NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 630/2013
ze dne 28. června 2013,
kterým se mění přílohy nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií (1), a zejména na čl. 23 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 999/2001 stanoví pravidla pro prevenci, tlumení a eradikaci přenosných spongiformních encefalopatií (TSE) u skotu, ovcí a koz. Použije se na produkci a uvádění živých zvířat a produktů živočišného původu na trh a v některých zvláštních případech na jejich vývoz.
(2)
Dne 19. ledna 2011 zveřejnil Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) společné stanovisko, které vypracoval společně s Evropským střediskem pro prevenci a kontrolu nemocí (ECDC) o případné epidemiologické nebo molekulární souvislosti mezi TSE u zvířat a lidí (dále jen „společné stanovisko EFSA a ECDC“) (2). V tomto společném stanovisku EFSA a ECDC potvrdily EFSA a ECDC identifikaci netypických forem bovinní spongiformní encefalopatie (BSE) u skotu a provedly rozlišení mezi klasickou BSE, netypickou BSE typu L a netypickou BSE typu H. Je proto vhodné vložit do přílohy I nařízení (ES) č. 999/2001 definice pro klasické případy BSE a pro netypické případy BSE.
(3)
Příloha III kapitola A část I nařízení (ES) č. 999/2001 stanoví pravidla dohledu nad BSE u skotu poraženého pro lidskou spotřebu. Odkazuje na zvířata poražená v souladu se „zvláštní nutnou porážkou“, podle čl. 2 písm. n) směrnice Rady 64/433/EHS ze dne 26. června 1964 o hygienických podmínkách produkce čerstvého masa a jeho uvádění na trh (3). Uvedená směrnice byla následně zrušena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/41/ES (4). To vedlo k právní nejistotě a k omezení testování zvířat, která měla být testována. Je proto nutné jasně definovat nutnou porážku v rámci pravidel pro dohled nad BSE u skotu poraženého pro lidskou spotřebu v příloze III nařízení (ES) č. 999/2001.
(4)
Příloha III kapitola A část II nařízení (ES) č. 999/2001 stanoví pravidla dohledu nad ovcemi a kozami. Výroční zprávy členských států o sledování a zkouškách přežvýkavců na přítomnost přenosné spongiformní encefalopatie (TSE) v Unii v posledních letech ukázaly, že testování ovcí a koz neporažených pro lidskou spotřebu je pro identifikaci případů TSE obvykle efektivnější než testování zvířat poražených pro lidskou spotřebu. Členským státům by proto měla být umožněna větší flexibilita umožňující zaměřit se větší část omezeného počtu zkoušek požadovaných v uvedené příloze na subpopulace, kde je větší šance na identifikaci takových případů.
(5)
Příloha VII nařízení (ES) č. 999/2001 stanoví eradikační opatření, která mají být provedena po potvrzení výskytu TSE u skotu, ovcí a koz, a minimální požadavky na šlechtitelské programy zaměřené na odolnost vůči TSE u ovcí. Uvedená příloha byla několikrát změněna, mimo jiné nařízeními Komise (ES) č. 727/2007 (5) a (ES) č. 746/2008 (6).
(6)
Dne 17. července 2007 podala Francie u Tribunálu žalobu proti Komisi ve věci T-257/07, na základě níž žádala o odklad provádění bodu 3 přílohy nařízení (ES) č. 727/2007 v rozsahu, v jakém vkládá do kapitoly A přílohy VII nařízení (ES) č. 999/2001 bod 2.3 písm. b) podbod iii), bod 2.3 písm. d) a bod 4, nebo o úplné zrušení uvedeného nařízení. Podle Francie by tyto body povolovaly méně restriktivní opatření pro dohled a eradikaci než opatření stanovená dříve v případě ovcí a koz. Ve svém usnesení ze dne 28. září 2007 (7) Soud odložil uplatňování daných ustanovení až do vyhlášení rozsudku v hlavním řízení.
(7)
Komise následně požádala EFSA o pomoc při objasnění hlavních předpokladů, ze kterých nařízení (ES) č. 727/2007 vycházelo. S ohledem na objasnění EFSA bylo nařízení (ES) č. 999/2001 změněno nařízením (ES) č. 746/2008, které obnovilo ustanovení, jejichž použití bylo Tribunálem pozastaveno. Usnesením ze dne 30. října 2008 (8) Tribunál odložil provádění přílohy VII kapitoly A bodu 2.3 písm. b) podbodu iii), bodu 2.3 písm. d) a bodu 4 nařízení (ES) č. 999/2001 ve znění nařízení (ES) č. 746/2008 do vyhlášení rozsudku ve věci T-257/07 v hlavním řízení.
(8)
Rozsudkem ze dne 9. září 2011 ve věci T-257/07 (9) Tribunál zamítl žádost Francie o zrušení nařízení (ES) č. 746/2008 a zrušil odklad použití ustanovení přílohy VII kapitoly A nařízení (ES) č. 999/2001.
(9)
Dne 28. listopadu 2011 podala Francie ve věci C-601/11 P (10) kasační opravný prostředek proti rozsudku Tribunálu ve věci T-257/07, ve kterém žádala, aby soud zrušil rozsudek Tribunálu ve věci T-257/07 a vydal ve sporu konečné rozhodnutí, kterým bude zrušeno nařízení Komise (ES) č. 746/2008, nebo vrátil věc Tribunálu.
(10)
Je vhodné objasnit velmi složitou konstrukci možností a odchylek řízení pro tlumení a eradikaci klasické klusavky u ovcí a koz stanovených v příloze VII nařízení (ES) č. 999/2001. Příloha VII by měla pro nakažená stáda ovcí a koz stanovit pouze tři možnosti, a to možnost 1 pro odstranění všech zvířat, možnost 2 pro odstranění pouze vnímavých zvířat a možnost 3, při níž není odstranění zvířat povinné.
(11)
Opatření, která se použijí při každé z těchto tří možností, by měla být přepracována s cílem usnadnit srovnávání mezi těmito možnostmi a zlepšit povědomí o jejich důsledcích pro jednotlivá hospodářství. Vzhledem k tomu, že možnost 1 a možnost 2 zahrnují přísná eradikační opatření, která zlepšují tlumení nákazy, měla by být opatření následující po eradikaci v rámci možnosti 1 a možnosti 2 pružnější než v případě možnosti 3.
(12)
Je nutné vyjasnit podmínky, za kterých mohou být opatření k odstranění stanovená v možnosti 2 odložena. Je vhodné umožnit krátkodobý odklad v trvání nejvýše tří měsíců v souvislosti se zohledněním období bahnění. Dlouhodobý odklad však může být odůvodněn pouze potřebou získat více času na zvýšení úrovně genetické odolnosti vůči klasické klusavce v daném hospodářství. Vzhledem k tomu, že genetická odolnost vůči klasické klusavce byla dosud prokázána pouze u ovcí, neměl by být dlouhodobý odklad povolen u stád, v nichž se vyskytují pouze kozy. Tam, kde je povolen, by měl být omezen na dobu tří let za určitých podmínek.
(13)
Pokud je v hospodářstvích s chovem ovcí místního plemene ohroženého upuštěním od jeho využívání potvrzena klasická klusavka, měla by opatření následující po eradikaci stanovená v příloze VII nařízení (ES) č. 999/2001 vzít v úvahu, že je obtížné zavést a využívat pouze odolné ovce nebo zárodečné produkty ovcí téhož ohroženého plemene. V tomto konkrétním případě by mělo být členským státům umožněno použít pružnější pravidla pro genotyp chovných zvířat a zárodečných produktů zaváděných a používaných v hospodářstvích.
(14)
Společné stanovisko EFSA a ECDC naznačuje možnost, že by netypická klusavka mohla být nakažlivá jen mírně nebo vůbec. Toto zjištění se opírá převážně o nedostatek statistických rozdílů pozorované četnosti netypické klusavky/Nor98 mezi obecnou populací a stády, kde byl zjištěn pozitivní případ. Opatření týkající se omezení pohybu ovcí a koz u potvrzeného netypického případu klusavky již proto nejsou odůvodněná. Měl by však být zachován zvýšený dohled nad těmito stády za účelem získání více vědeckých údajů o netypické klusavce. Tato změna přílohy VII nařízení (ES) č. 999/2001 je v souladu s budoucí možnou politikou předpokládanou v bodě 2.4.3 sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě - Druhý plán boje proti přenosné spongiformní encefalopatii (TSE) - Strategický dokument o přenosné spongiformní encefalopatii na období 2010-2015 (11).
(15)
Účast v šlechtitelských programech byla doposud omezena na stáda ovcí s vysokou genetickou hodnotou. Pokud byly šlechtitelské programy použity, byly účinné při zvyšování odolnosti vůči klasické klusavce u populací ovcí s vysokou genetickou hodnotou. Zdá se však, že rozšíření dědičného faktoru (alely) nesoucího odolnost bylo v běžné produkční populaci až dosud omezené. Příloha VII kapitola C nařízení (ES) č. 999/2001 by měla umožnit určování genotypu u plemenných beranů ze stád, která se neúčastní šlechtitelského programu, s cílem usnadnit větší šíření faktoru odolnosti vůči klasické klusavce v produkční populaci.
(16)
Příloha VIII kapitola A nařízení (ES) č. 999/2001 stanoví podmínky obchodu se živými zvířaty, spermatem a embryi uvnitř Unie. Jak je uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, společné stanovisko EFSA a ECDC naznačuje, že netypická klusavka by mohla být nakažlivá jen mírně nebo vůbec. Na obchod uvnitř Unie by se tedy mělo vztahovat zrušení všech opatření týkajících se omezení pohybu ovcí a koz u potvrzeného případu netypické klusavky. Tento postoj je podpořen také skutečností, že Kodex zdraví suchozemských živočichů odhlasovaný v roce 2010 na 78. generálním zasedání Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE) nedoporučuje žádné omezení obchodu s ohledem na netypickou klusavku.
(17)
Pravidla stanovená v příloze VIII nařízení (ES) č. 999/2001 týkající se obchodu s ovcemi a kozami a jejich spermatem a embryi uvnitř Unie by měla být co nejvíce uvedena do souladu s normami OIE, aby nebránila členským státům se schváleným vnitrostátním programem na tlumení klasické klusavky prohlásit status dané země jako zemi prostou klasické klusavky v souladu s podmínkami stanovenými v kodexu OIE. Změněná ustanovení o obchodu uvnitř Unie by však neměla nepříznivě ovlivnit stávající obchodní toky uvnitř Unie mezi členskými státy, v nichž vnitrostátní program na tlumení klasické klusavky schválen nebyl.
(18)
Za tímto účelem, a jak se navrhuje v bodě 2.4.3 Druhého plánu boje proti přenosné spongiformní encefalopatii (TSE), by měl být v příloze VIII nařízení (ES) č. 999/2001 stanoven rámec umožňující členským státům stanovit oficiální režim uznávání statusu klasické klusavky v hospodářstvích. Možnost zapojení hospodářství do obchodu s ovcemi a kozami uvnitř Unie s ohledem na klasickou klusavku by měla být stanovena podle jejího statusu klasické klusavky.
(19)
V příloze VIII nařízení (ES) č. 999/2001 by měl být stanoven dvoustupňový systém statusu klasické klusavky v hospodářstvích. Status zanedbatelného rizika, který z technického hlediska odpovídá statusu hospodářství prostého klusavky stanovenému v článku 14.9.5. Kodexu zdraví suchozemských živočichů OIE a je založený na souladu s úplným seznamem požadavků OIE nejméně po dobu sedmi let (v souladu s pravidlem stanoveným v článku 6a a v příloze VII nařízení (ES) č. 999/2001, které podporuje rozvoj odolných genotypů u ovcí, návrh však uznává jako platnou možnost i genotyp ARR/ARR), by měl být vyžadován u přepravy zvířat pro plemenitbu a chov do členských států se schváleným vnitrostátním programem na tlumení klasické klusavky. Zvířata pro chov určená do jiných členských států by měla pocházet pouze z hospodářství s kontrolovaným rizikem klasické klusavky na základě souladu s kratším seznamem požadavků na dobu nejméně tří let, jak je tomu v současné době.
(20)
Vzhledem k tomu, že je obtížné prokázat, že území nebo část území členského státu je prosté tak komplexní nemoci, jako je klasická klusavka, která se vyznačuje dlouhou inkubační dobou, neexistencí jakékoli diagnostické metody in vivo a variabilní individuální vnímavostí zvířat v závislosti na jejich genetickém profilu, by se měl pojem „členský stát prostý klasické klusavky“ v příloze VIII nařízení (ES) č. 999/2001 nahradit pojmem „členský stát nebo oblast členského státu se zanedbatelným rizikem klasické klusavky“. Podmínky pro uznání členského státu nebo oblasti členského státu se zanedbatelným rizikem klasické klusavky by také měly být aktualizovány a do značné míry uvedeny do souladu s doporučeními uvedenými v článku 14.9.3 Kodexu zdraví suchozemských živočichů OIE.
(21)
Vzhledem k tomu, že příloha VIII nařízení (ES) č. 999/2001 by měla pokrýt všechny obchodní aspekty týkající se klasické klusavky, a vzhledem k tomu, že navrhované vytvoření oficiálního systému pro uznávání statusu klasické klusavky v hospodářstvích představuje vhodný základ pro stanovení diferencovaných záruk u zvířat, s nimiž má být obchodováno s členskými státy se schváleným vnitrostátním plánem tlumení klasické klusavky a s ostatními členskými státy, měla by uvedená příloha obsahovat také seznam členských států se schváleným vnitrostátním plánem tlumení klasické klusavky.
(22)
Příloha IX kapitola C nařízení (ES) č. 999/2001 stanoví pravidla pro dovoz produktů živočišného původu pocházejících ze skotu, ovcí a koz, zejména želatiny určené k lidské spotřebě. Příloha IX kapitola D oddíl A nařízení (ES) č. 999/2001 stanoví pravidla pro dovoz vedlejších produktů živočišného původu pocházejících ze skotu, ovcí a koz a z nich získaných produktů, zejména želatiny určené k použití jako složka krmiva, do Unie. Vzhledem k tomu, že kolagen určený pro výrobu potravin nebo krmiv se vyrábí ze stejných surovin jako želatina, měly by být dovozní podmínky pro kolagen určený pro výrobu potravin nebo krmiv v souladu s podmínkami stanovenými pro želatinu určenou pro totéž použití.
(23)
Příloha IX kapitola D oddíl B nařízení (ES) č. 999/2001 stanoví zvláštní potvrzení, která mají doprovázet dovoz některých vedlejších produktů živočišného původu ze skotu, ovcí a koz a z nich získaných produktů do Unie. Tato potvrzení by měla být změněna tak, aby se použila také na produkty zpracované ve třetí zemi klasifikované jako země s kontrolovaným nebo neurčeným rizikem výskytu BSE, které jsou vyrobeny ze smíšeného materiálu pocházejícího z této třetí země, jakož i ze třetí země se zanedbatelným rizikem výskytu BSE. Zvláštní potvrzení o dovozu produktů obsahujících mléko ovcí a koz, které jsou určeny pro krmení hospodářských zvířat, by mělo být rovněž změněno tak, aby lépe odráželo omezení platná pro obchod s těmito produkty uvnitř Unie.
(24)
Příloha IX kapitoly E a H nařízení (ES) č. 999/2001 stanoví pravidla pro dovoz ovcí a koz a ovčího a kozího spermatu a embryí do Unie. Tato pravidla pro dovoz by měla být aktualizována tak, aby odrážela podmínky pro obchodování v rámci Unie stanovené v příloze VIII nařízení (ES) č. 999/2001 včetně obecných předpokladů, pokud jde o dohled nad klasickou klusavkou a její eradikaci uvedené v přílohách III a VII nařízení (ES) č. 999/2001, jakož i ustanovení o zákazu krmení stanovené v příloze IV nařízení (ES) č. 999/2001.
(25)
Příloha X nařízení (ES) č. 999/2001 stanoví metody analýzy použitelné pro testování TSE u skotu, ovcí a koz. Společné stanovisko EFSA a ECDC uvedlo, že původce netypické BSE typu L má významný zoonotický potenciál (přenos ze zvířete na člověka), který se jeví jako podobný nebo dokonce vyšší než u původce klasické BSE. Případy netypické BSE typu L a typu H byly identifikovány v několika zemích po celém světě a EFSA uvedla, že neobvykle vysoké stáří všech zjištěných případů H-BSE a L-BSE a jejich zdánlivě nízká prevalence v populaci by mohla naznačovat, že tyto netypické formy BSE vznikají spontánně. Za účelem získání více informací o netypické BSE je nutné shromáždit více relevantních údajů.
(26)
Za tímto účelem je třeba vyžadovat, aby byl materiál ze všech budoucích případů BSE potvrzených v Unii podroben diskriminačním testům, které umožňují přesnou identifikaci původce, tedy klasické BSE, netypické BSE typu L a netypické BSE typu H. Vzhledem k tomu, že některé členské státy a třetí země již zveřejnily údaje o fenotypu nedávných případů BSE, které se v nich vyskytly, mělo by být v příloze X kapitole C nařízení (ES) č. 999/2001 nařízeno povinné diskriminační testování budoucích potvrzených případů BSE v Unii.
(27)
Příloha X kapitola C bod 4 nařízení (ES) č. 999/2001 uvádí seznam zrychlených testů schválených pro dohled nad TSE u skotu, ovcí a koz.
(28)
Vzhledem k tomu, že se dvě následující zkušební soupravy pro zrychlené testy užívané pro dohled nad BSE u skotu již nevyrábějí, jak potvrdily dopisy od společnosti Enfer Scientific ze dne 21. srpna 2012 a společnosti Roche Diagnostics GmbH ze dne 31. srpna 2012, měly by být odstraněny ze seznamu zrychlených testů uvedených v příloze X kapitole C bodě 4: Enfer test & Enfer TSE Kit verze 2.0, automatizovaná příprava vzorku; Roche Applied Science PrionScreen.
(29)
Jelikož členské státy potřebují dostatek času k tomu, aby mohly přizpůsobit své vnitrostátní pokyny novým požadavkům zavedeným tímto nařízením, mělo by se toto nařízení použít od 1. července 2013.
(30)
Nařízení (ES) č. 999/2001 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(31)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy nařízení (ES) č. 999/2001 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. července 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 28. června 2013.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 630/2013
(2013. gada 28. jūnijs),
ar kuru groza pielikumus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 999/2001, ar ko paredz noteikumus dažu transmisīvo sūkļveida encefalopātiju profilaksei, kontrolei un apkarošanai
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Regulu (EK) Nr. 999/2001, ar ko paredz noteikumus dažu transmisīvo sūkļveida encefalopātiju profilaksei, kontrolei un apkarošanai (1), un jo īpaši tās 23. panta pirmo daļu,
tā kā:
(1)
Regula (EK) Nr. 999/2001 paredz noteikumus transmisīvo sūkļveida encefalopātiju (TSE) profilaksei, kontrolei un apkarošanai liellopiem, aitām un kazām. Regula attiecas uz dzīvu dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu ražošanu un laišanu tirgū un konkrētos īpašos gadījumos uz minēto produktu eksportu.
(2)
Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA) un Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs (ECDC) 2011. gada 19. janvārī publicēja kopīgu atzinumu par jebkādu iespējamo epidemioloģisko vai molekulāro saikni starp TSE dzīvniekiem un cilvēkiem (“EFSA un ECDC kopīgais atzinums”) (2). Kopīgajā EFSA un ECDC atzinumā abas minētās iestādes apstiprināja, ka ir konstatētas atipiskas govju sūkļveida encefalopātijas (GSE) formas liellopiem, un nošķīra klasisku GSE, L tipa atipisko GSE un H tipa atipisko GSE. Tādēļ Regulas (EK) Nr. 999/2001 I pielikumā ir lietderīgi iekļaut definīcijas klasiskās un atipiskās GSE gadījumiem.
(3)
Regulas (EK) Nr. 999/2001 III pielikuma A nodaļas I daļā paredzēti GSE uzraudzības noteikumi attiecībā uz liellopiem, kas nokauti lietošanai pārtikā. Tā attiecas uz dzīvniekiem, kas nokauti, veicot “īpašo piespiedu kaušanu” [ārkārtas kaušanu], kura definēta 2. panta n) punktā Padomes 1964. gada 26. jūnija Direktīvā 64/433/EEK par veselības nosacījumiem svaigas gaļas ražošanai un tirdzniecībai (3). Patlaban minētā direktīva ir jau atcelta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/41/EK (4). Tas ir radījis juridisku nenoteiktību un izraisījis situāciju, ka nepietiekami tiek testēti tie dzīvnieki, kurus būtu vajadzējis testēt. Tādēļ ir nepieciešams Regulas (EK) Nr. 999/2001 III pielikumā skaidri definēt ārkārtas kaušanu GSE uzraudzības noteikumu ietvaros attiecībā uz liellopiem, kas nokauti lietošanai pārtikā.
(4)
Regulas (EK) Nr. 999/2001 III pielikuma A nodaļas II daļā paredzēti uzraudzības noteikumi attiecībā uz aitām un kazām. Dalībvalstu ikgadējie ziņojumi par atgremotāju uzraudzību un testēšanu attiecībā uz transmisīvās sūkļveida encefalopātijas (TSE) esību Savienībā liecina, ka pēdējo gadu laikā parasti efektīvāk tiek konstatēti TSE gadījumi, testējot aitas un kazas, kas nav nokautas lietošanai pārtikā, nevis testējot dzīvniekus, kas nokauti lietošanai pārtikā. Tādēļ dalībvalstīm būtu jāpiešķir plašākas izvēles iespējas, lai tās varētu lielāku daļu no minētajā pielikumā paredzētajiem testiem, kuru skaits ir ierobežots, novirzīt uz tām apakšpopulācijām, kurās pastāv lielāka iespējamība konstatēt šādus gadījumus.
(5)
Regulas (EK) Nr. 999/2001 VII pielikums nosaka, kādi apkarošanas pasākumi jāveic pēc tam, kad ir apstiprināta TSE saslimšana liellopiem, aitām un kazām, un nosaka minimālās prasības attiecībā uz tādu aitu selekcijas programmām, kurām ir rezistence pret TSE. Minētais pielikums vairākas reizes ir grozīts, tostarp ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 727/2007 (5) un (EK) Nr. 746/2008 (6).
(6)
Francija 2007. gada 17. jūlijā lietas T-257/07 ietvaros iesniedza prasību pret Komisiju Vispārējā tiesā, pieprasot apturēt Regulas (EK) Nr. 727/2007 pielikuma 3. punktu, ciktāl ar to nosaka Regulas (EK) Nr. 999/2001 VII pielikuma A nodaļas 2.3.punkta b) apakšpunkta iii) punktu, 2.3. punkta d) apakšpunktu un 4. punktu, vai pilnībā atcelt minēto regulu. Francija uzskatīja, ka ar minētajiem punktiem attiecībā uz aitām un kazām tiks atļauti mazāk stingri uzraudzības un apkarošanas pasākumi nekā tie, kas paredzēti agrāk. Tiesa ar 2007. gada 28. septembra rīkojumu (7) apturēja minēto noteikumu piemērošanu, līdz būs pieņemts spriedums pamata tiesvedībā.
(7)
Pēc tam Komisija lūdza EFSA palīdzību, lai precizētu galvenos priekšnoteikumus, kas bija Regulas (EK) Nr. 727/2007 pamatā. Ņemot vērā EFSA skaidrojumus, Regula (EK) Nr. 999/2001 tika grozīta ar Regulu (EK) Nr. 746/2008, pārformulējot noteikumus, kuru piemērošanu Vispārējā tiesa bija apturējusi. Vispārējā tiesa ar2008. gada 30. septembra rīkojumu (8) apturēja Regulas (EK) Nr. 999/2001, kas grozīta ar Regulu (EK) Nr. 746/2008, VII pielikuma A nodaļas 2.3. punkta b) apakšpunkta iii) punkta, 2.3. punkta d) apakšpunkta un 4. punkta piemērošanu, līdz būs pieņemts spriedums pamata tiesvedībā lietā T-257/07.
(8)
Vispārējā tiesa 2011. gada 9. septembra spriedumā Lietā T-257/07 (9) noraidīja Francijas pieprasījumu atcelt Regulu (EK) Nr. 746/2008 un atcēla Regulas (EK) Nr. 999/2001 VII pielikuma A nodaļas minēto noteikumu piemērošanas apturējumu.
(9)
Francija 2011. gada 28. novembrī Lietā C-601/11 P (10) iesniedza apelācijas sūdzību pret Vispārējās tiesas spriedumu Lietā T-257/07, pieprasot, lai Tiesa atceļ Vispārējās tiesas spriedumu Lietā T-257/07 un pieņem galīgo lēmumu lietā, atceļot Regulu (EK) Nr. 746/2008, vai nodod lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējā tiesā.
(10)
Būtu lietderīgi paskaidrot ļoti sarežģīto shēmu pārvaldības variantiem un atkāpēm, kas attiecībā uz klasiskās skrepi slimības kontroli un apkarošanu aitām un kazām ir paredzēta Regulas (EK) Nr. 999/2001 VII pielikumā. Minētās regulas VII pielikumā būtu jāparedz tikai trīs varianti attiecībā uz inficētiem aitu vai kazu ganāmpulkiem, proti, šādi: 1. variants - likvidēt visus dzīvniekus; 2. variants - likvidēt tikai uzņēmīgos dzīvniekus; 3. variants - nenoteikt obligātu dzīvnieku likvidēšanu.
(11)
Pasākumi, kas jāveic saistībā ar katru no trim minētajiem variantiem, būtu jāpārstrādā, lai veicinātu to savstarpēju salīdzināmību un vairotu izpratni par to ietekmi uz konkrētu saimniecību. Ņemot vērā to, ka 1. un 2. variants ietver stingrus apkarošanas pasākumus, kas uzlabo slimības kontroli, saskaņā ar 1. un 2. variantu īstenotajiem pēcapkarošanas pasākumiem būtu jābūt elastīgākiem nekā tiem, kas paredzēti saskaņā ar 3. variantu.
(12)
Nepieciešams precizēt apstākļus, kuru gadījumā drīkst atlikt 2. variantā paredzētos apkarošanas pasākumus. Saistībā ar aitu atnešanās sezonas apsvērumiem ir lietderīgi atļaut īstermiņa atlikšanu ne ilgāk kā uz trīs mēnešiem. Turpretī ilgtermiņa atlikšana varētu būt attaisnojama vienīgi tad, ja ir nepieciešams papildu laiks, lai saimniecībā paaugstinātu ģenētiskās rezistences līmeni pret klasisko skrepi slimību. Līdz šim ģenētiskā rezistence pret klasisko skrepi slimību ir pierādīta tikai attiecībā uz aitām, tāpēc ilgtermiņa atlikšana nebūtu atļaujama attiecībā uz ganāmpulkiem, kuros ir tikai kazas. Ja atlikšanu atļauj, tā nedrīkst būt ilgāka par trīs gadiem, un ir jāievēro konkrēti nosacījumi.
(13)
Ja klasiskā skrepi slimība tiek apstiprināta saimniecībās, kur tiek turēta vietējā aitu šķirne, kuras lauksaimnieciskā audzēšana ir apdraudēta, tad, īstenojot Regulas (EK) Nr. 999/2001 VII pielikumā paredzētos pēcapkarošanas pasākumus, būtu jāņem vērā, ka ir sarežģīti ievest un izmantot tikai rezistentas aitas vai rezistentu aitu vaislas materiālu no šīs pašas apdraudētās šķirnes. Šajā konkrētajā gadījumā dalībvalstīm būtu jāatļauj piemērot elastīgākus noteikumus attiecībā uz saimniecībā ievesto un izmantoto vaislinieku genotipu un vaislas materiālu.
(14)
Kopīgajā EFSA un ECDC atzinumā minēts, ka atipiskā skrepi slimība, iespējams, ir mazāk lipīga vai vispār nav lipīga. Šis atklājums galvenokārt ir balstīts uz faktu, ka nepastāv statistiska atšķirība atipisko/Nor98 gadījumu skaita ziņā starp populāciju kopumā un ganāmpulkiem, kuros ir konstatēts slimības gadījums. Tādējādi vairs nav pamatoti noteikt ierobežojošus pasākumus attiecībā uz aitu un kazu pārvietošanu, ja ir apstiprināts atipiskas skrepi slimības gadījums. Tomēr šajos ganāmpulkos būtu jāsaglabā pastiprināta uzraudzība, lai savāktu vairāk zinātnisko datu par atipisko skrepi slimību. Minētais grozījums Regulas (EK) Nr. 999/2001 VII pielikumā ir saskaņā ar turpmākajām politikas iespējām, kas paredzētas 2.4.3. punktā Komisijas paziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei - Otrā TSE ceļa karte. Stratēģijas dokuments attiecībā uz transmisīvo sūkļveida encefalopātiju 2010.-2015. gadam (11).
(15)
Līdzdalība selekcijas programmās līdz šim tika atļauta tikai aitu ganāmpulkiem ar augstu ģenētisko vērtību. Gadījumos, kad ir izmantotas selekcijas programmas, tās bijušas efektīvas, palielinot rezistenci pret klasisko skrepi slimību aitu populācijā ar augstu ģenētisko vērtību. Taču rezistences nesēja iedzimtības faktora (alēles) izplatība parastajā ražošanas populācijā līdz šim ir bijusi neliela. Lai veicinātu plašāku rezistences faktora pret klasisko skrepi slimību izplatību ražošanas populācijā, ar Regulas (EK) Nr. 999/2001 VII pielikuma C nodaļu būtu jāatļauj vaislas aunu genotipa noteikšana ganāmpulkos, kuri nav iesaistīti selekcijas programmā.
(16)
Regulas (EK) Nr. 999/2001 VIII pielikuma A nodaļā paredzēti noteikumi, ar kuriem reglamentē Savienības iekšējo tirdzniecību ar dzīviem dzīvniekiem, spermu un embrijiem. Kā minēts 14. apsvērumā, kopīgajā EFSA un ECDC atzinumā apgalvots, ka atipiskā skrepi slimība, iespējams, ir mazāk lipīga vai vispār nav lipīga. Tādējādi Savienības iekšējā tirdzniecībā būtu jāatceļ visi ierobežojošie pasākumi attiecībā uz aitu un kazu pārvietošanu gadījumos, kad ir apstiprināts atipiskas skrepi slimības gadījums. Par labu šādai nostājai liecina arī fakts, ka Sauszemes dzīvnieku veselības kodekss, kas 2010. gadā balsojumā tika pieņemts Pasaules Dzīvnieku veselības organizācijas (OIE) 78. ģenerālsesijā, neiesaka noteikt tirdzniecības ierobežojumus attiecībā uz atipisko skrepi slimību.
(17)
Būtu jāpanāk pēc iespējas lielāka konsekvence starp Regulas (EK) Nr. 999/2001 VIII pielikumā paredzētajiem noteikumiem attiecībā uz Savienības iekšējo tirdzniecību ar aitām un kazām un to spermu un embrijiem un OIE standartiem, lai minētie noteikumi nekavētu dalībvalstis ar apstiprinātu valsts programmu klasiskās skrepi slimības kontrolei pieprasīt no klasiskās skrepi slimības brīvas valsts statusu saskaņā ar nosacījumiem, kas izklāstīti OIE kodeksā. Tomēr grozītajiem Savienības iekšējās tirdzniecības noteikumiem nevajadzētu negatīvi ietekmēt esošās Savienības iekšējās tirdzniecības plūsmas starp dalībvalstīm, kurās nav apstiprinātas valsts programmas klasiskās skrepi slimības kontrolei.
(18)
Šajā nolūkā un kā to paredz otrās TSE ceļa kartes 2.4.3. punkts, Regulas (EK) Nr. 999/2001 VIII pielikumā būtu jānosaka regulējums, kas ļautu dalībvalstīm izveidot oficiālu shēmu klasiskās skrepi slimības statusa atzīšanai saimniecībās. Saimniecības iespējas iesaistīties Savienības iekšējā tirdzniecībā ar aitām un kazām, ciktāl tas attiecas uz klasisko skrepi slimību, būtu atkarīgas no klasiskās skrepi slimības statusa saimniecībā.
(19)
Regulas (EK) Nr. 999/2001 VIII pielikumā būtu jānosaka divpakāpju sistēma attiecībā uz klasiskās skrepi slimības statusu saimniecībās. Lai selekcijas vai audzēšanas nolūkā atļautu transportēt dzīvniekus uz dalībvalstīm, kurās ir apstiprināta valsts programma klasiskās skrepi slimības kontrolei, būtu jāpieprasa nodrošināt nenozīmīga riska statusu, kas tehniskā izpratnē ir ekvivalents no skrepi slimības brīvas saimniecības statusam, kā noteikts OIE Sauszemes dzīvnieku veselības kodeksa 14.9.5. pantā un kā pamatā ir atbilstība visām OIE sarakstā noteiktajām prasībām vismaz septiņus gadus (saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 999/2001 6.a pantā un VII pielikumā paredzēto noteikumu, kas sekmē rezistentu genotipu izstrādi aitām, šis priekšlikums tomēr atzīst ARR/ARR genotipu kā derīgu iespēju). Attiecībā uz selekcijas dzīvniekiem, kas paredzēti citām dalībvalstīm, būtu jāpieprasa tikai tas, lai tie ir no saimniecībām ar kontrolētu klasiskās skrepi slimības risku, balstoties uz atbilstību īsākam prasību sarakstam vismaz trīs gadus, kā tas patlaban ir spēkā.
(20)
Ņemot vērā grūtības tik komplicētas slimības kā klasiskā skrepi slimība gadījumā pierādīt, ka dalībvalsts teritorija vai tās teritorijas daļa ir brīva no minētās slimības, kam raksturīgs garš inkubācijas periods un kam nav nevienas in-vivo diagnostikas metodes, kā arī dzīvnieku individuālā uzņēmība pret to ir mainīga atkarībā no to ģenētiskā profila, jēdziens Regulas (EK) Nr. 999/2001 VIII pielikumā “dalībvalsts, kurā nav klasiskās skrepi slimības” būtu jāaizstāj ar jēdzienu “dalībvalsts vai dalībvalsts zona ar nenozīmīgu klasiskās skrepi slimības risku”. Būtu jāatjaunina arī nosacījumi, kuri jāizpilda, lai dalībvalsti vai dalībvalsts zonu atzītu par tādu, kam ir nenozīmīgs klasiskās skrepi slimības risks, un vispārīgos vilcienos vajadzētu panākt minēto nosacījumu atbilstību OIE Sauszemes dzīvnieku veselības kodeksa 14.9.3. pantā noteiktajām rekomendācijām.
(21)
Ņemot vērā to, ka Regulas (EK) Nr. 999/2001 VIII pielikumam būtu jāattiecas uz visiem tirdzniecības aspektiem saistībā ar klasisko skrepi slimību, un to, ka ir ierosināts izstrādāt oficiālu shēmu klasiskās skrepi slimības statusa atzīšanai saimniecībās, un ka šāda shēma ir atbilstošs pamats, lai noteiktu diferencētas garantijas dzīvniekiem, kas paredzēti tirdzniecībai starp dalībvalstīm, kurās ir apstiprināts valsts plāns klasiskās skrepi slimības kontrolei, un citām dalībvalstīm, pielikumā būtu jāiekļauj arī to dalībvalstu saraksts, kurās ir apstiprināts valsts plāns klasiskās skrepi slimības kontrolei.
(22)
Regulas (EK) Nr. 999/2001 IX pielikuma C nodaļā paredzēti noteikumi attiecībā uz tādu dzīvnieku izcelsmes produktu importu, kas iegūti no liellopiem, aitām un kazām, jo īpaši attiecībā uz želatīnu, kas paredzēts lietošanai pārtikā. Regulas (EK) Nr. 999/2001 IX pielikuma D nodaļas A iedaļā paredzēti noteikumi attiecībā uz tādu dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu un atvasināto produktu importu Savienībā, kas iegūti no liellopiem, aitām un kazām, un jo īpaši attiecībā uz želatīnu, ko paredzēts izmantot kā barības sastāvdaļu. Ņemot vērā to, ka kolagēns, ko paredzēts izmantot pārtikā vai barībā, tiek ražots no tādiem pašiem izejmateriāliem kā želatīns, importa nosacījumi kolagēnam, ko paredzēts izmantot pārtikā vai barībā, būtu jāsaskaņo ar nosacījumiem, kas attiecībā uz želatīnu paredzēti tiem pašiem lietojuma veidiem.
(23)
Regulas (EK) Nr. 999/2001 IX pielikuma D nodaļas B iedaļā noteikts, ka, importējot Savienībā konkrētus liellopu, aitu, un kazu izcelsmes blakusproduktus un atvasinātos produktus, ir vajadzīgi īpaši apliecinājumi. Minētie apliecinājumi būtu jāgroza tā, lai tie attiektos arī produktiem, kuri pārstrādāti trešajā valstī, kas klasificēta kā valsts ar kontrolētu vai nenoteiktu GSE risku, un kuri ir izgatavoti no jauktiem materiāliem, kuru izcelsme ir minētajā trešajā valstī vai arī trešajā valstī ar nenozīmīgu GSE risku. Īpašais apliecinājums attiecībā uz tādu produktu importu, kas satur aitu vai kazu pienu un ko paredzēts izmantot lauksaimniecības dzīvnieku barošanai, arī būtu jāgroza tā, lai labāk atspoguļotu ierobežojumus, kas piemērojami Savienības iekšējā tirdzniecībā ar šiem produktiem.
(24)
Regulas (EK) Nr. 999/2001 IX pielikuma E un H nodaļā paredzēti noteikumi attiecībā uz aitu un kazu un aitu un kazu spermas un embriju importu Savienībā. Minētie importa noteikumi būtu jāatjaunina, atspoguļojot Regulas (EK) Nr. 999/2001 VIII pielikumā noteiktos Savienības iekšējās tirdzniecības nosacījumus, tostarp Regulas (EK) Nr. 999/2001 III un VII pielikumā noteiktos vispārīgos priekšnoteikumus saistībā ar klasiskās skrepi slimības uzraudzību un apkarošanu, kā arī Regulas (EK) Nr. 999/2001 IV pielikumā paredzētos noteikumus par barošanas aizliegumu.
(25)
Regulas (EK) Nr. 999/2001 X pielikumā noteiktas analīzes metodes TSE testēšanai liellopiem, aitām un kazām. Kopīgajā EFSA un ECDC atzinumā tika norādīts, ka L tipa atipiskās GSE ierosinātājam ir ievērojams zoonozes potenciāls (pārnešana no dzīvniekiem uz cilvēkiem), kas ir līdzīgs vai pat augstāks par klasiskās GSE ierosinātāja pārnešanas potenciālu. Vairākās valstīs visā pasaulē ir konstatēti atipiskās GSE L tipa un H tipa gadījumi, un EFSA norādīja, ka neparasti lielais visu konstatēto H-GSE un L-GSE gadījumu vecums un to šķietami zemā izplatība populācijā varētu liecināt, ka šīs atipiskās GSE formas rodas spontāni. Lai iegūtu plašākas zināšanas par atipisko GSE, ir jāsavāc vairāk būtisku datu.
(26)
Šajā nolūkā nepieciešams pieprasīt, lai materiāli no visiem turpmākajiem Savienībā apstiprinātajiem GSE gadījumiem tiktu nodoti diskriminējošu testu veikšanai, ar ko var precīzi identificēt slimības ierosinātāju, proti klasisko GSE, L tipa atipisko GSE un H tipa atipisko GSE. Ņemot vērā to, ka dažas dalībvalstis un trešās valstis jau ir publicējušas datus par jaunāko GSE gadījumu fenotipu, Regulas (EK) Nr. 999/2001 X pielikuma C nodaļā būtu jāparedz, ka turpmāko Savienībā apstiprināto GSE gadījumu diskriminējošā testēšana ir jāveic obligāti.
(27)
Regulas (EK) Nr. 999/2001 X pielikuma C nodaļas 4. punktā ir ietverts to ātrās noteikšanas testu saraksts, kas apstiprināti TSE uzraudzībai liellopiem, aitām un kazām.
(28)
Ņemot vērā to, ka vairs netiek ražoti divi turpmāk minētie ātrās noteikšanas testu komplekti GSE uzraudzībai liellopiem un tas apstiprināts ar Enfer Scientific2012. gada 21. augusta vēstuli un Roche Diagnostics GmbH2012. gada 31. augusta vēstuli, no ātrās noteikšanas testu saraksta X pielikuma C nodaļas 4. punktā būtu jāsvītro šādi ieraksti: Enfer test un Enfer TSE Kit 2.0. versija, automatizēta parauga sagatavošana; Roche Applied Science PrionScreen.
(29)
Dalībvalstīm vajadzīgs pietiekami daudz laika, lai pielāgotu valsts instrukcijas jaunajām prasībām, ko paredz šī regula, tāpēc tā būtu jāpiemēro no 2013. gada 1. jūlija.
(30)
Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Regula (EK) Nr. 999/2001.
(31)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu, un ne Eiropas Parlaments, ne Padome pret tiem nav iebilduši,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulas (EK) Nr. 999/2001 pielikumus groza saskaņā ar šīs regulas pielikumu.
2. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2013. gada 1. jūlija.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 28. jūnijā