NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1053/2013
ze dne 7. října 2013
o vytvoření hodnotícího a monitorovacího mechanismu k ověření uplatňování schengenského acquis a o zrušení rozhodnutí výkonného výboru ze dne 16. září 1998, kterým se zřizuje Stálý výbor pro hodnocení a provádění Schengenu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 70 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Schengenský prostor bez kontrol na vnitřních hranicích závisí na tom, jak účinně a účelně členské státy uplatňují doprovodná opatření v oblasti vnějších hranic, vízové politiky Schengenského informačního systému, ochrany údajů, policejní spolupráce, justiční spolupráce v trestních věcech a protidrogových politik.
(2)
Rozhodnutím výkonného výboru ze dne 16. září 1998 (2) (SCH/Com-ex (98) 26 def) (dále jen „rozhodnutí z 16. září 1998“) byl zřízen Stálý výbor pro hodnocení a provádění Schengenu. Stálý výbor obdržel mandát za prvé zjistit, zda jsou splněny všechny podmínky nezbytné k odstranění kontrol na vnitřních hranicích s kandidátskými zeměmi, a za druhé zajistit, aby bylo schengenské acquis řádně uplatňováno státy, které je již plně provádějí.
(3)
Zvláštní hodnotící a monitorovací mechanismus k ověření uplatňování schengenského acquis je nezbytný vzhledem k nutnosti zajistit vysoký jednotný standard při jeho uplatňování v praxi a k zachování vysoké úrovně vzájemné důvěry mezi těmi členskými státy, které tvoří součást prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích. Tento mechanismus by měl být založen na úzké spolupráci mezi Komisí a těmito členskými státy.
(4)
Haagský program (3) vyzývá Komisi, aby ihned po dokončení odstraňování kontrol na vnitřních hranicích předložila návrh na doplnění stávajících schengenských postupů pro vyhodnocování kontrolním mechanismem, který zajistí plnou účast odborníků členských států, včetně neohlášených inspekcí.
(5)
Podle Stockholmského programu (4) zůstane význam hodnocení schengenského prostoru i nadále zásadní, a mělo by být proto zlepšeno posílením úlohy Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (Frontex), zřízené nařízením Rady (ES) č. 2007/2004 (5), v této oblasti.
(6)
Hodnotící mechanismus stanovený rozhodnutím z 16. září 1998 by tedy měl být revidován a uvedené rozhodnutí by mělo být zrušeno.
(7)
Zkušenosti získané během předchozích hodnocení ukazují, že je třeba zachovat soudržný hodnotící mechanismus zahrnující všechny oblasti schengenského acquis kromě těch, pro které již existuje podle práva Unie zvláštní hodnotící mechanismus.
(8)
V souladu s článkem 70 Smlouvy o fungování EU by měly členské státy ve spolupráci s Komisí vést objektivní a nestranné hodnocení provádění politik Unie v prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Z důvodu účinnosti by řádný hodnotící proces měl zahrnovat řádná následná opatření a monitorování hodnotících zpráv, což by měla zajišťovat Komise.
(9)
S cílem zvýšit účinnost hodnotícího mechanismu by kromě toho měly být zajištěny jednotné podmínky pro provádění tohoto nařízení. Za tím účelem by některé prováděcí pravomoci měly být svěřeny Komisi a jiné Radě.
(10)
Pravomoci připravovat a plánovat hodnocení a pravomoc přijímat hodnotící zprávy by měly být svěřeny Komisi. Řada těchto pravomocí by měla být vykonávána v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (6). Podle čl. 2 odst. 2 písm. b) bodu iii) uvedeného nařízení se má pro přijímání takových aktů použít přezkumný postup.
(11)
V zájmu posílení vzájemné důvěry mezi členskými státy, zajištění jejich lepší koordinace na úrovni Unie a zvýšení vzájemného tlaku by prováděcí pravomoc přijímat doporučení pro nápravná opatření zaměřená na řešení jakýchkoli nedostatků zjištěných v hodnotících zprávách měla být svěřena Radě. Tato prováděcí pravomoc odráží zvláštní pravomoci svěřené Radě článkem 70 Smlouvy o fungování EU v oblasti vzájemného hodnocení provádění politik Unie v prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Přiměřeným způsobem odráží účel hodnotícího mechanismu založeného na tomto lex specialis, jímž je v této zvláštní oblasti plnění doplňující funkce monitorování účinnosti praktického provádění politik Unie prostřednictvím vzájemného hodnocení, a to souběžně s obecnou pravomocí Komise dohlížet na uplatňování práva Unie pod kontrolou Soudního dvora Evropské unie prostřednictvím řízení pro nesplnění povinnosti. Tato prováděcí pravomoc svěřená Radě navíc přispívá k naplnění přání Evropské rady, vyjádřeného v jejích závěrech ze dne 23. a 24. června 2011, aby se dále posílila spolupráce v schengenském prostoru prostřednictvím zvyšování vzájemné důvěry mezi členskými státy a aby členské státy nesly rovným dílem odpovědnost za zabezpečení účinného uplatňování všech schengenských pravidel v souladu s dohodnutými společnými standardy a se základními zásadami a normami. V souladu se závěry Rady ze dne 8. března 2012 tato prováděcí pravomoc rovněž přispívá ke zlepšení správy schengenského prostoru prostřednictvím politických diskusí na ministerské úrovni o řádném fungování schengenského prostoru, včetně diskusí v situacích, kdy hodnotící zprávy poukázaly na vážné nedostatky. Tyto diskuse probíhající ve smíšeném výboru, který tvoří členské státy Unie a státy přidružené k Schengenu, by měly pomáhat Radě, aby v rámci svých pravomocí přijímala rozhodnutí s cílem zajistit efektivní fungování schengenského prostoru. Svěření takové prováděcí pravomoci Radě navíc přiměřeným způsobem zohledňuje případnou politicky citlivou povahu doporučení, neboť se často dotýká vnitrostátních výkonných a donucovacích pravomocí.
(12)
Hodnotící mechanismus by měl stanovit transparentní, účinná a jasná pravidla, pokud jde o metodu uplatňovanou pro hodnocení, využívání vysoce kvalifikovaných odborníků pro návštěvy na místě a následná opatření navazující na zjištění vyplývající z těchto hodnocení. Tato metoda by měla zejména upravovat neohlášené návštěvy na místě, jež by doplňovaly ohlášené návštěvy na místě, především pokud jde o hraniční kontroly a víza.
(13)
Hodnotící a monitorovací mechanismus by měl pokrývat všechny aspekty schengenského acquis. Pokud jde o otázku hranic, měl by tento mechanismus pokrývat jak účinnost ochrany vnějších hranic, tak neprovádění kontrol na vnitřních hranicích.
(14)
Během hodnocení a monitorování by měla být věnována pozornost zejména dodržování základních práv při uplatňování schengenského acquis.
(15)
Hodnocení by mělo zaručit, že členské státy používají schengenská pravidla účinně a v souladu se základními zásadami a normami. Hodnotící mechanismus by se proto měl vztahovat na všechny relevantní legislativní a provozní činnosti, jež přispívají k fungování prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích.
(16)
V zájmu posílení účinnosti a spolehlivosti hodnotícího mechanismu by ve všech hodnoceních mělo být zohledněno řádné fungování orgánů, které uplatňují příslušné části schengenského acquis. To zvýší schopnost hodnotícího mechanismu zaručit účinné uplatňování schengenských pravidel členskými státy v souladu se základními zásadami a normami, jak požadovala Evropská rada ve svých závěrech ze dne 23. a 24. června 2011 Bude to zároveň v souladu s požadavkem Evropské rady, vysloveným v jejích závěrech ze dne 1. a 2. března 2012, aby hodnotící mechanismus řešil požadované fungování orgánů zapojených do uplatňování schengenského acquis.
(17)
Frontex by měl podporovat provádění hodnotícího mechanismu, a to přednostně v oblasti hodnocení rizik, jež se týká vnějších hranic. Mělo by být rovněž možné, aby hodnotící mechanismus příležitostně využíval odborné znalosti Frontexu pro návštěvy na místě na vnějších hranicích.
(18)
Jiné instituce a subjekty Unie, jako je Evropský policejní úřad (Europol), zřízený rozhodnutím rady 2009/371/SVV (7), a Eurojust, zřízený rozhodnutím Rady 2002/187/SVV (8), by měly případně podporovat provádění hodnotícího mechanismu v oblastech, na které se vztahuje jejich mandát. Mělo by být rovněž možné, aby hodnotící mechanismus tam, kde je to relevantní, využíval odborných znalostí institucí nebo jiných subjektů Unie, pokud poskytují pomoc při uskutečňování návštěv na místě týkajících se oblastí schengenského acquis, jež spadají do jejich působnosti. To by se například mělo týkat evropského inspektora ochrany údajů, pokud jde o hodnocení týkající se ochrany údajů, do nichž mohou být zapojeny rovněž vnitrostátní úřady pro ochranu údajů.
(19)
Členské státy a Komise by měly zajistit, aby odborníci, kteří byli vysláni na návštěvy na místě, měli nezbytné odborné zkušenosti a absolvovali za tímto účelem zvláštní odbornou přípravu, mimo jiné v oblasti dodržování základních práv. Odpovídající odbornou přípravu by měly poskytovat příslušné instituce a jiné subjekty Unie, například Frontex, a ve prospěch členských států by měly být uvolněny finanční prostředky na iniciativy zaměřené na zvláštní odbornou přípravu v oblasti hodnocení schengenského acquis ze stávajících finančních nástrojů Unie a z dalšího rozvoje těchto nástrojů.
(20)
Vzhledem ke zvláštní úloze svěřené Evropskému parlamentu a vnitrostátním parlamentům v poslední větě článku 70 Smlouvy o fungování EU a k důrazu kladenému na úlohu vnitrostátních parlamentů v čl. 12 písm. c) Smlouvy o Evropské unii je nezbytné zajistit, aby Rada a Komise plně informovaly Evropský parlament a vnitrostátní parlamenty o obsahu a výsledcích hodnocení. Pokud by navíc Komise předložila návrh na změnu tohoto nařízení, Rada by v souladu s čl. 19 odst. 7 písm. h) svého jednacího řádu konzultovala Evropský parlament, aby před přijetím konečného znění v co největší možné míře zohlednila jeho stanovisko.
(21)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto nařízení navazuje na schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců od přijetí tohoto nařízení Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.
(22)
Spojené království se účastní tohoto nařízení v souladu s čl. 5 odst. 1 Protokolu č. 19 o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a v souladu s čl. 8 odst. 2 rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (9).
(23)
Irsko se účastní tohoto nařízení v souladu s čl. 5 odst. 1 Protokolu č. 19 o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a v souladu s čl. 6 odst. 2 rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (10).
(24)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (11), která spadají do oblasti uvedené v článku 1 rozhodnutí Rady 1999/437/ES (12) o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody.
(25)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (13), která spadají do oblasti uvedené v článku 1 rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (14).
(26)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (15), která spadají do oblasti uvedené v článku 1 rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU (16).
(27)
Vzhledem k tomu, že podle rozhodnutí z 16. září 1998 začalo hodnocení Kypru již před vstupem tohoto nařízení v platnost, nepoužije se toto nařízení na Kypr do 1. ledna 2016.
(28)
Vzhledem ke skutečnosti, že ověřování v souladu s platnými schengenskými hodnotícími postupy týkajícími se Bulharska a Rumunska již bylo dokončeno podle čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005, ověření uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení se pro tyto členské státy neprovede.
(29)
Odborníci z Kypru, Bulharska, Rumunska a Chorvatska by se měli nicméně účastnit hodnocení všech částí schengenského acquis,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Účel a oblast působnosti
1. Tímto nařízením se vytváří hodnotící a monitorovací mechanismus, který slouží následujícím účelům:
a)
k ověření uplatňování schengenského acquis v členských státech, ve kterých se použije v plném rozsahu, a v členských státech, ve kterých se v souladu s příslušnými protokoly připojenými ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU schengenské acquis použije zčásti;
b)
k ověření, zda byly splněny nezbytné podmínky pro uplatňování všech příslušných částí schengenského acquis v těch členských státech, pro něž nebylo přijato rozhodnutí Rady uvádějící, že se ustanovení schengenského acquis použijí v plném rozsahu nebo zčásti, s výjimkou těch členských států, jejichž hodnocení již byla ukončena v době vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. Ověřením uvedeným v odst. 1 písm. b) tohoto článku není dotčen čl. 23 druhý pododstavec, pokud jde o členské státy, ve kterých již byly hodnotící postupy zahájeny k 26. listopadu 2013.
3. Odborníci z členských států, ve kterých se schengenské acquis podle příslušného aktu o přistoupení ještě plně nepoužije, se nicméně účastní hodnocení všech částí schengenského acquis.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se „schengenským acquis“ rozumějí ustanovení začleněná do rámce Unie protokolem č. 19, připojeným ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a akty na ně navazující nebo s nimi jinak související.
Článek 3
Povinnosti
1. Členské státy a Komise společně odpovídají za provádění hodnotícího a monitorovacího mechanismu podle tohoto nařízení, s podporou institucí a jiných subjektů Unie zapojených do provádění schengenského acquis.
2. Komise provádí celkovou koordinaci, pokud jde o vypracovávání ročních i víceletých hodnotících programů, sestavování dotazníků a harmonogramu návštěv na místě, uskutečňování návštěv na místě a vypracovávání hodnotících zpráv a doporučení. Rovněž zajišťuje následná opatření a monitorování hodnotících zpráv a doporučení v souladu s článkem 16.
3. Členské státy a Komise plně spolupracují ve všech fázích hodnocení, aby mohly vykonávat úkoly, které jim toto nařízení svěřuje.
Článek 4
Hodnocení
1. Hodnocení mohou zahrnovat všechna hlediska schengenského acquis, včetně účinného a účelného uplatňování doprovodných opatření členskými státy v oblasti vnějších hranic, vízové politiky, Schengenského informačního systému, ochrany údajů, policejní spolupráce, justiční spolupráce v trestních věcech, jakož i neprovádění kontrol na vnitřních hranicích. Ve všech hodnoceních by mělo být zohledněno fungování orgánů, které uplatňují příslušné části schengenského acquis, jak je stanoveno v tomto odstavci.
2. Hodnocení mohou sestávat z dotazníků a návštěv na místě, které mohou být ohlášené či neohlášené. Ohlášeným návštěvám na místě předchází dotazník. Návštěvy na místě a dotazníky mohou být při hodnocení určitého členského státu nebo konkrétní oblasti podle potřeby používány buď samostatně, nebo společně.
3. Dotazníky i návštěvy na místě mohou být doplněny o prezentace hodnoceného členského státu v oblasti, které se hodnocení týká.
Článek 5
Víceletý program hodnocení
1. Komise vytvoří víceletý program hodnocení na období pěti let, je-li to vhodné po konzultaci Frontexu a Europolu, nejpozději šest měsíců před začátkem nového pětiletého období. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 21 odst. 2. Komise předá víceletý program hodnocení Evropskému parlamentu a Radě.
2. Každý členský stát je hodnocen během každého pětiletého období, na které se vztahuje víceletý program hodnocení. Víceletý program hodnocení zahrnuje seznam členských států, které budou hodnoceny v každém daném roce. Při stanovování pořadí, ve kterém se mají členské státy hodnotit, se zohlední čas, který uplynul od předchozího hodnocení, a rovnováha mezi různými částmi schengenského acquis, jež mají být předmětem hodnocení.
3. Víceletý program hodnocení lze v případě nutnosti upravit postupem uvedeným v odstavci 1.
4. Víceletý program hodnocení může obsahovat odkaz na tematická hodnocení uvedená v čl. 6 odst. 1 písm. b).
5. První víceletý program hodnocení se vypracuje do 27. května 2014. Bude zahrnovat období od 27. listopadu 2014 do 31. prosince 2019.
Článek 6
Roční program hodnocení
1. Komise stanoví roční program hodnocení do 31. října roku předcházejícího roku, na který se program vztahuje, a zohlední přitom zejména analýzu rizik vypracovanou Frontextem v souladu s článkem 7 a tam, kde je to vhodné, informace poskytnuté Europolem a jinými institucemi a subjekty Unie, zejména v souladu s článkem 8.
Roční program hodnocení zahrnuje návrhy na hodnocení:
a)
uplatňování schengenského acquis nebo jeho částí jedním členským státem, jak je upřesněno ve víceletém programu hodnocení, a
b)
kde je to relevantní, uplatňování konkrétních částí schengenského acquis ve více členských státech (tematická hodnocení).
2. Komise prostřednictvím prováděcích aktů stanoví první část ročního programu hodnocení, včetně předběžného harmonogramu návštěv na místě. Tato část obsahuje seznam členských států, které mají být v souladu s víceletým programem hodnocení hodnoceny v následujícím roce, seznam oblastí, jež mají být předmětem hodnocení, a návštěv na místě. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 21 odst. 2. Komise předá roční program hodnocení Evropskému parlamentu a Radě.
3. Komise vypracuje a přijme druhou část ročního programu hodnocení. Tato část obsahuje seznam neohlášených návštěv na místě, jež mají být provedeny v následujícím roce. Tato část je považována za důvěrnou a nesděluje se.
4. Roční program hodnocení lze v případě nutnosti upravit v souladu s odstavci 2 a 3.
5. První roční program hodnocení se vypracuje do 27. května 2014. Bude zahrnovat období od 27. listopadu 2014 do 31. prosince 2014.
Článek 7
Analýza rizik vypracovávaná Frontexem
1. Do 31. srpna každého roku Frontex předloží Komisi a členským státům analýzu rizik v souladu se svým mandátem. V této analýze zohlední mimo jiné nedovolené přistěhovalectví a podstatné změny operativního prostředí na vnějších hranicích a podá doporučení k prioritám hodnocení v následujícím roce. Doporučení odkazují na konkrétní úseky vnějších hranic a konkrétní hraniční přechody, jež mají být hodnoceny v následujícím roce v rámci víceletého programu hodnocení. Komise analýzu rizik neprodleně předá Evropskému parlamentu a Radě.
2. Do 31. srpna každého roku Frontex předloží Komisi samostatnou analýzu rizik, odlišnou od analýzy uvedené v odstavci 1, obsahující doporučení k prioritám hodnocení, jež mají být v následujícím roce provedena formou neohlášených návštěv na místě, bez ohledu na pořadí členských států, které mají být každoročně hodnoceny, stanovené ve víceletém programu hodnocení podle čl. 5 odst. 2. Tato doporučení se mohou týkat jakéhokoliv regionu nebo konkrétní oblasti a obsahují seznam nejméně deseti konkrétních úseků vnějších hranic a nejméně deseti konkrétních hraničních přechodů. Komise může kdykoliv požádat Frontex o předložení analýzy rizik obsahující doporučení k hodnocením, jež mají být provedena formou neohlášených návštěv na místě.
3. Analýzy rizik podle odstavců 1 a 2 předloží Frontex Komisi poprvé do 27. února 2014.
Článek 8
Analýzy rizik vypracovávané jinými institucemi a subjekty Unie než Frontexem
Komise tam, kde to je vhodné, požádá jiné instituce a subjekty Unie než Frontex, které jsou zapojeny do provádění schengenského acquis, aby provedly analýzy rizik, včetně rizik souvisejících s korupcí a organizovanou trestnou činností, pokud by tyto jevy mohly ohrozit uplatňování schengenského acquis členskými státy. Tyto analýzy lze využít pro přípravu ročních programů hodnocení.
Článek 9
Dotazník
1. Komise prostřednictvím prováděcích aktů v úzké spolupráci s členskými státy vytvoří a aktualizuje standardní dotazník. Návrh standardního dotazníku může konzultovat s Frontexem a Europolem. Standardní dotazník se týká se příslušných právních předpisů, dohodnutých doporučení a osvědčených postupů, zejména jak jsou uvedeny v schengenských katalozích, organizačních a technických prostředků dostupných pro provádění schengenského acquis a dostupných statistických údajů pro každou oblast hodnocení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 21 odst. 2.
2. Do 1. července každého roku zašle Komise standardní dotazník těm členským státům, jež mají být hodnoceny v následujícím roce. Členské státy poskytnou Komisi své odpovědi na dotazník do osmi týdnů od jeho doručení. Komise zpřístupní tyto odpovědi ostatním členským státům a informuje o nich Evropský parlament. Na žádost Evropského parlamentu, zejména pokud to vyžaduje závažnost věci, informuje Komise Evropský parlament v jednotlivých případech a v souladu s pravidly, jimiž se řídí vztahy mezi Evropským parlamentem a Komisí, i o obsahu konkrétních odpovědí.
Článek 10
Týmy příslušné pro návštěvy na místě
1. Tým příslušný pro návštěvy na místě (dále jen „místo navštěvující tým“) se skládá z odborníků určených členskými státy a ze zástupců Komise.
2. Komise vyzve členské státy k tomu, aby určily odborníky, kteří se mohou účastnit příslušných návštěv na místě, a uvede oblast jejich odbornosti.
V případě ohlášených návštěv na místě vyzve Komise členské státy, aby určily své odborníky, nejpozději tři měsíce před zahájením plánované návštěvy na místě. Členské státy určí odborníky do dvou týdnů od obdržení této výzvy.
V případě neohlášených návštěv na místě vyzve Komise členské státy, aby určily své odborníky, nejpozději dva týdny před zahájením plánované návštěvy na místě. Členské státy určí odborníky do 72 hodin od obdržení této výzvy.
3. Návštěvy na místě se smějí účastnit nejvýše dva zástupci Komise. Návštěvy na místě se smí účastnit nejvýše osm odborníků z členských států v případě ohlášené návštěvy a šest v případě neohlášené návštěvy.
Pokud počet odborníků určených členskými státy překročí příslušný nejvyšší počet stanovený v prvním pododstavci, Komise po konzultaci s dotčenými členskými státy jmenuje členy týmu s ohledem na vyvážené zeměpisné zastoupení a kompetence odborníků.
4. Odborníci členských států se nesmějí účastnit hodnotících misí, které zahrnují návštěvy na místě v členském státě, kde jsou zaměstnáni.
5. Komise může vyzvat Frontex, Europol nebo jiné instituce nebo subjekty Unie zapojené do provádění schengenského acquis, aby ustanovily zástupce, který se bude účastnit návštěvy na místě týkající se oblasti spadající do jejich oblasti působnosti jako pozorovatel.
6. Hlavními odborníky jsou v případě místo navštěvujícího týmu zástupce Komise a odborník z členského státu, které jmenují společně členové tohoto týmu co nejdříve poté, co byl tým ustanoven. Hlavní odborníci jsou jmenováni včas před vytvořením podrobného programu uvedeného v čl. 13 odst. 2.
Článek 11
Týmy příslušné pro hodnocení na základě dotazníku
1. V případě, že se dotazník používá samostatně, tj. aniž by následovala návštěva na místě podle čl. 4 odst. 2, skládá se tým příslušný pro vyhodnocování odpovědí na dotazník (dále jen „dotazníkový tým“) z odborníků členských států a ze zástupců Komise.
2. Při zasílání dotazníku hodnoceným členským státům vyzve Komise členské státy, aby určily odborníky, kteří se mohou účastnit hodnocení, a uvedly oblast jejich odbornosti. Členské státy určí odborníky do dvou týdnů od obdržení této výzvy. Odborníci jsou určováni v souladu s čl. 10 odst. 3 a 4.
Článek 12
Odborníci
Odborníci, kteří se účastní hodnocení, musí mít náležitou kvalifikaci, včetně dobrých teoretických znalostí a praktických zkušeností v oblastech, které jsou součástí hodnotícího mechanismu, jakož i řádnou znalost hodnotících zásad, postupů a technik hodnocení, a musí být schopni účinně komunikovat ve společném jazyce. Za tímto účelem zajistí členské státy a Komise ve spolupráci s příslušnými institucemi a jinými subjekty Unie, aby se odborníkům dostalo vhodné odborné přípravy, včetně odborné přípravy v oblasti dodržování základních práv.
Článek 13
Provádění návštěv na místě
1. Místo navštěvující týmy provádějí všechny nezbytné přípravné činnosti s cílem zajistit efektivitu, přesnost a konzistentnost návštěv na místě.
2. Podrobný program ohlášených návštěv na místě stanoví Komise v úzké spolupráci s hlavními odborníky a dotčenými členskými státy. Členské státy jsou o tomto programu informovány. Podrobný program neohlášených návštěv na místě stanoví Komise.
Dotčený členský stát je konzultován a informován o harmonogramu a podrobném programu:
a)
nejméně šest týdnů před konáním ohlášené návštěvy na místě;
b)
nejméně 24 hodin před konáním neohlášené návštěvy na místě.
Neohlášené návštěvy na místě na vnitřních hranicích se konají bez předchozího oznámení dotčeným členským státům. Komise v úzké spolupráci se členskými státy stanoví obecné pokyny týkající se praktických záležitostí týkajících se těchto návštěv.
3. Členové místo navštěvujícího týmu musí mít u sebe průkazy, jež je opravňují k provedení návštěvy na místě v souladu s tímto nařízením.
4. Hodnocený členský stát zajistí, aby místo navštěvující tým mohl plnit svůj úkol ověřit činnosti v hodnocených oblastech. Zajistí zejména, aby se místo navštěvující tým mohl přímo obracet na příslušné osoby a měl přístup do všech oblastí, prostor a ke všem dokumentům potřebným k hodnocení.
5. Hodnocený členský stát napomáhá místo navštěvujícímu týmu při plnění jeho úkolů všemi prostředky v rámci svých zákonných pravomocí.
6. V případě ohlášených návštěv na místě poskytne Komise hodnocenému členskému státu předem jména odborníků v místo navštěvujícím týmu. Tento členský stát určí kontaktní místo pro praktické záležitosti týkající se návštěvy na místě.
7. Komise a členské státy odpovídají za učinění nezbytných opatření, pokud jde o dopravu jejich odborníků účastnících se místo navštěvujícího týmu do hodnoceného členského státu a zpět. Náklady na dopravu a ubytování odborníků účastnících se návštěv na místě hradí Komise.
Hodnocené členské státy odpovídají za učinění nezbytných opatření, pokud jde o ubytování a zajišťování dopravy na místě. V případě neohlášených návštěv na místě Komise usnadní ubytování odborníků.
Článek 14
Hodnotící zprávy
1. V návaznosti na každé hodnocení se vypracuje hodnotící zpráva. Hodnotící zpráva se zakládá, podle okolností, na zjištěních učiněných během návštěvy na místě a na dotazníku. V případě návštěv na místě vypracuje hodnotící zprávu místo navštěvující tým během návštěvy.
Odborníci členských států a zástupci Komise nesou celkovou odpovědnost za vypracování návrhu hodnotící zprávy a zajištění jeho integrity a kvality. V případě nesouhlasu usiluje místo navštěvující nebo dotazníkový tým, podle okolností, o dosažení kompromisu.
2. Hodnotící zpráva analyzuje, podle okolností, příslušná kvalitativní, kvantitativní, provozní, správní a organizační hlediska a obsahuje výčet jakýchkoli nedostatků zjištěných během hodnocení.
3. Každému závěru je v hodnotící zprávě přiřazeno jedno z následujících hodnocení:
a)
vyhovující;
b)
vyhovující s nutnými zlepšeními;
c)
nevyhovující.
4. Komise sdělí návrh hodnotící zprávy hodnocenému členskému státu do šesti týdnů od konání návštěvy na místě nebo od obdržení odpovědi na dotazník. Hodnocený členský stát předloží do dvou týdnů své připomínky k návrhu hodnotící zprávy od jejího obdržení. Na žádost hodnoceného členského státu se koná zasedání zaměřené na sestavení návrhu. Připomínky hodnoceného členského státu mohou být zohledněny v návrhu hodnotící zprávy.
5. Komise předloží návrh hodnotící zprávy a připomínky hodnoceného členského státu k němu ostatním členským státům a vyzve je, aby se vyjádřily k odpovědi na dotazník, k návrhu hodnotící zprávy a k připomínkám hodnoceného členského státu.
Na tomto základě Komise v případě potřeby provede v návrhu hodnotící zprávy vhodné změny a prostřednictvím prováděcího aktu hodnotící zprávu přijme. Tento prováděcí akt se přijímá přezkumným postupem podle čl. 21 odst. 2. Komise předá hodnotící zprávu Evropskému parlamentu.
Článek 15
Doporučení
1. Při vypracovávání hodnotící zprávy a s ohledem na zjištění a hodnocení v ní obsažená vypracují odborníci z členských států a zástupci Komise návrh doporučení pro nápravná opatření zaměřená na řešení jakýchkoli nedostatků zjištěných během hodnocení, jakož i nástin priorit pro jejich provedení spolu s případnými příklady osvědčených postupů.
2. Komise předloží Radě návrh k přijetí doporučení uvedeného v odstavci 1.
3. Rada přijme doporučení uvedené v odstavci 1 a předá je Evropskému parlamentu a vnitrostátním parlamentům.
Článek 16
Následná opatření a monitorování
1. Do tří měsíců od přijetí doporučení uvedeného v článku 15 předloží hodnocený členský stát Komisi a Radě akční plán popisující, jak napraví nedostatky zjištěné v hodnotící zprávě. Pokud doporučení dospělo k závěru, že hodnocený členský stát závažným způsobem zanedbává své povinnosti, vypracuje tento členský stát svůj akční plán do jednoho měsíce od přijetí uvedeného doporučení. Komise předá tento akční plán Evropskému parlamentu.
2. Do jednoho měsíce od předložení akčního plánu hodnoceným členským státem Komise po konzultaci místo navštěvujícího nebo dotazníkového týmu předloží Radě své zhodnocení jeho adekvátnosti. Ostatní členské státy jsou vyzvány, aby se k akčnímu plánu vyjádřily.
3. Do šesti měsíců od přijetí doporučení podá hodnocený členský stát Komisi zprávu o provádění svého akčního plánu a poté podává hodnotící zprávu každé tři měsíce do doby, než je akční plán zcela proveden.
4. Odchylně od ustanovení odstavce 3 týkajícího se šestiměsíční lhůty pro podávání zprávy o provádění akčního plánu platí, že dospělo-li doporučení k závěru, že hodnocený členský stát závažným způsobem zanedbává své povinnosti, podá tento členský stát zprávu o provádění svého akčního plánu do tří měsíců od přijetí uvedeného doporučení.
5. V závislosti na závažnosti zjištěných nedostatků a opatřeních přijatých k jejich odstranění může Komise naplánovat uskutečnění ohlášených opakovaných návštěv na místě k ověření provádění akčního plánu. Komise přizve k účasti na opakované návštěvě alespoň čtyři odborníky, kteří se účastnili návštěvy na místě. Komise může k účasti na opakované návštěvě přizvat pozorovatele. Komise stanoví program opakované návštěvy. Hodnocený členský stát je o programu informován alespoň jeden měsíc před očekávaným konáním opakované návštěvy. Komise může rovněž naplánovat neohlášené opakované návštěvy na místě.
6. Komise pravidelně informuje Evropský parlament a Radu o provádění akčních plánů nebo opatření zaměřených na zlepšení uvedených v tomto článku.
7. Pokud návštěva na místě prokáže závažné nedostatky, které mohou představovat závažnou hrozbu pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost v prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích, Komise o tom z vlastního podnětu nebo na žádost Evropského parlamentu nebo členského státu informuje co nejdříve Evropský parlament a Radu.
8. Je-li členský stát shledán vyhovujícím, avšak doporučení uvádí návrhy pro další možná zlepšení v souladu s čl. 14 odst. 3 písm. b), poskytne hodnocený členský stát Komisi do šesti měsíců od přijetí doporučení své posouzení možného provedení těchto návrhů.
Článek 17
Citlivé informace
Členové místo navštěvujících a dotazníkových týmů považují za důvěrnou jakoukoli informaci, kterou obdrží v průběhu výkonu svých povinností. Hodnotícím zprávám vypracovaným v návaznosti na návštěvy na místě je podle platných bezpečnostních pravidel přidělen stupeň utajení EU RESTRICTED/RESTREINT UE. Utajení nebrání tomu, aby byly tyto informace zpřístupněny Evropskému parlamentu. Předání informací a dokumentů Evropskému parlamentu podle tohoto nařízení a nakládání s nimi musí probíhat v souladu s pravidly pro předávání utajovaných informací a nakládání s nimi platnými mezi Evropským parlamentem a Komisí. Komise po konzultaci dotčeného členského státu rozhodne, která část hodnotící zprávy může být zveřejněna.
Článek 18
Podmínky účasti Spojeného království a Irska
1. Odborníci ze Spojeného království a Irska se účastní hodnocení pouze té části schengenského acquis, k účasti na níž byly tyto členské státy oprávněny.
2. Hodnocení popsaná v čl. 4 odst. 1 se vztahují pouze na účinné a účelné uplatňování té části schengenského acquis Spojeným královstvím a Irskem, k účasti na níž byly tyto členské státy oprávněny.
3. Spojené království a Irsko se podílejí na přijímání doporučení Radou podle čl. 15 odst. 3 pouze ohledně té části schengenského acquis, k účasti na níž byly tyto členské státy oprávněny.
Článek 19
Informování vnitrostátních parlamentů
Komise informuje vnitrostátní parlamenty o obsahu a výsledcích hodnocení.
Článek 20
Podávání zpráv Evropskému parlamentu a Radě
Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě výroční komplexní zprávu o hodnoceních provedených podle tohoto nařízení. Tato zpráva se zveřejní a zahrnuje informace o hodnoceních provedených v předchozím roce, o závěrech z jednotlivých hodnocení a o aktuálním stavu, pokud jde o nápravná opatření. Komise tuto zprávu postoupí vnitrostátním parlamentům.
Článek 21
Výbor
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011. Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 22
Přezkum
Komise provede přezkum fungování tohoto nařízení a předloží Radě zprávu do šesti měsíců od přijetí všech hodnotících zpráv týkajících se hodnocení, na která se vztahuje první víceletý program hodnocení uvedený v čl. 5 odst. 5. Tento přezkum se týká všech prvků tohoto nařízení, včetně fungování postupů pro přijímání aktů podle hodnotícího mechanismu. Komise předá tuto zprávu Evropskému parlamentu.
Článek 23
Přechodná a zrušovací ustanovení
Aniž jsou dotčeny druhý a třetí odstavec tohoto článku, rozhodnutí z 16. září 1998 se zrušuje s účinkem ode dne 26. listopadu 2013.
Část I rozhodnutí uvedeného v prvním pododstavci se nadále použije až do 1. ledna 2016 na hodnotící postupy členských států, které již byly zahájeny k 26. listopadu 2013.
Část II rozhodnutí uvedeného v prvním pododstavci se nadále použije až do 27. listopadu 2014 na hodnotící postupy členských států, které již byly zahájeny k 26. listopadu 2013.
Článek 24
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech v souladu se Smlouvami.
V Lucemburku dne 7. října 2013.
PADOMES REGULA (ES) Nr. 1053/2013
(2013. gada 7. oktobris),
ar ko izveido izvērtēšanas un uzraudzības mehānismu, lai pārbaudītu Šengenas acquis piemērošanu, un ar ko atceļ Izpildu komitejas lēmumu (1998. gada 16. septembris), ar ko izveido Šengenas izvērtēšanas un īstenošanas pastāvīgo komiteju
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 70. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
tā kā:
(1)
Šengenas zona bez robežkontroles pie iekšējām robežām ir atkarīga no tā, ka dalībvalstis efektīvi piemēro papildu pasākumus ārējo robežu, vīzu politikas, Šengenas Informācijas sistēmas, datu aizsardzības, policijas sadarbības, tiesu iestāžu sadarbības krimināllietās un narkotiku apkarošanas politikas jomā.
(2)
Ar Izpildu komitejas 1998. gada 16. septembra lēmumu (2) (SCH/Com-ex (98) 26 def) (turpmāk “1998. gada 16. septembra lēmums”) tika izveidota Šengenas izvērtēšanas un īstenošanas pastāvīgā komiteja. Pastāvīgajai komitejai tika piešķirtas pilnvaras, pirmkārt, noteikt, vai ir izpildīti visi priekšnosacījumi, lai atceltu robežkontroli pie iekšējām robežām ar kandidātvalsti, un, otrkārt, nodrošināt, lai Šengenas acquis pienācīgi piemērotu valstis, kas to jau pilnībā īsteno.
(3)
Ir vajadzīgs īpašs izvērtēšanas un uzraudzības mehānisms, lai pārbaudītu Šengenas acquis piemērošanu, ņemot vērā nepieciešamību nodrošināt augstus vienotus standartus tā praktiskajā piemērošanā un saglabāt augsta līmeņa savstarpējo uzticību starp tām dalībvalstīm, kas ietilpst zonā bez robežkontroles pie iekšējām robežām. Šāda mehānisma pamatā vajadzētu būt ciešai sadarbībai starp Komisiju un minētajām dalībvalstīm.
(4)
Hāgas programmā (3) Komisija tiek aicināta, “tiklīdz būs pabeigta kontroles atcelšana uz iekšējām robežām, iesniegt priekšlikumu, lai pastāvošo Šengenas novērtēšanas mehānismu papildinātu ar uzraudzības mehānismu, tostarp pārbaudēm bez iepriekšēja brīdinājuma, paredzot ciešu sadarbību ar dalībvalstu speciālistiem”.
(5)
Stokholmas programmā (4) pausts uzskats, ka Šengenas telpas novērtēšanai arī turpmāk būs svarīga nozīme un ka tā tādēļ būtu jāuzlabo, stiprinot Eiropas Aģentūras operatīvās sadarbības vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām (“Frontex”), kas izveidota ar Padomes Regulu (EK) Nr. 2007/2004 (5), nozīmi šajā jomā.
(6)
Tāpēc būtu jāpārskata ar 1998. gada 16. septembra lēmumu izveidotais izvērtēšanas mehānisms un 1998. gada 16. septembra lēmums būtu jāatceļ.
(7)
Iepriekš veiktajā izvērtēšanā gūtā pieredze liecina par nepieciešamību saglabāt saskaņotu izvērtēšanas mehānismu, kas attiecas uz visām Šengenas acquis jomām, izņemot tās, kurās īpašs izvērtēšanas mehānisms jau ir paredzēts Savienības tiesību aktos.
(8)
Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 70. pantu dalībvalstīm sadarbībā ar Komisiju būtu objektīvi un neitrāli jāizvērtē tas, kā tiek īstenota Savienības politika brīvības, drošības un tiesiskuma telpā. Lai pienācīgi veiktā izvērtēšana būtu efektīva, Komisijai būtu rūpīgi jāpārbauda un jāpārrauga izvērtēšanas ziņojumi.
(9)
Turklāt, lai izvērtēšanas mehānisms darbotos efektīvāk, būtu jānodrošina vienādi nosacījumi šīs regulas īstenošanai. Šim nolūkam dažas īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai, bet citas - Padomei.
(10)
Pilnvaras sagatavot un plānot izvērtēšanu norisi un pilnvaras pieņemt izvērtēšanas ziņojumus būtu jāpiešķir Komisijai. Vairākas no minētajām pilnvarām būtu jāīsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (6). Ņemot vērā minētās regulas 2. panta 2. punkta b) apakšpunkta iii) punkta noteikumus, šādu aktu pieņemšanai piemēro pārbaudes procedūru.
(11)
Lai veicinātu dalībvalstu savstarpēju uzticēšanos, labāk nodrošinātu to rīcības koordināciju Savienības līmenī un pastiprinātu savstarpēju spiedienu starp tām, Padomei būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras pieņemt ieteikumus korektīvām darbībām, lai novērstu jebkādus trūkumus, kas konstatēti izvērtēšanas ziņojumu secinājumos. Šādas īstenošanas pilnvaras atspoguļo īpašās pilnvaras, kas saskaņā ar LESD 70. pantu ir piešķirtas Padomei, lai savstarpēji izvērtētu, kā tiek īstenota Savienības politika brīvības, drošības un tiesiskuma telpā. Pilnvaras atbilstoši atspoguļo uz šā lex specialis balstītā izvērtēšanas mehānisma mērķi, proti, minētajā īpašajā jomā - un vienlaikus ar Komisijas vispārējām pilnvarām Eiropas Savienības Tiesas uzraudzībā, izmantojot pienākumu neizpildes procedūras, pārraudzīt Savienības tiesību aktu piemērošanu - ar salīdzinošas izvērtēšanas starpniecību papildus uzraudzīt, cik efektīva ir Savienības politikas īstenošana praksē.
Turklāt, piešķirot Padomei šādas īstenošanas pilnvaras, tiek īstenota Eiropadomes 2011. gada 23. un 24. jūnija secinājumos paustā vēlme vēl vairāk pastiprināt sadarbību Šengenas zonā, uzlabojot dalībvalstu savstarpējo uzticēšanos, un noteikt dalībvalstu atbildību garantēt to, lai visi Šengenas noteikumi tiktu piemēroti efektīvi saskaņā ar kopīgiem standartiem, par kuriem panākta vienošanās, un ar pamatprincipiem un normām. Piešķirot šādas īstenošanas pilnvaras, saskaņā ar Padomes 2012. gada 8. marta secinājumiem tiek veicināts arī tas, ka ar politiskām diskusijām ministru starpā par pareizu Šengenas zonas darbību, ieskaitot diskusijas gadījumos, kad izvērtēšanas ziņojumos ir norādīti nopietni trūkumi, tiek uzlabota Šengenas zonas pārvaldība. Šādām diskusijām, kas notiek Jauktajā komitejā, ko veido ES dalībvalstis un Šengenas asociētās valstis, būtu jāpalīdz Padomei atbilstoši savai kompetencei pieņemt lēmumus, kuru mērķis ir nodrošināt efektīvu Šengenas zonas darbību. Visbeidzot, piešķirot Padomei šādas īstenošanas pilnvaras, tiek pienācīgi ņemts vērā arī tas, ka ieteikumi var būt saistīti ar politiski sensitīviem jautājumiem, kas bieži vien skar valsts izpildes un īstenošanas pilnvaras.
(12)
Ar izvērtēšanas mehānismu būtu jāizveido pārredzami, efektīvi un skaidri noteikumi par metodiku, kas jāpiemēro izvērtēšanai, augsti kvalificētu ekspertu izmantošanu apmeklējumos uz vietas un izvērtēšanas konstatējumu turpmāko pārbaudi. Jo īpaši metodei būtu jānodrošina nepaziņoti apmeklējumi uz vietas, lai papildinātu paziņotus apmeklējumus uz vietas, jo īpaši attiecībā uz robežkontroli un vīzām.
(13)
Izvērtēšanas un uzraudzības mehānismam būtu jāaptver visi Šengenas acquis aspekti. Attiecībā uz robežu jautājumu izvērtēšanas un uzraudzības mehānismam būtu jāaptver gan robežkontroles efektivitāte pie ārējām robežām, gan tas, ka nepastāv robežkontroles pie iekšējām robežām.
(14)
Izvērtēšanas un uzraudzības laikā īpaša uzmanība būtu jāpievērš pamattiesību ievērošanai Šengenas acquis piemērošanā.
(15)
Izvērtēšanai būtu jāgarantē, ka dalībvalstis Šengenas noteikumus piemēro efektīvi saskaņā ar pamatprincipiem un normām. Tādēļ izvērtēšanas mehānismam būtu jāaptver visi attiecīgie tiesību akti un operatīvās darbības, ar kuriem tiek veicināta zonas bez robežkontroles pie iekšējām robežām darbība.
(16)
Lai stiprinātu izvērtēšanas mehānisma efektivitāti un uzticamību, visos izvērtējumos būtu jāņem vērā pareiza to iestāžu darbība, kas piemēro attiecīgās Šengenas acquis daļas. Tas palielinās izvērtēšanas mehānisma spēju garantēt, ka dalībvalstis efektīvi piemēro Šengenas noteikumus saskaņā ar pamatprincipiem un normām, kā to 2011. gada 23. un 24. jūnija secinājumos prasījusi Eiropadome. Tas atbildīs Eiropadomes lūgumam, kas izteikts tās 2012. gada 1. un 2. marta secinājumos, lai izvērtēšanas mehānismā būtu paredzēts, kā jādarbojas iestādēm, kas iesaistītas Šengenas acquis piemērošanā.
(17)
Frontex būtu jāatbalsta izvērtēšanas mehānisma īstenošana, galvenokārt riska analīzes jomā saistībā ar ārējām robežām. Vajadzētu būt arī iespējai izvērtēšanas mehānisma vajadzībām izmantot Frontex specializētās zināšanas ad hoc veidā, veicot apmeklējumus uz vietas pie ārējām robežām.
(18)
Citām Savienības struktūrām, birojiem un aģentūrām, piemēram, Eiropas Policijas birojam (Eiropolam), kas izveidots ar Padomes Lēmumu 2009/371/TI (7), un Eurojust, kas izveidots ar Padomes Lēmumu 2002/187/TI (8), būtu attiecīgā gadījumā jāatbalsta izvērtēšanas mehānisma īstenošana jomās, kas ietilpst to pilnvarās. Vajadzētu būt arī iespējai attiecīgā gadījumā izvērtēšanas mehānisma vajadzībām izmantot Savienības struktūru, biroju vai aģentūru specializētās zināšanas, kad tās palīdz veikt apmeklējumus uz vietas saistībā ar Šengenas acquis jomām, kas ietilpst to pilnvarās. Tas varētu būt, piemēram, Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs attiecībā uz izvērtēšanu par datu aizsardzību, kurā var iesaistīt arī valsts datu aizsardzības iestādes.
(19)
Dalībvalstīm un Komisijai būtu jānodrošina, lai apmeklējumiem uz vietas pieejamajiem ekspertiem būtu vajadzīgā pieredze un viņi būtu īpaši apmācīti šajā nolūkā, tostarp par pamattiesībām. Attiecīgajām Savienības struktūrām, birojiem vai aģentūrām, piemēram, Frontex, būtu jāorganizē atbilstīgas mācības, un būtu jānodrošina līdzekļu pieejamība dalībvalstīm to pasākumu veikšanai, kas paredzēti īpašām mācībām Šengenas acquis izvērtēšanas jomā, izmantojot esošos Savienības finanšu instrumentus un attīstot šādus instrumentus.
(20)
Ņemot vērā īpašo lomu, kas saskaņā ar LESD 70. panta pēdējo teikumu piešķirta Eiropas Parlamentam un dalībvalstu parlamentiem, un kā attiecībā uz dalībvalstu parlamentu lomu uzsvērts Līguma par Eiropas Savienību (LES) 12. panta c) punktā, ir jānodrošina, lai Padome un Komisija pilnībā informētu Eiropas Parlamentu un dalībvalstu parlamentus par izvērtēšanas saturu un rezultātiem. Papildus minētajam gadījumā, ja Komisija iesniegtu priekšlikumu grozīt šo regulu, Padome saskaņā ar tās reglamenta 19. panta 7. punkta h) apakšpunktu apspriestos ar Eiropas Parlamentu, lai pirms galīgā teksta pieņemšanas pēc iespējas pilnīgāk ņemtu vērā tā atzinumu.
(21)
Saskaņā ar 1. un 2. pantu protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots LES un LESD, Dānija nepiedalās šīs regulas pieņemšanā, un tā nav tai saistoša un nav jāpiemēro. Ņemot vērā to, ka šī regula papildina Šengenas acquis, Dānijai saskaņā ar minētā protokola 4. pantu sešos mēnešos pēc tam, kas Padome ir pieņēmusi lēmumu par šo regulu, būtu jāizlemj, vai ieviest šo regulu savos valsts tiesību aktos.
(22)
Saskaņā ar 5. panta 1. punktu LES un LESD pievienotajā protokolā Nr. 19 par Šengenas acquis, kas iekļauts Eiropas Savienības sistēmā, un saskaņā ar 8. panta 2. punktu Padomes Lēmumā 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā Apvienotā Karaliste piedalās šīs regulas pieņemšanā (9).
(23)
Saskaņā ar 5. panta 1. punktu LES un LESD pievienotajā protokolā Nr. 19 par Šengenas acquis, kas iekļauts Eiropas Savienības sistēmā, un saskaņā ar 6. panta 2. punktu Padomes Lēmumā 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā Īrija piedalās šīs regulas pieņemšanā (10).
(24)
Attiecībā uz Islandi un Norvēģiju šī regula pilnveido Šengenas acquis noteikumus, kā paredzēts nolīgumā, kas noslēgts starp Eiropas Savienības Padomi, Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par pēdējo minēto valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (11), kas ietilpst Padomes Lēmuma 1999/437/EK (12) par dažiem pasākumiem minētā nolīguma piemērošanai 1. panta minētajā jomā.
(25)
Attiecībā uz Šveici šī regula pilnveido Šengenas acquis noteikumus, kā paredzēts Nolīgumā starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (13), kas ietilpst Lēmuma 1999/437/EK 1. panta saistībā ar Padomes Lēmuma 2008/146/EK (14) 3. pantu minētajā jomā.
(26)
Attiecībā uz Lihtenšteinu šī regula pilnveido Šengenas acquis noteikumus, kā paredzēts Protokolā starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (15), kas ietilpst Lēmuma 1999/437/EK 1. panta saistībā ar Padomes Lēmuma 2011/350/ES (16) 3. pantu minētajā jomā.
(27)
Tā kā šīs regulas spēkā stāšanās dienā Kipras izvērtēšana jau būs sākusies atbilstīgi 1998. gada 16. septembra lēmumam, šī regula netiks piemērota Kiprai līdz 2016. gada 1. janvārim.
(28)
Tā kā Bulgārijas un Rumānijas pārbaude atbilstīgi piemērojamām Šengenas izvērtēšanas procedūrām jau ir pabeigta saskaņā ar 2005. gada Pievienošanās akta 4. panta 2. punktu, šīs regulas 1. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzēto pārbaudi minētajām dalībvalstīm neveiks.
(29)
Tomēr Kipras, Bulgārijas, Rumānijas un Horvātijas ekspertiem būtu jāpiedalās visu Šengenas acquis daļu izvērtēšanā,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Priekšmets un darbības joma
1. Ar šo regulu tiek izveidots izvērtēšanas un uzraudzības mehānisms, kuru izmanto šādiem mērķiem:
a)
lai pārbaudītu Šengenas acquis piemērošanu dalībvalstīs, uz kurām tas attiecas pilnībā, un dalībvalstīs, uz kurām saskaņā ar attiecīgajiem LES un LESD pievienotajiem protokoliem Šengenas acquis attiecas daļēji;
b)
lai pārbaudītu, ka vajadzīgos nosacījumus Šengenas acquis visu attiecīgo daļu piemērošanai ir izpildījušas tās dalībvalstis, par kurām nav pieņemts Padomes lēmums, ar ko nosaka, ka attiecībā uz tām Šengenas acquis noteikumus piemēro pilnībā vai daļēji, izņemot tās dalībvalstis, kuru izvērtēšana jau ir pabeigta šīs regulas spēkā stāšanās brīdī.
2. Attiecībā uz dalībvalstīm, kurās izvērtēšanas procedūras jau ir sākušās 2013. gada 26. novembrī, šā panta 1. punkta b) apakšpunktā minētā pārbaude neskar 23. panta otro daļu.
3. Eksperti no dalībvalstīm, kuras saskaņā ar attiecīgajiem Pievienošanās aktiem vēl pilnībā nepiemēro Šengenas acquis, tomēr piedalās visu Šengenas acquis daļu izvērtēšanā.
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā “Šengenas acquis” ir noteikumi, kas integrēti Savienības regulējumā saskaņā ar protokolu Nr. 19, kas pievienots LES un LESD, kopā ar aktiem, kas tos papildina vai kā citādi ir ar tiem saistīti.
3. pants
Atbildība
1. Dalībvalstis un Komisija ir kopīgi atbildīgas par šā izvērtēšanas un uzraudzības mehānisma īstenošanu, kā tas paredzēts šajā regulā, ar to Savienības struktūru, biroju un aģentūru atbalstu, kuras ir iesaistītas Šengenas acquis īstenošanā.
2. Komisija veic vispārēju koordinēšanu saistībā ar gada un daudzgadu izvērtēšanas programmu plānošanu, anketu un apmeklējumu grafiku izstrādāšanu, apmeklējumu veikšanu un izvērtēšanas ziņojumu un ieteikumu izstrādāšanu. Tā saskaņā ar 16. pantu nodrošina arī turpmākos pasākumus pēc izvērtēšanas ziņojumiem un ieteikumiem un to uzraudzību.
3. Dalībvalstis un Komisija pilnībā sadarbojas visā izvērtēšanas laikā, lai pildītu uzdevumus, kas tām uzticēti saskaņā ar šo regulu.
4. pants
Izvērtēšana
1. Izvērtēšana var attiekties uz visiem Šengenas acquis aspektiem, tostarp uz to, ka dalībvalstis efektīvi piemēro papildu pasākumus tādās jomās kā ārējās robežas, vīzu politika, Šengenas Informācijas sistēma, datu aizsardzība, policijas sadarbība, tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās, kā arī uz to, ka nepastāv robežkontrole pie iekšējām robežām. Visos izvērtējumos būtu jāņem vērā to iestāžu darbība, kas piemēro attiecīgās Šengenas acquis daļas, kā minēts šajā punktā.
2. Izvērtēšanā var ietvert anketas un apmeklējumus uz vietas, kas var būt paziņoti vai nepaziņoti. Pirms paziņota apmeklējuma uz vietas tiek izmantota anketa. Apmeklējumus uz vietas un anketas vajadzības gadījumā var izmantot atsevišķi vai kopā, izvērtējot konkrētas dalībvalstis un/vai konkrētas jomas.
3. Gan apmeklējumus uz vietas, gan anketas var papildināt ar izvērtējamās dalībvalsts prezentācijām jomā, uz kuru attiecas izvērtēšana.
5. pants
Daudzgadu izvērtēšanas programma
1. Komisija, vajadzības gadījumā konsultējoties ar Frontex un Eiropolu, izveido daudzgadu izvērtēšanas programmu piecu gadu laikposmam ne vēlāk kā sešus mēnešus pirms nākamā piecu gadu laikposma sākuma. Minēto īstenošanas aktu pieņem saskaņā ar 21. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. Komisija nosūta daudzgadu izvērtēšanas programmu Eiropas Parlamentam un Padomei.
2. Katru dalībvalsti izvērtē katrā piecu gadu laikposmā, uz kuru attiecas daudzgadu izvērtēšanas programma. Daudzgadu izvērtēšanas programmā ir katrā gadā izvērtējamo dalībvalstu saraksts, norādot to secību. Izvērtējamo dalībvalstu secībā ņem vērā laiku, kas pagājis kopš iepriekšējās izvērtēšanas, un līdzsvaru starp dažādām izvērtējamām Šengenas acquis daļām.
3. Vajadzības gadījumā daudzgadu izvērtēšanas programmu var pielāgot saskaņā ar 1. punktā minēto procedūru.
4. Daudzgadu izvērtēšanas programmā var būt atsauce uz tematisku izvērtēšanu, kas minēta 6. panta 1. punkta b) apakšpunktā.
5. Pirmo daudzgadu izvērtēšanas programmu izveido līdz 2014. gada 27. maijam. Minētās programmas sākuma datums ir 2014. gada 27. novembris, bet beigu datums - 2019. gada 31. decembris.
6. pants
Gada izvērtēšanas programma
1. Komisija, ņemot vērā jo īpaši Frontex saskaņā ar 7. pantu iesniegto riska analīzi un vajadzības gadījumā informāciju, ko sniedzis Eiropols vai citas Savienības struktūras, biroji un aģentūras, īpaši saskaņā ar 8. pantu, līdz 31. oktobrim gadā, kas ir pirms tā, uz kuru attiecas programma, izveido gada izvērtēšanas programmu.
Gada izvērtēšanas programmā ietver priekšlikumus izvērtēšanai par:
a)
Šengenas acquis vai tā daļu piemērošanu vienā dalībvalstī, kā noteikts daudzgadu izvērtēšanas programmā; un
b)
vajadzības gadījumā Šengenas acquis konkrētu daļu piemērošanu vairākās dalībvalstīs (tas ir, tematiska izvērtēšana).
2. Komisija ar īstenošanas aktiem nosaka pirmo gada izvērtēšanas programmas daļu kopā ar provizorisku grafiku apmeklējumiem uz vietas. Minētajā daļā uzskaita dalībvalstis, kas jāizvērtē nākamajā gadā saskaņā ar daudzgadu izvērtēšanas programmu, izvērtējamās jomas un apmeklējumus uz vietas. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 21. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. Komisija nosūta gada izvērtēšanas programmu Eiropas Parlamentam un Padomei.
3. Komisija izstrādā un pieņem otro gada izvērtēšanas programmas daļu. Minētajā daļā uzskaita nākamajā gadā veicamos nepaziņotos apmeklējumus uz vietas. Tā uzskatāma par konfidenciālu un netiek paziņota.
4. Vajadzības gadījumā gada izvērtēšanas programmu var pielāgot saskaņā ar 2. un 3. punktu.
5. Pirmo daudzgadu izvērtēšanas programmu izveido līdz 2014. gada 27. maijam. Minētās programmas sākuma datums ir 2014. gada 27. novembris, bet beigu datums - 2014. gada 31. decembris.
7. pants
Frontex veikta riska analīze
1. Līdz katra gada 31. augustam Frontex saskaņā ar savām pilnvarām iesniedz Komisijai un dalībvalstīm riska analīzi. Šādā riska analīzē inter alia ņem vērā nelegālo imigrāciju un būtiskas izmaiņas operatīvajā vidē pie ārējām robežām un sniedz ieteikumus attiecībā uz izvērtēšanas prioritātēm nākamajā gadā. Ieteikumi attiecas uz konkrētām ārējo robežu daļām un konkrētām robežšķērsošanas vietām, kas jāizvērtē daudzgadu izvērtēšanas programmā nākamajā gadā. Komisija minēto riska analīzi nekavējoties nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei.
2. Līdz katra gada 31. augustam Frontex iesniedz Komisijai no 1. punktā minētās atšķirīgu atsevišķu riska analīzi, kurā sniegti ieteikumi par prioritātēm attiecībā uz izvērtēšanu, kas nākamajā gadā jāīsteno, izmantojot nepaziņotus apmeklējumus uz vietas, neatkarīgi no prasības dalībvalstis izvērtēt katru gadu, kā noteikts daudzgadu izvērtēšanas programmā saskaņā ar 5. panta 2. punktu. Šie ieteikumi var attiekties uz jebkuru reģionu vai konkrētu apgabalu, un tie ietver sarakstu ar vismaz desmit konkrētām ārējo robežu daļām un vismaz desmit konkrētām robežšķērsošanas vietām. Komisija var jebkurā laikā lūgt Frontex iesniegt tai riska analīzi, dodot ieteikumus par izvērtēšanām, kas īstenojamas nepaziņotu apmeklējumu uz vietas veidā.
3. Šā panta 1. un 2. punkta minēto riska analīzi, ko veic Frontex, Komisijai pirmoreiz iesniedz ne vēlāk kā 2014. gada 27. februārī.
8. pants
Savienības struktūru, biroju un aģentūru, izņemot Frontex, veikta riska analīze
Komisija vajadzības gadījumā lūdz Savienības struktūrām, birojiem un aģentūrām, kas ir iesaistītas Šengenas acquis īstenošanā, veikt riska analīzi, tostarp attiecībā uz korupciju un organizēto noziedzību, ciktāl tās var negatīvi ietekmēt Šengenas acquis piemērošanu dalībvalstīs. Šādu analīzi varētu izmantot gada izvērtēšanas programmas sagatavošanā.
9. pants
Anketa
1. Komisija ar īstenošanas aktiem ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm izstrādā un atjaunina standarta anketu. Par standarta anketas projektu var konsultēties ar Frontex un Eiropolu. Standarta anketa attiecas uz atbilstīgajiem tiesību aktiem, kopīgi apstiprinātiem ieteikumiem un labākajām praksēm, jo īpaši, kā tas ir norādīts Šengenas katalogos, kā arī organizatoriskajiem un tehniskajiem līdzekļiem, kas ir pieejami Šengenas acquis īstenošanai, un pieejamiem statistikas datiem par katru izvērtēšanas jomu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 21. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
2. Līdz katra gada 1. jūlijam Komisija nosūta standarta anketu tām dalībvalstīm, kas jāizvērtē nākamajā gadā. Dalībvalstis sniedz Komisijai atbildes uz anketu astoņu nedēļu laikā pēc tās paziņošanas. Komisija nodrošina, ka šīs atbildes ir pieejamas pārējām dalībvalstīm, un informē Eiropas Parlamentu par šīm atbildēm. Komisija katrā gadījumā atsevišķi un saskaņā ar noteikumiem, kas piemērojami Eiropas Parlamenta un Komisijas attiecībām, informē Eiropas Parlamentu arī par konkrētas atbildes saturu, ja Eiropas Parlaments to prasa it īpaši jautājuma nopietnības dēļ.
10. pants
Par apmeklējumiem uz vietas atbildīgās darba grupas
1. Darba grupās, kas atbildīgas par apmeklējumiem uz vietas (“apmeklējuma uz vietas darba grupa”), ir dalībvalstu norīkoti eksperti un Komisijas pārstāvji.
2. Komisija aicina dalībvalstis norīkot ekspertus, kas var piedalīties attiecīgos apmeklējumos uz vietas, norādot jomu, kurā ekspertiem ir specializētas zināšanas.
Paziņotu apmeklējumu uz vietas gadījumā Komisija ne vēlāk kā trīs mēnešus pirms ieplānotā apmeklējuma uz vietas aicina dalībvalstis norīkot ekspertus. Dalībvalstis ekspertus izraugās divās nedēļās pēc šāda aicinājuma saņemšanas.
Nepaziņotu apmeklējumu uz vietas gadījumā Komisija ne vēlāk kā divas nedēļas pirms ieplānotā apmeklējuma uz vietas aicina dalībvalstis norīkot ekspertus. Dalībvalstis ekspertus izraugās 72 stundu laikā pēc šāda aicinājuma saņemšanas.
3. Maksimālais skaits Komisijas pārstāvju, kuri piedalās apmeklējumos uz vietas, ir divi. Maksimālais dalībvalstu ekspertu skaits, kuri piedalās apmeklējumos uz vietas, ir astoņi, bet nepaziņotu apmeklējumu uz vietas gadījumā - seši.
Ja dalībvalstu iecelto ekspertu skaits pārsniedz pirmajā daļā minēto maksimumu, Komisija pēc apspriešanās ar attiecīgajām dalībvalstīm grupas dalībniekus ieceļ, pamatojoties uz ģeogrāfisko līdzsvaru un ekspertu kompetenci.
4. Dalībvalstu eksperti nedrīkst piedalīties izvērtēšanas misijā, kurā ietilpst apmeklējums uz vietas tajā dalībvalstī, kurā viņi ir nodarbināti.
5. Komisija var aicināt Frontex, Eiropolu vai citas Šengenas acquis īstenošanā iesaistītas Savienības struktūras, birojus vai aģentūras izvirzīt pārstāvi, kas kā novērotājs piedalīsies apmeklējumā uz vietas attiecībā uz jomu, kura ietilpst to pilnvarās.
6. Vadošie eksperti apmeklējuma uz vietas grupā ir Komisijas pārstāvis un dalībvalsts eksperts, ko kopīgi ieceļ minētās darba grupas locekļi, cik drīz vien iespējams pēc darba grupas izveides. Vadošie eksperti tiek iecelti savlaicīgi, pirms tiek sagatavota 13. panta 2. punktā minētā sīki izstrādātā programma.
11. pants
Darba grupas, kas atbildīgas par izvērtēšanu, ko veic, pamatojoties uz anketu
1. Ja izmanto tikai anketu, t. i., pēc tam netiek veikts 4. panta 2. punktā minētais apmeklējums uz vietas, darba grupā, kas ir atbildīga par to, lai izvērtētu atbildes uz anketas jautājumiem (“anketas izvērtēšanas darba grupa”), ir eksperti no dalībvalstīm un Komisijas pārstāvji.
2. Anketu nosūtot izvērtējamajai dalībvalstij, Komisija aicina dalībvalstis izraudzīties ekspertus, kas ir pieejami, lai piedalītos izvērtēšanā, norādot ekspertu specializāciju. Dalībvalstis ekspertus izraugās divu nedēļu laikā pēc šāda aicinājuma saņemšanas. Ekspertus ieceļ saskaņā ar 10. panta 3. un 4. punktu.
12. pants
Eksperti
Ekspertiem, kas piedalās izvērtēšanā, ir atbilstīga kvalifikācija, tostarp pamatīgas teorētiskas zināšanas un praktiska pieredze jomās, uz kurām attiecas izvērtēšanas mehānisms, kā arī padziļinātas zināšanas par izvērtēšanas principiem, procedūrām un metodēm, un viņi spēj efektīvi sazināties kopējā valodā. Šajā nolūkā dalībvalstis un Komisija, sadarbojoties ar attiecīgām Savienības struktūrām, birojiem vai aģentūrām, nodrošina, lai eksperti tiktu pienācīgi apmācīti, tostarp par pamattiesību ievērošanu.
13. pants
Apmeklējumu uz vietas veikšana
1. Apmeklējumu uz vietas darba grupas veic visus vajadzīgos sagatavošanas darbus, lai nodrošinātu apmeklējumu uz vietas efektivitāti, precizitāti un konsekvenci.
2. Sīki izstrādātu programmu paziņotiem apmeklējumiem uz vietas izveido Komisija, cieši sadarbojoties ar vadošajiem ekspertiem un attiecīgo dalībvalsti. Dalībvalstis tiek informētas par minēto programmu. Sīki izstrādāto programmu nepaziņotiem apmeklējumiem uz vietas izveido Komisija.
Ar attiecīgo dalībvalsti apspriežas un to informē par grafiku un sīki izstrādātu programmu:
a)
vismaz sešas nedēļas pirms paredzēta paziņota apmeklējums uz vietas;
b)
vismaz 24 stundas pirms nepaziņota apmeklējuma uz vietas.
Nepaziņoti apmeklējumi uz vietas pie iekšējām robežām notiek bez iepriekšējas paziņošanas attiecīgajai(-ām) dalībvalstij(-īm). Vispārējās pamatnostādnes šādu apmeklējumu praktiskajai kārtībai izstrādā Komisija ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm.
3. Apmeklējuma uz vietas darba grupas locekļiem katram ir identifikācijas dokuments, kas viņiem saskaņā ar šo regulu ļauj veikt apmeklējumus uz vietas.
4. Izvērtējamā dalībvalsts nodrošina, ka apmeklējuma uz vietas darba grupa var īstenot savas pilnvaras pārbaudīt darbības izvērtējamās vietās. Tā jo īpaši nodrošina, ka apmeklējuma uz vietas darba grupa var tieši sazināties ar attiecīgajām personām un piekļūt visām zonām, telpām un dokumentiem, kas vajadzīgi izvērtēšanai.
5. Izvērtējamā dalībvalsts, izmantojot visus līdzekļus savu likumīgo tiesību ietvaros, palīdz apmeklējuma uz vietas darba grupai tās uzdevuma izpildē.
6. Paziņotu apmeklējumu uz vietas gadījumā Komisija izvērtējamai dalībvalstij iepriekš paziņo apmeklējuma uz vietas darba grupas ekspertu uzvārdus. Minētā dalībvalsts izraugās kontaktpersonu praktisku pasākumu veikšanai saistībā ar apmeklējumu uz vietas.
7. Komisija un dalībvalstis ir atbildīgas par vajadzīgo pasākumu veikšanu apmeklējuma uz vietas darba grupā iesaistīto ekspertu braucienu organizēšanai uz izvērtējamo(-ām) dalībvalsti(-īm) un no tās (tām). Komisija atlīdzina ceļa un izmitināšanas izmaksas ekspertiem, kuri piedalās apmeklējumos uz vietas.
Izvērtējamā(-ās) dalībvalsts(-is) ir atbildīga(-as) par vajadzīgo pasākumu veikšanu saistībā ar izmitināšanu un vajadzīgā transporta nodrošināšanu uz vietas. Nepaziņotu apmeklējumu uz vietas gadījumos Komisija atvieglo ekspertu izmitināšanas organizēšanu.
14. pants
Izvērtēšanas ziņojumi
1. Pēc katras izvērtēšanas sagatavo izvērtēšanas ziņojumu. Izvērtēšanas ziņojuma pamatā ir attiecīgi apmeklējuma uz vietas konstatējumi un anketa. Apmeklējumu uz vietas gadījumā izvērtēšanas ziņojumu sagatavo apmeklējuma uz vietas darba grupa apmeklējuma laikā.
Dalībvalstu eksperti un Komisijas pārstāvji ir kopumā atbildīgi par izvērtēšanas ziņojuma sagatavošanu un tā integritātes un kvalitātes nodrošināšanu. Nesaskaņu gadījumā apmeklējuma uz vietas darba grupa attiecīgi cenšas panākt kompromisu.
2. Izvērtēšanas ziņojumā analizē attiecīgi kvalitatīvos, kvantitatīvos, operatīvos, administratīvos un organizatoriskos aspektus un uzskaita visus trūkumus, kas konstatēti izvērtēšanas laikā.
3. Katram no izvērtēšanas ziņojuma konstatējumiem dod vienu no šādiem vērtējumiem:
a)
atbilst;
b)
atbilst, bet ir vajadzīgi uzlabojumi;
c)
neatbilst.
4. Komisija informē izvērtēto dalībvalsti par izvērtēšanas ziņojuma projektu attiecīgi sešu nedēļu laikā pēc apmeklējuma uz vietas vai atbildes uz anketu saņemšanas. Izvērtētā dalībvalsts divu nedēļu laikā pēc tā saņemšanas iesniedz piezīmes par izvērtēšanas ziņojuma projektu. Ja izvērtētā dalībvalsts lūdz, tiek rīkota ziņojuma sagatavošanas sanāksme. Izvērtētās dalībvalsts piezīmes var iekļaut izvērtēšanas ziņojuma projektā.
5. Izvērtēšanas ziņojuma projektu un izvērtētās dalībvalsts piezīmes par to Komisija iesniedz pārējām dalībvalstīm, kuras tiek aicinātas komentēt atbildi uz anketu, izvērtēšanas ziņojuma projektu un izvērtētās dalībvalsts piezīmes.
Pamatojoties uz to, Komisija ar īstenošanas aktu vajadzības gadījumā pēc attiecīgu grozījumu izdarīšanas izvērtēšanas ziņojuma projektā pieņem izvērtēšanas ziņojumu. Minēto īstenošanas aktu pieņem saskaņā ar 21. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. Komisija nosūta izvērtēšanas ziņojumu Eiropas Parlamentam.
15. pants
Ieteikumi
1. Sagatavojot izvērtēšanas ziņojumu un ņemot vērā minētajā izvērtēšanas ziņojumā izklāstītos konstatējumus un izvērtējumus, dalībvalstu eksperti un Komisijas pārstāvji izstrādā ieteikumus korektīvām darbībām, lai novērstu visus trūkumus, kas konstatēti izvērtēšanā, un sniedz norādījumu par prioritātēm to īstenošanai, kā arī vajadzības gadījumā labas prakses piemērus.
2. Komisija iesniedz priekšlikumu Padomei pieņemt 1. punktā minētos ieteikumus.
3. Padome pieņem 1. punktā minētos ieteikumus un nosūta tos Eiropas Parlamentam un dalībvalstu parlamentiem.
16. pants
Turpmākie pasākumi un uzraudzība
1. Izvērtētā dalībvalsts trīs mēnešu laikā pēc 15. pantā minēto ieteikumu pieņemšanas iesniedz Komisijai un Padomei rīcības plānu par to, kā novērst visus izvērtēšanas ziņojumā konstatētos trūkumus. Ja ieteikumos secināts, ka izvērtētā dalībvalsts nopietni nepilda savus pienākumus, minētā dalībvalsts viena mēneša laikā pēc šā ieteikuma pieņemšanas iesniedz rīcības plānu. Komisija šādu rīcības plānu nosūta Eiropas Parlamentam.
2. Pēc apspriešanās attiecīgi ar apmeklējuma uz vietas darba grupu vai anketas izvērtēšanas darba grupu Komisija Padomei viena mēneša laikā pēc rīcības plāna saņemšanas no izvērtētās dalībvalsts iesniedz rīcības plāna atbilstības izvērtējumu. Pārējās dalībvalstis tiek aicinātas iesniegt piezīmes par rīcības plānu.
3. Izvērtētā dalībvalsts sešu mēnešu laikā pēc ieteikumu pieņemšanas ziņo Komisijai par sava rīcības plāna īstenošanu un pēc tam turpina to darīt reizi trijos mēnešos, līdz rīcības plāns tiek pilnībā īstenots.
4. Neatkarīgi no 3. punktā minētā sešu mēnešu laikposma ziņošanai par rīcības plāna īstenošanu, ja ieteikumos ir secināts, ka izvērtētā dalībvalsts nopietni nepilda savus pienākumus, minētā dalībvalsts ziņojumu par rīcības plāna īstenošanu iesniedz trīs mēnešu laikā kopš ieteikumu pieņemšanas.
5. Atkarībā no konstatēto trūkumu nopietnības un veiktajiem pasākumiem šo trūkumu novēršanai Komisija var paredzēt paziņotus atkārtotus apmeklējumus uz vietas, lai pārbaudītu rīcības plāna īstenošanu. Atkārtotajā apmeklējumā Komisija uzaicina līdzdarboties vismaz četrus ekspertus, kas ir piedalījušies apmeklējumā uz vietas. Komisija atkārtotajā apmeklējumā var uzaicināt piedalīties novērotājus. Komisija izstrādā atkārtota apmeklējuma programmu. Izvērtēto dalībvalsti par šo programmu informē vismaz vienu mēnesi pirms paredzētā atkārtotā apmeklējuma. Komisija var arī paredzēt grafiku nepaziņotiem atkārtotiem apmeklējumiem uz vietas.
6. Komisija regulāri informē Eiropas Parlamentu un Padomi par šajā pantā minēto rīcības plānu vai uzlabošanas pasākumu īstenošanu.
7. Ja apmeklējumā uz vietas tiek atklāts kāds būtisks trūkums, ko uzskata par tādu, kas zonā bez kontroles pie iekšējām robežām rada nopietnu apdraudējumu sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai, Komisija pēc savas iniciatīvas vai pēc Eiropas Parlamenta vai dalībvalsts pieprasījuma pēc iespējas ātrāk par to informē Eiropas Parlamentu un Padomi.
8. Ja tiek secināta dalībvalsts atbilstība, bet ieteikumos ir iekļautas norādes iespējamiem turpmākiem uzlabojumiem saskaņā ar 14. panta 3. punkta b) apakšpunktu, izvērtētā dalībvalsts sešu mēnešu laikā pēc ieteikumu pieņemšanas Komisijai iesniedz savu vērtējumu par šādu norāžu iespējamu īstenošanu.
17. pants
Konfidenciāla informācija
Apmeklējuma uz vietas darba grupas un anketas izvērtēšanas darba grupas uzskata par konfidenciālu jebkuru informāciju, ko tās iegūst savu pienākumu izpildes laikā. Izvērtēšanas ziņojumi, kas sagatavoti pēc apmeklējumiem uz vietas, saskaņā ar piemērojamiem drošības noteikumiem ir klasificējami kā EU RESTRICTED/RESTREINT UE. Klasifikācija neaizliedz informāciju darīt pieejamu Eiropas Parlamentam. Informācijas un dokumentu, ko atbilstīgi šai regulai nosūta Eiropas Parlamentam, nodošana un apstrāde atbilst noteikumiem par klasificētas informācijas nosūtīšanu un apstrādi, ko piemēro starp Eiropas Parlamentu un Komisiju. Komisija pēc apspriešanās ar attiecīgo dalībvalsti izlemj, kuru izvērtēšanas ziņojuma daļu drīkst publiskot.
18. pants
Apvienotās Karalistes un Īrijas dalības nosacījumi
1. Apvienotās Karalistes un Īrijas eksperti piedalās tikai tās Šengenas acquis daļas izvērtēšanā, kurā minētajām dalībvalstīm ir atļauts piedalīties.
2. Regulas 4. panta 1. punktā minētā izvērtēšana attiecas tikai uz to, cik efektīvi Apvienotā Karaliste un Īrija piemēro to Šengenas acquis daļu, kurā minētajām dalībvalstīm ir atļauts piedalīties.
3. Apvienotā Karaliste un Īrija piedalās ieteikumu pieņemšanā Padomē, kā noteikts 15. panta 3. punktā, tikai saistībā ar to Šengenas acquis daļu, kurā minētajām dalībvalstīm ir atļauts piedalīties.
19. pants
Dalībvalstu parlamentu informēšana
Komisija informē dalībvalstu parlamentus par izvērtēšanas saturu un rezultātiem.
20. pants
Ziņošana Eiropas Parlamentam un Padomei
Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei visaptverošu gada ziņojumu par izvērtēšanām, kas veiktas saskaņā ar šo regulu. Minēto ziņojumu publisko, un tajā iekļauj informāciju par iepriekšējā gadā veiktajām izvērtēšanām, secinājumiem saistībā ar katru izvērtēšanu un stāvokli attiecībā uz korektīvu darbību. Komisija minēto ziņojumu nosūta dalībvalstu parlamentiem.
21. pants
Komiteju procedūra
1. Komisijai palīdz komiteja. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu. Ja komiteja nesniedz atzinumu, Komisija nepieņem īstenošanas akta projektu un piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. panta 4. punkta trešo daļu.
22. pants
Pārskatīšana
Komisija pārskata šīs regulas darbību, un sešos mēnešos pēc tam, kad pieņemti visi izvērtēšanas ziņojumi, uz kuriem attiecas 5. panta 5. punktā minētā pirmā daudzgadu izvērtēšanas programma, tā Padomei iesniedz ziņojumu. Šāda pārskatīšana attiecas uz visiem šīs regulas elementiem, tostarp to, kā saskaņā ar mehānismu darbojas aktu pieņemšanas procedūras. Komisija nosūta ziņojumu Eiropas Parlamentam.
23. pants
Pārejas noteikumi un atcelšana
Neskarot šā panta otro un trešo daļu, 1998. gada 16. septembra lēmumu atceļ no 2013. gada 26. novembra.
Pirmajā daļā minētā lēmuma I daļu turpina piemērot līdz 2016. gada 1. janvārim attiecībā uz tām dalībvalstu izvērtēšanas procedūrām, kas jau ir sāktas 2013. gada 26. novembrī.
Pirmajā daļā minētā lēmuma II daļu turpina piemērot līdz 2014. gada 27. novembrim attiecībā uz tām dalībvalstu izvērtēšanas procedūrām, kas jau ir sāktas 2013. gada 26. novembrī.
24. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama dalībvalstīs saskaņā ar Līgumiem.
Luksemburgā, 2013. gada 7. oktobrī