ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 9. července 2014
režim podpory SA.18042 (2013/C) (ex MX 17/2009) (ex NN 61/2004)
[zavedený Španělskem] týkající se osvobození od spotřební daně u biopaliv
(oznámeno pod číslem C(2014) 4530)
(Pouze španělské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2014/766/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1), a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Od roku 2006 provádí Generální ředitelství pro hospodářskou soutěž každoročně monitorování ex post vzorku opatření podpory uplatňovaných členskými státy. Španělský režim osvobození od spotřební daně u biopaliv (věc č. NN61/2004) schválila Komise rozhodnutím C (2006) 2293 ze dne 6. června 2006 (dále jen „rozhodnutí Komise“). Tento režim byl zahrnut pod referenčním číslem MX 17/2009 do monitorování v letech 2009/2010, v rámci kterého Komise zkoumala, jak členské státy uplatňovaly vzorek platných režimů v průběhu roku 2009.
(2)
Komise se rozhodla tento režim znovu zahrnout do monitorování v letech 2011/2012, v rámci kterého zkoumala, jak členské státy uplatňovaly vzorek platných režimů v období 2009-2010.
(3)
Vzhledem k informacím poskytnutým Španělskem během monitorování měla Komise pochybnosti o správném uplatňování režimu španělskými orgány. Rozhodla se proto zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). Komise o svém rozhodnutí informovala Španělsko dopisem ze dne 17. července 2013.
(4)
Španělsko předložilo své připomínky dne 20. září 2013.
(5)
Rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie dne 7. února 2014 (2). Komise vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek.
(6)
Komise obdržela dne 5. března 2014 připomínky od sekce pro biopaliva Španělského sdružení výrobců energie z obnovitelných zdrojů (APPA Biocarburantes). Předala je Španělsku, čímž mu umožnila vyjádřit se k nim. Dne 6. května 2014 španělské orgány uvedly, že se k připomínkám předloženým třetími stranami nechtějí vyjádřit.
II. PODROBNÝ POPIS OPATŘENÍ
(7)
Režim osvobození od spotřební daně u biopaliv NN 61/2004 spočívá v používání nulové sazby španělské daně na uhlovodíky. Vztahuje se na ethylalkohol vyráběný z produktů zemědělského nebo rostlinného původu (bioethanol), zařazený do kódu kombinované nomenklatury KN 2207 20, na methylalkohol získávaný z produktů zemědělského nebo rostlinného původu, zařazený do kódu KN 2905 11 00, a na produkty zařazené do kódů KN 1507, 1508, 1510, 1511, 1512, 1513, 1514, 1515 a 1518.
(8)
Nulová daňová sazba se na tyto produkty vztahovala bez ohledu na to, zda se používaly nezpracované, či po chemické úpravě. V případech, kdy bylo biopalivo smícháno s jiným palivem, se snížená sazba uplatnila pouze na biopalivovou část směsi. Snížená sazba spotřební daně se týkala všech biopaliv bez ohledu na jejich zeměpisný původ.
(9)
Režim byl Komisí schválen dne 6. června 2006 a jeho platnost skončila dne 31. prosince 2012 (3).
(10)
Na základě vyhodnocení informací poskytnutých španělskými orgány během monitorování vyvstaly pochybnosti o tom, zda byl režim v letech 2009 a 2010 uplatňován v souladu s rozhodnutím Komise. Kromě toho existovaly obavy, že Španělsko mohlo v roce 2010 poskytnout příjemcům nadměrné vyrovnání. Své výhrady Komise uvedla ve 13. až 29. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 17. července 2013.
(11)
Komise Španělsko požádala, aby:
a)
prokázalo, že režim byl v letech 2009 a 2010 uplatňován správně;
b)
prokázalo, že v roce 2010 nedošlo k nadměrnému vyrovnání u bioethanolu, nebo pokud k němu došlo, aby vysvětlilo, jaká opatření byla přijata s cílem zamezit nadměrnému vyrovnání v pozdějších letech;
c)
předložilo výroční zprávy za celou dobu trvání režimu.
III. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(12)
Dne 5. března 2014 obdržela Komise připomínky od sdružení APPA Biocarburantes, jež byly velmi podobné připomínkám španělských orgánů (viz oddíl IV). Sdružení uvádělo, že režim byl uplatňován správně.
(13)
Porovnají-li se náklady na biopaliva s cenou fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici, lze jak u bioethanolu, tak u bionafty pozorovat nedostatečné vyrovnání během celého období, s výjimkou roku 2010, pokud jde o bioethanol, a roku 2012, pokud jde o bionaftu. Podle sdružení APPA Biocarburantes je tato metodika nesprávná, neboť součástí ceny fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici jsou všechny náklady na přepravu a distribuci paliv až do chvíle, kdy se produkt dostane ke konečnému spotřebiteli, zatímco do ceny biopaliv se ve zmíněné srovnávací analýze tyto logistické náklady nezahrnuly. Sdružení se domnívá, že by bylo vhodnější porovnat náklady na výrobu biopaliv s mezinárodně stanovenými cenami fosilních paliv. Při použití této metodiky se projeví výraznější nedostatečné vyrovnání u biopaliv v době trvání režimu a neprokážou se žádné případy nadměrného vyrovnání.
(14)
Sdružení APPA Biocarburantes rovněž uvádí, že i když se porovnají náklady na biopaliva s cenou fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici, jediné dva případy možného nadměrného vyrovnání byly čistě přechodné a byly způsobeny samotnou povahou režimu daňové podpory pro biopaliva (absolutní částky stanovené ex ante a hodnocení realizované ex post) a velmi nestálými cenami zemědělských surovin, které představují hlavní složku nákladů na výrobu biopaliv. Režim nebylo nutné nijak upravovat, protože v případě bioethanolu nebylo v následujících letech (2011 a 2012) zaznamenáno možné nadměrné vyrovnání a v případě bionafty bylo možné nadměrné vyrovnání pozorováno v posledním roce, tj. v roce 2012. Kromě toho již nebylo možné do budoucna provést žádné úpravy, jelikož platnost režimu skončila.
IV. PŘIPOMÍNKY ŠPANĚLSKA
(15)
Španělské orgány zaslaly své připomínky dne 20. září 2013. Dne 6. května 2014 uvedly, že se nechtějí vyjádřit k připomínkám třetích stran, které jim byly předloženy.
(16)
V dopise ze dne 20. září 2013 poskytly španělské orgány informace o nákladech na výrobu bioethanolu a bionafty a údaje o cenách fosilních paliv v období let 2004 až 2012. Zároveň předložily tabulky, v nichž byly porovnány náklady na biopaliva s cenou fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici. Tyto tabulky jsou uvedeny v příloze.
(17)
Údaje a analýza v příslušných tabulkách se zakládají na těchto předpokladech:
a)
Vychází se ze skutečných údajů o ročních nákladech na produkci rostlin ve Španělsku, k nimž se připočte ziskové rozpětí produkce ve výši 5 %. Provedou se úpravy z důvodu rozdílu v energetickém obsahu mezi biopalivem a fosilním palivem, s nímž se smíchá, na základě údajů uvedených v příloze III směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES (4), tj. 1,52 v případě bioethanolu a 1,09 v případě bionafty.
b)
Tyto náklady se porovnají s údaji o cenách paliva, které nahrazují, tj. benzinu a nafty. V úvahu se bere cena tohoto paliva před zdaněním na čerpací stanici, která tak zahrnuje hrubou obchodní distribuční marži. Rozdíl mezi náklady na výrobu biopaliva a cenou nahrazeného fosilního paliva je maximální rozpětí vyrovnání.
c)
Skutečně uplatněné vyrovnání se rovná spotřební dani na uhlovodíky odpovídající bioethanolu a bionaftě. Bez osvobození by sazba uplatněná na tyto výrobky jako spotřební daň na uhlovodíky odpovídala sazbě za benzin v případě bioethanolu a za naftu v případě bionafty (5).
(18)
Na základě příslušných údajů Španělsko uvedlo, že v období 2004-2012 bylo možné zaznamenat kumulované nedostatečné vyrovnání u obou druhů paliva (455,96 EUR/1 000 l v případě bionafty a 897,22 EUR/1 000 l v případě bioethanolu). Analyzuje-li se každý rok zvlášť, je patrné nedostatečné vyrovnání ve všech uvedených letech, s výjimkou roku 2010, pokud jde o bioethanol, a roku 2012, pokud jde o bionaftu.
(19)
Co se týče bioethanolu, Španělsko objasnilo, že zjevné nadměrné vyrovnání zaznamenané v roce 2010 bylo důsledkem jednorázového poklesu cen surovin, zejména zemědělských, mezi lednem a červnem 2010. Jednalo se tedy o jednotlivou, zvratitelnou a nepředvídatelnou situaci, jež se navíc v následujícím roce automaticky napravila růstem cen surovin. Nebyl proto důvod, aby španělské orgány přijímaly jakákoli opatření. Španělsko poskytlo podrobné informace o vývoji cen surovin a graf znázorňující vývoj indexů cen cukru a obilovin (základ 2002-2004 = 100).
Vývoj cen surovin v období 2009-2011 (6)
(20)
V souvislosti s bionaftou Španělsko uvedlo, že případ nadměrného vyrovnání byl podle všeho zaznamenán v roce 2012, ale 31. prosince téhož roku skončila platnost režimu.
(21)
Španělsko tvrdilo, že cena použitá v této metodice jako referenční hodnota pro nahrazovaná paliva - cena před zdaněním na čerpací stanici - je nejpřísnější z dostupných možností a že by bylo vhodnější provést srovnání s hodnotou bližší cenám těchto produktů na světovém trhu. Španělské orgány rovněž předložily tabulky, v nichž byly porovnány náklady na biopaliva s cenou fosilních paliv na světovém trhu, a zdůraznily, že v tomto případě není u bionafty v žádném z posuzovaných roků patrné nadměrné vyrovnání a možné nadměrné vyrovnání za bioethanol je zanedbatelné (2 EUR/1 000 l ve srovnání se 142,13 EUR/1 000 l, jestliže se jako referenční hodnota použije cena fosilního paliva před zdaněním na čerpací stanici). Kumulované nedostatečné vyrovnání by bylo v porovnání s předchozí metodikou několikanásobně vyšší.
(22)
Španělské orgány uvedly, že v souladu se směrnicí Rady 2008/118/ES (7) poskytly informace o všech podnicích, které vyrábí, zpracovávají, drží, přijímají nebo odesílají zboží podléhající spotřební dani.
(23)
Podle definice v čl. 4 odst. 1 této směrnice je „oprávněným skladovatelem“ fyzická nebo právnická osoba oprávněná v rámci své podnikatelské činnosti vyrábět, zpracovávat, držet, přijímat nebo odesílat zboží podléhající spotřební dani v režimu s podmíněným osvobozením od daně v daňovém skladu. V článku 8 směrnice se uvádí, že oprávněný skladovatel je osobou povinnou ke vzniklé daňové povinnosti ke spotřební dani.
(24)
Španělské orgány objasnily, proč poskytly daňové údaje jen jednoho ze dvou podniků, které podepsaly dohodu, že budou na subdodavatelské bázi vyrábět methylestery mastných kyselin ze sóje a palmového oleje. Jelikož se tato smlouva týká výrobků podléhajících spotřební dani ve smyslu jejich držení, pohybu a sledování, řídí se směrnicí 2008/118/ES. Španělské orgány uvádí, že vlastník výrobku nespadá do definice „oprávněného skladovatele“ podle čl. 4 odst. 1 zmíněné směrnice.
V. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
(25)
Komise již ve svém rozhodnutí ve věci NN61/2004 dospěla k závěru, že dotčené opatření představuje státní podporu ve smyslu článku 107 SFEU. Komise režim posoudila na základě pokynů Společenství ke státní podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2001 (8) a konstatovala, že je slučitelný s vnitřním trhem.
(26)
Španělské orgány nyní poskytly Generálnímu ředitelství pro hospodářskou soutěž podrobné informace včetně příslušných údajů týkajících se nákladů na výrobu bioethanolu a bionafty během celého trvání režimu. Pokud se porovnají náklady na výrobu biopaliv s cenou fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici, jak je uvedeno v tabulkách v příloze tohoto rozhodnutí, je možné zaznamenat dva případy nadměrného vyrovnání: v roce 2010 v případě bioethanolu a v roce 2012 v případě bionafty.
(27)
Co se týče alternativní metodiky navržené Španělskem, v níž se jako referenční hodnoty použijí ceny fosilních paliv na světovém trhu, Komise konstatuje, že tato metodika se liší od metodiky, kterou Španělsko navrhlo a Komise použila pro posouzení opatření NN61/04. Jelikož Komise ověřuje, zda Španělsko uplatňovalo režim podpory správně v souladu s rozhodnutím ve věci NN61/04, kterým byl schválen, nelze navrženou alternativní metodiku přijmout.
(28)
Komise nicméně konstatuje, že nebyla zaznamenána trvalá tendence poskytovat nadměrné vyrovnání. Posoudí-li se kromě toho podpora během celého trvání režimu, nic nenasvědčuje tomu, že by vyrovnání bylo celkově nadměrné. Komise bere na vědomí objasnění předložená Španělskem (viz 18., 19., 20. a 22. bod odůvodnění).
(29)
Pokud jde o bioethanol, Komise se domnívá, že nebylo nutné provádět úpravy k nápravě nadměrného vyrovnání. Španělsko v tomto případě prokázalo, že k nápravě nadměrného vyrovnání došlo zejména díky významnému růstu cen surovin od června 2010. V letech 2011 a 2012 nebylo u bioethanolu skutečně žádné nadměrné vyrovnání zaznamenáno.
(30)
Co se týče bionafty, Komise konstatuje, že v roce 2012 bylo možné pozorovat nepatrné nadměrné vyrovnání ve výši 41,85 EUR/1 000 l. K tomuto nadměrnému vyrovnání došlo, aniž by byly dané opatření, a zejména úroveň podpory jakkoli změněny. Danou situaci způsobily faktory nesouvisející s režimem, konkrétně vysoký nárůst ceny fosilní nafty ve Španělsku. Komise poznamenává, že cena nafty byla v roce 2012 o 8 % vyšší než v roce 2011, o 36 % vyšší než v roce 2010 a o 71 % vyšší než v roce 2009. Náklady na výrobu bionafty byly naproti tomu v roce 2012 na stejné úrovni jako v roce 2011, o 16 % vyšší než v roce 2010 a o 25 % vyšší než v roce 2009. Komise konstatuje, že platnost režimu skončila ke konci roku 2012, a proto nebylo možné provést úpravy osvobození od spotřební daně k zamezení budoucímu nadměrnému vyrovnání v souladu s 19. bodem odůvodnění rozhodnutí Komise ve věci NN61/04. Komise rovněž konstatuje, že v roce 2013 ani později nebyla na základě režimu poskytnuta žádná podpora. Jak je též uvedeno ve 28. bodě odůvodnění, i při zohlednění údajů za rok 2012 nelze pro celé trvání režimu konstatovat nadměrné vyrovnání. To lze tak považovat za důkaz, že Španělsko mohlo vycházet z metodiky výpočtu ex ante předpokládané pro daný režim.
(31)
Po posouzení dodatečných informací poskytnutých Španělskem se Komise domnívá, že Španělsko neporušilo své povinnosti uvedené v 19. bodě odůvodnění rozhodnutí Komise ve věci NN61/04.
(32)
Na základě objasnění poskytnutých Španělskem v souvislosti s uplatňováním směrnice 2008/118/ES Komise souhlasí s tím, že španělské orgány předložily informace o všech příslušných podnicích.
VI. ZÁVĚR
(33)
Komise konstatuje, že Španělsko uplatňovalo režim podpory NN 61/04 správně, v souladu s rozhodnutím Komise, kterým byl schválen,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Režim státní podpory NN 61/2004, zavedený Španělskem, je slučitelný s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU a byl uplatňován správně, v souladu s rozhodnutím Komise ve věci NN 61/2004.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Španělskému království.
V Bruselu dne 9. července 2014.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2014. gada 9. jūlijs)
par atbalsta shēmu SA.18042 (2013/C) (ex MX 17/2009) (ex NN 61/2004)
[ko īstenojusi Spānija] par biodegvielas atbrīvošanu no akcīzes nodokļa
(izziņots ar dokumenta numuru C(2014) 4530)
(autentisks ir tikai teksts spāņu valodā)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2014/766/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo apakšpunktu,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
pēc ieinteresēto pušu uzaicināšanas saskaņā ar minētajām normām (1) iesniegt savas piezīmes un ņemot vērā šādas piezīmes,
tā kā:
I. PROCEDŪRA
(1)
Kopš 2006. gada Konkurences ģenerāldirektorāts ik gadu veic ex-post uzraudzību attiecībā uz vairākiem tās izraudzītiem, dalībvalstu īstenotiem atbalsta pasākumiem. Spānijas atbalsta shēma par biodegvielas atbrīvošanu no akcīzes nodokļa (lieta Nr. NN 61/2004) tika apstiprināta ar Komisijas 2006. gada 6. jūnija lēmumu C(2006) 2293. Šī shēma tika iekļauta 2009./2010. gada uzraudzības pasākumā (atsauces Nr. MX 17/2009), kura ietvaros Komisija pārbaudīja, kā dalībvalstis bija īstenojušas atsevišķas izraudzītas 2009. gadā pastāvējušās shēmas.
(2)
Komisija nolēma šo atbalsta shēmu iekļaut arī 2011./2012. gada uzraudzības pasākumā, kura ietvaros Komisija pārbaudīja, kā dalībvalstis bija īstenojušas atsevišķas izraudzītas laikposmā no 2009. līdz 2010. gadam pastāvējušās shēmas.
(3)
Ņemot vērā informāciju, ko uzraudzības pasākuma laikā iesniedza Spānija, Komisijai radās šaubas, vai Spānijas iestādes šo shēmu bija īstenojušas pienācīgi. Līdz ar to tā nolēma uzsākt procedūru, kas paredzēta Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 108. panta 2. punktā. Komisija ar savu 2013. gada 17. jūlija vēstuli informēja Spāniju par savu lēmumu.
(4)
Spānija savus apsvērumus iesniedza 2013. gada 20. septembrī.
(5)
Komisijas lēmums par formālās izmeklēšanas procedūras sākšanu 2014. gada 7. februārī tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. (2) Komisija uzaicināja ieinteresētās puses sniegt savus komentārus.
(6)
Komisija 2014. gada 5. martā saņēma komentārus no Spānijas Atjaunojamās enerģijas ražotāju apvienības biodegvielas nodaļas (APPA Biocarburantes). Tie tika pārsūtīti Spānijai, kurai tika dota iespēja paust savu nostāju. Spānijas iestādes 2014. gada 6. maijā norādīja, ka tās nevēlas komentēt no trešām personām saņemtos apsvērumus.
II. DETALIZĒTS PASĀKUMA APRAKSTS
(7)
Atbalsta shēma NN 61/2004 (biodegvielas atbrīvošana no akcīzes nodokļa) paredz, ka ogļūdeņražiem tiek piemērota Spānijas nodokļa nulles likme. Tā attiecas uz etilspirtu, kas izgatavots no lauksaimniecības vai dārzeņu izcelsmes produktiem un ietilpst KN koda 2207 20 sastāvā (bioetanols), metilspirtu, kas iegūts no lauksaimniecības vai dārzeņu izcelsmes produktiem un ietilpst KN koda 2905 11 00 sastāvā (metanols), kā arī produktiem, kas ietilpst KN kodu 1507, 1508, 1510, 1511, 1512, 1513, 1514, 1515 un 1518 sastāvā.
(8)
Nodokļa nulles likme šiem produktiem tika piemērota neatkarīgi no tā, vai tie tika izmantoti tādi, kādi tie ir, vai arī pēc to ķīmiskas modificēšanas. Gadījumos, kad biodegviela tika samaisīta ar cita veida degvielu, samazinātā likme tika piemērota vienīgi tai maisījuma daļai, ko veido biodegviela. Samazinātā akcīzes nodokļa likme biodegvielai bija piemērojama neatkarīgi no tās ģeogrāfiskās izcelsmes.
(9)
Komisija šo shēmu apstiprināja 2006. gada 6. jūnijā, un tās darbība beidzās 2012. gada 31. decembrī. (3)
(10)
Uzraudzības pasākuma laikā Spānijas iestāžu sniegtās informācijas novērtējums radīja šaubas, vai šī shēma 2009. un 2010. gadā bija īstenota atbilstoši Komisijas lēmumam. Turklāt pastāvēja bažas, ka Spānija 2010. gadā atbalsta saņēmējiem varētu būt sniegusi pārmērīgu kompensāciju. Komisijas bažas tika izklāstītas tās 2013. gada 17. jūlija lēmuma 13.-29. punktā.
(11)
Komisija lūdza Spāniju:
a)
sniegt pierādījumus par to, ka 2009. un 2010. gadā shēma tika īstenota pareizi;
b)
sniegt pierādījumus par to, ka 2010. gadā par bioetanolu nav veikta pārmērīga kompensācija, vai, ja tāda ir bijusi, paskaidrot, kādi pasākumi tika veikti, lai novērstu pārmērīgu kompensāciju nākamajos gados;
c)
iesniegt gada pārskatus par visu shēmas darbības laiku.
III. IEINTERESĒTO PUŠU KOMENTĀRI
(12)
Komisija 2014. gada 5. martā saņēma komentārus no APPA Biocarburantes. Komentāri ir ļoti līdzīgi Spānijas iestāžu komentāriem (sk. IV sadaļu). APPA Biocarburantes apgalvo, ka shēma bija īstenota pareizi.
(13)
Ja biodegvielas izmaksas salīdzina ar fosilās degvielas cenu degvielas uzpildes stacijās (pirms nodokļiem), šķiet, visā laikposmā ir konstatējama nepilna kompensācija gan par bioetanolu, gan par biodīzeli (izņemot 2010. gadu (par bioetanolu) un 2012. gadu (par biodīzeli)). APPA Biocarburantes apgalvo, ka šī metodoloģija ir nepareiza, jo fosilās degvielas cena degvielas uzpildes stacijās (pirms nodokļiem) ietver arī visas degvielas transportēšanas un izplatīšanas izmaksas - līdz brīdim, kad produkts sasniedz galapatērētāju, savukārt minētajā salīdzinošajā analīzē šādas loģistikas izmaksas biodegvielas izmaksās nav iekļautas. Tā uzskata, ka piemērotāks būtu biodegvielas ražošanas izmaksu salīdzinājums ar pasaules tirgū kotētām fosilās degvielas cenām. Šādas metodoloģijas izmantojums nepārprotami liecinot par to, ka shēmas darbības laikā nepilnā kompensācija par biodegvielu bija pieaugusi un ka nebija neviena pārmērīgas kompensācijas gadījuma.
(14)
Visbeidzot, APPA Biocarburantes apgalvo, ka, pat ja biodegvielas izmaksas tiktu salīdzinātas ar fosilās degvielas cenu degvielas uzpildes stacijās (pirms nodokļiem), abas vienreizējās situācijas, kurās, iespējams, ir notikusi pārmērīga kompensācija, bija tikai īslaicīgas, un to cēlonis bija biodegvielai piemērojamās nodokļu atbalsta shēmas būtība (absolūtais daudzums tika noteikts ex ante, bet novērtēšana notika ex post) un lauksaimniecības izejvielu ļoti svārstīgās cenas (kas ir biodegvielas ražošanas izmaksu galvenā sastāvdaļa). Shēmai neesot nepieciešamas korekcijas: attiecībā uz bioetanolu nākamajos gados (2011. un 2012.) nekas neliecinot par eventuālu pārmērīgu kompensāciju, bet attiecībā uz biodīzeli eventuāla pārmērīga kompensācija tika konstatēta pēdējā (2012.) gadā. Turklāt korekcijas par nākamajiem gadiem neesot bijušas iespējamas, jo shēmas darbība bija beigusies.
IV. KOMENTĀRI NO SPĀNIJAS
(15)
Spānijas iestādes savus komentārus iesniedza 2013. gada 20. septembrī. 2014. gada 6. maijā tās norādīja, ka nevēlas komentēt tām pārsūtītos trešo personu apsvērumus.
(16)
Savā 2013. gada 20. septembra vēstulē Spānijas iestādes sniedza informāciju par bioetanola un biodīzeļa ražošanas izmaksām, kā arī datus par fosilās degvielas cenām laikposmā no 2004. līdz 2012. gadam. Vienlaikus tās iesniedza tabulas, kurās biodegvielas izmaksas ir salīdzinātas ar fosilās degvielas cenu degvielas uzpildes stacijās (pirms nodokļiem). Šīs tabulas ir iekļautas pielikumā.
(17)
Attiecīgajās tabulās atspoguļotie dati un analīze ir balstīti uz šādiem pieņēmumiem:
a)
Viss ir balstīts uz reāliem datiem par Spānijas rūpnīcu ikgadējām ražošanas izmaksām; tiem ir pieskaitīta ražošanas peļņas norma (marža) 5 % apmērā. Ir veikta korekcija, izmantojot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/28/EK (4) III pielikumā iekļautos datus, proti, 1,52 un 1,09 attiecīgi bioetanola un biodīzeļa gadījumā (jo biodegviela enerģētiskās vērtības ziņā atšķiras no fosilās degvielas, ar kuru tā ir sajaukta).
b)
Šīs izmaksas ir salīdzinātas ar datiem par to degvielas veidu cenām, kurus tie aizstāj, t. i., par benzīnu un dīzeli. Cena ir šā degvielas veida cena degvielas uzpildes stacijās (pirms nodokļiem) un tādēļ tā ietver bruto maržu par komerciālo izplatīšanu. Starpība starp biodegvielas ražošanas izmaksām un aizstātās fosilās degvielas izmaksām ir maksimālā kompensācijas marža.
c)
Piemērotā reālā kompensācija ir ekvivalenta akcīzes nodoklim par minerāleļļām, kas atbilstu bioetanolam un biodīzelim. Ja nebūtu atbrīvojuma, tad likme, kas aplūkotajiem produktiem tiek piemērota kā akcīzes nodoklis par minerāleļļām, būtu bijusi likme, ko piemēro attiecīgi benzīnam vai dīzelim (5).
(18)
Balstoties uz attiecīgajiem datiem, Spānija norāda, ka par laikposmu no 2004. līdz 2012. gadam var konstatēt, ka ir uzkrājusies nepilnā kompensācija par abiem biodegvielas veidiem (EUR 455,96/1 000 l par biodīzeli un EUR 897,22/1 000 l par bioetanolu). Ja katru gadu aplūko atsevišķi, nepilno kompensāciju joprojām varot konstatēt attiecībā uz visiem gadiem, izņemot divus gadus - 2010. gadu par bioetanolu un 2012. gadu par biodīzeli.
(19)
Attiecībā uz bioetanolu Spānija paskaidro, ka, iespējams, 2010. gadā konstatējamās pārmērīgās kompensācijas cēlonis bija vienreizējs izejvielu, it īpaši lauksaimniecības izejvielu, cenu kritums laikā no 2010. gada janvāra līdz jūnijam. Tādēļ tā esot bijusi vienreizēja, atpakaļ pavēršama un neparedzama situācija, kas turklāt nākamajā gadā līdz ar izejvielu cenu pieaugumu tika automātiski koriģēta. Tādēļ Spānijas iestādēm neesot bijis iemesla rīkoties. Tās iesniedza detalizētu informāciju par izejvielu cenu izmaiņām, kā arī grafisku attēlu, kurā ilustrēta cukura cenu indeksa un graudaugu cenu indeksa attīstības tendence (2002.-2004. gada bāze = 100).
Izejvielu cenu izmaiņas laikposmā no 2009. līdz 2011. gadam (6)
(20)
Attiecībā uz biodīzeli Spānija paskaidro, ka, iespējams, 2012. gadā notika pārmērīga kompensācija, taču minētā gada 31. decembrī beidzās atbalsta shēmas darbība.
(21)
Spānija apgalvo, ka cena, kas šajā metodoloģijā izmantota kā atsauces cena attiecībā uz aizstāto degvielas veidu - cena degvielas uzpildes stacijās (pirms nodokļiem) - bija visstriktākais no pieejamajiem variantiem, un ka piemērotāks būtu salīdzinājums ar kādu vērtību, kas ir tuvāka šo produktu cenām pasaules tirgū. Spānijas iestādes iesniedza arī tabulas, kurās biodegvielas izmaksas ir salīdzinātas ar fosilās degvielas cenu pasaules tirgū, un uzsvēra, ka šajā gadījumā attiecībā uz biodīzeli pārmērīgu kompensāciju nevar konstatēt nevienā aplūkotajā gadā, savukārt attiecībā uz bioetanolu eventuālā pārmērīgā kompensācija bija neievērojama (EUR 2 par 1 000 l - salīdzinājumā ar EUR 142,13 par 1 000 l, ja par atsauces cenu izmanto fosilās degvielas cenu degvielas uzpildes stacijās (pirms nodokļiem)). Uzkrātā nepilnā kompensācija esot vairākas reizes augstāka nekā tad, ja izmanto iepriekšējo metodoloģiju.
(22)
Spānijas iestādes paskaidro, ka tās saskaņā ar Padomes Direktīvu 2008/118/EK (7) ziņoja par visām komercsabiedrībām, kas ražoja, apstrādāja, glabāja, saņēma un nosūtīja ar akcīzes nodokli apliekamās preces.
(23)
Minētās direktīvas 4. panta 1. punktā “apstiprināts noliktavas turētājs” ir definēts kā fiziska vai juridiska persona, kurai dalībvalsts kompetentās iestādes devušas atļauju, veicot savu darbību, ražot, pārstrādāt, glabāt, saņemt vai sūtīt akcīzes preces saskaņā ar atliktās nodokļa maksāšanas režīmu akcīzes preču noliktavā. Direktīvas 8. pantā ir noteikts, ka apstiprinātais noliktavas turētājs ir atbildīgs par akcīzes nodokļa samaksu.
(24)
Spānijas iestādes paskaidro, kādēļ tās informāciju saistībā ar nodokli ir iesniegušas tikai par vienu no divām komercsabiedrībām, kas bija parakstījušas apakšuzņēmuma līgumu, lai no sojas un palmu eļļas ražotu taukskābes metilesterus (FAME). Tā kā šajā līgumā ir runa par produktiem, kuru glabāšana, aprite un uzraudzība ir apliekama ar akcīzes nodokli, tam ir piemērojama Direktīva 2008/118/EK. Spānijas iestādes norāda, ka produkta īpašnieks neietilpst direktīvas 4. panta 1. punktā izklāstītās termina “apstiprināts noliktavas turētājs” definīcijas tvērumā.
V. PASĀKUMA NOVĒRTĒJUMS
(25)
Komisija savā lēmumā lietā NN 61/2004 jau ir secinājusi, ka izskatāmais pasākums ir uzskatāms par atbalstu LESD 107. panta izpratnē. Komisija šo atbalsta shēmu izvērtēja, pamatojoties uz 2001. gada Kopienas pamatnostādnēm par valsts atbalstu vides aizsardzībai (8) un secināja, ka tā ir saderīga ar iekšējo tirgu.
(26)
Tagad Spānijas iestādes Konkurences ģenerāldirektorātam ir iesniegušas detalizētu informāciju, tai skaitā nozīmīgus datus par bioetanola un biodīzeļa ražošanas izmaksām visā shēmas darbības laikā. Ja biodegvielas ražošanas izmaksas salīdzina ar fosilās degvielas cenām degvielas uzpildes stacijās (pirms nodokļiem), kas skatāmas šā lēmuma pielikumā iekļautajās tabulās, tad divos gadījumos var konstatēt pārmērīgu kompensāciju - attiecībā uz 2010. gadu (par bioetanolu) un 2012. gadu (par biodīzeli).
(27)
Attiecībā uz Spānijas ierosināto alternatīvo metodoloģiju, kurā kā atsauces cenu izmanto fosilās degvielas cenu pasaules tirgū, Komisija konstatē, ka šāda metodoloģija atšķiras no tās, ko Spānija ierosināja un Komisija izmantoja, novērtējot atbalsta pasākumu NN 61/2004. Tā kā Komisija pārbauda, vai Spānija atbalsta shēmu ir īstenojusi pareizi un atbilstoši lēmumam, ar ko tā tika apstiprināta lietā NN 61/2004, nevar piekrist ierosinātās alternatīvās metodoloģijas izmantošanai.
(28)
Vienlaikus Komisija atzīmē, ka nevar konstatēt tendenci, ka pārmērīgā kompensācija būtu pastāvējusi ilgstoši. Arī tad, ja atbalstu aplūko visā shēmas darbības laikposmā, nekas neliecina par vispārēju pārmērīgu kompensāciju. Komisija ņem vērā Spānijas sniegtos paskaidrojumus (sk. 18., 19., 20. un 22. punktu).
(29)
Attiecībā uz bioetanolu Komisija uzskata, ka nebija nepieciešams izlīdzinoši koriģēt pārmērīgo kompensāciju. Šajā lietā Spānija ir spējusi pierādīt, ka pārmērīgā kompensācija tika izlīdzināta, pateicoties galvenokārt tam, ka pēc 2010. jūnija ievērojami palielinājās izejvielu cenas. Tik tiešām, attiecībā uz 2011. un 2012. gadu nekādu pārmērīgu kompensāciju par bioetanolu nevar konstatēt.
(30)
Attiecībā uz biodīzeli Komisija norāda, ka pārmērīgu kompensāciju nelielā apmērā - EUR 41,85/1 000 l - var konstatēt 2012. gada datos. Šī pārmērīgā kompensācija notika laikā, kad atbalsta pasākums un, konkrētāk, atbalsta apjoms tika uzturēts nemainīgs. Šo situāciju izraisīja ārēji, ar shēmu nesaistīti faktori, konkrētāk, straujais fosilā dīzeļa cenas pieaugums Spānijā. Komisija konstatē, ka dīzeļa cena 2012. gadā bija par 8 % augstāka nekā 2011. gadā, par 36 % augstāka nekā 2010. gadā un par 71 % augstāka nekā 2009. gadā. Salīdzinājumam - biodīzeļa ražošanas izmaksas 2012. gadā bija tādas pašas kā 2011. gadā, par 16 % augstākas nekā 2010. gadā reģistrētās un par 25 % augstākas nekā 2009. gadā. Komisija arī konstatē, ka 2012. gada beigās beidzās shēmas darbība un ka tādēļ atbrīvojumu no akcīzes nodokļa nebija iespējams pielāgot, lai novērstu turpmāku pārmērīgu kompensāciju, kā paredzēts Komisija lēmuma 19. punktā lietā NN 61/2004. Komisija arī konstatē, ka šīs shēmas ietvaros atbalsts netika piešķirts nedz 2013. gadā, nedz pēc tam. Visbeidzot, kā paskaidrots 28. punktā, ja ņem vērā arī datus par 2012. gadu, tad nevar konstatēt pārmērīgu kompensāciju par visu shēmas darbības laikposmu. Līdz ar to tas ir uzskatāms par apliecinājumu tam, ka Spānija varēja balstīties uz shēmā paredzēto ex-ante aprēķina metodi.
(31)
Apsvērusi Spānijas sniegto papildu informāciju, Komisija uzskata, ka Spānija nav pārkāpusi pienākumu izpildīt savas saistības, kas noteiktas Komisijas lēmuma 19. punktā lietā NN 61/2004.
(32)
Balstoties uz Spānijas sniegtajiem paskaidrojumiem par Padomes Direktīvas 2008/118/EK piemērošanu, Komisija piekrīt tam, ka Spānijas iestādes ir pienācīgi ziņojušas par visām attiecīgajām komercsabiedrībām.
VI. SECINĀJUMS
(33)
Komisija atzīst, ka atbalsta shēmu NN 61/2004 Spānija ir īstenojusi pareizi un atbilstoši Komisijas lēmumam, ar kuru tā tika apstiprināta,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU:
1. pants
Spānijas īstenotā valsts atbalsta shēma NN 61/2004 ir saderīga ar iekšējo tirgu LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta izpratnē un ir tikusi īstenota pareizi un atbilstoši Komisijas lēmumam lietā NN 61/2004.
2. pants
Šis lēmums ir adresēts Spānijas Karalistei.
Briselē, 2014. gada 9. jūlijā