NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2015/479
ze dne 11. března 2015
o společných pravidlech vývozu
(kodifikované znění)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 1061/2009 (3) bylo podstatně změněno (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2)
Společná obchodní politika by měla být založena na jednotných zásadách.
(3)
Měla by být stanovena společná pravidla pro vývoz z Unie.
(4)
Ve všech členských státech je vývoz téměř úplně liberalizován. Za těchto podmínek je tudíž možné přijmout za zásadu Unie, že vývoz do třetích zemí nepodléhá žádným množstevním omezením, s výhradou výjimek stanovených tímto nařízením a aniž jsou dotčena opatření, jež mohou členské státy přijmout v souladu se Smlouvou.
(5)
Pokud se členský stát v důsledku neobvyklého vývoje trhu domnívá, že by mohla být nezbytná ochranná opatření, by měla být informována Komise.
(6)
Je nezbytné, aby zkoumání vývozních podmínek, vývoje vývoznu, různých hledisek hospodářské a obchodní situace a nutnosti přijetí případných opatření, prováděné zejména na základě informací týkajících se možné potřeby ochranných opatření, probíhalo na úrovni Unie.
(7)
Z tohoto zkoumání může vyplynout, že by Unie měla uplatnit dohled nad určitým vývozem nebo zavést prozatímní ochranná opatření jako ochranu proti nepředvídaným praktikám.
(8)
Ochranná opatření vynucená zájmy Unie by měla být přijímána s náležitým ohledem na stávající mezinárodní závazky.
(9)
Je nezbytné umožnit členským státům, které jsou vázány mezinárodními závazky zavádějícími v případě skutečných nebo potenciálních obtíží s dodávkami systém alokace ropných produktů mezi smluvními stranami, aby plnily z toho plynoucí závazky vůči třetím zemím, aniž jsou dotčeny předpisy Unie přijaté za stejným účelem. Toto oprávnění by mělo platit do té doby, než Evropský parlament a Rada přijmou vhodná opatření v souladu se závazky přijatými Unií nebo všemi členskými státy.
(10)
Toto nařízení by se mělo vztahovat na všechny průmyslové i zemědělské produkty. Jeho používání by se mělo doplňovat s používáním právních předpisů o společné organizaci zemědělských trhů a zvláštních předpisů vydaných na základě článku 352 Smlouvy vztahujících se na na zboží vyrobené ze zemědělských produktů. Je však třeba zabránit tomu, aby se ustanovení tohoto nařízení a ustanovení uvedených právních předpisů, zejména jejich ochranné doložky, překrývala.
(11)
Uplatňování tohoto nařízení vyžaduje jednotné podmínky pro přijímání ochranných opatření. Tato opatření by měla přijímat Komise v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (5),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
ZÁKLADNÍ ZÁSADA
Článek 1
Vývoz produktů z Unie do třetích zemí je volný, to znamená, že nepodléhá žádným množstevním omezením s výjimkou omezení uplatňovaných v souladu s tímto nařízením.
KAPITOLA II
POSTUP PRO KONZULTACE A POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ V UNII
Článek 2
Pokud se členský stát v důsledku neobvyklého vývoje trhu domnívá, že by mohla být nezbytná ochranná opatření ve smyslu kapitoly III, oznámí to Komisi, která uvědomí ostatní členské státy.
Článek 3
1. Komisi je nápomocen Výbor pro ochranná opatření, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/478 (6). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
Článek 4
Za účelem posouzení hospodářské a obchodní situace ve vztahu k určitému produktu může Komise požadovat po členských státech, aby jí poskytly statistické údaje o vývoji trhu s tímto produktem a za tím účelem vykonávaly v souladu se svými právními předpisy a s postupem, jejž Komise určí, dohled nad jeho vývozem. Členské státy přijmou veškerá opatření, jež jsou nezbytná pro uskutečnění požadavků Komise, a předávají Komisi požadované údaje. Komise uvědomí ostatní členské státy.
KAPITOLA III
OCHRANNÁ OPATŘENÍ
Článek 5
1. Za účelem zabránění kritické situaci, jež by nastala v důsledku nedostatku základních produktů, nebo za účelem nápravy takové situace, a pokud zájmy Unie vyžadují okamžitý zásah, může Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu a s přihlédnutím k povaze produktů a dalším zvláštnostem dotyčných transakcí podmínit vývoz produktu předložením vývozního povolení, které se uděluje podle pravidel a v mezích, které stanoví Komise přezkumným postupem podle čl. 3 odst. 2 nebo, v naléhavých případech, podle čl. 3 odst. 3.
2. Přijatá opatření se oznamují Evropskému parlamentu, Radě a členským státům. Tato opatření jsou okamžitě použitelná.
3. Opatření mohou být omezena na vývoz do určitých zemí nebo na vývoz z určitých oblastí Unie. Nedotýkají se produktů, které jsou již na cestě k hranici Unie.
4. Je-li Komise požádána členským státem o zásah, rozhodne o této žádosti v souladu s odstavcem 1 do pěti pracovních dnů od jejího obdržení.
5. Pokud Komise uplatní odstavec 1 tohoto článku, rozhodne o přijetí vhodných opatření uvedených v článku 6 ve lhůtě dvanácti pracovních dnů ode dne vstupu opatření, které přijala, v platnost. Pokud do šesti týdnů ode dne vstupu opatření v platnost nejsou žádná opatření přijata, považuje se takové opatření za zrušené.
Článek 6
1. Pokud to vyžadují zájmy Unie, může Komise přezkumným postupem podle čl. 3 odst. 2 přijmout vhodná opatření,
a)
aby zabránila kritické situaci, jež by nastala v důsledku nedostatku základních produktů, nebo k nápravě takové situace;
b)
aby umožnila plnění mezinárodních závazků přijatých Unií nebo všemi jeho členskými státy, zejména v oblasti obchodu se základními produkty.
2. Opatření uvedená v odstavci 1 mohou být omezena na vývoz do určitých zemí nebo na vývoz z určitých oblastí Unie. Nedotýkají se produktů, které jsou již na cestě k hranici Unie.
3. Při zavádění množstevních omezení vývozu se přihlíží zejména:
a)
k objemu zboží vyváženého na základě smluv uzavřených za běžných podmínek před vstupem ochranného opatření ve smyslu této kapitoly v platnost a oznámených Komisi dotyčným členským státem podle jeho vnitrostátních předpisů a
b)
k tomu, aby nebylo ohroženo dosažení cíle sledovaného zavedením množstevních omezení.
Článek 7
1. V průběhu uplatňování opatření uvedených v článcích 5 a 6 může Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu:
a)
posoudit účinky opatření;
b)
ověřit, zda je uplatňování opatření stále nutné.
Pokud se Komise domnívá, že zachování opatření je nutné, uvědomí v tomto smyslu členské státy.
2. Pokud se Komise domnívá, že je nutné některé opatření uvedené v článcích 5 a 6 zrušit nebo změnit, učiní tak přezkumným postupem podle čl. 3 odst. 2.
KAPITOLA IV
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 8
U produktů uvedených v příloze I jsou členské státy do doby, než Evropský parlament a Rada přijmou vhodná opatření v souladu s mezinárodními závazky přijatými Unií nebo všemi členskými státy, oprávněny, aniž jsou dotčena pravidla přijatá Unií v této oblasti, vytvořit mechanismy pro případ krize zavedením alokační povinnosti vůči třetím zemím podle mezinárodních závazků přijatých před vstupem tohoto nařízení v platnost.
Členské státy uvědomí Komisi o opatřeních, která hodlají přijmout. Komise sdělí přijatá opatření Radě a ostatním členským státům.
Článek 9
Komise zahrne informace o uplatňování tohoto nařízení do své výroční zprávy o uplatňování a provádění opatření na ochranu obchodu, kterou má předkládat Evropskému parlamentu a Radě podle článku 22a nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (7).
Článek 10
Aniž jsou dotčeny jiné předpisy Unie, nevylučuje toto nařízení přijetí nebo uplatňování množstevních omezení vývozu členským státem z důvodu veřejné mravnosti, veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti nebo ochrany zdraví a života lidí, zvířat a rostlin, národního kulturního pokladu, jenž má uměleckou, historickou nebo archeologickou hodnotu, nebo průmyslového a obchodního vlastnictví.
Článek 11
Tímto nařízením není dotčeno používání právních předpisů o společné organizaci zemědělských trhů ani zvláštních předpisů přijatých podle článku 352 Smlouvy vztahujících se na zboží vyrobené ze zemědělských produktu. Použije se k těmto předpisům doplňkově.
Článek 5 tohoto nařízení se však nepoužije na ty produkty upravené zmíněnými předpisy, pro které pravidla Unie o obchodu se třetími zeměmi stanoví možnost uplatnění množstevních omezení vývozu. Článek 4 se nepoužije na ty produkty upravené zmíněnými předpisy, u kterých pravidla Unie o obchodu se třetími zeměmi vyžadují vystavení licence nebo jiného vývozního dokladu.
Článek 12
Nařízení (ES) č. 1061/2009 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2015.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) 2015/479
(2015. gada 11. marts)
par kopīgiem eksporta noteikumiem
(kodificēta redakcija)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 2. punktu,
ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Padomes Regula (EK) Nr. 1061/2009 (3) ir būtiski grozīta (4). Skaidrības un praktisku iemeslu dēļ minētā regula būtu jākodificē.
(2)
Kopējai tirdzniecības politikai būtu jābalstās uz vienādiem principiem.
(3)
Būtu jāparedz kopīgi noteikumi attiecībā uz eksportu no Savienības.
(4)
Visās dalībvalstīs eksports ir gandrīz pilnīgi liberalizēts. Tāpēc par Savienības principu var pieņemt to, ka eksports uz trešām valstīm nav pakļauts nekādiem kvantitatīviem ierobežojumiem, neskarot atkāpes, kas paredzētas šajā regulā, un neskarot pasākumus, ko dalībvalstis var veikt saskaņā ar Līgumu.
(5)
Komisijai vajadzētu būt informētai, ja sakarā ar ārkārtas pārmaiņām tirgū kāda dalībvalsts uzskata, ka varētu būt vajadzīgi aizsardzības pasākumi.
(6)
Ir svarīgi, jo īpaši - pamatojoties uz šo informāciju, Savienības līmenī izskatīt eksporta noteikumus, eksporta attīstības tendences, ekonomikas un tirgus stāvokļa dažādus aspektus, kā arī vajadzības gadījumā veicamos pasākumus.
(7)
Veicot šādu izskatīšanu, var izrādīties, ka Savienībai būtu jāuzrauga attiecīgs eksports vai jāievieš pagaidu aizsargpasākumi, lai nodrošinātos pret neparedzētām mahinācijām.
(8)
Aizsardzības pasākumi Savienības interesēs būtu jāpieņem, pienācīgi ņemot vērā pastāvošās starptautiskās saistības.
(9)
Dalībvalstīm, kas uzņēmušās starptautiskas saistības, ar kurām, saskaroties ar faktiskām vai iespējamām piegādes grūtībām, izveido sistēmu naftas produktu sadalījumam starp līgumslēdzējām pusēm, ir jāļauj izpildīt saistības vis-á-vis trešām valstīm, neskarot Savienības noteikumus, kas pieņemti tādā pašā nolūkā. Šī atļauja būtu jāpiemēro tikmēr, kamēr Eiropas Parlaments un Padome pieņem attiecīgus pasākumus atbilstoši saistībām, ko uzņēmusies Savienība vai visas dalībvalstis.
(10)
Šī regula būtu jāattiecina uz visiem ražojumiem, gan uz rūpniecības, gan uz lauksaimniecības. Tās darbībai būtu jāpapildina to dokumentu darbība, ar ko izveido kopējo lauksaimniecības tirgus organizāciju, un to īpašo dokumentu darbība, kuri pieņemti saskaņā ar Līguma 352. pantu un piemērojami apstrādātiem lauksaimniecības produktiem. Tomēr ir jāgādā, lai šīs regulas noteikumi nesakristu ar minēto dokumentu noteikumiem, jo īpaši ar aizsardzības klauzulām.
(11)
Šīs regulas īstenošanai ir vajadzīgi vienoti nosacījumi, lai pieņemtu aizsardzības pasākumus. Minētie pasākumi būtu jāpieņem Komisijai saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (5),
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I NODAĻA
PAMATPRINCIPS
1. pants
Savienības ražojumu eksports uz trešām valstīm ir brīvs, t. i., tas nav pakļauts nekādiem kvantitatīviem ierobežojumiem, izņemot ierobežojumus, kas piemēroti saskaņā ar šo regulu.
II NODAĻA
INFORMĀCIJAS UN KONSULTĀCIJU PROCEDŪRA SAVIENĪBĀ
2. pants
Ja kāda dalībvalsts uzskata, ka sakarā ar ārkārtas pārmaiņām tirgū varētu būt vajadzīgi aizsardzības pasākumi saskaņā ar III nodaļu, tā par to informē Komisiju, kura brīdina pārējās dalībvalstis.
3. pants
1. Komisijai palīdz Aizsardzības pasākumu komiteja, kas ir izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2015/478 (6). Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
3. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 8. pantu saistībā ar tās 5. pantu.
4. pants
Lai novērtētu ekonomikas un tirgus stāvokli attiecībā uz atsevišķu ražojumu, Komisija var lūgt dalībvalstīm sniegt statistisku informāciju par konkrēta ražojuma tirgus attīstības tendencēm un šajā nolūkā veikt šā ražojuma eksporta uzraudzību saskaņā ar savas valsts tiesību aktiem un Komisijas norādītu procedūru. Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai izpildītu Komisijas prasības, un nosūta tai prasītās ziņas. Komisija informē pārējās dalībvalstis.
III NODAĻA
AIZSARDZĪBAS PASĀKUMI
5. pants
1. Lai novērstu kritisku stāvokli sakarā ar pirmās nepieciešamības preču deficītu vai izlabotu šādu stāvokli un ja Savienības intereses prasa tūlītēju rīcību, Komisija, pēc dalībvalsts lūguma vai pēc savas iniciatīvas un ņemot vērā ražojumu raksturu un citas īpašas attiecīgā darījuma iezīmes, var uz kāda ražojuma eksportu attiecināt tādas eksporta atļaujas uzrādīšanas prasību, kuras piešķiršanu reglamentē noteikumi un ierobežojumi, kurus Komisija nosaka saskaņā ar 3. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru vai steidzamos gadījumos saskaņā ar 3. panta 3. punktu.
2. Par veiktajiem pasākumiem informē Eiropas Parlamentu, Padomi un dalībvalstis. Šādi pasākumi stājas spēkā nekavējoties.
3. Pasākumus var attiecināt uz dažām eksporta galamērķa valstīm vai uz eksportu no dažiem Savienības reģioniem. Tie neskar ražojumus, kas ir jau ceļā uz Savienības robežu.
4. Ja Komisijas iejaukšanos lūgusi dalībvalsts, Komisija pieņem lēmumu atbilstīgi 1. punktam ilgākais piecu darbdienu laikā pēc šāda lūguma saņemšanas.
5. Ja Komisija ir rīkojusies saskaņā ar šā panta 1. punktu, tā 12 darbdienu laikā pēc dienas, kad stājies spēkā tās pieņemtais pasākums, lemj, vai pieņemt 6. pantā paredzētos attiecīgos pasākumus. Ja sešu nedēļu laikā pēc pasākuma stāšanās spēkā nav pieņemti pasākumi, attiecīgo pasākumu uzskata par atceltu.
6. pants
1. Ja Savienības intereses to prasa, Komisija saskaņā ar 3. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru var pieņemt attiecīgus pasākumus:
a)
lai novērstu kritisku stāvokli sakarā ar pirmās nepieciešamības preču deficītu vai lai izlabotu to;
b)
lai izpildītu starptautiskās saistības, ko uzņēmusies Savienība vai visas dalībvalstis, jo īpaši tās, kuras attiecas uz izejvielu tirdzniecības jomu.
2. Pasākumus, kas minēti 1. punktā, var attiecināt uz dažām eksporta galamērķa valstīm vai uz eksportu no dažiem Savienības reģioniem. Tie neskar ražojumus, kas ir jau ceļā uz Savienības robežu.
3. Kad attiecībā uz eksportu tiek ieviesti kvantitatīvie ierobežojumi, jo īpaši ņem vērā:
a)
preču eksporta apjomu saskaņā ar līgumiem, kuri ar normāliem noteikumiem noslēgti, pirms stājies spēkā aizsardzības pasākums šīs nodaļas nozīmē, un kurus attiecīgā dalībvalsts darījusi zināmus Komisijai saskaņā ar savas valsts tiesību aktiem;
b)
to, ka jāvairās radīt šķēršļus tā mērķa sasniegšanai, kura dēļ ieviesti kvantitatīvie ierobežojumi.
7. pants
1. Kamēr tiek piemērots kāds no 5. un 6. pantā minētajiem pasākumiem, Komisija var vai nu pēc kādas dalībvalsts lūguma, vai pēc savas iniciatīvas:
a)
pārbaudīt pasākuma ietekmi;
b)
pārliecināties par to, vai pasākuma piemērošana vēl ir vajadzīga.
Ja Komisija uzskata, ka pasākuma piemērošana vēl ir vajadzīga, tā attiecīgi informē dalībvalstis.
2. Ja Komisija uzskata, ka jāatceļ vai jāgroza kāds 5. vai 6. pantā paredzētais pasākums, tā rīkojas saskaņā ar 3. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
IV NODAĻA
PĀREJAS NOTEIKUMI UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI
8. pants
Kamēr Eiropas Parlaments un Padome nav pieņēmuši attiecīgus pasākumus atbilstoši starptautiskajām saistībām, kuras uzņēmusies Savienība vai visas dalībvalstis, dalībvalstīm attiecībā uz I pielikumā uzskaitītajiem ražojumiem, neskarot noteikumus, ko Savienība pieņēmusi šajā jomā, ir ļauts īstenot ārkārtas sadales sistēmu, ar kuru ievieš sadales saistības vis-á-vis trešām valstīm un kura paredzēta starptautiskajās saistībās, kas ir uzņemtas pirms šīs regulas stāšanās spēkā.
Dalībvalstis informē Komisiju par pasākumiem, ko tās plāno pieņemt. Komisija pieņemtos pasākumus dara zināmus Padomei un pārējām dalībvalstīm.
9. pants
Komisija iekļauj informāciju par šīs regulas īstenošanu savā gada ziņojumā par tirdzniecības aizsardzības pasākumu piemērošanu un īstenošanu, ko iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei, ievērojot Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 (7) 22.a pantu.
10. pants
Neskarot citus Savienības noteikumus, šī regula neliedz dalībvalstīm attiecībā uz eksportu pieņemt vai piemērot kvantitatīvus ierobežojumus, ko pamato sabiedrības morāles, sabiedriskās kārtības vai valsts drošības, cilvēku un dzīvnieku dzīvības un veselības vai augu aizsardzības, nacionālās kultūras vērtību, kam ir mākslinieciska, vēsturiska vai arheoloģiska vērtība, vai rūpniecības vai komerciāla īpašuma aizsardzības apsvērumi.
11. pants
Šī regula neskar tādu dokumentu darbību, kuri nodibina kopējo lauksaimniecības tirgus organizāciju, un to īpašo dokumentu darbību, kuri pieņemti saskaņā ar Līguma 352. pantu un piemērojami apstrādātiem lauksaimniecības produktiem; tā papildina minētos dokumentus.
Ja uz ražojumiem attiecas šādi dokumenti, šīs regulas 5. pants tomēr neattiecas uz tiem ražojumiem, attiecībā uz ko Savienības noteikumi par tirdzniecību ar trešām valstīm paredz kvantitatīvus eksporta ierobežojumus. Šīs regulas 4. pantu nepiemēro tiem ražojumiem, attiecībā uz ko šādi noteikumi prasa uzrādīt licenci vai citu eksporta dokumentu.
12. pants
Regulu (EK) Nr. 1061/2009 atceļ.
Atsauces uz atcelto regulu uzskata par atsaucēm uz šo regulu un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu III pielikumā.
13. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2015. gada 11. martā