PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/428
ze dne 10. března 2015,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93 a nařízení (EU) č. 1063/2010, pokud jde o pravidla původu v souvislosti se systémem všeobecných celních preferencí a preferenčními celními opatřeními pro určité země a území
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (1), a zejména na článek 247 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízením Komise (EHS) č. 2454/93 (2) ve znění nařízení (EU) č. 1063/2010 (3) a prováděcího nařízení (EU) č. 530/2013 (4) byl reformován způsob, jakým se pro účely unijního systému všeobecných celních preferencí (systému GSP) osvědčuje původ zboží. V rámci této reformy byl zaveden systém autocertifikace původu zboží vývozci, kteří jsou pro tyto účely registrováni zvýhodněnými zeměmi nebo členskými státy, přičemž zprovoznění tohoto systému bylo odloženo na 1. ledna 2017. Předmětná reforma vycházela ze skutečnosti, že vývozci nejlépe znají původ svých produktů, a je tak vhodné od nich vyžadovat, aby svým zákazníkům přímo poskytovali deklarace o původu. Aby mohly zvýhodněné země a členské státy vývozce registrovat, má Komise zavést elektronický systém registrovaných vývozců („systém REX“).
(2)
Došlo k vyjasnění dalších požadavků na systém REX. S ohledem na tyto požadavky je nutno upravit řadu ustanovení o pravidlech původu v rámci GSP.
(3)
Jednostranné celní preference na dovoz ze zvýhodněných zemí udělují i Norsko a Švýcarsko. V diskusích, které vedla Komise s Norskem a Švýcarskem v souladu se zmocněním, jež obdržela od Rady, aby s těmito dvěma zeměmi vyjednala nové znění stávajících dohod (5), pokud jde o vzájemné uznávání náhradních osvědčení o původu zboží a o rozšíření dvoustranné kumulace na materiály pocházející z Norska a Švýcarska, se strany dohodly, že systém registrovaných vývozců budou uplatňovat a používat i Norsko a Švýcarsko. Stejná možnost by se měla nabídnout Turecku, jakmile tato země splní určité podmínky stanovené v nařízení (EHS) č. 2454/93. S ohledem na výše uvedené by se měly provést potřebné úpravy, aby se zajistilo řádné fungování spolupráce mezi Unií, Norskem, Švýcarskem a Tureckem.
(4)
Dovozce používající deklaraci o původu by měl mít možnost si ověřit platnost čísla registrovaného vývozce, který tuto deklaraci vyhotovil. Údaje systému REX by proto měly být uvedeny na veřejně přístupných internetových stránkách.
(5)
Stávající pravidla ohledně systému registrovaných vývozců by měla být použitelná od 1. ledna 2017. Aby pravidla nebyla dotčena ve fázi jejich uplatňování, úpravy stanovené tímto nařízením by měly být použitelné před uvedeným datem.
(6)
Podle stávajících pravidel jsou k registraci způsobilí jen vývozci ve zvýhodněných zemích a v Unii. Jelikož Norsko, Švýcarsko a rovněž Turecko (až bude splňovat určité podmínky) mají uplatňovat systém registrovaných vývozců, jejich vývozci by také měli mít možnost se zaregistrovat, aby byli oprávněni vyhotovovat deklarace o původu v rámci dvoustranné kumulace nebo náhradní deklarace o původu v rámci přeposílání zboží.
(7)
Stávající pravidla týkající se lhůt pro zavedení systému REX dostatečně nezohledňují kapacitu zvýhodněných zemí, pokud jde o řízení registračního postupu a uplatňování systému od roku 2017. Proto by se měla až do 31. prosince 2019 (s možností prodloužení o šest měsíců) stanovit přechodná opatření a postupné zavádění. Od 30. června 2020 bude pro nárokování preferenčního celního zacházení v rámci systému GSP zapotřebí, aby byly součástí všech zásilek, jež budou obsahovat původní produkty a jejichž celková hodnota bude přesahovat 6 000 EUR, deklarace o původu vyhotovené registrovaným vývozcem.
(8)
Komise, příslušné orgány zvýhodněných zemí a celní orgány členských států, Norska, Švýcarska a Turecka (až tato země splní určité podmínky) potřebují mít přístup k údajům zaregistrovaným v systému. Aby se zajistila patřičná ochrana osobních údajů, měla by se stanovit podrobná pravidla, zejména pokud jde o rozsah přístupu k údajům a o účel jejich zpracovávání, a také právo vývozců na úpravu, výmaz či zablokování těchto údajů.
(9)
Toto nařízení by nemělo nijak ovlivnit úroveň ochrany fyzických osob v souvislosti se zpracováváním údajů podle ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (6) a vnitrostátních právních předpisů, jimiž se uvedená směrnice provádí, a zejména nemění povinnosti členských států spojené se zpracováváním údajů těmito státy podle směrnice 95/46/ES ani povinnosti orgánů a institucí Unie spojené se zpracováváním údajů těmito orgány a institucemi podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (7) při plnění jejich úkolů.
(10)
Měla by být stanovena doba, po kterou se budou uchovávat údaje týkající se registrovaných vývozců, jejichž registrace bude zrušena, s přihlédnutím ke skutečné potřebě takové údaje uchovávat a k době pro uchovávání údajů, která je již vymezena v právních předpisech členských států.
(11)
Pravidla týkající se rozdělování zásilek by se měla upravit tak, aby bylo jasné, že rozdělování zásilek je možné jen tehdy, je-li prováděno vývozci nebo v jejich odpovědnosti.
(12)
Do podmínek pro zpětné vydávání osvědčení o původu zboží na tiskopise A by měla být doplněna situace, kdy se o konečném určení produktů rozhodne během přepravy či skladování produktů a po možném rozdělení.
(13)
Jelikož status některých zemí v rámci systému GSP se 1. ledna 2015 změnil ze zvýhodněné země na zemi způsobilou, příslušné orgány daných zemí již nebudou moci vydávat osvědčení na tiskopise A pro produkty pocházející z jiné země téhož regionálního sdružení, která je stále zvýhodněnou zemí, jak tomu bylo v souladu s čl. 86 odst. 4 druhým a třetím pododstavcem. Aby vývozci zboží ze zvýhodněných zemí mohli v období od 1. ledna 2015 až do vstupu tohoto nařízení v platnost dále nepřerušeně přepravovat své zboží po obvyklých obchodních trasách přes země se změněným statusem, změny pravidel týkajících se zpětného vydávání osvědčení na tiskopise A by se měly použít se zpětnou účinností od 1. ledna 2015.
(14)
Stávající pravidla, postupy a metody správní spolupráce použitelné až do okamžiku, kdy se začne uplatňovat systém registrovaných vývozců, stanoví, že pokud ověřovací postup nebo jiné dostupné informace naznačují, že jsou porušována pravidla původu, zvýhodněné země vývozu z vlastního podnětu nebo na žádost celních orgánů členských států provádí náležitá šetření. Stejná povinnost by měla dále platit i poté, co se systém registrovaných vývozců začne uplatňovat.
(15)
Za účelem zajištění právní jistoty by se měla přechodná pravidla ohledně uplatňování systému autocertifikace původu registrovanými vývozci, která jsou nyní stanovena v pozměňovacím nařízení (EU) č. 1063/2010, zapracovat přímo do nařízení (EHS) č. 2454/93.
(16)
Do části II přílohy 13a by se mělo vložit nové číslo harmonizovaného systému popisu a číselného označování zboží a pravidla s ním spojená, aby byly vzaty v úvahu oděvy jiné než pletené nebo háčkované (číslo 62), které však mají pletené nebo háčkované části.
(17)
Po doplnění španělštiny mezi jazyky, v nichž lze vyhotovovat deklaraci o původu, by měla být změněna příloha 13d, na niž se odkazuje v čl. 95 odst. 3 nařízení (EHS) č. 2454/93, tak aby v ní byla doplněna španělská verze deklarace o původu.
(18)
Příloha 17 by se měla změnit, aby byla zavedena tolerance v šířce, v jejíchž mezích nebude muset osvědčení o původu zboží na tiskopise A vyhovovat požadavkům na rozměry. Do seznamu zemí, které přijímají osvědčení o původu zboží na tiskopise A pro účely unijního systému všeobecných celních preferencí, by se kromě toho mělo doplnit Chorvatsko.
(19)
Do článku 109 by se mělo doplnit ustanovení ohledně potvrzování kolonky 7 průvodního osvědčení EUR.1 a prohlášení na faktuře, přičemž v tomto ustanovení by měly být obsaženy dodatečné odkazy objasňující právní rámec, podle něhož se takové doklady vydávají nebo vyhotovují.
(20)
Nařízení (EHS) č. 2454/93 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(21)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2454/93 se mění takto:
1)
Vkládá se nový článek 66a, který zní:
„Článek 66a
1. Články 68 až 71 a 90 až 97j se použijí od data, k němuž začne být ve zvýhodněných zemích a členských státech uplatňován systém autocertifikace původu registrovanými vývozci (‚systém registrovaných vývozců‘).
2. Články 97k až 97w se použijí, dokud budou zvýhodněné země vydávat osvědčení o původu zboží na tiskopise A a členské státy průvodní osvědčení EUR.1 nebo dokud budou jejich vývozci vyhotovovat prohlášení na faktuře, v souladu s články 91 a 91a.“
2)
Článek 67 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se písmena m) a n) nahrazují tímto:
„m)
‚hodnotou materiálů‘ v seznamu v příloze 13a se rozumí celní hodnota v okamžiku dovozu použitých nepůvodních materiálů, nebo není-li známa a nelze-li ji určit, první ověřitelná cena zaplacená za tyto materiály v zemi výroby; pokud je třeba určit hodnotu použitých původních materiálů, použije se toto písmeno obdobně;
n)
‚cenou ze závodu‘ se rozumí cena zaplacená za produkt ze závodu výrobci, v jehož podniku došlo k poslednímu opracování nebo zpracování, pokud tato cena zahrnuje hodnotu veškerého použitého materiálu a veškeré další náklady související s jeho výrobou po odečtení případných vnitřních daní, které se vracejí nebo mohou být vráceny při vývozu získaného produktu.
V případě, že skutečná zaplacená cena neodráží veškeré náklady související s výrobou produktu, které byly skutečně vynaloženy v zemi výroby, rozumí se cenou ze závodu součet všech těchto nákladů po odečtení případných vnitřních daní, které se vracejí nebo mohou být vráceny při vývozu získaného produktu;“
;
b)
v odstavci 1 se písmena u) a v) nahrazují tímto:
„u)
‚registrovaným vývozcem‘ se rozumí:
i)
vývozce, který je usazen ve zvýhodněné zemi a je registrován u jejích příslušných orgánů pro účely vývozu produktů v rámci systému, ať už do Unie nebo do jiné zvýhodněné země, s níž je možná regionální kumulace, nebo
ii)
vývozce, který je usazen v některém z členských států a je registrován u jeho celních orgánů pro účely vývozu produktů, které pocházejí z Unie a mají být použity jako materiály v některé zvýhodněné zemi v rámci dvoustranné kumulace, nebo
iii)
přeposílatel zboží, který je usazen v některém z členských států a je registrován u jeho celních orgánů pro účely vyhotovování náhradních deklarací o původu za účelem přeposílání původních produktů jinam v rámci celního území Unie, případně do Norska, Švýcarska nebo Turecka (‚registrovaný přeposílatel‘);
v)
‚deklarací o původu‘ se rozumí deklarace vyhotovená vývozcem nebo přeposílatelem zboží, která uvádí, že produkty, na něž se vztahuje, splňují pravidla původu systému.“
;
c)
doplňuje se nový odstavec 3, který zní:
„3. Pro účely odst. 1 písm. u) platí, že je-li vývozce za účelem vyřizování vývozních formalit zastoupen a jeho zástupce je rovněž registrovaným vývozcem, tento zástupce nepoužije své vlastní číslo registrovaného vývozce.“
3)
V článku 68 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Zvýhodněné země předloží Komisi závazek uvedený v odstavci 1 přinejmenším tři měsíce přede dnem, kdy hodlají zahájit registraci vývozců.“
4)
Článek 69 se nahrazuje tímto:
„Článek 69
1. Zvýhodněné země Komisi uvědomí o orgánech, které se nacházejí na jejich území a jsou:
a)
součástí vládních orgánů dotčené země nebo jednají z pověření vlády dané země a jsou příslušné k registrování vývozců v systému REX, k úpravě a aktualizaci registračních údajů a k rušení registrací;
b)
součástí vládních orgánů dotčené země a jsou odpovědné za zajišťování správní spolupráce s Komisí a s celními orgány členských států, jak je stanoveno v tomto oddíle.
Zvýhodněné země Komisi sdělí názvy, adresy a kontaktní údaje těchto orgánů. Sdělované informace musí být Komisi zaslány nejpozději tři měsíce přede dnem, kdy zvýhodněné země hodlají zahájit registraci vývozců.
Zvýhodněné země Komisi okamžitě informují o veškerých změnách v informacích poskytnutých podle prvního pododstavce.
2. Členské státy Komisi sdělí názvy, adresy a kontaktní údaje svých celních orgánů, které jsou:
a)
příslušné k registrování vývozců a přeposílatelů zboží v systému REX, k úpravě a aktualizaci registračních údajů a k rušení registrací;
b)
odpovědné za zajišťování správní spolupráce s příslušnými orgány zvýhodněných zemí, jak je stanoveno v tomto oddíle.
Sdělované informace musí být Komisi zaslány do 30. září 2016.
Členské státy Komisi okamžitě informují o veškerých změnách v informacích poskytnutých podle prvního pododstavce.“
5)
Vkládají se nové články 69a, 69b a 69c, které znějí:
„Článek 69a
1. Komise zřídí systém REX a zajistí, aby byl k dispozici do 1. ledna 2017.
2. Příslušné orgány zvýhodněných zemí a celní orgány členských států po obdržení úplné žádosti uvedené v příloze 13c vývozci, popřípadě přeposílateli zboží neprodleně přiřadí číslo registrovaného vývozce a toto číslo spolu s registračními údaji a s datem, od něhož je registrace v souladu s čl. 92 odst. 5 platná, vloží do systému REX.
Pokud se příslušné orgány domnívají, že jsou informace uvedené v žádosti neúplné, daného vývozce o tom neprodleně vyrozumí.
Příslušné orgány zvýhodněných zemí a celní orgány členských států se starají o to, aby byly jimi zaregistrované údaje aktuální. Tyto údaje upravují bezprostředně poté, co jsou informovány registrovaným vývozcem v souladu s článkem 93.
Článek 69b
1. Komise zajistí, aby byl přístup k systému REX poskytován v souladu s tímto článkem.
2. Komise má přístup, který jí umožňuje nahlížet do všech údajů.
3. Příslušné orgány zvýhodněných zemí mají přístup, jenž jim umožňuje nahlížet do údajů o vývozcích, které registrovaly.
4. Celní orgány členských států mají přístup, jenž jim umožňuje nahlížet do údajů, které registrovaly ony samy, a do údajů, které registrovaly celní orgány ostatních členských států, příslušné orgány zvýhodněných zemí a orgány Norska, Švýcarska a Turecka. K těmto údajům přistupují za účelem ověřování celních prohlášení podle článku 68 celního kodexu nebo za účelem kontroly prohlášení podle čl. 78 odst. 2 uvedeného kodexu.
5. Komise zajistí příslušným orgánům zvýhodněných zemí bezpečný přístup do systému REX.
Jelikož Norsko a Švýcarsko prostřednictvím dohody zmiňované v článku 97 g s Unií ujednaly sdílení systému REX, zajistí Komise bezpečný přístup k systému REX i celním orgánům těchto zemí. Bezpečný přístup do systému REX se poskytne také Turecku, jakmile bude tato země splňovat určité podmínky.
6. Pokud budou některá země nebo některé území vyňaty z přílohy II nařízení (EU) č. 978/2012, příslušným orgánům dané zvýhodněné země zůstane zachován přístup do systému REX, dokud to bude zapotřebí, tak aby se jim umožnilo plnit jejich povinnosti vyplývající z článku 71.
7. Jestliže k tomu dá vývozce podpisem kolonky 6 ve formuláři stanoveném v příloze 13c souhlas, poskytne Komise veřejnosti následující údaje:
a)
jméno/název registrovaného vývozce;
b)
adresu, kde má registrovaný vývozce sídlo;
c)
kontaktní údaje vyplněné v kolonce 2 formuláře stanoveného v příloze 13c;
d)
orientační popis zboží způsobilého pro preferenční zacházení, včetně orientačního seznamu čísel či kapitol harmonizovaného systému, uvedený v kolonce 4 formuláře stanoveného v příloze 13c;
e)
číslo EORI nebo identifikační číslo (TIN) registrovaného vývozce.
Nepodepsání kolonky 6 není důvodem k tomu, aby byla registrace vývozce zamítnuta.
8. Tyto údaje Komise zpřístupňuje veřejnosti vždy:
a)
číslo registrovaného vývozce;
b)
datum, od něhož je registrace platná;
c)
v příslušných případech datum, k němuž byla registrace zrušena;
d)
informace o tom, zda registrace platí i pro vývoz do Norska, Švýcarska a Turecka (jakmile bude tato země splňovat určité podmínky);
e)
datum poslední synchronizace mezi systémem REX a veřejně přístupnými internetovými stránkami.
Článek 69c
1. Údaje registrované v systému REX se zpracovávají pouze za účelem uplatňování tohoto systému, tak jak je stanoveno v tomto oddíle.
2. Registrovaným vývozcům se poskytnou informace stanovené v čl. 11 odst. 1 písm. a) až e) nařízení (ES) č. 45/2001 nebo v článku 10 směrnice 95/46/ES. Registrovaní vývozci budou kromě toho informováni:
a)
o právním základu operací, v jejichž rámci se mají dané údaje zpracovávat;
b)
o lhůtě pro uchovávání údajů.
Registrovaným vývozcům se zmiňované informace poskytnou v upozornění připojeném k žádosti o registraci vývozce, jak je stanoveno v příloze 13c.
3. Každý příslušný orgán ve zvýhodněné zemi uvedený v čl. 69 odst. 1 písm. a) a každý celní orgán v členském státě uvedený v čl. 69 odst. 2 písm. a), který vloží údaje do systému REX, bude v souvislosti s jejich zpracováním považován za správce.
Aby byla registrovaným vývozcům zaručena jejich práva, Komise bude v souvislosti se zpracováváním všech údajů považována za společného správce.
4. Práva registrovaných vývozců, pokud jde zpracovávání údajů uložených v systému REX, uvedených v příloze 13c a zpracovávaných ve vnitrostátních systémech, se vykonávají v souladu s předpisy o ochraně údajů, kterými členský stát, jenž údaje vývozců uchovává, provádí směrnici 95/46/ES.
5. Členské státy, které ve svých vnitrostátních systémech duplikují údaje ze systému REX, k nimž mají přístup, tyto duplikované údaje aktualizují.
6. Práva registrovaných vývozců, pokud jde o zpracovávání jejich registračních údajů Komisí, se vykonávají v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001.
7. Veškeré žádosti registrovaných vývozců o výkon práva na přístup k údajům nebo práva na jejich úpravu, výmaz či zablokování v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001 se předkládají správci údajů, který je vyřizuje.
Jestliže registrovaný vývozce předloží takovou žádost Komisi, aniž by se pokusil domoci se svých práv u správce údajů, Komise předmětnou žádost postoupí správci údajů registrovaného vývozce.
Pokud registrovaný vývozce při domáhání se svých práv u správce údajů neuspěje, předloží svou žádost Komisi, která bude jednat jako správce. Komise má právo údaje upravovat, mazat či blokovat.
8. Vnitrostátní orgány dozoru pro ochranu údajů a evropský inspektor ochrany údajů, z nichž každý jedná v rozsahu svých příslušných pravomocí, spolupracují a zajišťují koordinovaný dozor nad registrovanými údaji.
Vnitrostátní orgány dozoru pro ochranu údajů a evropský inspektor ochrany údajů, z nichž každý jedná v rozsahu svých příslušných pravomocí, si podle potřeby vyměňují relevantní informace, napomáhají si při auditech a inspekcích, přezkoumávají potíže s výkladem či uplatňováním tohoto nařízení, zaobírají se problémy s výkonem nezávislého dozoru nebo s výkonem práv subjektů údajů, vypracovávají sladěné návrhy na společná řešení jakýchkoli problémů a zvyšují povědomí o právech na ochranu údajů.“
6)
Články 70 a 71 se nahrazují tímto:
„Článek 70
Komise na svých internetových stránkách zveřejní data, k nimž zvýhodněné země začnou uplatňovat systém registrovaných vývozců. Tyto informace bude Komise aktualizovat.
Článek 71
Jestliže bude z přílohy II nařízení (EU) č. 978/2012 odstraněna některá země nebo některé území, po dobu tří let ode dne jejich vyřazení z uvedené přílohy bude pro danou zemi či pro dané území dále platit povinnost správní spolupráce, jak je stanoveno v článcích 69 a 69a, v čl. 86 odst. 10 a v článku 97 g.“
7)
Článek 74 se nahrazuje tímto:
„Článek 74
1. Produkty deklarované k propuštění do volného oběhu v Evropské unii musí být stejné jako produkty vyvezené ze zvýhodněné země, která je považována za zemi jejich původu. Před jejich deklarováním k propuštění do volného oběhu nesmí být pozměněny, jakýmkoli způsobem přetvořeny nebo podrobeny jiným operacím než těm, které je mají uchovat v dobrém stavu nebo které spočívají v připojení nebo připevnění značek, štítků, pečetí či jakékoli jiné dokumentace, aby byl zajištěn soulad se specifickými domácími požadavky platnými v Unii.
2. Produkty dovezené do zvýhodněné země pro účely kumulace podle článků 84, 85 nebo 86 musí být stejné jako produkty vyvezené ze země, která je považována za zemi jejich původu. Před deklarováním k příslušnému celnímu režimu v zemi dovozu nesmí být pozměněny, jakýmkoli způsobem přetvořeny nebo podrobeny jiným operacím než těm, které je mají uchovat v dobrém stavu.
3. Produkty lze skladovat za předpokladu, že v zemi nebo zemích tranzitu zůstanou pod dohledem celních orgánů.
4. Rozdělování zásilek je možné, pokud ho provádí vývozce nebo pokud jsou zásilky rozdělovány na jeho odpovědnost a zboží zůstává v zemi nebo zemích tranzitu pod dohledem celních orgánů.
5. Splnění odstavců 1 až 4 se považuje za uspokojivé, pokud celní orgány nemají důvod k pochybnostem; v takových případech mohou celní orgány požádat deklaranta, aby poskytl důkaz splnění, který je možné poskytnout jakýmkoli způsobem, včetně smluvních přepravních dokumentů, jako jsou nákladní listy, nebo faktických či konkrétních důkazů založených na značení nebo číslování balíků nebo jakýchkoli důkazů týkajících se vlastního zboží.“
8)
V článku 84 se doplňuje druhý pododstavec, který zní:
„Pododdíly 2 a 7 se použijí obdobně na vývoz z Unie do zvýhodněné země pro účely dvoustranné kumulace.“
9)
Článek 86 se mění takto:
a)
v odstavci 2 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
země účastnící se kumulace jsou v okamžiku vývozu produktu do Unie zvýhodněnými zeměmi, které nebyly dočasně vyňaty z preferenčního režimu v souladu s nařízením (EU) č. 978/2012.“
;
b)
v odstavci 4 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„Na dokladu o původu, který vyhotoví vývozce produktu do Unie nebo který (do zahájení uplatňování systému registrovaných vývozců) vystaví orgány zvýhodněné země vývozu, se jako země původu uvede:
-
u produktů vyvážených bez dalšího opracování nebo zpracování zvýhodněná země, jež figuruje na dokladech o původu zmiňovaných v čl. 95a odst. 1 nebo v čl. 97 m odst. 5 třetí odrážce,
-
u produktů vyvážených po dalším opracování nebo zpracování země určená podle druhého pododstavce.“
;
c)
doplňuje se nový odstavec 10, který zní:
„10. Pododdíl 2, články 90, 91, 92, 93, 94, 95 a pododdíl 7 se použijí obdobně na vývoz z jedné zvýhodněné země do druhé pro účely regionální kumulace.“
10)
Ustanovení čl. 88 odst. 1 se zrušuje.
11)
V části I hlavě IV kapitole 2 oddíle 1 se název pododdílu 5 nahrazuje tímto:
„Pododdíl 5
Postupy při vývozu ve zvýhodněné zemi a v Evropské unii použitelné ode dne, kdy začne být uplatňován systém registrovaných vývozců“
12)
Články 90 až 95 se nahrazují tímto:
„Článek 90
1. Systém se použije v těchto případech:
a)
v případě zboží, které splňuje požadavky tohoto oddílu a je vyváženo registrovaným vývozcem;
b)
v případě zásilky sestávající z jednoho nebo více balení obsahujících původní produkty vyvezené kterýmkoli vývozcem, pokud celková hodnota zasílaných původních produktů nepřesáhne 6 000 EUR.
2. Hodnotou původních produktů v zásilce se rozumí hodnota všech původních produktů v jedné zásilce, na niž se vztahuje deklarace o původu vyhotovená v zemi vývozu.
Článek 91
1. Zvýhodněné země zahájí registraci vývozců 1. ledna 2017.
Pokud však zvýhodněná země není v situaci, kdy by mohla registraci zahájit k uvedenému datu, Komisi do 1. července 2016 písemně vyrozumí, že registraci vývozců odkládá na 1. ledna 2018 nebo 1. ledna 2019.
2. Po dobu dvanácti měsíců ode dne, kdy zvýhodněná země zahájí registraci vývozců, budou příslušné orgány dané zvýhodněné země na žádost vývozců, kteří v době, kdy žádají o osvědčení, nejsou dosud registrováni, dále vydávat osvědčení o původu zboží na tiskopise A.
Aniž by bylo dotčeno ustanovení čl. 97k odst. 5, osvědčení o původu zboží na tiskopise A vydaná v souladu s prvním pododstavcem tohoto odstavce se v Unii připouští jako doklad o původu, jsou-li vydána před datem registrace dotčeného vývozce.
Příslušné orgány zvýhodněné země, které mají potíže s dokončením registračního procesu během výše uvedeného dvanáctiměsíčního období, mohou Komisi požádat o prodloužení lhůty. Prodloužení v takových případech nepřesáhne šest měsíců.
3. Vývozci ve zvýhodněné zemi, registrovaní i neregistrovaní, vyhotovují u zasílaných původních produktů ode dne, kdy zvýhodněná země hodlá zahájit registraci vývozců, deklarace o původu, jestliže celková hodnota produktů nepřesahuje 6 000 EUR.
Jakmile jsou registrováni, vyhotovují vývozci u zasílaných původních produktů ode dne, kdy začne platit jejich registrace v souladu s čl. 92 odst. 5, deklarace o původu, jestliže celková hodnota produktů přesahuje 6 000 EUR.
4. Všechny zvýhodněné země budou systém registrovaných vývozců uplatňovat nejpozději od 30. června 2020.
Článek 91a
1. Dne 1. ledna 2017 zahájí celní orgány členských států registraci vývozců a přeposílatelů zboží usazených na jejich území.
2. Od 1. ledna 2018 přestanou celní orgány ve všech členských státech vydávat průvodní osvědčení EUR.1 za účelem kumulace podle článku 84.
3. Do 31. prosince 2017 budou celní orgány členských států na žádost dosud neregistrovaných vývozců či přeposílatelů zboží vydávat průvodní osvědčení EUR.1 nebo náhradní osvědčení o původu zboží na tiskopise A. To platí i tehdy, jsou-li k původním produktům zasílaným do Unie připojovány deklarace o původu vyhotovené registrovaným vývozcem ve zvýhodněné zemi.
4. Vývozci v Unii, registrovaní i neregistrovaní, vyhotovují u zasílaných původních produktů od 1. ledna 2017 deklarace o původu, jestliže celková hodnota produktů nepřesahuje 6 000 EUR.
Jakmile jsou registrováni, vyhotovují vývozci u zasílaných původních produktů ode dne, kdy začne platit jejich registrace v souladu s čl. 92 odst. 5, deklarace o původu, jestliže celková hodnota produktů přesahuje 6 000 EUR.
5. Přeposílatelé zboží, kteří jsou registrováni, mohou ode dne, kdy začne platit jejich registrace v souladu s čl. 92 odst. 5, vyhotovovat náhradní deklarace o původu. To platí bez ohledu na to, zda jsou ke zboží připojována osvědčení o původu zboží na tiskopise A vydaná ve zvýhodněné zemi nebo prohlášení na faktuře či deklarace o původu vyhotovené vývozcem.
Článek 92
1. Aby se vývozce stal registrovaným vývozcem, musí podat žádost u příslušného orgánu zvýhodněné země, z níž se má zboží vyvážet a jež je považována za zemi jeho původu nebo v níž došlo ke zpracování, které se nepovažuje za splňující podmínky čl. 86 odst. 4 prvního pododstavce nebo čl. 86 odst. 6 písm. a).
Žádost se podává na formuláři stanoveném v příloze 13c a musí obsahovat všechny v něm požadované informace.
2. Aby se vývozce nebo přeposílatel zboží usazený v některém z členských států stal registrovaným vývozcem, musí podat žádost u celních orgánů daného členského státu, a to za použití formuláře stanoveného v příloze 13c.
3. Vývozci budou pro účely vývozu v rámci systému všeobecných celních preferencí Unie, Norska, Švýcarska a Turecka (jakmile tato země splní určité podmínky) registrováni jednotně.
Příslušné orgány zvýhodněné země přidělí vývozci pro účely vývozu v rámci systému GSP Unie, Norska, Švýcarska a Turecka (jakmile tato země splní určité podmínky) číslo registrovaného vývozce, a to za předpokladu, že uvedené státy uznaly zemi, kde k registraci došlo, jakožto zemi zvýhodněnou.
4. Žádost o registraci vývozce musí obsahovat všechny údaje zmiňované v příloze 13c.
5. Registrace platí ode dne, kdy příslušné orgány zvýhodněné země nebo celní orgány členského státu obdrží úplnou žádost o registraci v souladu s odstavcem 4.
6. Příslušné orgány zvýhodněné země nebo celní orgány členského státu sdělí vývozci nebo v příslušných případech přeposílateli zboží číslo registrovaného vývozce, které mu bylo přiděleno, a datum, od něhož je registrace platná.
Článek 92a
Bude-li na seznam zvýhodněných zemí v příloze II nařízení (EU) č. 978/2012 přidána některá země, Komise ve svém systému automaticky zaktivuje registrace všech vývozců, kteří jsou v dané zemi zaregistrováni, pakliže jsou registrační údaje o vývozcích v systému REX k dispozici a platí alespoň pro systém GSP Norska, Švýcarska, nebo Turecka (jakmile tato země splní určité podmínky).
Vývozce, který je již registrován alespoň v jednom systému GSP, a to buď v systému Norska, Švýcarska, nebo Turecka (jakmile tato země splní určité podmínky), v tomto případě nemusí u svých příslušných orgánů podávat žádost o registraci v systému Unie.
Článek 93
1. Registrovaní vývozci okamžitě informují příslušné orgány zvýhodněné země nebo celní orgány členského státu o změnách v údajích, které poskytli pro účely registrace.
2. Registrovaní vývozci, kteří přestanou splňovat podmínky pro vývoz zboží v rámci systému nebo kteří již zboží v rámci systému vyvážet nehodlají, o tom náležitě vyrozumí příslušné orgány ve zvýhodněné zemi nebo celní orgány v členském státě.
3. Příslušné orgány ve zvýhodněné zemi nebo celní orgány v členském státě zruší registraci vývozce, pokud daný registrovaný vývozce:
a)
již neexistuje;
b)
přestal splňovat podmínky pro vývoz zboží v rámci systému;
c)
sdělí příslušnému orgánu dané zvýhodněné země nebo celním orgánům daného členského státu, že již zboží v rámci systému vyvážet nehodlá;
d)
záměrně nebo z nedbalosti vyhotoví deklaraci o původu, která obsahuje nesprávné informace a vede k neoprávněnému získání výhod preferenčního celního zacházení, nebo vyhotovení takové deklarace zapříčiní.
4. Pokud registrovaný vývozce neaktualizuje údaje související s jeho registrací, příslušné orgány zvýhodněné země nebo celní orgány členského státu mohou jeho registraci zrušit.
5. Zrušení registrace nabývá účinnosti pouze do budoucna, tj. platí pouze ve vztahu k deklaracím o původu vyhotoveným po datu zrušení. Zrušení registrace nemá vliv na platnost deklarací o původu vyhotovených dříve, než byl registrovaný vývozce o zrušení vyrozuměn.
6. Příslušný orgán zvýhodněné země nebo celní orgány členského státu informují registrovaného vývozce o zrušení jeho registrace a o datu, od kterého toto zrušení nabude účinnosti.
7. Vývozce nebo přeposílatel zboží disponuje v případě zrušení registrace opravnými prostředky.
8. Zrušení registrovaného vývozce se anuluje v případě, že bylo nesprávné. Vývozce nebo přeposílatel zboží je oprávněn používat číslo registrovaného vývozce, jež mu bylo přiděleno v době registrace.
9. Vývozci nebo přeposílatelé zboží, jejichž registrace byla zrušena, mohou podat novou žádost o registraci v souladu s článkem 92. Vývozci nebo přeposílatelé zboží, jejichž registrace byla zrušena v souladu s odst. 3 písm. d) a odst. 4, mohou být znovu registrováni jen tehdy, prokáží-li příslušnému orgánu zvýhodněné země nebo celním orgánům členského státu, které je dříve zaregistrovaly, že napravili situaci, která vedla k tomu, že byla jejich registrace zrušena.
10. Údaje související se zrušenou registrací jsou v systému REX příslušným orgánem zvýhodněné země nebo celními orgány členského státu, které je do tohoto systému vložily, uchovávány po dobu nejvýše deseti kalendářních let od kalendářního roku, během něhož ke zrušení došlo. Po uplynutí těchto deseti kalendářních let příslušný orgán zvýhodněné země nebo celní orgány členského státu předmětné údaje vymažou.
Článek 93a
1. Bude-li některá zvýhodněná země vyňata ze seznamu zvýhodněných zemí v příloze II nařízení (EU) č. 978/2012 nebo bude-li jí dočasně odebrán nárok na celní preference v souladu s nařízením (EU) č. 978/2012, Komise zruší registraci všech vývozců, kteří jsou v této zemi registrováni.
2. Bude-li daná země do uvedeného seznamu opět zanesena nebo skončí-li dočasné odebrání nároku dané zvýhodněné země na celní preference, Komise znovu zaktivuje registrace všech vývozců, kteří jsou v dané zemi registrováni, pakliže jsou registrační údaje o těchto vývozcích v systému k dispozici a zůstaly platné alespoň pro systém GSP Norska, nebo Švýcarska, či Turecka (jakmile tato země splní určité podmínky). Pokud tomu tak není, vývozci se znovu zaregistrují v souladu s článkem 92.
3. V případě zrušení registrace všech registrovaných vývozců v některé zvýhodněné zemi v souladu s prvním odstavcem se údaje týkající se zrušených registrací uchovávají v systému REX alespoň po dobu deseti kalendářních let od kalendářního roku, během něhož ke zrušení došlo. Po tomto desetiletém období, a není-li již daná zvýhodněná země pro systém GSP Unie, Norska, Švýcarska ani Turecka (jakmile tato země splní určité podmínky) více než deset let zvýhodněnou zemí, Komise tyto údaje týkající se zrušených registrací ze systému REX vymaže.
Článek 94
1. Registrovaní i neregistrovaní vývozci dodržují tyto povinnosti:
a)
vedou příslušné obchodní účetní záznamy o výrobě a dodávkách zboží způsobilého pro preferenční zacházení;
b)
mají k dispozici veškeré doklady týkající se materiálu používaného při výrobě;
c)
uchovávají veškeré celní doklady týkající se materiálu používaného při výrobě;
d)
po dobu alespoň tří let od konce kalendářního roku, ve kterém byla vyhotovena deklarace o původu, popřípadě déle, pokud to vyžadují vnitrostátní právní předpisy, vedou záznamy:
i)
o deklaracích o původu, které vyhotovili,
ii)
o původních a nepůvodních materiálech, výrobě a skladovém účetnictví.
Tyto záznamy a deklarace o původu lze uchovávat v elektronické podobě, na jejich základě však musí být možné dohledat materiály použité při výrobě vyvezených produktů a potvrdit jejich status původu.
2. Povinnosti stanovené v odstavci 1 se také vztahují na dodavatele, kteří vývozcům poskytují prohlášení dodavatele, jež potvrzuje status původu zboží, které dodávají.
3. Registrovaní i neregistrovaní přeposílatelé zboží, kteří vyhotovují náhradní deklarace o původu zmiňované v článku 97d, uchovávají původní, jimi nahrazené deklarace o původu alespoň po dobu tří let od konce kalendářního roku, ve kterém byla náhradní deklarace vyhotovena, popřípadě déle, pokud to vyžadují vnitrostátní právní předpisy.
Článek 95
1. Vývozce vyhotoví deklaraci o původu při vývozu produktů, na něž se tato deklarace vztahuje, jestliže lze dotčené produkty považovat za pocházející z dané zvýhodněné země nebo z jiné zvýhodněné země v souladu s čl. 86 odst. 4 druhým pododstavcem nebo s čl. 86 odst. 6 prvním pododstavcem písm. b).
2. Deklaraci o původu lze vyhotovit i po vývozu dotčených produktů (‚zpětná deklarace‘). Takováto zpětná deklarace je přípustná, je-li předložena celním orgánům v členském státě deklarace k propuštění do volného oběhu nejpozději dva roky po vývozu.
Dojde-li k rozdělení zásilky v souladu s článkem 74 a je-li dodržena dvouletá lhůta uvedená v prvním pododstavci, může deklaraci o původu zpětně vyhotovit vývozce země, z níž byly dané produkty vyvezeny. To obdobně platí i tehdy, dojde-li k rozdělení zásilky v jiné zvýhodněné zemi nebo v Norsku, Švýcarsku, popřípadě Turecku.
3. Deklaraci o původu poskytne vývozce svému zákazníkovi v Unii a tato deklarace musí obsahovat náležitosti uvedené v příloze 13d. Deklarace se vyhotovuje v angličtině, francouzštině nebo španělštině.
Může být vyhotovena na kterémkoli obchodním dokladu, který umožní zjistit totožnost dotčeného vývozce a příslušného zboží.
4. Odstavce 1 až 3 se použijí obdobně na deklarace o původu vyhotovené v Unii za účelem dvoustranné kumulace.
Článek 95a
1. Při určování původu materiálů použitých v rámci dvoustranné či regionální kumulace se vývozce produktu, při jehož výrobě se používají materiály pocházející z některé země, s níž je povolena kumulace, spoléhá na deklaraci o původu poskytnutou dodavatelem těchto materiálů. Deklarace o původu vyhotovená vývozcem v těchto případech obsahuje podle okolností označení ‚EU cumulation‘, ‚Regional cumulation‘, ‚Cumul UE‘, ‚Cumul regional‘ nebo ‚Acumulación UE‘, ‚Acumulación regional‘.
2. Při určování původu materiálů použitých v rámci kumulace podle článku 85 se vývozce produktu, při jehož výrobě se používají materiály pocházející z některé země, s níž je povolena kumulace, spoléhá na doklad o původu poskytnutý dodavatelem těchto materiálů, a to za předpokladu, že tento doklad byl vydán v souladu s pravidly původu systému GSP Norska, Švýcarska, případně Turecka. Deklarace o původu vyhotovená vývozcem v tomto případě obsahuje označení ‚Norway cumulation‘, ‚Switzerland cumulation‘, ‚Turkey cumulation‘, ‚Cumul Norvège‘, ‚Cumul Suisse‘, ‚Cumul Turquie‘ nebo ‚Acumulación Noruega‘, ‚Acumulación Suiza‘, ‚Acumulación Turquía‘.
3. Při určování původu materiálů použitých v rámci rozšířené kumulace podle čl. 86 odst. 7 a 8 se vývozce produktu, při jehož výrobě se používají materiály pocházející z některé země, s níž je povolena rozšířená kumulace, spoléhá na doklad o původu poskytnutý dodavatelem těchto materiálů, a to za předpokladu, že tento doklad byl vydán v souladu s ustanoveními příslušných dohod o volném obchodu mezi Unií a předmětnou zemí.
Deklarace o původu vyhotovená vývozcem v tomto případě obsahuje označení ‚Extended cumulation with country x‘, ‚Cumul étendu avec le pays x‘ nebo ‚Acumulación ampliada con el país x‘.“
13)
V článku 96 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Deklarace o původu platí dvanáct měsíců od data jejího vyhotovení.“
14)
V pododdíle 6 se před článek 97 vkládá nový článek 96a, který zní:
„Článek 96a
Aby měli dovozci při předložení deklarace o původu nárok požadovat zvýhodnění v rámci systému, zboží musí být vyvezeno v den, kdy zvýhodněná země, z níž se zboží vyváží, zahájila registraci vývozců v souladu s článkem 91, nebo po tomto dni.“
15)
V části I hlavě IV kapitole 2 oddíle 1 se název pododdílu 6 nahrazuje tímto:
„Pododdíl 6
Postupy při propouštění do volného oběhu v Evropské unii použitelné ode dne, kdy začne být uplatňován systém registrovaných vývozců“
16)
V části I hlavě IV kapitole 2 oddíle 1 se název pododdílu 7 nahrazuje tímto:
„Pododdíl 7
Kontrola původu použitelná ode dne, kdy začne být uplatňován systém registrovaných vývozců“
17)
V části I hlavě IV kapitole 2 oddíle 1 se název pododdílu 8 nahrazuje tímto:
„Pododdíl 8
Jiná ustanovení použitelná ode dne, kdy začne být uplatňován systém registrovaných vývozců“
18)
Článek 97 se nahrazuje tímto:
„Článek 97
1. Požaduje-li deklarant preferenční zacházení v rámci systému, musí v celním prohlášení k propuštění zboží do volného oběhu uvést odkaz na deklaraci o původu. Na deklaraci o původu se odkazuje pomocí data jejího vydání, které se uvádí ve formátu rrrrmmdd, kde rrrr je rok, mm měsíc a dd den. Pokud celková hodnota zasílaných původních produktů přesahuje 6 000 EUR, uvede deklarant rovněž číslo registrovaného vývozce.
2. Požádá-li deklarant o uplatnění režimu v souladu s odstavcem 1, aniž by měl při přijetí celního prohlášení k propuštění do volného oběhu k dispozici deklaraci o původu, považuje se toto prohlášení za neúplné ve smyslu čl. 253 odst. 1 a podle toho se s ním nakládá.
3. Před deklarováním zboží k propuštění do volného oběhu se deklarant řádně ujistí, že zboží splňuje pravidla uvedená v tomto oddíle, a to zejména tím, že zkontroluje:
i)
na veřejně přístupných internetových stránkách, že vývozce je registrován v systému REX, pokud celková hodnota zasílaných původních produktů přesahuje 6 000 EUR, a
ii)
že deklarace o původu je vyhotovena v souladu s přílohou 13d.“
19)
Článek 97d se nahrazuje tímto:
„Článek 97d
1. Jestliže produkty dosud nebyly propuštěny do volného oběhu, lze deklaraci o původu nahradit jednou nebo několika náhradními deklaracemi o původu vyhotovenými přeposílatelem zboží za účelem zaslání všech nebo některých produktů na jiné místo v rámci celního území Unie nebo popřípadě do Norska, Švýcarska nebo Turecka (jakmile tato země splní určité podmínky).
Náhradní deklarace o původu lze vyhotovovat jen tehdy, byla-li původní deklarace o původu vyhotovena v souladu s články 95 a 96 a s přílohou 13d.
2. Pokud jde o původní produkty, které mají být zaslány jinam v rámci Unie, v případech, kdy celková hodnota původních produktů původní zásilky, která má být rozdělena, přesahuje 6 000 EUR, musí být přeposílatelé registrováni pro účely vyhotovování náhradních deklarací o původu.
Vyhotovování náhradních deklarací o původu v případech, kdy celková hodnota původních produktů původní zásilky, která má být rozdělena, přesahuje 6 000 EUR, se však povoluje i přeposílatelům, kteří registrováni nejsou, pokud tito přeposílatelé k náhradním deklaracím přiloží kopii původní deklarace o původu vyhotovené ve zvýhodněné zemi.
3. Pokud jde o původní produkty, jež mají být zaslány do Norska, Švýcarska nebo Turecka (jakmile tato země splní určité podmínky), náhradní deklarace o původu smějí vyhotovovat pouze přeposílatelé registrovaní v systému REX. To platí bez ohledu na hodnotu původních produktů obsažených v původní zásilce a bez ohledu na to, zda je země původu uvedena na seznamu v příloze II nařízení (EU) č. 978/2012.
4. Náhradní deklarace o původu platí dvanáct měsíců od data vyhotovení původní deklarace o původu.
5. V případě, že je deklarace o původu nahrazena, zaznamená přeposílatel do původní deklarace o původu:
a)
údaje o náhradní deklaraci/náhradních deklaracích o původu;
b)
jméno/název a adresu přeposílatele;
c)
jméno/název příjemce či příjemců v Unii, popřípadě v Norsku, ve Švýcarsku nebo v Turecku (jakmile tato země splní určité podmínky).
Původní deklarace o původu se označí slovem ‚Replaced‘, ‚Remplacée‘ nebo ‚Sustituida‘.
6. Do náhradní deklarace o původu zaznamená přeposílatel:
a)
veškeré údaje týkající se přeposílaných produktů;
b)
datum vyhotovení původní deklarace o původu;
c)
informace stanovené v příloze 13d;
d)
jméno/název a adresu přeposílatele produktů v Unii a popřípadě jeho číslo registrovaného vývozce;
e)
jméno/název a adresu příjemce v Unii, popřípadě v Norsku, ve Švýcarsku nebo v Turecku (jakmile tato země splní určité podmínky);
f)
datum a místo náhrady.
Náhradní deklarace o původu se označí slovy ‚Replacement statement‘, ‚Attestation de remplacement‘ nebo ‚Comunicación de sustitución‘.
7. Odstavce 1 až 6 se použijí na deklarace nahrazující náhradní deklarace o původu.
8. Pododdíl 7 tohoto oddílu se použije obdobně na náhradní deklarace o původu.
9. Pokud produkty využívají celních preferencí na základě odchylky udělené v souladu s článkem 89, náhradní deklarace stanovená v tomto článku může být vyhotovena jen tehdy, jsou-li tyto produkty určeny pro Unii.“
20)
V článku 97h se doplňuje nový odstavec 3, který zní:
„3. Pokud ověření podle odstavce 1 nebo jakékoli jiné dostupné informace naznačují, že jsou porušována pravidla původu, provede zvýhodněná země vývozu z vlastního podnětu nebo na žádost celních orgánů členských států či Komise náležitá šetření nebo provedení takovýchto šetření zajistí, a to dostatečně rychle, aby byly příslušné přestupky odhaleny a předcházelo se jim. Komise nebo celní orgány členských států se za tímto účelem mohou šetření účastnit.“
21)
Článek 97i se zrušuje.
22)
V části I hlavě IV kapitole 2 se název oddílu 1 A nahrazuje tímto:
„Oddíl 1 A
Postupy a metody správní spolupráce použitelné v případě vývozu za použití osvědčení o původu zboží na tiskopise A, prohlášení na faktuře a průvodních osvědčení EUR.1“
23)
V článku 97 l:
a)
odstavce 2, 3 a 4 se nahrazují tímto:
„2. Příslušné orgány zvýhodněných zemí předají osvědčení o původu zboží na tiskopise A vývozci, jakmile je vývoz skutečně proveden nebo zajištěn. Příslušné orgány zvýhodněných zemí však mohou toto osvědčení vydat i po vývozu produktů, jichž se týká, jestliže:
a)
nebylo vydáno při vývozu v důsledku omylů, neúmyslného opomenutí či zvláštních okolností nebo
b)
bylo příslušným orgánům uspokojivě prokázáno, že osvědčení o původu zboží na tiskopise A bylo vydáno, ale nebylo při dovozu přijato z technických příčin, nebo
c)
o konečném určení dotčených produktů bylo rozhodnuto během jejich přepravy či skladování a po možném rozdělení zásilky v souladu s článkem 74.
3. Příslušné orgány zvýhodněných zemí mohou vydat osvědčení zpětně jedině poté, co ověří, že informace poskytnuté v žádosti vývozce o zpětně vydané osvědčení o původu zboží na tiskopise A jsou v souladu s informacemi uvedenými v příslušné vývozní dokumentaci a že osvědčení o původu zboží na tiskopise A nebylo vydáno, když byly předmětné produkty vyváženy. Ve zpětně vydaném osvědčení o původu zboží na tiskopise A se v kolonce 4 uvedou slova ‚Issued retrospectively‘, ‚Délivré a posteriori‘ nebo ‚Emitido a posteriori‘.
4. V případě krádeže, ztráty nebo zničení osvědčení o původu zboží na tiskopise A může vývozce požádat příslušné orgány, které je vydaly, o vystavení duplikátu na základě dokladů o vývozu, které mají v držení. Duplikát osvědčení o původu zboží na tiskopise A musí v kolonce 4 obsahovat poznámku ‚Duplicate‘, ‚Duplicata‘ nebo ‚Duplicado‘ a musí být opatřen datem vydání a pořadovým číslem původního osvědčení. Duplikát platí od data vydání původního osvědčení.“
b)
odstavec 6 se nahrazuje tímto:
„6. Vyplnění kolonek 2 a 10 v osvědčení o původu zboží na tiskopise A není povinné. V kolonce 12 se uvede ‚Evropská unie‘ nebo název členského státu. Datum vydání osvědčení o původu zboží na tiskopise A se uvádí v kolonce 11. Podpis uváděný v této kolonce, který je vyhrazen příslušným vládním orgánům, jež osvědčení vystavují, a rovněž podpis osoby zmocněné vývozcem k podpisu, který se uvádí v kolonce 12, musí být vlastnoruční.“
24)
V článku 97p se odstavec 6 nahrazuje tímto:
„6. V případě produktů, které využívají celních preferencí na základě odchylky přiznané v souladu s článkem 89, se postup stanovený v tomto článku použije jen tehdy, jsou-li tyto produkty určeny pro Unii.“
25)
V článku 109 se doplňuje druhý pododstavec, který zní:
„V kolonce 7 v průvodních osvědčeních EUR.1 nebo v prohlášeních na faktuře je třeba uvést poznámku ‚Autonomous trade measures‘ nebo ‚Mesures commerciales autonomes‘.“
26)
Příloha 13a se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
27)
Přílohy 13c a 13d se nahrazují zněním uvedeným v příloze II tohoto nařízení.
28)
Příloha 17 se mění v souladu s přílohou III tohoto nařízení.
Článek 2
Nařízení (EU) č. 1063/2010 se mění takto:
1)
Článek 2 se zrušuje.
2)
V článku 3 se zrušují odstavce 3, 4 a 5.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení čl. 1 bodu 7 a 23 se použijí od 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 10. března 2015.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2015/428
(2015. gada 10. marts),
ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 2454/93 un Regulu (ES) Nr. 1063/2010 attiecībā uz izcelsmes noteikumiem, kas saistīti ar vispārējo tarifa preferenču shēmu un preferenciālo tarifu pasākumiem, ko piemēro noteiktām valstīm un teritorijām
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulu (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (1) un jo īpaši tās 247. pantu,
tā kā:
(1)
Ar Komisijas Regulu (EEK) Nr. 2454/93 (2), kurā grozījumi izdarīti ar Regulu (ES) Nr. 1063/2010 (3) un Īstenošanas regulu (ES) Nr. 530/2013 (4), paredzēja reformas īstenošanu attiecībā uz veidu, kādā preču izcelsme tiek sertificēta saskaņā ar Savienības vispārējo tarifa preferenču shēmu (“VPS”). Reformas ietvaros tika ieviesta preču izcelsmes pašsertifikācijas sistēma, ko īsteno eksportētāji, kurus šim nolūkam reģistrē saņēmējvalsts vai dalībvalsts; minētās sistēmas īstenošana tika atlikta līdz 2017. gada 1. janvārim. Reformas pamatā esošais princips ir šāds: tā kā eksportētāji vislabāk pārzina savu izstrādājumu izcelsmi, ir lietderīgi pieprasīt, ka viņi tiešā veidā izdod saviem klientiem paziņojumus par izcelsmi. Lai ļautu saņēmējvalstīm un dalībvalstīm reģistrēt eksportētājus, Komisija izveidos elektronisku reģistrēto eksportētāju sistēmu (“REX” sistēma).
(2)
REX sistēmas papildu prasības jau ir precizētas. Atbilstoši šīm prasībām ir jāgroza vairāki noteikumi, kas saistīti ar VPS izcelsmes noteikumiem.
(3)
Norvēģija un Šveice arī piešķir vienpusējās tarifu preferences importam no saņēmējvalstīm. Komisijas apspriedēs ar Norvēģiju un Šveici, kas ir saskaņā ar Padomes sniegtajām pilnvarām atkārtoti risināt sarunas ar šīm abām valstīm par spēkā esošajiem nolīgumiem (5) par aizvietojošo izcelsmes apliecinājumu savstarpēju atzīšanu un divpusējās kumulācijas attiecināšanu uz materiāliem, kuru izcelsme ir Norvēģijā un Šveicē, ir panākta vienošanās, ka arī Norvēģija un Šveice piemēros un izmantos REX sistēmu. Tāda pati iespēja būtu jāpiedāvā Turcijai pēc tam, kad šī valsts izpilda konkrētus nosacījumus, kas paredzēti Regulā (EEK) Nr. 2454/93. Tādējādi būtu jāievieš vajadzīgās korekcijas, lai nodrošinātu to, ka sadarbība starp Savienību, Norvēģiju, Šveici un Turciju ir veiksmīga.
(4)
Importētājam, kas izmanto paziņojumu par izcelsmi, vajadzētu būt iespējai pārbaudīt reģistrētā eksportētāja, kurš sagatavojis paziņojumu, numura spēkā esību. Tādēļ REX sistēmas dati būtu jāpublicē publiski pieejamā tīmekļa vietnē.
(5)
Esošie noteikumi attiecībā uz reģistrēto eksportētāju sistēmu jāsāk piemērot no 2017. gada 1. janvāra. Lai izvairītos no tā, ka šie noteikumi tiek ietekmēti to īstenošanas posmā, labojumi, kas ieviesti ar šo regulu, būtu jāsāk piemērot pirms minētās dienas.
(6)
Saskaņā ar esošajiem noteikumiem reģistrēties var tikai saņēmējvalstu un Savienības eksportētāji. No brīža, kad Norvēģija un Šveice, kā arī Turcija (kad šī valsts izpilda konkrētus nosacījumus) piemēros reģistrēto eksportētāju sistēmu, to eksportētājiem arī vajadzētu būt iespējai tikt reģistrētiem, lai tie būtu tiesīgi sagatavot paziņojumus par izcelsmi divpusējās kumulācijas kontekstā vai lai sagatavotu aizstājējpaziņojumus par izcelsmi preču pārsūtīšanas kontekstā.
(7)
Pašreizējos noteikumos attiecībā uz termiņiem REX sistēmas izveidei nav pietiekami ņemta vērā saņēmējvalstu spēja pārvaldīt reģistrācijas procedūru un īstenot sistēmu no 2017. gada. Tāpēc būtu jāparedz pārejas pasākumi un pakāpeniska pieeja līdz 2019. gada 31. Decembrim ar iespēju termiņu pagarināt par sešiem mēnešiem. Lai varētu piemērot VPS tarifa preferenču režīmu, visiem sūtījumiem, kuros atrodas noteiktas izcelsmes izstrādājumi, kuru kopējā vērtība pārsniedz EUR 6 000, no 2020. gada 30. jūnija būs jāpievieno paziņojums par izcelsmi, ko izdevis reģistrēts eksportētājs.
(8)
Komisijai, saņēmējvalstu kompetentajām iestādēm un dalībvalstu, kā arī Norvēģijas, Šveices un Turcijas (kad šī valsts izpilda konkrētus nosacījumus) muitas dienestiem, ir jābūt piekļuvei datiem, kas reģistrēti sistēmā. Lai nodrošinātu personas datu pienācīgu aizsardzību, būtu jāparedz sīki izstrādāti noteikumi, jo īpaši attiecībā uz datu pieejamības apmēru un datu apstrādes mērķi, kā arī eksportētāju tiesībām veikt izmaiņas datos, tos dzēst vai liegt tiem piekļuvi.
(9)
Šai regulai nekādā veidā nevajadzētu ietekmēt fizisku personu aizsardzības līmeni attiecībā uz datu apstrādi saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 95/46/EK (6) noteikumiem un valstu tiesību aktiem, ar ko īsteno minēto direktīvu, un jo īpaši tā nekādā veidā negroza ne dalībvalstu pienākumus attiecībā uz datu apstrādi atbilstīgi Direktīvai 95/46/EK, ne Savienības iestāžu un struktūru pienākumus attiecībā uz datu apstrādi, kuru, pildot savus pienākumus, tās veic saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 45/2001 (7).
(10)
Datu uzglabāšanas termiņš attiecībā uz tiem datiem, kas saistīti ar reģistrēto eksportētāju, kura reģistrācija ir anulēta, būtu jānosaka, ņemot vērā šādu datu faktisko uzglabāšanas nepieciešamību un dalībvalstu tiesību aktos jau noteikto uzglabāšanas termiņu.
(11)
Noteikumi par sūtījumu sadalīšanu būtu jāpielāgo, lai precizētu, ka sūtījumu sadalīšana var notikt tikai tad, ja to veic vai par to uzņemas atbildību eksportētāji.
(12)
Nosacījumos par A veidlapas izcelsmes sertifikātu izsniegšanu ar atpakaļejošu datumu būtu jāparedz papildu gadījums, kad izstrādājumu galamērķis tiek noteikts transportēšanas vai uzglabāšanas laikā un pēc iespējamās sūtījumu sadalīšanas.
(13)
Tā kā dažu VPS shēmas saņēmējvalstu statuss 2015. gada 1. janvārī tika nomainīts no saņēmējvalsts uz atbilstīgās valsts statusu, šo valstu kompetentās iestādes vairs nevarēs izdot A veidlapu sertifikātus precēm, kuru izcelsme ir citā tās pašas reģionālās grupas valstī, kas arī ir saņēmējvalsts, kā tās to darīja iepriekš saskaņā ar 86. panta 4. punkta otro un trešo daļu. Lai saņēmējvalstu eksportētājiem ļautu bez pārtraukuma turpināt to preču pārvadājumus to parastajos tirdzniecības maršrutos caur valstīm, kurām ir mainījies statuss, laikā no 2015. gada 1. janvāra līdz šīs regulas spēkā stāšanās dienai noteikumu grozījumus attiecībā uz A veidlapas izcelsmes sertifikātu izdošanu ar atpakaļejošu datumu būtu jāpiemēro ar atpakaļejošu spēku no 2015. gada 1. janvāra.
(14)
Spēkā esošie noteikumi, procedūras un administratīvās sadarbības metodes, kas ir piemērojamas līdz brīdim, kad tiks piemērota reģistrēto eksportētāju sistēma, nosaka, ka eksportētājas saņēmējvalstis pēc savas ierosmes vai pēc dalībvalstu muitas dienestu pieprasījuma veic atbilstošus izmeklēšanas pasākumus, ja pārbaude vai jebkura cita pieejamā informācija šķietami norāda, ka ir pārkāpti izcelsmes noteikumi. Tāds pats pienākums būtu jāturpina piemērot pēc tam, kad piemēro reģistrēto eksportētāju sistēmu.
(15)
Lai nodrošinātu juridisko noteiktību, tie pārejas noteikumi par reģistrēto eksportētāju izcelsmes pašsertifikācijas sistēmu, kas patlaban ir izklāstīti grozošajā Regulā (ES) Nr. 1063/2010, būtu tieši jāietver Regulā (EEK) Nr. 2454/93.
(16)
Jauna Preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizētās sistēmas pozīcija un tās noteikumi būtu jāiekļauj 13.a pielikuma II daļā, lai tiktu ietverts apģērbs, kas nav adīts vai tamborēts (62. pozīcija), bet kuram ir adītas vai tamborētas daļas.
(17)
Pēc tam, kad spāņu valoda ir pievienota valodām, kurās var sagatavot paziņojumu par izcelsmi, būtu jāgroza 13.d pielikums, kas minēts Regulas (EEK) Nr. 2454/93 95. panta 3. punktā, pievienojot paziņojuma par izcelsmi redakciju spāņu valodā.
(18)
Regulas 17. pielikums būtu jāgroza, lai iekļautu atļauto platuma pielaidi, līdz kurai A veidlapas izcelsmes sertifikāti drīkst neatbilst izmēra prasībām. Tajā pašā laikā būtu jāgroza to valstu saraksts, kuras pieņem A veidlapas izcelsmes sertifikātus Savienības vispārējo tarifa preferenču shēmas nolūkā, iekļaujot Horvātiju.
(19)
Regulas 109. pants būtu jāpapildina ar noteikumu par atzīmi preču pārvadājumu sertifikāta EUR. 1 7. ailē un rēķindeklarācijās, kur būtu jāiekļauj papildu norādes, precizējot tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru šādi izcelsmes apliecinājumi ir izdoti vai sagatavoti.
(20)
Tāpēc Regula (EEK) Nr. 2454/93 būtu attiecīgi jāgroza.
(21)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Muitas kodeksa komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulu (EEK) Nr. 2454/93 groza šādi:
1)
iekļauj šādu 66.a pantu:
“66.a pants
1. Regulas 68. līdz 71. pantu, 90. līdz 97.j pantu piemēro no tās pašas dienas, kad saņēmējvalstu un dalībvalstu reģistrētie eksportētāji piemēro izcelsmes pašsertifikācijas sistēmu (“reģistrēto eksportētāju sistēma”).
2. Regulas 97.k līdz 97.w pantu piemēro tik ilgi, kamēr saņēmējvalstis un dalībvalstis attiecīgi izdod A veidlapas izcelsmes sertifikātus un preču pārvadājumu sertifikātus EUR. 1 vai to eksportētāji saskaņā ar 91. un 91.a pantu sagatavo rēķindeklarācijas.”
;
2)
regulas 67. pantu groza šādi:
a)
panta 1. punkta m) un n) apakšpunktus aizstāj ar šādiem:
“m)
“materiālu vērtība” 13.a pielikuma sarakstā ir izmantoto nenoteiktas izcelsmes materiālu muitas vērtība to importēšanas laikā vai, ja tā nav zināma un to nevar noskaidrot, tad pirmā noskaidrojamā cena, kas samaksāta par materiāliem to ražošanas valstī; ja ir jānosaka izmantoto noteiktas izcelsmes materiālu vērtība, šo punktu piemēro mutatis mutandis;
n)
“ražotāja cena” ir EXW cena, ko par izstrādājumu maksā ražotājam, kura uzņēmumā ir veikta pēdējā apstrāde vai pārstrāde, ar noteikumu, ka cenā ir ietverta visu izmantoto materiālu vērtība un visas citas ar izstrādājuma ražošanu saistītās izmaksas, atskaitot visus iekšējos nodokļus, kurus atmaksā vai var atmaksāt tad, ja iegūto izstrādājumu eksportē.
Ja faktiskā samaksātā cena neatspoguļo visas ar izstrādājuma ražošanu saistītās izmaksas, kas faktiski ir radušās ražošanas valstī, ražotāja cena ir visu to izmaksu summa, atskaitot visus iekšējos nodokļus, ko tad, ja iegūto izstrādājumu eksportē, atmaksā vai ko varētu atmaksāt;”
;
b)
panta 1. punkta u) un v) apakšpunktus aizstāj ar šādiem:
“u)
“reģistrēts eksportētājs” ir:
i)
eksportētājs, kas veic uzņēmējdarbību saņēmējvalstī un ir reģistrēts attiecīgās saņēmējvalsts kompetentajās iestādēs nolūkā saskaņā ar shēmu eksportēt izstrādājumus uz Savienību vai citām saņēmējvalstīm, ar kurām ir iespējama reģionālā kumulācija; vai
ii)
eksportētājs, kas veic uzņēmējdarbību dalībvalstī un ir reģistrēts attiecīgās dalībvalsts muitas dienestos nolūkā eksportēt izstrādājumus, kuru izcelsme ir Savienībā, lai tos saskaņā ar divpusējo kumulāciju kā izejvielas izmantotu saņēmējvalstī; vai
iii)
preču pārsūtītājs, kas veic uzņēmējdarbību dalībvalstī un ir reģistrēts attiecīgās dalībvalsts muitas dienestos nolūkā sagatavot aizstājējpaziņojumus par izcelsmi, lai noteiktas izcelsmes izstrādājumus pārsūtītu uz kādu citu vietu Savienības muitas teritorijā vai attiecīgā gadījumā uz Norvēģiju, Šveici vai Turciju (“reģistrēts pārsūtītājs”);
v)
“paziņojums par izcelsmi” ir paziņojums, ko ir sagatavojis eksportētājs vai preču pārsūtītājs, norādot, ka attiecīgie izstrādājumi atbilst sistēmā noteiktajiem izcelsmes noteikumiem.”
;
c)
pievieno šādu 3. punktu:
“3. Panta 1. punkta u) apakšpunkta nolūkā, ja eksportētājs eksporta formalitāšu nokārtošanas nolūkā tiek pārstāvēts un viņa pārstāvis arī ir reģistrēts eksportētājs, minētais pārstāvis neizmanto savu eksportētāja reģistrācijas numuru.”
;
3)
regulas 68. panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
“3. Saņēmējvalstis paziņo Komisijai par 1. punktā minēto apņemšanos vismaz trīs mēnešus pirms dienas, kad tās plāno sākt eksportētāju reģistrāciju.”
;
4)
69. pantu aizstāj ar šādu:
“69. pants
1. Saņēmējvalstis paziņo Komisijai tās iestādes, kuras atrodas to teritorijā un kuras ir:
a)
attiecīgās valsts valdības iestādes vai kuras darbojas valdības pilnvarojumā un ir pilnvarotas reģistrēt eksportētājus REX sistēmā, grozīt un atjaunināt reģistrācijas datus un anulēt reģistrāciju;
b)
attiecīgās valsts valdības iestādes, kas atbildīgas par šajā iedaļā paredzēto administratīvo sadarbību ar Komisiju un dalībvalstu muitas dienestiem.
Tās paziņo Komisijai minēto iestāžu nosaukumu, adresi un kontaktinformāciju. Paziņojumu nosūta Komisijai vēlākais trīs mēnešus pirms dienas, kad saņēmējvalstis plāno sākt eksportētāju reģistrāciju.
Saņēmējvalstis nekavējoties informē Komisiju par visām izmaiņām informācijā, kas paziņota saskaņā pirmo apakšpunktu.
2. Dalībvalstis paziņo Komisijai to muitas dienestu nosaukumu, adresi un kontaktinformāciju, kuri ir:
a)
tiesīgi reģistrēt eksportētājus un kravas pārsūtītājus REX sistēmā, grozīt un atjaunināt reģistrācijas datus un anulēt reģistrāciju;
b)
atbildīgi par administratīvās sadarbības ar saņēmējvalstu kompetentajām iestādēm nodrošināšanu, kā paredzēts šajā iedaļā.
Paziņojumu nosūta Komisijai līdz 2016. gada 30. septembrim.
Dalībvalstis nekavējoties informē Komisiju par visām izmaiņām informācijā, kas paziņota saskaņā pirmo apakšpunktu.”
;
5)
regulā iekļauj šādu 69.a, 69.b un 69.c pantu:
“69.a pants
1. Komisija izveido REX sistēmu un dara to pieejamu līdz 2017. gada 1. janvārim.
2. Saņēmējvalstu kompetentās iestādes un dalībvalstu muitas dienesti, saņemot aizpildītu 13.c pielikumā iekļauto veidlapu, eksportētājam vai attiecīgā gadījumā preču pārsūtītājam nekavējoties piešķir reģistrētā eksportētāja numuru un ievada REX sistēmā reģistrētā eksportētāja numuru, reģistrācijas datus un reģistrācijas datumu, no kura reģistrācija ir spēkā saskaņā ar 92. panta 5. punktu.
Ja kompetentās iestādes uzskata, ka pieteikumā sniegtā informācija ir nepilnīga, tās nekavējoties to dara zināmu eksportētājam.
Saņēmējvalstu kompetentās iestādes un dalībvalstu muitas dienesti regulāri atjaunina to reģistrētos datus. Tie groza minētos datus nekavējoties pēc informācijas saņemšanas no reģistrētā eksportētāja saskaņā ar 93. pantu.
69.b pants
1. Komisija nodrošina, ka REX sistēmas pieejamība tiek nodrošināta saskaņā ar šo pantu.
2. Komisijai ir pieejami visi dati.
3. Saņēmējvalsts kompetentajām iestādēm ir pieejami dati attiecībā uz eksportētājiem, ko tās ir reģistrējušas.
4. Dalībvalstu muitas dienestiem ir pieejami to reģistrētie dati un tie dati, ko reģistrējuši citu dalībvalstu muitas dienesti un saņēmējvalstu kompetentās iestādes, kā arī Norvēģija, Šveice un Turcija. Minētā datu pieejamība tiek nodrošināta nolūkā veikt deklarāciju pārbaudi saskaņā ar Muitas kodeksa 68. pantu un deklarāciju pārbaudi saskaņā ar Muitas kodeksa 78. panta 2. punktu.
5. Komisija saņēmējvalstu kompetentajām iestādēm nodrošina drošu piekļuvi REX sistēmai.
Ciktāl nolīgumā, kas minēts 97.g pantā, Norvēģija un Šveice ir vienojušās ar Savienību piedalīties REX sistēmā, Komisija šo valstu muitas dienestiem nodrošina drošu piekļuvi REX sistēmai. Droša piekļuve REX sistēmai tiks nodrošināta arī Turcijai (kad šī valsts izpilda konkrētus nosacījumus).
6. Ja valsts vai teritorija ir svītrota no Regulas (ES) Nr. 978/2012 II pielikuma, saņēmējvalsts kompetentās iestādes patur REX sistēmas pieejamības tiesības tik ilgi, cik vajadzīgs, lai tās varētu izpildīt savas saistības saskaņā ar 71. pantu.
7. Ar eksportētāja piekrišanu, ko viņš pauž, parakstoties 13.c pielikumā ietvertās veidlapas 6. ailē, Komisija dara publiski pieejamu šādu informāciju:
a)
reģistrētā eksportētāja numurs;
b)
tās vietas adrese, kur reģistrētais eksportētājs veic uzņēmējdarbību;
c)
kontaktinformācija, kā norādīts 13.c pielikumā ietvertās veidlapas 2. ailē;
d)
indikatīvs to preču apraksts, kas atbilst preferenciāla režīma piemērošanai, tostarp indikatīvs Harmonizētās sistēmas pozīciju vai nodaļu saraksts, kā norādīts 13.c pielikumā ietvertās veidlapas 4. ailē;
e)
EORI numurs vai reģistrētā eksportētāja tirgotāja identifikācijas numurs (the trader identification number - TIN).
Atteikums parakstīties 6. ailē nav pamats atteikumam reģistrēt eksportētāju.
8. Komisija vienmēr nodrošina, ka publiski ir pieejami šādi dati:
a)
reģistrētā eksportētāja numurs;
b)
datums, no kura reģistrācija ir spēkā;
c)
vajadzības gadījumā reģistrācijas anulēšanas datums;
d)
informācija par to, vai reģistrācija attiecas arī uz eksportu uz Norvēģiju, Šveici un Turciju (kad šī valsts izpilda konkrētus nosacījumus);
e)
datums, kad veikta pēdējā sinhronizācija starp REX sistēmu un publiski pieejamo tīmekļa vietni.
69.c pants
1. Datus, kas reģistrēti REX sistēmā, apstrādā tikai saistībā ar shēmas piemērošanu, kā noteikts šajā iedaļā.
2. Reģistrētiem eksportētājiem sniedz informāciju, kas noteikta Regulas (EK) Nr. 45/2001 11. panta 1. punkta a) līdz e) apakšpunktā vai Direktīvas 95/46/EK 10. pantā. Turklāt tiem sniedz arī šādu informāciju:
a)
informāciju par tādu apstrādes darbību juridisko pamatu, kurām dati ir paredzēti;
b)
datu uzglabāšanas termiņu.
Reģistrētiem eksportētājiem minēto informāciju sniedz dokumentā, kas pievienots pieteikumam reģistrēta eksportētāja statusa iegūšanai, kurš ietverts 13.c pielikumā.
3. Katra saņēmējvalsts kompetentā iestāde (kura minēta 69. panta 1. punkta a) apakšpunktā) un katrs dalībvalsts muitas dienests (kurš minēts 69. panta 2. punkta a) apakšpunktā), kas ievadījis datus REX sistēmā, uzskatāms par datu pārzini minēto datu apstrādes nolūkā.
Komisiju uzskata par kopīgo pārzini attiecībā uz visu datu apstrādi, lai garantētu, ka visi reģistrētie eksportētāji varēs īstenot savas tiesības.
4. Reģistrēto eksportētāju tiesības attiecībā uz tādu datu apstrādi, kas tiek uzglabāti REX sistēmā, uzskaitīti 13. c pielikumā un apstrādāti valstu sistēmās, īsteno saskaņā ar datu aizsardzības tiesību aktiem, ar kuriem īsteno Direktīvu 95/46/EK dalībvalstī, kas minētos datus uzglabā.
5. Dalībvalstis, kas savās valsts sistēmās replicē tām pieejamos REX sistēmas datus, šos replicētos datus regulāri atjaunina.
6. Reģistrēto eksportētāju tiesības attiecībā uz to reģistrācijas datu apstrādi, ko veic Komisija, īsteno saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 45/2001.
7. Reģistrētā eksportētāja lūgumus izmantot to tiesības piekļūt datiem, tos labot, dzēst vai bloķēt saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 45/2001 iesniedz pārzinim, kas tos izskata.
Ja reģistrētais eksportētājs ir iesniedzis šādu lūgumu Komisijai, iepriekš nevēršoties pie datu pārziņa, Komisija nosūta minēto lūgumu reģistrētā eksportētāja datu pārzinim.
Ja reģistrētais eksportētājs neīsteno tā tiesības ar datu pārziņa starpniecību, šis reģistrētais eksportētājs iesniedz minēto lūgumu Komisijai, kas darbojas pārziņa statusā. Komisijai ir tiesības labot, dzēst vai bloķēt datus.
8. Valstu datu aizsardzības uzraudzības iestādes un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs, rīkojoties saskaņā ar savām attiecīgajām pilnvarām, sadarbojas un nodrošina reģistrācijas datu saskaņotu uzraudzību.
Darbojoties katrs savu pilnvaru ietvaros, tie apmainās ar būtisku informāciju, palīdz cits citam veikt revīzijas un pārbaudes, izskata šīs regulas interpretācijas vai piemērošanas grūtības, analizē problēmas saistībā ar neatkarīgas uzraudzības īstenošanu vai datu subjektu tiesību īstenošanu, izstrādā saskaņotus priekšlikumus problēmu kopīgiem risinājumiem un, ja vajadzīgs, veicina informētību par tiesībām datu aizsardzības jomā”
;
6)
regulas 70. un 71. pantu aizstāj ar šādu tekstu:
“70. pants
Komisija savā tīmekļa vietnē publicēs datumus, kuros saņēmējvalstis sāk piemērot reģistrēto eksportētāju sistēmu. Komisija šo informāciju regulāri atjaunina.
71. pants
Ja valsts vai teritorija ir svītrota no Regulas (ES) Nr. 978/2012 II pielikuma, šai valstij vai teritorijai trīs gadus no datuma, kad to svītro no minētā pielikuma, turpina piemērot pienākumu nodrošināt administratīvo sadarbību, kas noteikts 69., 69.a pantā, 86. panta 10. punktā un 97.g pantā.”
;
7)
regulas 74. pantu aizstāj ar šādu:
“74. pants
1. Izstrādājumi, kas deklarēti laišanai brīvā apgrozībā Eiropas Savienībā, ir tie paši izstrādājumi, kas eksportēti no tās saņēmējvalsts, kuru uzskata par to izcelsmes valsti. Kamēr izstrādājumi nav deklarēti laišanai brīvā apgrozībā, tie nedrīkst būt nekādā veidā pārveidoti, pārstrādāti, pakļauti nekādām darbībām, izņemot darbības, kas vajadzīgas, lai saglabātu tos labā stāvoklī, vai preču zīmju, etiķešu, nodrošinājumu piestiprināšanu vai citu dokumentu pievienošanu, lai nodrošinātu atbilstību konkrētām iekšējām prasībām, ko piemēro Savienībā.
2. Izstrādājumi, kas importēti saņēmējvalstī kumulācijas nolūkā saskaņā ar 84., 85. vai 86. pantu, ir tie paši izstrādājumi, kas eksportēti no tās saņēmējvalsts, kuru uzskata par to izcelsmes valsti. Kamēr minētie izstrādājumi nav deklarēti attiecīgajai muitas procedūrai importa valstī, tie nedrīkst būt nekādā veidā pārveidoti, pārstrādāti, pakļauti nekādām darbībām, izņemot darbības, kas vajadzīgas, lai saglabātu tos labā stāvoklī.
3. Izstrādājumus var uzglabāt, ja tie paliek muitas uzraudzībā tranzīta valstī vai valstīs.
4. Sūtījumu sadalīšana var notikt, ja to veic vai par to uzņemas atbildību eksportētājs un ja attiecīgās preces paliek muitas uzraudzībā tranzīta valstī vai valstīs.
5. Uzskata, ka 1. līdz 4. punkta nosacījumi ir izpildīti, ja muitas dienestiem nav pamata uzskatīt pretējo; šādos gadījumos muitas dienesti var pieprasīt, lai deklarētājs iesniedz pierādījumus par atbilstību, kas var būt dažāda veida, ieskaitot līgumā paredzēto pārvadājumu dokumentus, piemēram, konosamentus vai faktisku vai konkrētu pierādījumu, kura pamatā ir iepakojumu marķējums vai numerācija, vai jebkuru ar pašām precēm saistītu pierādījumu.”
;
8)
regulas 84. pantā kā otro daļu pievieno šādu tekstu:
“Panta 2. un 7. daļu mutatis mutandis piemēro eksportam no Savienības uz saņēmējvalsti divpusējās kumulācijas nolūkiem.”
;
9)
regulas 86. pantu groza šādi:
a)
2. punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
“a)
izstrādājuma eksporta uz Savienību brīdī kumulācijā iesaistītās valstis ir saņēmējvalstis, attiecībā uz kurām preferenču režīms nav ticis uz laiku atcelts saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 978/2012.”
;
b)
4. punkta trešo daļu aizstāj ar šādu:
“Izcelsmes apliecinājumā, ko sagatavojis izstrādājuma eksportētājs uz Savienību, vai līdz reģistrēto eksportētāju sistēmas piemērošanai - eksportētājas saņēmējvalsts izdotajā dokumentā kā izcelsmes valsti norāda šādu valsti:
-
tādu izstrādājumu gadījumā, kas izvesti bez tālākas apstrādes vai pārstrādes, saņēmējvalsti, kura ir uzrādīta uz izcelsmes apliecinājuma, kas minēts 95.a panta 1. punktā vai 97.m panta 5. punkta trešajā ievilkumā,
-
tādu izstrādājumu gadījumā, kas izvesti pēc tālākas apstrādes vai pārstrādes, izcelsmes valsti, kuru nosaka saskaņā ar otro daļu.”
;
c)
pantā pievieno šādu 10. punktu:
“10. 2. apakšiedaļu, 90., 91., 92., 93., 94., 95. pantu un 7. apakšiedaļu piemēro mutatis mutandis attiecībā uz eksportu no vienas saņēmējvalsts uz citu saņēmējvalsti reģionālās kumulācijas nolūkiem.”
;
10)
svītro 88. panta 1. punktu;
11)
I daļas IV sadaļas 2. nodaļas 1. iedaļas 5. apakšiedaļas virsrakstu aizstāj ar šādu:
“5. apakšiedaļa
Eksporta procedūras saņēmējvalstī un Eiropas Savienībā, kas piemērojamas no reģistrēto eksportētāju sistēmas piemērošanas dienas”
;
12)
regulas 90. līdz 95. pantu aizstāj ar šādiem:
“90. pants
1. Shēmu piemēro šādos gadījumos:
a)
ja preces, kas atbilst šīs iedaļas prasībām, eksportējis reģistrēts eksportētājs;
b)
ja viena vai vairāku iepakojumu sūtījumu, kurā ir noteiktas izcelsmes izstrādājumi, ir eksportējis jebkurš eksportētājs un ja sūtījumā iekļauto noteiktas izcelsmes izstrādājumu kopējā vērtība nepārsniedz EUR 6 000.
2. Noteiktas izcelsmes izstrādājumu vērtība sūtījumā ir visu noteiktas izcelsmes izstrādājumu vērtība vienā sūtījumā, uz kuru attiecas paziņojums par izcelsmi, kas sagatavots eksporta valstī.
91. pants
1. Saņēmējvalstis uzsāk eksportētāju reģistrāciju 2017. gada 1. janvārī.
Tomēr, ja saņēmējvalsts nevar uzsākt reģistrāciju šajā dienā, tā līdz 2016. gada 1. jūlijam rakstiski paziņo Komisijai, ka tā atliek eksportētāju reģistrāciju līdz 2018. gada 1. janvārim vai 2019. gada 1. janvārim.
2. Divpadsmit mēnešu laikā no datuma, kurā saņēmējvalsts uzsāk eksportētāju reģistrāciju, saņēmējvalsts kompetentās iestādes turpina izdot A veidlapas izcelsmes sertifikātus, ja to pieprasa eksportētāji, kuri sertifikāta pieprasīšanas brīdī vēl nav reģistrēti.
Neskarot 97.k panta 5. punktu, A veidlapas izcelsmes sertifikātus, kas sagatavoti saskaņā ar šā punkta pirmo daļu, Savienībā pieņem kā izcelsmes apliecinājumus, ja tie ir izdoti pirms attiecīgā eksportētāja reģistrācijas datuma.
Saņēmējvalsts kompetentās iestādes, kuras saskaras ar grūtībām pabeigt pieteikuma procesu iepriekšminēto divpadsmit mēnešu laikā, drīkst lūgt Komisijai, lai tā šo termiņu pagarina. Šādi pagarinājumi nepārsniedz sešus mēnešus.
3. Saņēmējvalstu eksportētāji, kas ir vai nav reģistrēti, sagatavo paziņojumus par izcelsmi attiecībā uz sūtījumā iekļautiem noteiktas izcelsmes izstrādājumiem, kuru kopējā vērtība nepārsniedz EUR 6 000, no tās dienas, kad saņēmējvalsts ir iecerējusi sākt eksportētāju reģistrāciju.
Pēc reģistrācijas eksportētāji sagatavo paziņojumus par izcelsmi attiecībā uz sūtījumā iekļautiem noteiktas izcelsmes izstrādājumiem, kuru kopējā vērtība pārsniedz EUR 6 000, no dienas, kad to reģistrācija ir spēkā saskaņā ar 92. panta 5. punktu.
4. Visas saņēmējvalstis piemēro reģistrēto eksportētāju sistēmu vēlākais no 2020. gada 30. jūnija.
91.a pants
1. 2017. gada 1. janvārī dalībvalstu muitas dienesti sāk reģistrēt eksportētājus un preču pārsūtītājus, kas veic uzņēmējdarbību to teritorijā.
2. No 2018. gada 1. janvāra visu dalībvalstu muitas dienesti pārtrauc izdot preču pārvadājumu sertifikātus EUR. 1 kumulācijas nolūkos saskaņā ar 84. pantu.
3. Dalībvalstu muitas dienesti līdz 2017. gada 31. decembrim pēc to eksportētāju vai preču pārsūtītāju lūguma, kuri vēl nav reģistrēti, izdod preču pārvadājumu sertifikātus EUR. 1 vai A veidlapas izcelsmes aizstājējsertifikātus. To piemēro arī tad, ja noteiktas izcelsmes izstrādājumiem, kas nosūtīti uz Savienību, ir pievienoti paziņojumi par izcelsmi, ko izdevis saņēmējvalstī reģistrēts eksportētājs.
4. Savienības eksportētāji, kas ir vai nav reģistrēti, no 2017. gada 1. janvāra sagatavo paziņojumus par izcelsmi attiecībā uz sūtījumā iekļautiem noteiktas izcelsmes izstrādājumiem, kuru kopējā vērtība nepārsniedz EUR 6 000.
Pēc reģistrācijas eksportētāji sagatavo paziņojumus par izcelsmi attiecībā uz sūtījumā iekļautiem noteiktas izcelsmes izstrādājumiem, kuru kopējā vērtība pārsniedz EUR 6 000, no dienas, kad to reģistrācija ir spēkā saskaņā ar 92. panta 5. punktu.
5. Reģistrētie preču pārsūtītāji var sagatavot aizstājējpaziņojumus par izcelsmi no dienas, kad to reģistrācija ir spēkā saskaņā ar 92. panta 5. punktu. To piemēro neatkarīgi no tā, vai precēm ir pievienots A veidlapas izcelsmes sertifikāts, kas izdots saņēmējvalstī, rēķindeklarācija vai paziņojums par izcelsmi, ko sagatavojis eksportētājs.
92. pants
1. Lai kļūtu par reģistrētu eksportētāju, eksportētājs iesniedz pieteikumu tās saņēmējvalsts kompetentajā iestādē, no kuras ir paredzēts eksportēt preces un kuru uzskata par preču izcelsmes valsti vai kurā precēm veikta pārstrāde, kas nav uzskatāma par tādu, kas atbilst 86. panta 4. punkta pirmās daļas vai 86. panta 6. punkta a) apakšpunkta nosacījumiem.
Pieteikumu iesniedz, izmantojot 13.c pielikumā iekļauto veidlapu, un ietver visu tajā prasīto informāciju.
2. Lai kļūtu par reģistrētu eksportētāju, eksportētājs vai preču pārsūtītājs, kas veic uzņēmējdarbību dalībvalstī, iesniedz pieteikumu attiecīgajiem dalībvalsts muitas dienestiem, izmantojot 13.c pielikumā iekļauto veidlapu.
3. Eksporta nolūkiem Savienības, Norvēģijas un Šveices, kā arī Turcijas (kad šī valsts izpilda konkrētus nosacījumus) vispārējo preferenču shēmas ietvaros eksportētājus reģistrē vienotā sistēmā.
Saņēmējvalsts kompetentās iestādes eksportētājam piešķir reģistrētā eksportētāja numuru, kas paredzēts eksporta veikšanai saskaņā ar Savienības, Norvēģijas un Šveices, kā arī Turcijas (kad šī valsts izpilda konkrētus nosacījumus) VPS shēmu, ja minētās valstis ir atzinušas par saņēmējvalsti to valsti, kurā notikusi reģistrācija.
4. Pieteikums reģistrēta eksportētāja statusa iegūšanai ietver visus datus, kas minēti 13.c pielikumā.
5. Reģistrācija ir spēkā, sākot no dienas, kad saņēmējvalsts kompetentās iestādes vai dalībvalsts muitas dienesti saņem saskaņā ar 4. punktu aizpildītu reģistrācijas pieteikumu.
6. Saņēmējvalsts kompetentās iestādes vai dalībvalsts muitas dienesti informē eksportētāju vai attiecīgā gadījumā preču pārsūtītāju par tam eksportētājam vai preču pārsūtītājam piešķirto reģistrētā eksportētāja numuru un par dienu, no kuras reģistrācija ir spēkā.
92.a pants
Ja kāda valsts tiek pievienota saņēmējvalstu sarakstam Regulas (ES) Nr. 978/2012 II pielikumā, Komisija automātiski aktivizē savā shēmā visu to eksportētāju reģistrāciju, kas reģistrēti minētajā valstī, ar nosacījumu, ka eksportētāju reģistrācijas dati ir pieejami REX sistēmā un ir spēkā vismaz Norvēģijas, Šveices vai Turcijas (kad šī valsts izpilda konkrētus nosacījumus) VPS shēmā.
Šajā gadījumā eksportētājam, kas jau ir reģistrēts vismaz Norvēģijas, Šveices vai Turcijas (kad šī valsts izpilda konkrētus nosacījumus) VPS shēmā, nav jāiesniedz pieteikums kompetentajai iestādei to reģistrēt Savienības atbalsta shēmā.
93. pants
1. Reģistrētie eksportētāji nekavējoties informē saņēmējvalsts kompetentās iestādes vai dalībvalsts muitas dienestus par izmaiņām attiecībā uz informāciju, kuru tie ir iesnieguši reģistrācijas nolūkiem.
2. Reģistrētie eksportētāji, kuri vairs neatbilst nosacījumiem, kas jāievēro, lai eksportētu preces shēmas ietvaros, vai arī vairs neplāno eksportēt preces shēmas ietvaros, attiecīgi informē saņēmējvalsts kompetentās iestādes vai dalībvalsts muitas dienestus.
3. Saņēmējvalsts kompetentās iestādes vai dalībvalsts muitas dienesti anulē reģistrāciju, ja reģistrētais eksportētājs:
a)
vairs nepastāv;
b)
vairs neatbilst nosacījumiem, kas jāievēro, lai eksportētu preces shēmas ietvaros;
c)
ir informējis saņēmējvalsts kompetento iestādi vai dalībvalsts muitas dienestus, ka vairs neplāno eksportēt preces shēmas ietvaros;
d)
tīši vai aiz neuzmanības sagatavo vai liek sagatavot paziņojumu par izcelsmi, kurā ietverta nepareiza informācija, kā rezultātā ir nepamatoti gūts labums no preferenciālā tarifa režīma.
4. Saņēmējvalsts kompetentās iestādes vai dalībvalsts muitas dienesti var anulēt reģistrāciju, ja reģistrētais eksportētājs neveic reģistrācijas datu pastāvīgu atjaunināšanu.
5. Reģistrāciju anulēšanai nav atpakaļejoša spēka, t. i., tā attiecas tikai uz paziņojumiem par izcelsmi, kas sagatavoti pēc anulēšanas datuma. Reģistrācijas anulēšana neietekmē to paziņojumu par izcelsmi spēkā esību, kas sagatavoti pirms reģistrētais eksportētājs tika informēts par anulēšanu.
6. Saņēmējvalsts kompetentā iestāde vai dalībvalsts muitas dienesti informē reģistrēto eksportētāju par viņa reģistrācijas anulēšanu un datumu, no kura minētā anulēšana stāsies spēkā.
7. Eksportētājam vai preču pārsūtītājam viņa reģistrācijas anulēšanas gadījumā ir pieejami tiesiskās aizsardzības līdzekļi.
8. Reģistrētā eksportētāja anulēšanu atsauc, ja anulēšana notikusi kļūdas dēļ. Eksportētājam vai preču pārsūtītājam ir tiesības izmantot reģistrēta eksportētāja numuru, kas tam ir piešķirts reģistrācijas brīdī.
9. Eksportētāji vai preču pārsūtītāji, kuru reģistrācija ir anulēta, var no jauna aizpildīt pieteikumu reģistrēta eksportētāja statusa iegūšanai saskaņā ar 92. pantu. Eksportētāji vai preču pārsūtītāji, kuru reģistrācija ir anulēta saskaņā ar 3. punkta d) apakšpunktu un 4. punktu, var no jauna tikt reģistrēti tikai tad, ja tie var pierādīt saņēmējvalsts kompetentajai iestādei vai dalībvalsts muitas dienestiem, kuri to reģistrējuši, ka viņi ir novērsuši situāciju, kas izraisīja viņu reģistrācijas anulēšanu.
10. Saņēmējvalsts kompetentā iestāde vai dalībvalsts muitas dienesti, kuri ir ievadījuši anulētas reģistrācijas datus REX sistēmā, glabā tos ne ilgāk kā desmit kalendāros gadus, sākot no kalendārā gada, kurā anulēšana notikusi. Pēc šiem desmit kalendārajiem gadiem saņēmējvalsts kompetentā iestāde vai dalībvalsts muitas dienesti minētos datus dzēš.
93.a pants
1. Komisija anulē visu to eksportētāju reģistrācijas, kuri reģistrēti saņēmējvalstī, ja minētā saņēmējvalsts tiek svītrota no saņēmējvalstu saraksta Regulas (ES) Nr. 978/2012 II pielikumā vai ja valstij piešķirtās tarifu preferences uz laiku ir atceltas saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 978/2012.
2. Ja minētā valsts tiek no jauna iekļauta minētajā sarakstā vai ja tiek atjaunotas valstij piešķirtās tarifu preferences, kas uz laiku bija atceltas, Komisija no jauna aktivizē visu to eksportētāju reģistrāciju, kas reģistrēti minētajā valstī, ar nosacījumu, ka eksportētāju reģistrācijas dati ir pieejami sistēmā un ir joprojām spēkā vismaz Norvēģijas vai Šveices, vai Turcijas (kad šī valsts izpilda konkrētus nosacījumus) VPS shēmā. Pretējā gadījumā eksportētājus reģistrē no jauna saskaņā ar 92. pantu.
3. Gadījumā, ja visu saņēmējvalsts reģistrēto eksportētāju reģistrācijas ir anulētas saskaņā ar pirmo punktu, anulēto reģistrāciju dati tiks glabāti REX sistēmā vismaz desmit kalendāros gadus, sākot no kalendārā gada, kurā anulēšana notikusi. Pēc minētā desmit gadu perioda un ja saņēmējvalsts jau vairāk nekā desmit gadus vairs nav saņēmējvalsts saskaņā ar Norvēģijas, Šveices vai Turcijas (kad šī valsts izpilda konkrētus nosacījumus) VPS shēmu, Komisija REX sistēmā dzēš anulēto reģistrāciju datus.
94. pants
1. Eksportētāji, kas ir vai nav reģistrēti, pilda šādas saistības:
a)
veic attiecīgu tādu ražošanas un preču piegādes komerciālu uzskaiti, kuras atbilst preferenciālam režīmam;
b)
glabā visus pierādījumus par ražošanā izmantotajiem materiāliem;
c)
glabā visu muitas dokumentāciju par ražošanā izmantotajiem materiāliem;
d)
vismaz trīs gadus pēc tā kalendārā gada beigām, kad sagatavots paziņojums par izcelsmi (vai ilgāk, ja tas paredzēts valsts tiesību aktos), glabā reģistrus ar:
i)
paziņojumiem par izcelsmi, kurus tie sagatavojuši,
ii)
ražošanā izmantoto noteiktas vai nenoteiktas izcelsmes materiālu, ražošanas un krājumu uzskaiti.
Minētos reģistrus un paziņojumus par izcelsmi var glabāt elektroniski, nodrošinot eksportēto izstrādājumu ražošanā izmantoto materiālu izsekojamību un noteiktas izcelsmes statusa apstiprinājumu.
2. Saistības, kas noteiktas 1. punktā, attiecas arī uz piegādātājiem, kas nodrošina eksportētājus ar piegādātāju deklarācijām, kuras apliecina viņu piegādāto preču noteiktas izcelsmes statusu.
3. Tie preču pārsūtītāji, kas ir vai nav reģistrēti un kas sagatavo aizstājējpaziņojumus par izcelsmi, kā minēts 97. d pantā, glabā sākotnējos paziņojumus par izcelsmi, kurus tie aizstāj, vismaz trīs gadus pēc tā kalendārā gada beigām, kurā aizstājējpaziņojums par izcelsmi tika izdots, vai ilgāk, ja tas paredzēts valsts tiesību aktos.
95. pants
1. Paziņojumu par izcelsmi eksportētājs sagatavo tad, kad eksportē izstrādājumus, uz kuriem tas attiecas, ja attiecīgos izstrādājumus var uzskatīt par tādiem, kuru izcelsme ir attiecīgajā saņēmējvalstī vai citā saņēmējvalstī saskaņā ar 86. panta 4. punktu vai 86. panta 6. punkta pirmās daļas b) punktu.
2. Paziņojumu par izcelsmi var sagatavot arī pēc attiecīgo izstrādājumu eksportēšanas (“retrospektīvs paziņojums”). Šāds retrospektīvs paziņojums ir pieņemams, ja to uzrāda muitas dienestiem dalībvalstī, kur iesniegta muitas deklarācija laišanai brīvā apgrozībā, vēlākais divus gadus pēc importēšanas.
Ja sūtījuma sadalīšana notiek saskaņā ar 74. pantu un ja ir ievērots pirmajā daļā minētais divu gadu termiņš, retrospektīvu paziņojumu par izcelsmi var sagatavot izstrādājumu eksportētājvalsts eksportētājs. To piemēro mutatis mutandis, ja sūtījuma sadalīšana notiek citā saņēmējvalstī vai Norvēģijā, Šveicē vai attiecīgā gadījumā Turcijā.
3. Eksportētājs nodrošina savam klientam Savienībā paziņojumu par izcelsmi, kurā ietverti 13.d pielikumā norādītie dati. Tas ir sagatavots angļu, franču vai spāņu valodā.
To var sagatavot jebkurā komercdokumentā, kas ļauj identificēt attiecīgo eksportētāju un attiecīgās preces.
4. Šā panta 1. līdz 3. punktu mutatis mutandis piemēro paziņojumiem par izcelsmi, kas sagatavoti Savienībā divpusējas kumulācijas nolūkos.
95.a pants
1. Lai noteiktu materiālu izcelsmi, kas izmantoti saskaņā ar divpusējo vai reģionālo kumulāciju, tā izstrādājuma eksportētājs, kas izgatavots, izmantojot materiālus, kuru izcelsme ir valstī, ar kuru atļauta kumulācija, paļaujas uz paziņojumu par izcelsmi, ko nodrošina šo materiālu piegādātājs. Šādos gadījumos eksportētāja sagatavotajā paziņojumā par izcelsmi attiecīgi iekļauj norādi “EU cumulation”, “regional cumulation”, “Cumul UE”, “cumul regional” vai “Acumulación UE”, “Acumulación regional”.
2. Lai noteiktu kumulācijas ietvaros izmantoto materiālu izcelsmi saskaņā ar 85. pantu, tā izstrādājuma eksportētājs, kas izgatavots, izmantojot materiālus, kuru izcelsme ir pusē, ar kuru atļauta kumulācija, paļaujas uz izcelsmes apliecinājumu, ko nodrošina minēto materiālu piegādātājs, ar nosacījumu, ka šis apliecinājums ir izdots saskaņā ar Norvēģijas, Šveices vai attiecīgā gadījumā Turcijas VPS izcelsmes noteikumiem. Šajā gadījumā eksportētāja sagatavotajā paziņojumā par izcelsmi iekļauj norādi “Norway cumulation”, “Switzerland cumulation”, “Turkey cumulation” vai “Cumul Norvège”, “Cumul Suisse”, “Cumul Turquie” vai “Acumulación Noruega”, “Acumulación Suiza”, “Acumulación Turquía”.
3. Lai noteiktu paplašinātās kumulācijas ietvaros izmantoto materiālu izcelsmi saskaņā ar 86. panta 7. un 8. punktu, tā izstrādājuma eksportētājs, kas izgatavots, izmantojot materiālus, kuru izcelsme ir pusē, ar kuru atļauta paplašināta kumulācija, paļaujas uz izcelsmes apliecinājumu, ko nodrošina minēto materiālu piegādātājs, ar nosacījumu, ka šis apliecinājums ir izdots saskaņā ar noteikumiem attiecīgajā brīvās tirdzniecības nolīgumā starp Savienību un attiecīgo pusi.
Šajā gadījumā eksportētāja sagatavotajā paziņojumā par izcelsmi iekļauj norādi “extended cumulation with country x”, “cumul étendu avec le pays x” vai “Acumulación ampliada con el país x”.”
;
13)
regulas 96. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
“2. Paziņojums par izcelsmi ir derīgs divpadsmit mēnešus no datuma, kad tas ir sagatavots.”
;
14)
6. apakšiedaļā pirms 97. panta pievieno šādu 96.a pantu:
“96.a pants
Lai importētāji, iesniedzot paziņojumu par izcelsmi, būtu tiesīgi izmantot shēmas priekšrocības, precēm jābūt eksportētām dienā vai pēc dienas, kurā saņēmējvalsts, no kuras preces tiek eksportētas, sāka eksportētāju reģistrāciju saskaņā ar 91. pantu.”
;
15)
I daļas IV sadaļas 2. nodaļas 1. iedaļas 6. apakšiedaļas virsrakstu aizstāj ar šādu:
“6. apakšiedaļa
Procedūras, kas jāievēro, laižot preces brīvā apgrozībā Eiropas Savienībā, un kas piemērojamas no reģistrēto eksportētāju sistēmas piemērošanas dienas”
;
16)
I daļas IV sadaļas 2. nodaļas 1. iedaļas 7. apakšiedaļas virsrakstu aizstāj ar šādu:
“7. apakšiedaļa
No reģistrēto eksportētāju sistēmas piemērošanas dienas piemērojamā izcelsmes kontrole”
;
17)
I daļas IV sadaļas 2. nodaļas 1. iedaļas 8. apakšiedaļas virsrakstu aizstāj ar šādu:
“8. apakšiedaļa
Citi no reģistrēto eksportētāju sistēmas piemērošanas dienas piemērojamie noteikumi”
;
18)
97. pantu aizstāj ar šādu:
“97. pants
1. Ja deklarētājs pieprasa preferenciālu režīmu saskaņā ar shēmu, viņš muitas deklarācijā par laišanu brīvā apgrozībā norāda atsauci uz paziņojumu par izcelsmi. Atsauce uz paziņojumu par izcelsmi būs paziņojuma izdošanas datums šādā formātā: gggg.mm.dd., kur gggg. ir gads, mm. ir mēnesis un dd. ir diena. Ja sūtījumā iekļauto noteiktas izcelsmes izstrādājumu kopējā vērtība pārsniedz EUR 6 000, tad deklarētājs norāda arī reģistrētā eksportētāja numuru.
2. Ja deklarētājs pieprasa shēmas piemērošanu saskaņā ar 1. punktu, bet brīdī, kad pieņem muitas deklarāciju par preču laišanu brīvā apgrozībā, viņam nav paziņojuma par izcelsmi, uzskata, ka minētā deklarācija ir nepilnīga 253. panta 1. punkta nozīmē, un tā to arī apstrādā.
3. Pirms preču deklarēšanas laišanai brīvā apgrozībā, deklarētājs pienācīgi nodrošina, ka preces atbilst šīs iedaļas noteikumiem, jo īpaši pārbaudot:
i)
tīmekļa vietnē, vai eksportētājs ir reģistrēts REX sistēmā, ja nosūtīto noteiktas izcelsmes izstrādājumu kopējā vērtība pārsniedz EUR 6 000, un
ii)
to, vai paziņojums par izcelsmi sagatavots saskaņā ar 13.d pielikumu.”
;
19)
regulas 97.d pantu aizstāj ar šādu:
“97.d pants
1. Ja izstrādājumi vēl nav laisti brīvā apgrozībā, paziņojumu par izcelsmi var aizstāt ar vienu vai vairākiem aizstājējpaziņojumiem par izcelsmi, ko sagatavojis preču pārsūtītājs, lai visus vai dažus izstrādājumus nosūtītu uz kādu citu Savienības muitas teritorijas vietu vai attiecīgā gadījumā uz Norvēģiju, Šveici vai Turciju (kad šī valsts izpilda konkrētus nosacījumus).
Aizstājējpaziņojumus par izcelsmi var sagatavot tikai tad, ja sākotnējais paziņojums par izcelsmi tika sagatavots saskaņā ar 95. un 96. pantu un 13.d pielikumu.
2. Pārsūtītāji tiek reģistrēti nolūkā sagatavot aizstājējpaziņojumus par izcelsmi noteiktas izcelsmes izstrādājumiem, ko sūta uz kādu citu Savienības muitas teritorijas vietu, ja noteiktas izcelsmes izstrādājumu kopējā vērtība sākotnējā sūtījumā, ko paredzēts sadalīt, pārsniedz EUR 6 000.
Tomēr pārsūtītājiem, kuri nav reģistrēti, ir atļauts sagatavot aizstājējpaziņojumus par izcelsmi, ja noteiktas izcelsmes izstrādājumu kopējā vērtība sākotnējā sūtījumā, ko paredzēts sadalīt, pārsniedz EUR 6 000 un ja viņi pievieno sākotnējo paziņojumu par izcelsmi, kas tika sagatavots saņēmējvalstī.
3. Tikai tie pārsūtītāji, kas reģistrēti REX sistēmā, var sagatavot aizstājējpaziņojumus par izcelsmi attiecībā uz noteiktas izcelsmes izstrādājumiem, ko sūta uz Norvēģiju, Šveici vai Turciju (kad šī valsts izpilda konkrētus nosacījumus). Šo punktu piemēro neatkarīgi no sākotnējā sūtījumā iekļauto izcelsmes izstrādājumu vērtības un neatkarīgi no tā, vai izcelsmes valsts ir iekļauta Regulas (ES) Nr. 978/2012 II pielikumā.
4. Aizstājējpaziņojums par izcelsmi ir derīgs divpadsmit mēnešus no datuma, kad sagatavots sākotnējais paziņojums par izcelsmi.
5. Ja paziņojums par izcelsmi ir aizstāts, pārsūtītājs uz sākotnējā paziņojuma par izcelsmi norāda šādu informāciju:
a)
informācija par aizstājējpaziņojumu(-iem) par izcelsmi;
b)
pārsūtītāja vārds/nosaukums un adrese;
c)
saņēmējs vai saņēmēji Savienībā vai attiecīgā gadījumā Norvēģijā, Šveicē vai Turcijā (kad šī valsts izpilda konkrētus nosacījumus).
Sākotnējā paziņojumā par izcelsmi ir atzīme “Replaced”, “Remplacée” vai “Sustituida”.
6. Pārsūtītājs uz aizstājējpaziņojuma par izcelsmi norāda:
a)
visus datus par pārsūtītajiem izstrādājumiem;
b)
datumu, kurā sagatavots sākotnējais paziņojums par izcelsmi;
c)
13.d pielikumā norādīto informāciju;
d)
izstrādājumu pārsūtītāja vārdu/nosaukumu un adresi Savienībā, attiecīgā gadījumā reģistrētā eksportētāja numuru;
e)
saņēmēja vārdu/nosaukumu un pilnu adresi Savienībā vai attiecīgā gadījumā Norvēģijā, Šveicē vai Turcijā (kad šī valsts izpilda konkrētus nosacījumus);
f)
aizstāšanas datumu un vietu.
Aizstājējpaziņojumā par izcelsmi ir atzīme “Replacement statement”, “Attestation de remplacement” vai “Comunicación de sustitución”.
7. Panta 1. līdz 6. punktu piemēro paziņojumiem, ar kuriem aizstāj aizstājējpaziņojumus par izcelsmi.
8. Šīs iedaļas 7. apakšiedaļu mutatis mutandis piemēro aizstājējpaziņojumiem par izcelsmi.
9. Ja izstrādājumi gūst labumu no tarifu preferencēm atbilstoši atkāpei, kas piešķirta saskaņā ar 89. pantu, šajā pantā paredzēto aizstāšanu var veikt vienīgi tad, ja šie izstrādājumi paredzēti Savienībai.”
;
20)
regulas 97.h pantam pievieno šādu 3. punktu:
“3. Ja 1. punktā paredzētā pārbaude vai jebkura cita pieejamā informācija šķietami norāda, ka ir pārkāpti izcelsmes noteikumi, eksportētāja saņēmējvalsts pēc savas ierosmes, pēc dalībvalstu muitas dienestu vai pēc Komisijas pieprasījuma pietiekami steidzami veic atbilstīgu izmeklēšanu vai organizē to, lai tūlīt atklātu un novērstu šādus pārkāpumus. Šajā nolūkā Komisija vai dalībvalstu muitas dienesti var piedalīties šādā izmeklēšanā.”
;
21)
regulas 97.i pantu svītro;
22)
I daļas VI sadaļas 2. nodaļas 1.A iedaļas virsrakstu aizstāj ar šādu:
“1.A iedaļa
Administratīvās sadarbības procedūras un metodes, kas piemērojamas eksportam, kurš tiek veikts, izmantojot A veidlapas izcelsmes sertifikātus, rēķindeklarācijas un preču pārvadājumu sertifikātus EUR.1”
;
23)
regulas 97.l pantā:
a)
panta 2., 3. un 4. punktu aizstāj ar šādiem:
“2. Saņēmējvalstu kompetentās iestādes eksportētājam dara pieejamu A veidlapas izcelsmes sertifikātu, tiklīdz eksports ir noticis vai nodrošināts. Tomēr saņēmējvalstu kompetentās iestādes A veidlapas izcelsmes sertifikātu var izdot arī pēc attiecīgo izstrādājumu eksportēšanas, ja:
a)
tas eksportēšanas brīdī nav izdots kļūdas, netīšas paviršības vai īpašu apstākļu dēļ; vai
b)
kompetentajām iestādēm ir pierādīts, ka A veidlapas izcelsmes sertifikāts ir izdots, taču importējot nav pieņemts tehnisku iemeslu dēļ; vai
c)
attiecīgo izstrādājumu galamērķis tika noteikts transportēšanas vai uzglabāšanas laikā un pēc iespējamas sūtījuma sadalīšanas saskaņā ar 74. pantu.
3. Saņēmējvalstu kompetentās iestādes var izdot sertifikātu ar atpakaļejošu spēku tikai pēc tam, kad ir apstiprināts, ka informācija, kas sniegta tāda A veidlapas izcelsmes sertifikāta pieteikumā, kurš izdots ar atpakaļejošu spēku, atbilst informācijai attiecīgajā eksporta lietā un ka A veidlapas izcelsmes sertifikāts netika izdots, eksportējot attiecīgos izstrādājumus. A veidlapas izcelsmes sertifikāta, kas izdots ar atpakaļejošu spēku, 4. ailē norāda “Issued retrospectively”, “Délivré a posteriori” vai “emitido a posteriori”.
4. A veidlapas izcelsmes sertifikāta zādzības, nozaudēšanas vai iznīcināšanas gadījumā eksportētājs var vērsties ar pieteikumu kompetentajās iestādēs, kas izdevušas dokumentu, lai iegūtu tā dublikātu, pamatojoties uz to rīcībā esošajiem eksporta dokumentiem. A veidlapas izcelsmes sertifikāta dublikāta 4. ailē norāda vārdu “Duplicate”, “Duplicata” vai “Duplicado”, izdošanas datumu un sertifikāta oriģināla sērijas numuru. A veidlapas izcelsmes sertifikāta dublikāts stājas spēkā no sākotnējā sertifikāta spēkā esības dienas.”
;
b)
panta 6. punktu aizstāj ar šādu:
“6. A veidlapas izcelsmes sertifikāta 2. un 10. ailes aizpildīšana nav obligāta. 12. ailē ir norāde “Eiropas Savienība” vai kādas dalībvalsts nosaukums. A veidlapas izcelsmes sertifikāta izdošanas datumu norāda 11. ailē. Paraksts minētajā ailē, kas ir paredzēta valdības kompetentajām iestādēm, kuras izdod sertifikātu, kā arī eksportētāja pilnvarotā parakstītāja paraksts 12. ailē, ir rokrakstā.”
;
24)
regulas 97.p panta 6. punktu aizstāj ar šādu:
“6. Tādu izstrādājumu gadījumā, kuri gūst labumu no tarifu preferencēm atbilstoši atkāpei, kas piešķirta saskaņā ar 89. pantu, šajā pantā paredzēto procedūru piemēro vienīgi tad, ja šie izstrādājumi paredzēti Savienībai.”
;
25)
regulas 109. pantam kā otro daļu pievieno šādu tekstu:
“Preču pārvadājumu sertifikātu EUR. 1 7. ailē vai rēķindeklarācijās iekļauj attiecīgu norādi “Autonomous trade measures” vai “Mesures commerciales autonomes”.”
;
26)
regulas 13.a pielikumā izdara grozījumus saskaņā ar šīs regulas I pielikumu;
27)
regulas 13.c un 13.d pielikumu aizstāj ar šīs regulas II pielikuma tekstu;
28)
regulas 17. pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas III pielikumu.
2. pants
Regulu (ES) Nr. 1063/2010 groza šādi:
1)
regulas 2. pantu svītro;
2)
regulas 3. panta 3., 4. un 5. punktu svītro.
3. pants
Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
No 2015. gada 1. janvāra piemēro 1. panta 7. punktu un 1. panta 23. punktu.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2015. gada 10. martā