intereses, ieskaitot Savienības ražošanas nozares, importētāju, izejvielu piegādātāju un patērētāju intereses.
1. Savienības ražošanas nozares intereses
(159)
Kā minēts iepriekš, būtisko kaitējumu Savienības ražošanas nozarei radījis attiecīgo valstu izcelsmes imports par dempinga cenām. Ja pasākumi netiktu noteikti, visticamāk Savienības ražošanas nozares finansiālais stāvoklis turpinātu pasliktināties. Savienības ražošanas nozares stāvokli jo īpaši raksturoja rentabilitātes samazināšanās no +3 % 2009. gadā līdz -2,5 % IP beigās. Ja stāvoklis vēl turpinātu pasliktināties, samazinātos ražošana un tiktu slēgts vēl vairāk ražotņu, tādējādi tiktu apdraudēta nodarbinātība un ieguldījumi Savienībā.
(160)
Pasākumu noteikšana atjaunotu tirgū godīgu konkurenci. Savienības ražošanas nozares rentabilitātes samazināšanos izraisījušas tās grūtības konkurēt ar attiecīgo valstu importu par zemām dempinga cenām, un tas saistīts arī ar abu valstu eksporta nodokļu režīmu, kas pazemina SME un PME importa cenas Savienības tirgū, vienlaikus palielinot izejvielu cenu. Antidempinga pasākumu noteikšana tādēļ ļautu Savienības ražošanas nozarei uzlabot rentabilitāti līdz tādam līmenim, kas tiek uzskatīts par šajā kapitālietilpīgajā nozarē nepieciešamu.
(161)
Pasākumiem vajadzētu dot Savienības ražošanas nozarei iespēju sākt atgūšanos no izmeklēšanā konstatētā dempinga, kas izraisījis kaitējumu.
2. Nesaistītu importētāju/tirgotāju intereses Savienībā
(162)
Nesaistītie importētāji/tirgotāji Savienībā tika aicināti pieteikties Komisijā. Tomēr šajā izmeklēšanā neviens importētājs nesadarbojās.
(163)
No nesaistītiem importētājiem un tirgotājiem dati saņemti netika, tāpēc nebija pierādījumu, ka pasākumu noteikšana noteikti būtu pretrunā šo personu interesēm.
3. Lietotāju un patērētāju intereses
(164)
Visiem zināmajiem lietotājiem uzņēmumiem, kas bija iesaistīti minerāldīzeļdegvielas ražošanā un izplatīšanā un arī minerāldīzeļdegvielas obligātajā sajaukšanā ar biodīzeļdegvielu, izmeklēšanas sākumā tika nosūtītas anketas.
(165)
Trīs biodīzeļdegvielas lietotāji atbildēja uz lietotāja anketas jautājumiem, bet norādīja, ka to darbība saistīta ar biodīzeļdegvielu ļoti mazā mērā. Tie apgalvoja, ka tiem būtu juridisks pienākums pirkt dīzeļdegvielu un, ja maksājuma dēļ palielinātos biodīzeļdegvielas cena, tad tāpat kā iepriekš tā automātiski tiktu novirzīta uz pircējiem.
(166)
Ņemot vērā, ka pieejamās informācijas apjoms bija ierobežots, pasākumu noteikšanai galapatērētāju būtu jāietekmē ļoti maz, jo degvielas uzpildes stacijā iegādājamajā maisījumā ar minerāldīzeļdegvielu sajaukta ļoti maza daļa biodīzeļdegvielas. Netika rasti pierādījumi, ka pasākumu noteikšana noteikti būtu pretrunā lietotāju vai patērētāju interesēm.
4. Izejvielu piegādātāju intereses
(167)
Uz izejvielu piegādātājiem nosūtītās anketas jautājumiem atbildēja viena izejvielu piegādātāju apvienība, proti, FEDIOL (Eiropas augu eļļas un proteīnmiltu ražotāju pārstāvības federācija Eiropā). Tā apgalvoja, ka imports no attiecīgajām valstīm ir samazinājis pieprasījumu pēc rapšu eļļas visā Savienībā un 2009.-2011. gadā pieprasījums samazinājies par vairāk nekā 1 miljonu tonnu.
(168)
Tā uzskata, ka pasākumu noteikšanai būs pozitīva ietekme uz ES piegādātāju nozari, jo palielināsies jaudas izmantojums. Ja palielināsies pieprasījums pēc rapšu eļļas, to apmierinās barības maisījumu nozare, jo Eiropas Savienībā rapšu eļļas ražošanā tā paliek pāri, un lauksaimniecības nozare, kas ir rapšu sēklu ražotāja.
(169)
Saņemtie pierādījumi tāpēc liecina, ka pasākumu noteikšana būtu Savienības izejvielu piegādātāju interesēs.
5. Secinājums par Savienības interesēm
(170)
Pasākumu noteikšana Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam neapšaubāmi būtu Savienības ražošanas nozares interesēs. Tas ļautu Savienības ražošanas nozarei augt un sākt atgūšanos no kaitējuma, ko radījis imports par dempinga cenām. Tomēr, ja pasākumi netiktu noteikti, Savienības ražošanas nozares ekonomiskais stāvoklis turpinātu pasliktināties un darbību izbeigtu vēl vairāk uzņēmumu. Lai gan nebija iespējams izdarīt skaidrus secinājumus par lietotājiem un importētājiem, pasākumu noteikšanai būtu jābūt izejvielu piegādātāju interesēs.
(171)
Nav nepārvaramu iemeslu, kas liecinātu, ka pagaidu antidempinga pasākumu noteikšana Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam nepārprotami būtu pretrunā Savienības interesēm.
G. PAGAIDU ANTIDEMPINGA PASĀKUMI
(172)
Ņemot vērā secinājumus par dempingu, kaitējumu, cēloņsakarību un Savienības interesēm, būtu jānosaka pagaidu antidempinga pasākumi, lai novērstu turpmāku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, ko nodara imports par dempinga cenām.
1. Kaitējuma novēršanas līmenis
(173)
Nosakot šo pasākumu apmēru, tika ņemta vērā konstatētā dempinga starpība un maksājuma apmērs, kāds vajadzīgs, lai novērstu Savienības ražotājiem nodarīto kaitējumu, bet nepārsniegtu šos lielumus.
(174)
Aprēķinot maksājuma apmēru, kas nepieciešams, lai novērstu kaitējumu izraisošā dempinga ietekmi, tika uzskatīts, ka pasākumiem vajadzētu būt tādiem, lai Savienības ražošanas nozare varētu segt ražošanas izmaksas un gūt tādu peļņu pirms nodokļu nomaksas, kura atbilst iespējamai peļņai normālos konkurences apstākļos, t. i., bez importa par dempinga cenām.
(175)
Šim nolūkam var uzskatīt, ka piemērots peļņas procents, ko Savienības ražošanas nozarē varētu sasniegt, ja nebūtu kaitējumu radošā dempinga, ir 15 % no apgrozījuma - to pamato iepriekšējā izmeklēšanā konstatētais par importu no Amerikas Savienotajām Valstīm, kur šāds līmenis tika uzskatīts par pamatotu, lai ilgtermiņā nodrošinātu produktīvus ieguldījumus nozarē.
(176)
Uz šā pamata Savienības ražošanas nozarei aprēķināja līdzīgā ražojuma cenu, kas nerada kaitējumu. Cena, kas nerada kaitējumu, ir iegūta, izlasē iekļauto Savienības ražotāju pārdošanas cenas koriģējot ar IP laikā gūto faktisko peļņu/zaudējumiem un pieskaitot iepriekšminēto peļņas procentu.
(177)
Pēc tam tika noteikts vajadzīgais cenas pieaugums, atlasīto attiecīgo valstu ražotāju eksportētāju vidējo svērto importa cenu, kas noteikta cenu samazinājuma aprēķiniem, salīdzinot ar cenu, par kuru izmeklēšanas periodā Savienības ražošanas nozare Savienības tirgū pārdeva līdzīgo ražojumu un kura nerada kaitējumu. Minētajā salīdzinājumā iegūtā starpība tika izteikta procentos no kopējās CIF importa vērtības.
2. Pagaidu pasākumi
(178)
Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu attiecībā uz Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas importu būtu jānosaka antidempinga pagaidu maksājumi saskaņā ar mazākā maksājuma noteikumu, t. i., mazāko no abām aprēķinātajām starpībām: dempinga vai kaitējuma starpību.
(179)
Antidempinga maksājuma likmes ir noteiktas, salīdzinot kaitējuma novēršanas starpību un dempinga starpību. Tādēļ pagaidu antidempinga maksājumu likmes, kas izteiktas kā CIF cena pie Savienības robežas pirms muitas nodokļu nomaksas, ir šādas.
Valsts
Uzņēmums
Pagaidu dempinga starpība
Pagaidu kaitējuma starpība
Pagaidu antidempinga maksājuma likme
Argentīna
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario
10,6 %
27,8 %
10,6 %
Bunge Argentina S.A., Buenosairesa
10,6 %
27,8 %
10,6 %
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenosairesa
7,2 %
30,9%
7,2%
Molinos Río de la Plata S.A., Buenosairesa
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Baijablanka
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Vicentin S.A.I.C., Aveljaneda
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Citi uzņēmumi, kas sadarbojās
7,9 %
31 %
7,9 %
Visi pārējie uzņēmumi
10,6 %
31,8 %
10,6 %
Indonēzija
PT Ciliandra Perkasa, Džakarta
0,0 %
0,0 %
PT Musim Mas, Medana
2,8 %
23,3 %
2,8 %
PT Pelita Agung Agrindustri, Medana
5,3 %
27,1 %
5,3 %
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medana
9,6 %
26,4 %
9,6 %
PT Wilmar Nabati Indonesia, Medana
9,6 %
26,4 %
9,6 %
Citi uzņēmumi, kas sadarbojās
6,5 %
25,3 %
6,5 %
Visi pārējie uzņēmumi
9,6 %
27,1 %
9,6 %
(180)
Tomēr, tā kā antidempinga maksājums tiktu piemērots arī maisījumiem, kuros ietilpst biodīzeļdegviela (proporcionāli biodīzeļdegvielas svara saturam), kā arī tīrai biodīzeļdegvielai, lai muitas dienesti un dalībvalstis maksājumu uzliktu pareizi, būtu precīzāk un lietderīgāk to izteikt kā fiksētu summu euro par neto tonnu un piemērot to tīrai importētai biodīzeļdegvielai vai biodīzeļdegvielas daļai maisījumos.
(181)
Atsevišķu uzņēmumu antidempinga maksājuma likmes, kas norādītas šajā regulā, tika noteiktas, pamatojoties uz šīs izmeklēšanas konstatējumiem. Tāpēc attiecībā uz minētajiem uzņēmumiem tās atspoguļo izmeklēšanas gaitā konstatēto stāvokli. Šīs maksājuma likmes (pretēji valsts mēroga maksājumam, ko piemēro “visiem pārējiem uzņēmumiem”) tiek piemērotas tikai tāda attiecīgā ražojuma importam, kura izcelsme ir attiecīgajās valstīs un kuru ražo minētie uzņēmumi, tātad konkrēti nosaukti tiesību subjekti. Importētajam attiecīgajam ražojumam, kurus ražojis kāds cits, šīs regulas rezolutīvajā daļā konkrēti neminēts uzņēmums, tostarp tiesību subjekts, kas ir saistīts ar konkrēti minētajiem, nevar piemērot šīs likmes, un uz to attiecas maksājuma likme, kura piemērojama “visiem pārējiem uzņēmumiem”.
(182)
Visas prasības piemērot atsevišķu uzņēmumu antidempinga maksājuma likmes (piemēram, pēc izmaiņām tiesību subjekta nosaukumā vai jaunas ražotnes vai tirdzniecības nodaļas izveides) būtu nekavējoties jāadresē Komisijai (8), sniedzot visu attiecīgo informāciju jo īpaši par izmaiņām uzņēmuma darbībā, kas saistītas ar ražošanu, tādu pārdošanu iekšzemes tirgū un eksportam, kura saistīta, piemēram, ar šo nosaukuma maiņu vai izmaiņām ražotnēs vai tirdzniecības nodaļās. Vajadzības gadījumā regulā tiks izdarīti attiecīgi grozījumi, atjauninot to uzņēmumu sarakstu, kam piemēro atsevišķās maksājuma likmes.
(183)
Ar Komisijas 2013. gada 28. janvāra Regulu (ES) Nr. 79/2013 Komisija noteica, ka attiecīgo valstu izcelsmes attiecīgā ražojuma imports ir jāreģistrē. Tas tika darīts, ņemot vērā iespējamo antidempinga pasākumu piemērošanu ar atpakaļejošu spēku saskaņā ar pamatregulas 10. panta 4. punktu. Šajā procedūras posmā nav iespējams pieņemt lēmumu par antidempinga pasākumu iespējamu piemērošanu ar atpakaļejošu spēku.
H. NOBEIGUMA NOTEIKUMI
(184)
Pareizas pārvaldības labad ieinteresētās personas, kuras pieteikušās termiņā, kas norādīts paziņojumā par procedūras sākšanu, viena mēneša laikā no šīs regulas publicēšanas dienas var rakstveidā paust savu viedokli un pieprasīt uzklausīšanu. Šajā regulā izdarītie konstatējumi par antidempinga maksājumu noteikšanu ir provizoriski, un tos var pārskatīt, lai noteiktu galīgos konstatējumus,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
1. Ar šo nosaka pagaidu antidempinga maksājumu importētiem Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes nefosilas izcelsmes taukskābju monoalkilesteriem un/vai parafīna gāzeļļām, kuri iegūti sintēzes un/vai destilācijas procesā, tīrā veidā vai maisījumā un kurus patlaban klasificē ar KN kodiem ex 1516 20 98 (TARIC kodi 1516209821, 1516209829 un 1516209830), ex 1518 00 91 (TARIC kodi 1518009121, 1518009129 un 1518009130), ex 1518 00 95 (TARIC kods 1518009510), ex 1518 00 99 (TARIC kodi 1518009921, 1518009929 un 1518009930), ex 2710 19 43 (TARIC kodi 2710194321, 2710194329 un 2710194330), ex 2710 19 46 (TARIC kodi 2710194621, 2710194629 un 2710194630), ex 2710 19 47 (TARIC kodi 2710194721, 2710194729 un 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97 (TARIC kodi 3824909701, 3824909703 un 3824909704), 3826 00 10 un ex 3826 00 90 (TARIC kodi 3826009011, 3826009019 un 3826009030).
2. Pagaidu antidempinga maksājuma likmes, kas piemērojamas 1. punktā aprakstītajam ražojumam, kuru ražo turpmāk minētie uzņēmumi, ir šādas.
Valsts
Uzņēmums
Pagaidu maksājuma likme
(EUR/t)
TARIC papildu kods
Argentīna
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario (“AGD”), Bunge Argentina S.A., Buenosairesa
104,92
B782
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenosairesa
69,16
B783
Molinos Río de la Plata S.A., Buenosairesa; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Baijablanka; Vicentin S.A.I.C., Aveljaneda
65,24
B784
Citi uzņēmumi, kas sadarbojās:
Cargill S.A.C.I., Buenos Aires; Unitec Bio S.A., Buenosairesa; Viluco S.A., Tukumana
75,97
B785
Visi pārējie uzņēmumi
104,92
B999
Indonēzija
PT Ciliandra Perkasa, Džakarta
0
B786
PT Musim Mas, Medana
24,99
B787
PT Pelita Agung Agrindustri, Medana
45,65
B788
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medana; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medana
83,84
B789
Citi uzņēmumi, kas sadarbojās:
PT Cermerlang Energi Perkasa, Džakarta
57,14
B790
Visi pārējie uzņēmumi
83,84
B999
3. Maisījumiem antidempinga maksājumu piemēro proporcionāli kopējam nefosilas izcelsmes sintēzes un/vai destilācijas procesā iegūtu taukskābju monoalkilesteru un parafīna gāzeļļu svaram (biodīzeļdegvielas saturam) maisījumā.
4. Ja preces pirms laišanas brīvā apgrozībā ir bojātas un tāpēc muitas vērtības noteikšanai saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2454/93 (9) 145. pantu faktiski maksātā vai maksājamā cena ir noteikta atbilstoši proporcijai, antidempinga maksājuma summu, kas aprēķināta iepriekš minētajos apmēros, procentuāli samazina atbilstoši faktiski samaksātās vai maksājamās cenas proporcijai.
5. Laižot brīvā apgrozībā Eiropas Savienībā šā panta 1. punktā minēto ražojumu, tam piemēro nodrošinājumu, kas līdzvērtīgs pagaidu maksājuma apmēram.
6. Ja nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
2. pants
1. Neskarot Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 20. pantu, ieinteresētās personas viena mēneša laikā no šīs regulas pieņemšanas dienas var pieprasīt, lai tām izpaustu būtiskos faktus un apsvērumus, uz kuru pamata pieņemta šī regula, kā arī var rakstveidā paziņot savu viedokli un lūgt mutvārdu uzklausīšanu Komisijā.
2. Atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1225/2009 21. panta 4. punktam attiecīgās personas viena mēneša laikā no šīs regulas spēkā stāšanās dienas var sniegt piezīmes par šīs regulas piemērošanu.
3. pants
1. Muitas dienestiem ar šo tiek dots rīkojums vairs neturpināt ar Komisijas Regulas (ES) Nr. 79/2013 1. pantu paredzēto importa reģistrēšanu.
2. Savāktos datus par ražojumiem, kuri laisti brīvā apgrozībā patēriņam ne agrāk kā 90 dienas pirms šīs regulas stāšanās spēkā, glabā, līdz stājas spēkā iespējamie galīgie pasākumi vai līdz šīs procedūras beigām.
4. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šīs regulas 1. pantu piemēro sešus mēnešus.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 27. maijā