PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 16. prosince 2014,
kterým se zastavuje antisubvenční řízení týkající se dovozu polyesterových střižových vláken pocházejících z Čínské lidové republiky, Indie a Vietnamu
(2014/918/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na čl. 14 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(1)
Dne 19. prosince 2013 Evropská komise (dále jen „Komise“) zahájila antisubvenční šetření týkající se dovozu polyesterových střižových vláken pocházejících z Čínské lidové republiky, Indie a Vietnamu (dále jen „dotčené země“) na základě článku 10 nařízení (ES) č. 597/2009 (dále jen „základní nařízení“). V Úředním věstníku Evropské unie (2) uveřejnila příslušné oznámení (dále jen „oznámení o zahájení řízení“).
(2)
Komise zahájila šetření na základě podnětu, který podalo dne 4. listopadu 2013 Evropské sdružení pro umělá vlákna (European Association Man-made Fibres Association, CIRFS) (dále jen „žadatel“) jménem sedmi výrobců. Žadatel představoval více než 70 % celkové výroby polyesterových střižových vláken (dále jen „PSV“) v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování a výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostatečné k zahájení šetření.
(3)
Před zahájením řízení a podle čl. 10 odst. 7 základního nařízení Komise uvědomila vládu Čínské lidové republiky, vládu Indie a vládu Vietnamu o tom, že obdržela podnět s náležitými podklady, v němž se tvrdí, že subvencovaný dovoz PSV pocházejících z jejich zemí působí podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie. Příslušné vlády byly přizvány k individuálním konzultacím za účelem vyjasnění situace ohledně obsahu podnětu a dosažení řešení na základě vzájemné dohody.
Čínská lidová republika (Čína)
(4)
Čínská vláda nepřijala nabídku konzultací a poukázala na nedorozumění týkající se dne podání podnětu. Čínská vláda však předložila stanoviska k tvrzením uvedeným v podnětu, pokud jde o napadnutelnost programů.
Indie
(5)
Indická vláda přijala nabídku konzultací a ty se uskutečnily. Řešení na základě vzájemné dohody se v těchto konzultacích nedosáhlo. Bylo však řádně přihlédnuto k stanoviskům, jež čínská vláda předložila, pokud jde o programy uvedené v podnětu.
Vietnam
(6)
Vietnamská vláda přijala nabídku konzultací a ty se uskutečnily. Řešení na základě vzájemné dohody se v těchto konzultacích nedosáhlo. Bylo však řádně přihlédnuto ke stanoviskům, jež vietnamská vláda předložila, pokud jde o programy uvedené v podnětu.
1.2. ZÚČASTNĚNÉ STRANY
(7)
Komise ve svém oznámení o zahájení řízení vyzvala zúčastněné strany, aby ji za účelem účasti v šetření kontaktovaly. Kromě toho Komise výslovně informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a čínskou, indickou a vietnamskou vládu, známé dovozce, dodavatele a uživatele, obchodníky, jakož i sdružení, o nichž je známo, že se jich šetření týká, o zahájení šetření a vyzvala je k účasti.
(8)
Zúčastněné strany měly možnost se k zahájení šetření vyjádřit a požádat o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
a) Výběr vzorku
(9)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení, byli všichni známí vyvážející výrobci a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli základní údaje o svých činnostech souvisejících s PSV v období od 1. října 2012 do 30. září 2013. Tyto informace byly požadovány podle článku 27 základního nařízení, aby Komise mohla rozhodnout, zda bude zapotřebí výběr vzorku, a pokud ano, umožnit jí tyto vzorky vybrat. Konzultace byly vedeny i s orgány Číny, Indie a Vietnamu.
Výběr vzorku výrobců v Unii
(10)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Komise vybrala vzorek na základě objemu prodeje a výroby PSV během období šetření, přičemž zohlednila jejich zeměpisné rozložení. Tento vzorek sestával ze čtyř výrobců v Unii. Výrobci v Unii vybraní do vzorku představovali 54 % celkové výroby PSV v Unii.
(11)
Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Komise žádná stanoviska neobdržela. Vzorek je reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
Výběr vzorku dovozců
(12)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(13)
Osm dovozců, kteří nejsou ve spojení, poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku. V souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise původně vzorek tří dovozců, kteří nejsou ve spojení, na základě největšího objemu dovozu do Unie. V souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení byly se všemi známými dotčenými dovozci vedeny konzultace ohledně výběru vzorku.
(14)
Jeden z dovozců zařazených do vzorku se ze vzorku stáhl a informoval Komisi, že vyplněný dotazník nepředloží. Následně se Komise zřekla výběru vzorku vzhledem k omezenému počtu zbývajících dovozců (nezařazených do vzorku), kteří byli všichni požádáni, aby předložili vyplněný dotazník. Dvě společnosti, které dovážejí a rovněž využívají dotčený výrobek, uvedly, že si nepřejí spolupracovat jako dovozci, nýbrž jako uživatelé. Ze zbývajících pěti dovozců, kteří nejsou ve spojení, vyplněný dotazník předložili čtyři.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Číně
(15)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny známé vyvážející výrobce v Číně, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zastoupení Číny při Evropské unii, aby našlo a/nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(16)
Zpočátku poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku 23 čínských vyvážejících výrobců/vyvážejících skupin výrobců. Na základě informací získaných od vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců a v souladu s článkem 27 základního nařízení navrhla Komise původně vzorek pěti spolupracujících vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců s největším objemem vývozu do Unie během období šetření. Později poskytli požadované informace další dva čínští vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců. Nicméně velikost těchto dvou čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců nebyla taková, aby si vyžádala změnu vzorku, kdyby poskytli požadované informace ve stanovené lhůtě.
(17)
Dva čínští vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců požadovali, aby byl vzorek vybrán na základě surovin používaných při výrobě PSV. Proto tvrdili, že do vzorku by měl být zahrnut stejný počet výrobců PSV používajících přečištěnou kyselinu tereftalovou/ethylenglykol („PTA/MEG“) na jedné straně a výrobců PSV používajících PET vločky na straně druhé. Tvrdili také, že výrobní procesy se liší v závislosti na použité surovině a že výrobci používající různé suroviny nejsou konkurenty na stejném trhu. Kromě toho bylo uvedeno, že výrobci PSV, kteří nepoužívají PTA/MEG jako suroviny, nebudou mít výhodu z dodání PTA/MEG za cenu nižší než přiměřenou popsanou v podnětu.
(18)
Komise vybrala vzorek na základě největšího objemu vývozu do Unie během období šetření v souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení. Vzorek také zohlednil, že některé programy nemohly být využity všemi vyvážejícími výrobci v Číně. Kromě toho je třeba poznamenat, že vzorek zahrnoval společnosti využívající oba výrobní procesy.
(19)
Výběr vzorku pouze na základě typů výrobních procesů by mohl předjímat výsledek šetření předpokladem, že napadnutelné subvence budou zjištěny pouze u výrobců PSV používajících PTA/MEG jako suroviny, a nikoli u výrobců PSV používajících jako surovinu PET vločky. Kromě toho bylo zohledněno, že takové kritérium výběru by bylo svévolné, protože výsledný vzorek se stejným počtem podniků by nebyl reprezentativní, pokud jde o objem vývozu do Unie v souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení, a proto byla žádost zamítnuta.
(20)
Jeden z čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců tvrdil, že vzorek by měl být založen na hodnotě vývozu, a nikoli objemu vývozu, a požádal o zařazení do vzorku. Výběr vzorku podle hodnot vývozu by nevedl k reprezentativním a objektivním výsledkům, protože ceny mohou být zkresleny subvencováním. Komise vybrala pět největších vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců co do objemu, kteří představují 53 % celkového objemu vývozu do Unie spolupracujících čínských vývozců. To se považuje za největší reprezentativní objem vývozu, který je možno přiměřeně prošetřit během stanovené doby v souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(21)
Táž strana tvrdila, že se její surovina skládá výhradně z recyklovaného textilního odpadu a neměla výhodu z žádných subvencí, které mohou být spojeny s použitím PTA/MEG. Tato strana tvrdila, že by jí nemělo být přiřazeno subvenční rozpětí, které bylo vypočítáno na základě informací týkajících se společností, které PTA/MEG používají jako suroviny. Jak je vysvětleno výše v 18. bodě odůvodnění, vzorek také zohledňuje, že některé programy nemohly být využity všemi vyvážejícími výrobci v Číně. Tato žádost byla tedy zamítnuta.
(22)
Předběžný vzorek pěti vyvážejících výrobců, jak je popsán v 16. bodě odůvodnění, byl proto potvrzen jako konečný vzorek.
(23)
Po poskytnutí informací žadatel zpochybnil metodiku výběru vzorku, kterou Komise použila. Vznesl pochybnosti o reprezentativnosti 23 spolupracujících čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců uvedených výše v 16. bodě odůvodnění, pokud jde o celkové množství PSV vyvážených z Číny do Unie. Kromě toho se domníval, že vzorek tvořený pěti společnostmi není dostatečný vzhledem k údajnému počtu 150 výrobců PSV v Číně. Navíc tvrdil, že výběr vzorku nezohlednil zeměpisné rozložení čínských výrobců a podíl čínských výrobců využívajících různé výrobní postupy. Žadatel také tvrdil, že Komise nesdělila skutečný objem PSV vyráběných čínskými společnostmi zařazenými do vzorku, a zda je objem výroby reprezentativní ve vztahu k celkovému objemu PSV vyráběných v Číně.
(24)
Dovoz 23 spolupracujících čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců představoval 83 % celkového objemu čínského dovozu, a úroveň spolupráce byla tudíž považována za vysokou. Jak je zmíněno v 16. bodě odůvodnění, Komise vybrala vzorek pěti vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců, kteří spolupracovali při šetření, s největším objemem vývozu do Unie během období šetření v souladu s článkem 27 základního nařízení. Na tomto základě byl vzorek považován za reprezentativní. Vybrané společnosti byly požádány, aby vyplnily celý dotazník. Každopádně vyvážející výrobci, kteří nebyli ochotni spolupracovat při šetření, nemohou být vybráni do vzorku, protože Komise usiluje o zjištění založená na informacích získaných od spolupracujících vyvážejících výrobců prostřednictvím jejich odpovědí na dotazník, které jsou na místě ověřeny.
(25)
Pokud jde o výběr vzorku vyvážejících výrobců zohledňující jejich zeměpisné rozložení v Číně, žadatel své tvrzení neodůvodnil. Žadatel zejména nevysvětlil, proč by byl vzorek založený na kritériu zeměpisného rozložení v souladu s článkem 27 základního nařízení, který stanoví možnost, aby byl vzorek vybrán na základě největšího objemu vývozu.
(26)
Co se týká tvrzení, že vzorek nezohlednil podíl čínských výrobců využívajících různé výrobní postupy, je třeba zdůraznit, že vzorek zahrnoval společnosti využívající oba výrobní procesy, jak je vysvětleno výše v 18. bodě odůvodnění. Kromě toho největší čínští vývozci používají PTA/MEG k výrobě PSV pro trh Unie.
(27)
Kromě toho třebaže se žadatel zmiňuje o výrobě, nikoli vývozu do Unie, je třeba poznamenat, že Komise nemusí stanovit objem PSV vyrobených čínskými vyvážejícími výrobci/skupinami vyvážejících výrobců zařazenými do vzorku, protože účelem tohoto řízení je posoudit subvencování vzhledem k objemu PSV vyrobených v Číně a vyvezených do Unie.
(28)
Proto veškerá tvrzení žadatele ohledně metodiky výběru vzorku byla odmítnuta.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Indii
(29)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny známé vyvážející výrobce v Indii, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zastoupení Indie při Evropské unii, aby našlo a/nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(30)
Osm vyvážejících výrobců v Indii poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku. V souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení Komise vybrala vzorek čtyř společností na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. V souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení byl výběr vzorku projednán se všemi známými dotčenými vyvážejícími výrobci a s indickými orgány. Nebylo předloženo žádné stanovisko.
(31)
Po poskytnutí informací žadatel poukázal na existenci 17 výrobců PSV v Indii a vznesl otázku, zda je vzorek čtyř vyvážejících výrobců reprezentativní. Komise potvrzuje, že vzorek čtyř indických vyvážejících výrobců byl považován za reprezentativní, protože pokrývá přibližně 90 % celkového objemu indického vývozu do Unie během období šetření.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců ve Vietnamu
(32)
Komise požádala všechny známé vyvážející výrobce ve Vietnamu, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zastoupení Vietnamu při Evropské unii, aby našlo a/nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(33)
Pět vyvážejících výrobců ve Vietnamu poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku, ale jedna z těchto společností nevykázala žádný prodej na vývoz do Unie během období šetření. Proto se Komise rozhodla tuto společnost neprošetřovat. S ohledem na malý počet zbývajících vyvážejících výrobců Komise rozhodla, že výběr vzorku není nutný.
(34)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že v případě Vietnamu byly obdrženy odpovědi na dotazník od tří ze čtyř vyvážejících výrobců a že Komise měla usilovat o dosažení stejného pokrytí rovněž pro čínský a indický vývoz. Komise zdůrazňuje, že situace výrobního odvětví ve Vietnamu byla značně odlišná vzhledem k velmi omezenému počtu spolupracujících vyvážejících výrobců (tj. třem) na rozdíl od významného počtu vyvážejících výrobců v Číně a Indii. Proto byl výběr vzorku zapotřebí pouze v těchto dvou posledně jmenovaných zemích. Komise rovněž upřesňuje, že tři spolupracující vietnamští vyvážející výrobci, jichž se šetření týkalo, představují více než 99 % celkového objemu dovozu dotčeného výrobku z Vietnamu do Unie.
b) Individuální zjišťování
(35)
O individuální zjišťování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení požádali tři vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců v ČLR. Vzhledem k počtu žádostí o individuální zjišťování a velikosti vzorku vyvážejících výrobců z Číny by posuzování těchto žádostí znamenalo příliš velké zatížení. Uvedené žádosti byly proto zamítnuty.
(36)
O individuální zjišťování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení požádal jeden vyvážející výrobce v Indii. Přezkoumání této žádosti bylo přijato. Zejména bylo rozhodnuto, že individuální zjišťování by v tomto konkrétním případě neznamenalo příliš velké zatížení a nebránilo by včasnému ukončení šetření.
c) Odpovědi na dotazník
(37)
Komise rozeslala dotazníky zástupcům Číny (včetně zvláštních dotazníků pro banky a výrobce PTA a MEG), zástupcům Indie (včetně zvláštních dotazníků pro banky) a zástupcům Vietnamu (včetně zvláštních dotazníků pro banky a výrobce PTA a MEG). Komise dále zaslala dotazníky pěti vyvážejícím výrobcům v Číně zařazeným do vzorku, pěti vyvážejících výrobcům (čtyřem zařazeným do vzorku a jednomu nezařazenému do vzorku) v Indii, čtyřem vyvážejícím výrobcům ve Vietnamu, čtyřem výrobcům v Unii, pěti dovozcům, kteří nejsou ve spojení, a 105 uživatelům.
(38)
Pokud jde o Čínu, obdrženy byly odpovědi na dotazník od čínské vlády (ministerstva obchodu) a pěti vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců v Číně, kteří byli zařazeni do vzorku. Pokud jde o Indii, obdrženy byly odpovědi na dotazník od indické vlády (ministerstva obchodu a průmyslu), čtyř vyvážejících výrobců v Indii, kteří byli zařazeni do vzorku, a indického vyvážejícího výrobce, který požádal o individuální zjišťování. Pokud jde o Vietnam, byly obdrženy odpovědi od vietnamské vlády (vietnamského úřadu pro hospodářskou soutěž, ministerstva průmyslu a obchodu a různých bank). Jeden vyvážející výrobce, který představoval velmi malý objem vývozu do Unie, ukončil svoji spolupráci a na dotazník neodpověděl. Odpovědi na dotazník byly obdrženy od zbývajících tří vyvážejících výrobců (dva z nich patří do stejné skupiny) ve Vietnamu. Kromě toho odpovědi na dotazník předložili čtyři výrobci v Unii, čtyři dovozci, kteří nejsou ve spojení, a dvanáct uživatelů.
(39)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že patrně existuje neúměrnost mezi počtem dotazníků rozeslaných výrobcům v Unii zařazeným do vzorku na jedné straně a vývozcům a uživatelům na straně druhé. V první řadě počet dotazníků zaslaných jedné skupině hospodářských subjektů (výrobcům v Unii, vyvážejícím výrobcům, dovozcům nebo uživatelům) neukazuje, jakou váhu Komise přisuzuje jejich situaci. Jediným účelem je získat informace na správné úrovni a ve správném množství tak, aby byla analýza subvence, újmy a zájmu Unie co nejlepší.
(40)
V tomto případě byly dotazníky zaslány čtyřem výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, pěti čínským vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, pěti indickým vyvážejícím výrobcům, čtyřem vietnamským vyvážejícím výrobcům, pěti dovozcům, všem známým uživatelům a těm uživatelům, kteří se přihlásili. Článek 27 základního nařízení skutečně nestanoví výběr vzorku uživatelů. Kromě toho dosavadní zkušenosti získané při šetřeních týkajících se ochrany obchodu ukazují, že ačkoli v některých případech může být na základě dostupných informací kontaktován velký počet uživatelů, obvykle jen jejich omezený počet je ochoten poskytnout odpovědi na dotazník. Proto Komise i v tomto případě aktivně usilovala o spolupráci maximálního počtu uživatelů.
d) Inspekce na místě
(41)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke stanovení subvencování, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 26 základního nařízení byly prováděny u těchto státních orgánů, finančních institucí a společností:
čínská vláda
-
čínské ministerstvo obchodu, Peking, Čína
indická vláda
-
ministerstvo obchodu a průmyslu, Dillí
vietnamská vláda
-
vietnamský úřad pro hospodářskou soutěž, ministerstvo průmyslu a obchodu, Hanoj
-
ministerstvo financí, Hanoj (včetně inspekcí na místě v několika bankách)
-
celní orgány v Thai Binh, město Thai Binh, provincie Thai Binh
výrobci v Unii
-
Trevira GmbH, Bobingen, Německo
-
Wellman International Ltd., Kells, Irsko
-
Greenfiber International S.A., Buzau, Rumunsko
-
Silon spol. s r. o., Sezimovo Ústí, Česká republika
dovozci
-
Elias Enterprises Limited, Altrincham, Spojené království
uživatelé
-
Sandler AG, Schwarzenbach/Saale, Německo
vyvážející výrobci v Číně
-
Far Eastern Industries (Shanghai) Ltd., Šanghaj
-
Jiangsu Huaxicun Co, vesnice Chua-si, Ťiang-jin
-
Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co, Su-čou
-
Xiamen Xianglu Chemical Fibre Co, Sia-men
-
Zhejiang Anshun Pettechs Fibre Co, Fu-jang
vyvážející výrobci v Indii
-
Bombay Dyeing and Manufacturing Co. Ltd., Bombaj
-
Ganesha Ecosphere Limited, Kanpur
-
Indo Rama Synthetics Ltd., Nagpur
-
Reliance Industries Limited, Bombaj
-
Polyfibre Industries Pvt. Ltd., Bombaj
vyvážející výrobci ve Vietnamu
-
Vietnam New Century Polyester Fibre Co Ltd., město Halong
-
Thai Binh Polyester Staple Fibre Joint Stock Company, město Thai Thuy, provincie Thai Binh a Hop Than Co. Ltd., město Thai Binh, provincie Thai Binh (společně označovaní jako „skupina Thai Binh“).
(42)
Po poskytnutí informací žadatel tvrdil, že většina čínských výrobců je regionálně koncentrována v provinciích Ťiang-su a Če-ťiang na jihovýchodním pobřeží a ani v jedné z těchto dvou provincií se neuskutečnila inspekce na místě. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co a Jiangsu Huaxicun Co se nacházejí v provincii Ťiang-su, zatímco Zhejiang Anshun Pettechs Fibre se nachází v provincii Če-ťiang. Tvrzení bylo proto odmítnuto.
(43)
Žadatel dále tvrdil, že dva velcí čínští výrobci z hlediska výrobní kapacity nebyli zahrnuti do vzorku. V tomto ohledu je třeba připomenout, že - jak je vysvětleno v 16. a 18. bodě odůvodnění - Komise vybrala vzorek na základě objemu vývozu do Unie a vybrala pět největších vývozců/skupin výrobců vyvážejících do Unie v souladu s článkem 27 základního nařízení. Samotná skutečnost, že existují jiní velcí výrobci PSV v Číně jako taková nezpochybňuje reprezentativnost vzorku.
(44)
Žadatel uvedl podobné tvrzení ohledně Vietnamu s tím, že dva významní vietnamští výrobci PSV nebyli do rozsahu šetření zahrnuti. Jak Komise vysvětlila v 32. až 34. bodě odůvodnění, šetření zahrnovalo všechny vietnamské výrobce PSV vyvážející do Unie a obdrženy byly odpovědi od tří vyvážejících výrobců, kteří představují téměř celý vývoz PSV do Unie. Skutečnost, že mohou existovat další významní výrobci PSV ve Vietnamu, kteří dotčený výrobek nevyvážejí do Unie, nemá význam pro reprezentativnost spolupracujících vyvážejících výrobců.
1.3. OBDOBÍ ŠETŘENÍ A POSUZOVANÉ OBDOBÍ
(45)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. října 2012 do 30. září 2013 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
(46)
Po poskytnutí informací předložil žadatel připomínky k délce období šetření, které považoval za krátké a které podle něj „nepříznivě ovlivnilo“ zjištění Komise. Žadatel uvedl, že doba dvanácti měsíců nezohlednila skutečnost, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, údajně trvala několik let. Žadatel byl rovněž toho názoru, že subvence uvedené ve stížnosti nemohly být dostatečně analyzovány použitím období šetření v délce dvanácti měsíců.
(47)
Co se týče analýzy újmy, je třeba zdůraznit, že Komise posoudila roky 2010, 2011, 2012 a období šetření, a nikoli, jak stěžovatel uvádí, pouze dvanáct měsíců období šetření. Pokud jde o stanovení existence subvence, Komise rozhodla, že v rámci svého prostoru pro uvážení a v souladu s články 5 a 11 základního nařízení zvolila období šetření v délce dvanácti měsíců. Do poskytnutí informací se ani žadatel, ani žádná jiná zúčastněná strana nevyjádřili k délce období šetření, které bylo stanoveno v oznámení o zahájení řízení a v dotaznících. Komise se domnívá, že období šetření v délce dvanácti měsíců je vhodné k zajištění reprezentativních výsledků pro účely šetření. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
1.4. POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
(48)
Dne 2. října 2014 poskytla Komise všem zúčastněným stranám základní fakta a úvahy, na jejichž základě hodlala zastavit řízení a vyzvala všechny zúčastněné strany, aby se vyjádřily. Vyjádření poskytli sdružení uživatelů, žadatel, jeden čínský vyvážející výrobce a jeho přidružené podniky, čtyři indičtí vyvážející výrobci, čínská vláda a vietnamská vláda. Poskytnutá vyjádření Komise zvážila a v odůvodněných případech zohlednila.
(49)
Vyjádření poskytnutá sdruženími uživatelů se zabývala otázkou zájmu Unie, která nebyla posuzována, protože neexistují důvody pro uložení opatření.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. DOTČENÝ VÝROBEK
(50)
Dotčeným výrobkem jsou syntetická polyesterová střižová vlákna, nemykaná, nečesaná ani jinak nezpracovaná pro spřádání, pocházející z Čínské lidové republiky, Indie a Vietnamu, v současné době kódu KN 5503 20 00 (dále jen „dotčený výrobek“).
(51)
Dotčený výrobek lze obvykle vyrábět buď s použitím PTA (přečištěné kyseliny tereftalové) a MEG (ethylenglykolu), nebo s použitím vloček z recyklovaných PET lahví k výrobě recyklovaných PSV. Výrobek se používá v široké řadě aplikací, například v oblečení, oděvech a bytovém vybavení, v automobilovém průmyslu, v odvětví hygienických a zdravotnických prostředků a také ve stavebnictví.
2.2. OBDOBNÝ VÝROBEK
(52)
Šetření ukázalo, že tyto výrobky mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti i stejná základní užití:
-
dotčený výrobek,
-
výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu dotčených zemí a
-
výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie.
(53)
Komise rozhodla, že uvedené výrobky jsou proto obdobnými výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
2.3. TVRZENÍ TÝKAJÍCÍ SE DEFINICE VÝROBKU
2.3.1. PSV vyrobená z PTA/MEG a PSV vyrobená z recyklovaných PET lahví
(54)
Dva státní orgány a jedno sdružení zastupující vyvážející výrobce jedné z dotčených zemí tvrdily, že PSV vyrobená z PTA/MEG a PSV vyrobená z recyklovaných PET lahví by měla být považována za dva odlišné výrobky. Toto tvrzení bylo založeno na rozdílu v hlavních surovinách, protože u některých typů PSV se používají PTA/MEG, zatímco u některých jiných typů se místo toho používají vločky vyrobené z recyklovaných PET lahví. V souvislosti s tím byly zmíněny náklady a prodejní ceny jako důležité rozdíly. Uvádělo se rovněž, že existují podstatné rozdíly v jakosti mezi PSV vyrobenými z PTA a MEG a PSV vyrobenými z recyklovaných PET lahví, které mají dopad na použití a uplatnění.
(55)
PSV vyrobená z PTA/MEG a PSV vyrobená z recyklovaných PET lahví skutečně představují dva různé typy PSV spadající pod definici PSV. Nicméně tyto dva typy mají stejné fyzikální a chemické vlastnosti a jejich konečná užití jsou v podstatě stejná. Uznává se, že ne všechny typy výrobku jsou vzájemně zaměnitelné, ale v předchozích šetřeních a ve stávajícím šetření bylo zjištěno, že existuje alespoň částečná zaměnitelnost a možnost souběžného použití různých typů výrobků. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(56)
Jeden vyvážející výrobce ve svém podání znovu uvedl, že použití recyklovaných PET lahví ve srovnání s použitím vloček vyrobených z recyklovaných PET lahví znamená odlišný výrobní proces a odlišnou surovinu. Táž strana také dodala, že náklady a prodejní ceny, jakož i jakost jsou u PSV vyrobených z recyklovaných PET lahví výrazně nižší než u „běžných PSV“. Komise zastává názor, že surovina, ať už jsou to recyklované PET lahve nebo vločky vyrobené z recyklovaných PET lahví, je v zásadě stejná. Další kroky nezbytné při použití PET lahví ve srovnání s PET vločkami jsou třídění a mytí lahví, po nichž následuje drcení lahví do podoby vloček. Všechny následné fáze výrobního procesu jsou stejné. Kromě toho má konečný výrobek stejné vlastnosti za předpokladu, že mohou existovat různé třídy jakosti, jak bylo rovněž stanoveno v kontrolním čísle výrobku. Cenový rozdíl (pokud existuje) v důsledku různých tříd jakosti je proto rovněž zohledněn kontrolním číslem výrobku. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
2.3.2. Komoditní PSV a speciální PSV
(57)
Jeden státní orgán a čtyři vyvážející výrobci tvrdili, že ke komoditním PSV a speciálním PSV se má přistupovat jako k odlišným výrobkům vzhledem k rozdílům ve výrobních nákladech, prodejních cenách a použití. Bylo rovněž uváděno, že výrobní odvětví Unie se zaměřuje na speciální PSV jako na hlavní typ PSV, zatímco dotčené země dodávají hlavně komoditní PSV.
(58)
Státní orgán a čtyři vyvážející výrobci, kteří předložili tvrzení popsané v 57. bodě odůvodnění, neposkytli definici speciálních PSV.
(59)
Speciální PSV podle definice výrobců v Unii zařazených do vzorku, sahají od PSV vyrobených z kombinace polyesteru a polyetylenu pro použití v hygienických výrobcích, barevných (barvených) PSV, PSV se specifickou pevností, PSV zpomalujících hoření, PSV pro technické použití (jako jsou geotextilie a netkané textilie používané ve stavebnictví), PSV definovaných, vyvinutých a upravených spolu se zákazníkem pro specifické aplikace používané v automobilovém průmyslu (obzvláště viditelné obložení automobilů musí být barevně konzistentní).
(60)
Standardní PSV podle výrobců v Unii zařazených do vzorku zahrnují PSV, která mají širší škálu pružnosti, pokud jde o jejich specifikace.
(61)
Podle navržené definice typu speciálních PSV a typu komoditních PSV mají oba typy stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti. Skutečnost, že existuje několik typů, tříd nebo jakostí nevylučuje, že mohou být považovány za jediný výrobek. Možná užití u komoditních PSV se jeví jako širší než u typu speciálních PSV, avšak tyto rozdíly nepostačovaly k tomu, aby byly kvalifikovány jako dva samostatné výrobky. Ačkoli typy PSV mají různé vlastnosti odpovídající jejich konkrétnímu účelu, jejich základní fyzikální vlastnosti, uplatnění a použití jsou stejné.
(62)
Kromě toho je nutné vyjasnit, že během období šetření nebyly typy speciálních PSV hlavním typem PSV vyráběných výrobci v Unii. V průměru představovaly kolem 40 % všech typů PSV vyráběných výrobci v Unii zařazenými do vzorku podle jejich definice komoditních PSV a speciálních PSV.
(63)
Po poskytnutí informací jeden vyvážející výrobce znovu předložil vyjádření, že speciální typ PSV a komoditní typ PSV nejsou „obdobné výrobky“, a tudíž nemohou být přezkoumány společně. Táž strana poukázala na to, že typ speciálních PSV a typ komoditních PSV se liší v konečném užití, výrobních nákladech a prodejní ceně. Proto považoval za selhání Komise, že nepřezkoumala rozdíly v nákladech a prodejních cenách typu speciálních PSV a typu komoditních PSV. Uvedl, že není jasné, jak byly stanoveny výrobní náklady a prodejní ceny výrobku, který je předmětem šetření, a požádal Komisi, aby prozkoumala analýzu cenového podbízení po oddělení údajů pro komoditní PSV a speciální PSV.
(64)
Komise potvrzuje, že se PSV prodávají v různých typech pro použití při spřádání nebo v netkaných výrobcích. Například PSV mohou mít mono- nebo bikomponentní složení a také odlišné specifikace, jako jsou decitex, pevnost, lesk, třídy jakosti atd. Tyto zvláštnosti byly zohledněny kontrolním číslem výrobku, k němuž Komise neobdržela připomínky. Uznává se, že komoditní a speciální PSV nejsou vzájemně zaměnitelná ve všech možných aplikacích, ale existuje částečná zaměnitelnost a možnost souběžného použití mezi různými typy výrobku. Jak je popsáno v 61. bodě odůvodnění a stanoveno v předešlých řízeních týkajících se stejného výrobku, fyzikální a chemické vlastnosti, jakož i konečné užití těchto typů výrobků jsou v podstatě stejné. Všechny typy jsou vyrobeny ze stejných surovin (PTA/MEG nebo recyklované PET), jež představují více než 60 % výrobních nákladů. Do nich je možno přidávat aditiva nebo doplňkové složky, aby se dosáhlo jistých specifických vlastností vlákna. Kontrolní číslo výrobku zahrnuje údaje o původu surovin a další prvky, které mají dopad na výrobní náklady a prodejní ceny. Nicméně neexistují podstatné rozdíly ve výrobním procesu komoditních a speciálních PSV. Je to patrné v případě výrobců v Unii zařazených do vzorku, z nichž žádný nevyráběl výhradně buď komoditní PSV, nebo speciální PSV. Kromě toho zřejmě neexistuje konzistentní a a společně stanovená definice speciálních PSV. Například, jak je popsáno v 59. bodě odůvodnění, PSV používaná v odvětví hygienických prostředků jsou považována některými výrobci v Unii za speciální typ. Různí uživatelé a jedno sdružení uživatelů naopak uvedli, že PSV, která se mají používat v odvětví hygienických prostředků například pro vlhčené ubrousky, jsou komoditním typem, ačkoli by ze zdravotních a bezpečnostních důvodů pokud možno neměly být z recyklovaných surovin. Kromě toho někteří výrobci v Unii považují typy PSV, které plní určité specifické požadavky zákazníků (například na konkrétní barvu) za speciální PSV, ačkoli tyto typy mohou procházet úplně stejným výrobním procesem a mít stejné výrobní náklady jako kterýkoli jiný (komoditní) typ. Komise proto nemohla vycházet ze samozvané kategorizace typu komoditních a speciálních PSV, a proto bylo toto tvrzení odmítnuto.
2.3.3. Další tvrzení týkající se definice výrobku
(65)
Jeden uživatel a jedno sdružení uživatelů tvrdili, že PSV dovážená z Číny mají vyšší jakost než PSV vyráběná v Unii. Jedním z argumentů bylo, že PSV pocházející z Čínské lidové republiky neobsahují kusy tvrdých polymerů. Dalším uplatněným argumentem byla světlost čínských PSV, zatímco o PSV vyráběných v Unii se tvrdilo, že obsahují odstíny šedé, protože většina PSV z Unie jsou PSV z recyklovaných PET lahví.
(66)
První argument, že PSV z Unie obsahují kusy tvrdých polymerů, nebyl podložen žádnými důkazy. Navíc byl v jiných podáních uživatelů a v odpovědích na dotazník pro uživatele uveden opak (to znamená, že PSV vyráběná výrobci v Unii jsou obvykle vyšší jakosti než PSV vyráběná dotyčnými zeměmi).
(67)
Pokud jde o druhý argument týkající se světlosti, informace poskytnuté v průběhu šetření potvrzují, že PSV vyrobená z PTA/MEG jsou obvykle světlejší než PSV z recyklovaných PET lahví (nepřidávají-li se během výrobního procesu pigment a/nebo zjasňovače). Nicméně oba typy PSV mají stejné fyzikální a chemické vlastnosti a jejich konečná užití jsou v podstatě stejná. Je také třeba poznamenat, že při výpočtu újmy byla základní surovina jednou ze skutečností, které byly zohledněny. Jinými slovy, dovážená PSV z recyklovaných PET lahví by byla srovnávána pouze s PSV vyrobenými v Unii z recyklovaných PET lahví. Obdobně by byla dovážená PSV vyrobená z PTA a MEG srovnávána pouze s PSV vyrobenými v Unii z PTA a MEG.
(68)
Jedno sdružení uživatelů, jeden vyvážející výrobce a státní orgán tvrdili, že následní uživatelé často vyžadují, aby výrobky byly vyrobeny s použitím PSV pocházejících z dotčených zemí (zejména Číny).
(69)
Nebyly předloženy žádné důkazy, které by toto tvrzení podpořily či by podrobně rozvedly odůvodnění, proč je vyžadováno PSV ze tří dotčených zemí (pokud následní zákazníci takový požadavek skutečně předkládají).
(70)
Sdružení uživatelů konkrétněji uvedlo, že Svaz automobilového průmyslu připouští pouze PSV pocházející z Číny.
(71)
Neodůvodnilo však své tvrzení a neprokázalo, že PSV vyráběná výrobci v Unii nemohou být používána Svazem automobilového průmyslu. Kromě toho ověřené údaje prokázaly, že výrobci v Unii rovněž prodávají značná množství PSV Svazu automobilového průmyslu, což svědčí o opaku.
(72)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že PSV vyráběná tímto vyvážejícím výrobcem a PSV vyráběná výrobci v Unii jsou odlišné výrobky, ačkoli se oba vyrábějí z recyklovaných PET lahví. Podle tohoto vyvážejícího výrobce se jeho PSV (převážně) vyrábějí z recyklovaných PET lahví (nikoli vloček), které procházejí odlišným výrobním procesem a představují odlišné suroviny ve srovnání s výrobci PSV používajícími vločky vyrobené z recyklovaných PET lahví.
(73)
Toto tvrzení bylo odmítnuto, neboť PET lahve a vločky z PET lahví (které jsou PET lahvemi rozdrcenými na vločky) jsou v podstatě stejné suroviny, i když v jiné formě.
2.3.4. Závěr
(74)
Proto byl vyvozen závěr, že všechny typy PSV, které jsou předmětem tohoto šetření, mají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti a jejich konečná užití jsou v podstatě stejná.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1. ČÍNA
3.1.1. Obecně
(75)
Na základě informací v podnětu a odpovědí na dotazník Komise byly předmětem šetření následující režimy, jež byly údajně zapojeny do poskytování subvencí čínskými vládními orgány:
A.
Preferenční úvěry poskytované odvětví PSV bankami ve státním vlastnictví a pověření a řízení soukromých bank vládou
B.
Dodávky zboží a poskytování služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou a pověření a řízení soukromých dodavatelů vládou
-
dodávky PTA a MEG vládou za cenu nižší než přiměřenou,
-
poskytování pozemků a práv k užívání pozemků vládou za cenu nižší než přiměřenou,
-
dodávky elektrické energie vládou,
-
program zásobování levnou vodou.
C.
Rozvojové granty a úrokové subvence pro textilní odvětví
-
zvláštní fond „Go Global“,
-
fond na podporu obchodu pro oblast zemědělství, lehkého průmyslu a textilních výrobků.
D.
Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
-
osvobození od daně z příjmu pro zahraniční podniky (podniky se zahraničními investicemi),
-
osvobození od daně z příjmu v případě dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky,
-
snížení daně z příjmů pro způsobilé podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií,
-
snížení daně z příjmu ve zvláštních hospodářských zónách,
-
snížení daně z příjmu pro podniky zaměřené na vývoz,
-
daňové úlevy až do výše 40 % nákupní hodnoty zařízení vyrobeného v tuzemsku.
E.
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
-
osvobození od daně z přidané hodnoty a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení,
-
odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně.
F.
Jiné regionální/provinční programy
-
daňová (a jiná) osvobození v rozvojových zónách provincie Ťiang-su,
-
daňové pobídky ve městě Čchang-čou,
-
preferenční pronájmy ve městě Čchang-čou,
-
programy vývozních pobídek v provincii Če-ťiang,
-
granty na technologické inovace v provincii Če-ťiang,
-
pobídky v oblasti daní a poplatků v rozvojových zónách v provincii Kuang-tung,
-
vývozní pobídky v provincii Kuang-tung,
-
proplácení právních poplatků v provincii Kuang-tung,
-
programy (zvláštních) fondů pro činnosti zahraničního obchodu v provincii Kuang-tung,
-
subvence úroků z půjček na podporu projektů technologických inovací v provincii Kuang-tung,
-
preferenční daňové sazby v rozvojových zónách v provincii Šanghaj,
-
zvýhodněná infrastruktura v provincii Šanghaj,
-
úvěrová a daňová politika pro podniky zaměřené na vývoz v provincii Šanghaj.
(76)
Komise podrobila šetření všechny režimy uvedené v podnětu. U každého režimu bylo šetřeno, zda je podle ustanovení článku 3 základního nařízení možné prokázat finanční příspěvek čínské vlády a výhodu získanou vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku. Šetření odhalilo, že v daném případě je jakákoli zjištěná výhoda u šetřených režimů nižší než použitelná minimální prahová hodnota stanovená v čl. 14 odst. 5 (3) základního nařízení. Proto se nepovažuje za nutné vyvodit závěr o napadnutelnosti jednotlivých režimů.
Podrobné údaje o režimech a odpovídající míry výhody pro jednotlivé společnosti jsou uvedeny níže.
3.1.2. Konkrétní režimy
Režimy, které nebyly využity čínskými vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku během období šetření
(77)
U níže uvedených režimů bylo zjištěno, že je čínští vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců během období šetření nevyužily, a proto výhoda nemohla být prokázána:
-
dodávky PTA a MEG za cenu nižší než přiměřenou,
-
dodávky elektrické energie vládou za cenu nižší než přiměřenou,
-
dodávky levné vody vládou za cenu nižší než přiměřenou,
-
zvláštní fond „Go Global“,
-
fond na podporu obchodu pro oblast zemědělství, lehkého průmyslu a textilních výrobků,
-
osvobození od daně z příjmu pro zahraniční podniky (podniky se zahraničními investicemi),
-
snížení daně z příjmů pro způsobilé podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií,
-
snížení daně z příjmu ve zvláštních hospodářských zónách,
-
snížení daně z příjmu pro podniky zaměřené na vývoz,
-
daňové úlevy až do výše 40 % nákupní hodnoty zařízení vyrobeného v tuzemsku,
-
jiné regionální/provinční programy.
(78)
Co se týče poskytování PTA a MEG za cenu nižší než přiměřenou, v podnětu se tvrdilo, že čínská vláda kontroluje některá dodavatelská odvětví a výrobky, aby poskytovala výrobcům PTA a MEG vstupy za příznivé ceny. Na tomto základě získávají výrobci PSV napadnutelné subvence prostřednictvím nákupu PTA a MEG vyrobené státem od státem vlastněných podniků za cenu nižší než tržní, a tudíž za cenu nižší než přiměřenou.
(79)
Šetření však odhalilo, že čínští vyvážející výrobci nebo skupiny vyvážejících výrobců PSV dováželi většinu vstupů PTA a MEG pro výrobu PSV na vývoz v režimu aktivního zušlechťovacího styku.
(80)
V důsledku nebylo možné prokázat subvence pro společnosti zařazené do vzorku na základě tohoto údajného programu.
(81)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že Komise poskytla částečnou analýzu pouze jednoho programu subvencování nevyužívaného čínskými vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku během období šetření, a to dodávek PTA/MEG za subvencované ceny. S ohledem na tento režim žadatel tvrdil, že způsob, jakým byl vzorek vybrán, a skutečnost, že významný výrobce PSV v Číně nebyl předmětem šetření, ovlivnila stanovení subvencování u tohoto režimu.
(82)
Jak bylo objasněno výše v 16. a 18. bodě odůvodnění, z 23 čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců, kteří při šetření spolupracovali, vybrala Komise vzorek sestávající z pěti největších vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců, který byl považován za reprezentativní ve smyslu článku 27 základního nařízení. Čínský výrobce, o němž se žadatel zmínil a jenž nebyl zařazen do vzorku, během období šetření nevyvážel PSV do Unie ve významném množství. Proto nezařazení tohoto výrobce neovlivnilo reprezentativnost vzorku a nemělo zásadní vliv na závěry o dotčeném režimu subvencí.
(83)
Komise potvrzuje, že si vyžádala informace a odpovědi týkající se všech subvenčních režimů uvedených v podnětu, včetně těch, které uvádí žadatel ve svém stanovisku k poskytnutým informacím, avšak bylo zjištěno, že tyto režimy nebyly využity vyvážejícími výrobci/skupinami vyvážejících výrobců zařazenými do vzorku. V 78. bodě odůvodnění Komise uvedla další podrobnosti o dodávkách PTA/MEG za cenu nižší než přiměřenou, neboť tohoto režimu subvencí se týkalo významné tvrzení obsažené v podnětu a tento režim mohl poskytovat významnou napadnutelnou subvenci.
Režimy, které byly využity čínskými vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku během období šetření
3.1.3. Preferenční půjčky poskytované odvětví PSV
(84)
Žadatel tvrdil, že výrobci PSV mají výhodu z půjček s nízkými (subvencovanými) úrokovými sazbami od bank zajišťujících vládní politiku a obchodních bank ve státním vlastnictví na základě politiky čínské vlády poskytovat finanční pomoc, jež má stimulovat a podporovat růst a rozvoj odvětví textilních a chemických vláken.
a) Právní základ
(85)
Preferenční úvěry v Číně jsou upraveny těmito právními předpisy: Zákon ČLR o obchodních bankách (zákon o bankovnictví), obecná pravidla týkající se půjček vyhlášená Čínská lidovou bankou (PBOC) dne 28. června 1996 a rozhodnutí č. 40 Státní rady.
b) Výpočet výše subvence
(86)
Ustanovení čl. 6 písm. b) základního nařízení stanoví, že výhoda u preferenčních půjček by se měla vypočítat jako rozdíl mezi částkou zaplacených úroků a částkou, která by byla zaplacena za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by společnost mohla získat na trhu. Komise vytvořila tržní referenční hodnotu pro srovnatelné obchodní půjčky.
(87)
Referenční hodnota byla vypočtena na základě čínských úrokových sazeb, upravených tak, aby odrážely běžné tržní riziko (tedy se mělo za to, že všem podnikům v Číně je udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg) a byla uplatněna na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky adekvátní prémie předpokládaná u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají).
(88)
Výhoda pro vyvážející výrobce/skupiny vyvážejících výrobců byla vypočtena tím způsobem, že úrokový diferenciál v procentním vyjádření byl vynásoben nesplacenou výší půjčky, tj. byl uvažován úrok nezaplacený během období šetření. Tato částka byla poté přepočtena na celkový obrat z prodeje výrobků spolupracujících vyvážejících výrobců.
c) Závěr
(89)
Výhoda prokázaná u tohoto programu se pohybuje mezi 0 % a 0,50 %.
3.1.4. Poskytování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
a) Právní základ
(90)
Ustanovení týkající se práva k užívání pozemků v Číně je součástí zákona o správě půdy Čínské lidové republiky a zákona o nemovitostech Čínské lidové republiky.
b) Uplatňování v praxi
(91)
Podle článku 2 zákona o správě půdy je vlastníkem veškerých pozemků vláda, neboť podle čínské ústavy a příslušných právních předpisů je půda v kolektivním vlastnictví čínského lidu. Podle tohoto zákona nelze pozemky prodávat, lze však přidělovat práva k jejich užívání. Státní orgány tak činí na základě veřejné výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(92)
Spolupracující vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců předložili údaje k pozemkům, jež mají v držbě, i smlouvy či osvědčení o příslušných užívacích právech; čínská vláda však neuvedla údaje k tomu, jak jsou užívací práva k pozemkům oceňována.
d) Výpočet výše subvence
(93)
S ohledem na učiněný závěr, že situace v Číně, pokud jde o práva k užívání pozemků, není řízena trhem, se zdá, že soukromé referenční hodnoty nejsou v Číně k dispozici. Úprava nákladů či cen tedy není v případě Číny proveditelná. Za těchto okolností se má za to, že v Číně neexistuje příslušný trh, a v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení je oprávněné použít vnější referenční hodnotu tak, aby bylo možno určit výši výhody. S ohledem na to, že čínská vláda nenavrhla vnější referenční hodnotu musela Komise ke stanovení vhodné vnější referenční hodnoty využít dostupných údajů. V této souvislosti se mělo za to, že z důvodů uvedených níže v 94. bodě odůvodnění je jako přiměřenou referenční hodnotu vhodné použít údaje ze samostatného celního území Tchaj-wan.
(94)
Podle názoru Komise jsou ceny pozemků na Tchaj-wanu aproximačně nejbližší k oblastem v Číně, kde jsou spolupracující vyvážející výrobci usazeni. Většina vyvážejících výrobců se nachází ve východní části Číny, v rozvinutých oblastech s vysokým HDP (hrubým domácím produktem) v provinciích s vysokou hustotou obyvatelstva.
(95)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Tato výhoda se vypočte s ohledem na rozdíl mezi částkou, kterou zaplatí každá společnost za práva k užívání pozemků, a částkou, která by měla být běžně placena na základě tchajwanské referenční hodnoty.
(96)
Při tomto výpočtu použila Komise průměrnou cenu pozemků za metr čtvereční na Tchaj-wanu, jež byla upravena o znehodnocení měny a vývoj HDP ode dne, kdy byla uzavřena ta která smlouva o přidělení užívacích práv k pozemkům. Údaje o cenách pozemků pro průmyslové využití byly získány z internetových stránek odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu. Znehodnocení měny a vývoj HDP pro Tchaj-wan byly vypočteny na základě míry inflace a vývoje DPH na obyvatele při současných cenách v USD na Tchaj-wanu zveřejněných Mezinárodním měnovým fondem v jeho výhledu na rok 2011 s názvem World Economic Outlook. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) přepočtena na dobu šetření; přitom byla uvažována běžná doba trvání práv k užívání pozemků určených k průmyslovému využití v Číně, tj. 50 let nebo 70 let. Tato částka byla následně přepočtena na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož vyvážející výrobci zařazení do vzorku za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
e) Závěr
(97)
Výhoda prokázaná u tohoto režimu se pohybuje mezi 0,02 % a 0,82 %.
3.1.5. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
3.1.5.1. Osvobození od daně z příjmu v případě dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky
a) Právní základ
(98)
Právní základy těchto osvobození od daně z výnosů z dividend jsou články 25-26 zákona o dani z příjmu podniků a článek 83 nařízení, kterými se provádí zákon o dani z příjmu podniků.
b) Uplatňování v praxi
(99)
Tento program se skládá z preferenčního daňového zacházení pro podniky se sídlem v Číně, které jsou akcionářem v jiných podnicích se sídlem v Číně v podobě osvobození tuzemských mateřských podniků od daně z příjmu z určitých dividend, bonusů a jiných kapitálových investic.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(100)
Dva vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců ve svém přiznání k dani z příjmů vykázali osvobození od daně z příjmů u částky, která je označena jako dividendy, bonusy a jiné příjmy z kapitálových investic, které plynou způsobilým rezidentům a podnikům v souladu s podmínkami dodatku 5 k přiznání k dani z příjmů (roční výkaz daňových zvýhodnění). Příslušné společnosti neodvedly z vykázaných částek daň z příjmů.
d) Výpočet výše subvence
(101)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti se zahrnutím příjmu z dividend, jenž příjemcům plyne od jiných podniků se sídlem v Číně, po odečtení částky, kterou příjemci skutečně zaplatili při zohlednění osvobození dividend od daně. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) přepočtena na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
e) Závěr
(102)
Výhoda prokázaná u tohoto programu se pohybuje mezi 0 % a 0,06 %.
3.1.6. Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
3.1.6.1. Osvobození od daně z přidané hodnoty (dále jen „DPH“) a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení
a) Právní základ
(103)
Právní základ tohoto programu tvoří oběžník Státní rady o úpravě daňové politiky v případě dováženého zařízení, „Kuo Fa č. 37/1997“, sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, oznámení národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi nebo podniky domácí, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
b) Uplatňování v praxi
(104)
Tento program poskytuje osvobození od DPH a dovozních cel ve prospěch podniků se zahraničními investicemi nebo tuzemských podniků pro dovoz kapitálového vybavení použitého v jejich výrobě. Osvobození od daně je podmíněno tím, že zařízení nesmí být uvedeno na seznamu nezpůsobilých zařízení a že podnik musí obdržet osvědčení o státem podporovaných projektech, jež vydávají čínské orgány nebo národní komise pro rozvoj a reformy v souladu s příslušnými právními předpisy týkajícími se investicí, daní a cel.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(105)
Osvobození od DPH a dovozních cel pro dovážená zařízení vykázali čtyři čínští vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců.
d) Výpočet výše subvence
(106)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Výše výhody, kterou příjemci získali, je stanovena ve výši osvobození dovezeného zařízení od DPH a cla. Získaná výhoda byla odepisována po dobu životnosti zařízení v souladu s běžnými účetními postupy společnosti. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) přepočtena na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
e) Závěr
(107)
Výhoda prokázaná u tohoto programu se pohybuje mezi 0 % a 0,45 %.
3.1.6.2. Odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi při nákupu zařízení vyrobeného v Číně
a) Právní základ
(108)
Právní základ tohoto programu tvoří oběžník státní daňové správy o vyhlášení prozatímních opatření o vracení daně při nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku subjekty se zahraničními investicemi, č. 171, 199, 20.9.1999; oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření týkajících se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku státní daňové správy, č. 176 [2008] ministerstva financí.
b) Uplatňování v praxi
(109)
Tento program poskytuje výhody subjektům se zahraničními investicemi v podobě vracení DPH při nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku. Zařízení nesmí být klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození a jeho hodnota nesmí překročit celkový investiční limit pro subjekty se zahraničními investicemi podle „zkušebních správních opatření pro nákup zařízení vyrobeného v tuzemsku“.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(110)
Dva vyvážející vývozci/skupiny vyvážejících výrobců zařazení do vzorku předložili o tomto režimu podrobné informace, včetně údajů o výši získané výhody.
d) Výpočet výše subvence
(111)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše DPH proplacené při nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku. Získaná výhoda byla odepisována po dobu životnosti zařízení v souladu s postupy běžnými v daném odvětví.
e) Závěr
(112)
Výhoda prokázaná u tohoto režimu se pohybuje mezi 0 % a 0,01 %.
3.1.7. Jiné regionální/provinční programy
(113)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku nezískaly z programů zmíněných v 75. bodě odůvodnění během období šetření žádnou výhodu.
3.1.8. Výše subvencí
(114)
Výše subvencí stanovená v souladu s ustanoveními základního antisubvenčního nařízení, vyjádřená valoricky, se u čínských vyvážejících výrobců pohybuje mezi 0,76 % a 1,77 %.
(115)
Po poskytnutí informací žadatel tvrdil, že není jasné, jak Komise vypočetla rozsah celkového subvenčního rozpětí. Rozsah celkových souhrnných subvencí pro čínské vyvážející výrobce/skupiny vyvážejících výrobců zařazené do vzorku vyjádřený valoricky stanovený ve 114. bodě odůvodnění představuje nižší a vyšší celkové subvenční rozpětí pěti čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců.
3.1.9. Závěry týkající se Číny
(116)
Vzhledem k zanedbatelným částkám napadnutelných subvencí pro čínské vyvážející výrobce by opatření na dovoz PSV pocházejících z Číny neměla být uložena. Byl vyvozen závěr, že by v souladu s čl. 14 odst. 3 základního nařízení mělo být šetření ohledně dovozu výrobků pocházejících z Čínské lidové republiky zastaveno.
3.2. INDIE
3.2.1. Obecně
(117)
Na základě informací v podnětu a odpovědí na dotazník Komise byly předmětem šetření následující režimy, jež údajně zahrnovaly poskytování subvencí indickými státními orgány:
1)
režim „Focus Market Scheme“;
2)
režim „Focus Product Scheme“;
3)
režim předběžného povolení;
4)
režim navracení cla;
5)
režim podpory vývozu kapitálových statků;
6)
režim daňových a celních osvobození v jednotkách orientovaných na vývoz a zvláštních hospodářských zónách;
7)
režim vývozních úvěrů;
8)
režim osvobození od daně z příjmu;
9)
režim na podporu zvýšení vývozu;
10)
režim povolení bezcelního dovozu;
11)
režim na podporu rozvoje trhu a úvěrových záruk;
12)
pobídkový režim vlády státu Gudžarát zaměřený na kapitálové investice;
13)
režim pobídek týkajících se daně z obratu a režim osvobození od daně z elektrické energie státu Gudžarát;
14)
subvenční režimy Západního Bengálska - pobídky a daňové výhody, včetně grantů a osvobození od daně z obratu;
15)
soubor pobídek „Package Scheme of Incentives“ ve státě Maháráštra, včetně režimu osvobození od daně z elektrické energie a subvence na podporu průmyslu.
Subvenční režimy, které byly využity šetřenými indickými vyvážejícími výrobci během období šetření
(118)
Šetřením bylo zjištěno, že v období šetření tyto programy poskytly výhody ověřeným vyvážejícím výrobcům:
1)
režim „Focus Market Scheme“ (dále jen „FMS“);
2)
režim „Focus Product Scheme“ (dále jen „FPS“);
3)
režim navracení cla (dále jen „DDS“, Duty Drawback Scheme);
4)
režim předběžného povolení (dále jen „AAS“, Advance Authorisation Scheme);
5)
režim povolení bezcelního dovozu (dále jen „DFIA“, Duty Free Import Authorisation);
6)
režim podpory vývozu kapitálových statků (dále jen „EPCGS“, Export Promotion Capital Goods Scheme);
7)
soubor pobídek „Package Scheme of Incentives“ (dále jen „PSI“).
(119)
Režimy uvedené výše v 118. bodě odůvodnění podbodech 1), 2), 4) 5) a 6) vycházejí ze zákona o rozvoji a regulaci zahraničního obchodu z roku 1992 (č. 22 z roku 1992), který vstoupil v platnost dne 7. srpna 1992 (dále jen „zákon o zahraničním obchodu“ nebo „ZZO“). Zákon o zahraničním obchodu opravňuje indickou vládu vydávat oznámení týkající se vývozní a dovozní politiky. Tato oznámení jsou shrnuta v dokumentech o politice zahraničního obchodu, které jsou každých pět let vydávány ministerstvem obchodu a pravidelně aktualizovány. Dokumentem o politice zahraničního obchodu, který se týká období šetření tohoto šetření, je dokument „Foreign Trade Policy 2009-2014“ (dále jen „FTP 09-14“). Postupy, jimiž se FTP 09-14 řídí, stanovila indická vláda v publikaci „Příručka postupů, svazek I“ (dále jen „HOP I 09-14“). Příručka postupů se pravidelně aktualizuje.
(120)
Režim navracení cla (DDS) uvedený výše v 118. bodě odůvodnění podbodě 3 vychází z paragrafu 75 celního zákona z roku 1962, z paragrafu 37 zákona o spotřební dani z roku 1944, z paragrafů 93 A a 94 finančního zákona z roku 1994 a z Pravidel pro výběr cel, spotřební daně a vracení daní za služby z roku 1995. Sazby tohoto navracení jsou pravidelně zveřejňovány.
(121)
Režim PSI uvedený výše v podbodě 7) je založen na souboru pobídek vlády státu Maháráštra z roku 2007, usnesení PSI-1707/(CR-50)/IND-8 ze dne 30. března 2007.
3.2.2. Režim „Focus Market Scheme“ („FMS“);
a) Právní základ
Podrobný popis režimu FMS je uveden v odstavci 3.14 dokumentu FTP 09-14 a v odstavci 3.8 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(122)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci.
c) Uplatňování v praxi
(123)
Vývoz všech výrobků, včetně vývozu PSV, v rámci tohoto režimu do zemí uvedených v tabulkách 1 a 2 dodatku 37(C) příručky HOP I 09-14 má nárok na úvěry na clo rovnající se 3 % hodnoty FOB. Ke dni 1. dubna 2011 má vývoz všech výrobků do zemí uvedených v tabulce 3 dodatku 37(C) („Special Focus Markets“) nárok na úvěry na clo rovnající se 4 % hodnoty FOB. Tento režim se nevztahuje na určité typy vývozních činností, např. na vývoz dováženého či překládaného zboží, domnělý vývoz, vývoz služeb a vývozní obrat jednotek působících v rámci zvláštních hospodářských zón/jednotek orientovaných na vývoz. Nevztahuje se ani na určité typy výrobků, např. na diamanty, vzácné kovy, rudy, obilí, cukr a ropné produkty.
(124)
Úvěry na clo v rámci režimu FMS jsou volně přenositelné a platné po dobu 24 měsíců ode dne vydání příslušného osvědčení o nároku na úvěr. Mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupního materiálu nebo zboží včetně kapitálových statků.
(125)
Osvědčení o nároku na úvěr se vydává v přístavu, ze kterého se vývoz realizuje, po uskutečnění vývozu nebo po odeslání zboží. Pokud žadatel předloží orgánům kopie všech příslušných vývozních dokumentů (např. příkazu k vývozu, faktur, přepravních dokladů, potvrzení banky o uskutečnění vývozu), nemůže indická vláda rozhodnutí o poskytnutí či neposkytnutí úvěrů nikterak ovlivnit.
(126)
Tento režim během období šetření využili čtyři ověření vyvážející výrobci.
(127)
Po poskytnutí informací tři indičtí vyvážející výrobci zařazení do vzorku tvrdili, že ačkoli byli způsobilí k výhodě, vůbec o ni nepožádali v případě prodeje na vývoz do Unie, a tudíž nelze učinit závěr o využití této výhody. Tvrdili také, že režim FMS geograficky souvisí se zeměmi, které nejsou součástí Unie, a proto nemůže být Unií napadnut. V tomto ohledu inspekce na místě potvrdily, že nárok na výhodu FMS byl uplatňován u vývozu do třetích zemí, protože tento program se v zásadě týká vývozu do třetích zemí. Příslušní vyvážející výrobci však nedokázali uvést argumenty, kterými by zpochybnili praktické provádění programu popsané v 123. až 125. bodě odůvodnění či skutečnost, že může být výhoda režimu FMS využívána pro dotčený výrobek, totiž že úvěry na clo v rámci režimu FMS jsou volně přenositelné a že mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupu nebo zboží, včetně kapitálových statků. Tato strana zejména nedokázala uvést argumenty, kterými by zpochybnila skutečnost, že úvěry na clo poskytnuté v rámci FMS na vývoz do způsobilých třetích zemí mohou být použity ke kompenzaci dlužného dovozního cla ze vstupů zapracovaných do dotčeného výrobku vyváženého do Unie.
(128)
Tyto výhody jsou zaúčtovány na akruální bázi v účetnictví společnosti ke dnům, kdy se vývozní transakce uskutečnily, a prokazují, že nárok na výhodu vzniká v okamžiku vývozní transakce a že není pochyb o tom, že získaný úvěr na clo bude využit později. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
d) Závěry týkající se režimu FMS
(129)
Režim FMS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Úvěr na clo v rámci režimu FMS je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit ke kompenzaci dovozního cla, a bude tak snižovat výnosy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto úvěr na clo v režimu FMS vývozce zvýhodňuje, protože zlepšuje jeho likviditu.
(130)
Kromě toho režim FMS právně závisí na vývozní výkonnosti, a je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(131)
Tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Režim nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně použitým vstupům. Neexistuje režim nebo zavedený postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. Vývozce je způsobilý obdržet výhody režimu FMS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály v místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupní materiál, mají tedy přesto nárok na výhodu poskytovanou v rámci režimu FMS. Kromě toho může vývozce využít úvěry na clo v rámci režimu FMS k dovozu kapitálových statků, ačkoliv kapitálové statky nespadají do působnosti povolených režimů navracení cla, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože nejsou spotřebovány při výrobě vyvážených výrobků.
e) Výpočet výše subvence
(132)
Výše napadnutelných subvencí byla vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce a u které bylo zjištěno, že v období šetření byla zaúčtována spolupracujícím vyvážejícím výrobcem na základě časového rozlišení jako příjem ve stadiu vývozní transakce. V souladu s čl. 7 odst. 2 a čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla tato výše subvence (čitatel) přepočtena na vývozní obrat v období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta na základě množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(133)
Subvenční sazba zjištěná u tohoto režimu v období šetření u čtyř dotčených společností činí 0,15 %, 0,19 %, 0,42 % a 0,63 %.
3.2.3. Režim „Focus Product Scheme“ (dále jen „FPS“)
a) Právní základ
(134)
Podrobný popis tohoto režimu je uveden v odstavcích 3.15 až 3.17 dokumentu FT-policy 09-14 a v kapitolách 3.9 až 3.11 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(135)
Podle odstavce 3.15.2 dokumentu FT-policy 09-14 jsou pro tento režim způsobilí vývozci oznámených výrobků uvedených v dodatku 37D příručky HOP I 09-14.
c) Uplatňování v praxi
(136)
Vývozce výrobků uvedených na seznamu v Dodatku 37D příručky HOP I 09-14 může požádat o potvrzení o úvěru na clo v rámci FPS ve výši 2 % až 5 % hodnoty FOB vývozu. Dotčený výrobek, který je předmětem šetření, je uveden v tabulce 1 dodatku 37D a má nárok na 2 % úvěr na clo.
(137)
Režim FPS je povývozním režimem, což znamená, že společnost musí uskutečnit vývoz, aby byla způsobilá pro získání výhod v rámci tohoto režimu. V souvislosti s tím předkládá společnost příslušnému orgánu on-line žádost a kopie příkazu k vývozu a faktury, potvrzení banky prokazující uhrazení poplatků spojených se žádostí, kopii přepravních dokladů a potvrzení banky o realizovaném přijetí platby nebo potvrzení o přijetí cizí měny ze zahraničí v případě přímého jednání o dokumentech. V případech, kdy byly originály přepravních dokladů a/nebo potvrzení banky o uskutečnění platby odeslány za účelem nárokovat výhody v rámci jakéhokoliv jiného režimu, může společnost předložit kopie, které sama ověří a na nichž uvede příslušný orgán, kterému byly originály dokumentů zaslány. On-line žádost o úvěry v rámci režimu FPS se může vztahovat nejvýše na 50 přepravních dokladů.
(138)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy mohou být úvěry v rámci režimu FPS při splnění vývozní povinnosti zaúčtovány do komerčních účtů na akruální bázi jako příjem. Tyto úvěry mohou být použity k zaplacení cla z následného dovozu jakéhokoliv zboží s výjimkou kapitálových statků a zboží, pro nějž existují dovozní omezení. Zboží dovezené na základě takových úvěrů může být prodáno na domácím trhu (přičemž podléhá dani z prodeje), nebo použito jinak. Úvěry FPS jsou volně přenosné a jsou platné po dobu 24 měsíců od data vydání.
(139)
Tento režim během období šetření využilo všech pět ověřených vyvážejících výrobců.
(140)
Po poskytnutí informací tři indičtí vyvážející výrobci zařazení do vzorku tvrdili, že ačkoli byli způsobilí k výhodě, vůbec o ni nepožádali přinejmenším v některých případech prodeje na vývoz, a tudíž nelze učinit závěr o využití této výhody. Nicméně příslušní vyvážející výrobci nedokázali uvést argumenty, kterými by zpochybnili praktické provádění režimu popsané v 123. až 125. bodě odůvodnění či skutečnost, že může být výhoda režimu FPS využívána pro dotčený výrobek, totiž že úvěry na clo v rámci režimu FPS jsou volně přenositelné a že mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupu nebo zboží, včetně kapitálových statků. Je třeba zopakovat, že tyto výhody jsou zaúčtovány na akruální bázi v účetnictví společnosti ke dnům, kdy se vývozní transakce uskutečnily, a prokazují, že nárok na výhodu vzniká v okamžiku vývozní transakce a že není pochyb o tom, že získaný úvěr na clo bude využit později.
d) Závěry týkající se režimu FPS
(141)
Režim FPS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Úvěr v rámci režimu FPS je finančním příspěvkem indické vlády, jelikož nakonec bude použit ke kompenzaci dovozních cel, a bude tak snižovat výnosy indické vlády z cel, která by byla jinak splatná. Úvěr v rámci režimu FPS navíc příjemci přináší výhodu, protože zvyšuje jeho likviditu.
(142)
Režim FPS je mimoto ze zákona podmíněn vývozní výkonností, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
(143)
Tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, jelikož nevyhovuje pravidlům uvedeným v příloze I bodě i), příloze II (definice a pravidla navracení) a příloze III (definice a pravidla navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Zejména jde o to, že vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně použitým vstupům. Navíc neexistuje systém nebo postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nepřiměřené platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. A v neposlední řadě je vývozce způsobilý obdržet výhody režimu FPS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupy doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupy místně a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstup, mají tudíž nárok na výhodu vyplývající z režimu FPS.
e) Výpočet výše subvence
(144)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článku 5 základního nařízení se výše napadnutelných subvencí vypočítala na základě výhody, kterou získal příjemce subvence, zjištěné v období šetření. V tomto ohledu se mělo za to, že výhodu příjemce získá v okamžiku, kdy dojde k vývozní transakci uskutečněné v rámci tohoto režimu. V uvedeném okamžiku se musí indická vláda vzdát cla, které představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Jakmile celní orgány vydají vývozní přepravní doklad, kde je uvedena mimo jiné výše úvěru FPS, jež má být poskytnuta na tuto vývozní transakci, nemůže indická vláda rozhodnutí o poskytnutí či neposkytnutí subvence nikterak ovlivnit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se považuje za odpovídající stanovit výši výhody vyplývající z režimu FPS jako součet úvěrů získaných za vývozní transakce uskutečněné v rámci tohoto režimu v období šetření.
(145)
V případě, že byly podány oprávněné žádosti, byly v souladu s čl. 7 odst. 1) písm. a) základního nařízení poplatky, které byly nezbytně vynaloženy v zájmu získání subvence, odečteny z takto zjištěných úvěrů, aby byla určena výše subvence (čitatel). Podle čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na celkový vývozní obrat v období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(146)
Subvenční sazby zjištěné u tohoto režimu v případě pěti dotčených společností během období šetření činily 1,59 %, 1,75 %, 1,77 %, 1,85 % a 1,95 %.
3.2.4. Režim navracení cla (dále jen „DDS“)
a) Právní základ
(147)
Podrobný popis režimu DDS je obsažen v Pravidlech pro výběr cel a spotřební daně a vracení daní z roku 1995 ve znění následných oznámení.
b) Způsobilost
(148)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci.
c) Uplatňování v praxi
(149)
Způsobilý vývozce může zažádat o navrácení částky, která je vypočtena jako procento hodnoty FOB výrobků vyvezených v rámci tohoto režimu. Tyto sazby navracení byly stanoveny indickou vládou pro řadu výrobků včetně dotčeného výrobku. Určují se na základě průměrného množství nebo průměrné hodnoty vstupních materiálů použitých při výrobě výrobku a na základě průměrné výše cla zaplaceného za vstupy. Jsou použitelné bez ohledu na to, zda dovozní clo bylo či nebylo skutečně zaplaceno. Sazba DDS u dotčeného výrobku během období šetření byla 3 % hodnoty FOB do 9. října 2012, 2,1 % v období od 10. října 2012 do 20. září 2013 a 1,7 % k 21. září 2013.
(150)
Aby mohla společnost využívat výhod tohoto režimu, musí vyvážet. Jakmile jsou údaje o zásilce zaneseny na celní server (ICEGATE), je zde uvedeno, že vývoz probíhá v rámci režimu DDS a je neodvolatelně stanovena částka DDS. Poté, co přepravní společnost předložila obecné prohlášení o vývozu a celní úřad tento dokument porovnal s údaji na přepravním dokladu a zjistil, že se údaje shodují, jsou splněny všechny podmínky pro to, aby se vrátilo clo, a to buď přímou platbou na bankovní účet vývozce, nebo příkazem k výplatě.
(151)
Vývozce musí rovněž prokázat, že k uskutečnění vývozu dochází prostřednictvím potvrzení banky o uskutečnění vývozu. Tento dokument může být poskytnut poté, co byla vyplacena částka navraceného cla; indická vláda však bude vyplacenou částku vymáhat zpět, pokud vývozce potvrzení banky o uskutečnění vývozu nepředloží ve stanovené lhůtě.
(152)
Částka navraceného cla může být použita pro jakékoli účely.
(153)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy může být částka navráceného cla při splnění vývozní povinnosti zaúčtována do komerčních účtů na akruální bázi jako příjem.
(154)
Režim DDS během období šetření využili dva ověření vyvážející výrobci.
d) Závěry týkající se režimu DDS
(155)
Režim DDS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Takzvaná částka navraceného cla je finančním příspěvkem indické vlády, protože má podobu přímého převodu finančních prostředků ze strany indické vlády. Kromě toho částka navraceného cla poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu za podmínek, které na trhu nejsou dostupné.
(156)
Sazba navraceného cla u vývozu je stanovena indickou vládou pro jednotlivé výrobky. Třebaže se subvence označuje jako navracení cla, tento režim však nemá povahu povoleného systému navracení cla nebo systému navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Vyplacení peněžních prostředků vývozci není spojeno se zaplacením dovozních cel na suroviny a není úvěrem na clo ke kompenzaci dovozního cla na minulý nebo budoucí dovoz surovin.
(157)
To potvrzuje i oběžník indické vlády č. 24/2001, který jasně uvádí, že „[sazby navraceného cla] nijak nesouvisejí se skutečnou spotřebou vstupů a se skutečným dopadem na vstupy konkrétního vývozce nebo jednotlivých zásilek […]“ a regionálním orgánům ukládá, aby „se netrvalo na důkazech o skutečných clech u dovezených nebo domácích vstupů […] kromě [žádosti o navrácení cla] podané vývozci“.
(158)
Platbu v podobě přímého převodu finančních prostředků ze strany indické vlády po vývozu uskutečněném vývozci, je třeba považovat za přímý grant indické vlády závislý na vývozní výkonnosti, a proto je považována za specifickou a napadnutelnou podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(159)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se dospělo k závěru, že režim DDS je napadnutelný.
e) Výpočet výše subvence
(160)
Podle čl. 3 odst. 2 a článku 5 základního nařízení se výše napadnutelných subvencí vypočítala na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která byla zjištěna v období šetření. V tomto ohledu se mělo za to, že výhodu příjemce získá v okamžiku, kdy se uskuteční vývozní transakce v rámci tohoto režimu. V tomto okamžiku musí indická vláda zaplatit částku navraceného cla, která představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad uvádějící mimo jiné částku navraceného cla, která má být poskytnuta pro danou vývozní transakci, nemůže indická vláda rozhodnutí o udělení či neudělení subvence nikterak ovlivnit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se považuje za vhodné stanovit výši výhody vyplývající z režimu DDS jako součet částek navraceného cla získaných za vývozní transakce uskutečněné v rámci tohoto režimu během období šetření.
(161)
V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byly tyto výše subvence přepočteny na celkový vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(162)
Na základě výše uvedených skutečností činí subvenční sazby u dvou dotčených společností zjištěné v období šetření 0,24 % a 2,12 %.
3.2.5. Režim předběžného povolení (dále jen „AAS“)
a) Právní základ
(163)
Tento režim je podrobně popsán v odstavcích 4.1.1 až 4.1.14 dokumentu FTP 09-14 av kapitolách 4.1 až 4.30 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(164)
Režim AAS sestává z šesti podrežimů, jak je podrobněji popsáno v 165. bodě odůvodnění níže. Tyto podrežimy se mimo jiné liší rozsahem způsobilosti. Vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci, kteří jsou „vázáni“ na pomocné výrobce, jsou způsobilí pro podrežim AAS pro fyzický vývoz a pro podrežim AAS pro roční potřebu. Vyvážející výrobci poskytující dodávky konečnému vývozci jsou způsobilí pro režim AAS pro dodávky meziproduktů. Hlavní dodavatelé dodávající v rámci kategorií „domnělého vývozu“ uvedených v odstavci 8.2 dokumentu FTP 09-14, jako např. dodavatelé jednotky orientované na vývoz, jsou způsobilí pro podrežim AAS pro domnělý vývoz. Dodavatelé meziproduktů vyvážejícím výrobcům jsou způsobilí pro výhody „domnělého vývozu“ v rámci podrežimů předběžného příkazu k uvolnění (Advance Release Order, dále jen „ARO“) a tuzemského back-to-back akreditivu.
c) Uplatňování v praxi
(165)
Režim AAS může být vydán pro:
a)
fyzický vývoz: ten je hlavním podrežimem. Umožňuje bezcelní dovoz vstupních materiálů potřebných k výrobě určitého výsledného výrobku určeného na vývoz. Termín „fyzický“ v tomto kontextu znamená, že výrobek určený na vývoz musí opustit území Indie. Povolený dovoz a vývozní povinnost včetně typu vyváženého výrobku jsou uvedeny v licenci;
b)
roční potřebu: toto povolení se nevztahuje na konkrétní výrobek na vývoz, nýbrž na širší skupinu výrobků (např. chemické látky a příbuzné výrobky). Držitel licence může, a to až do určité hodnoty stanovené na základě jeho vývozní výkonnosti v minulosti, dovážet bezcelně veškeré vstupy k použití při výrobě jakékoli z položek spadajících do příslušné skupiny výrobků. Může vyvážet jakýkoli výsledný výrobek spadající do dané skupiny výrobků, který byl vyroben s použitím takového materiálu osvobozeného od cla;
c)
dodávky meziproduktů: tento podrežim se vztahuje na případy, kdy dva výrobci chtějí vyrábět jeden výrobek na vývoz a rozdělí si proces výroby. Vyvážející výrobce, jenž vyrábí meziprodukt, smí bezcelně dovážet vstupní materiál a pro tento účel může získat režim AAS na dodávky meziproduktů. Konečný vývozce dokončuje výrobu a je povinen hotový výrobek vyvézt;
d)
domnělý vývoz: tento podrežim umožňuje hlavnímu dodavateli bezcelně dovážet vstupní materiály potřebné k výrobě zboží, které má být prodáno jako „domnělý vývoz“ kategoriím zákazníků uvedeným v odstavci 8.2 písm. b) až f), g), i) a j) dokumentu FTP 09-14. Podle indické vlády znamená domnělý vývoz ty transakce, při nichž dodané zboží neopouští zemi. Za domnělý vývoz je považována celá řada kategorií dodávek za předpokladu, že je zboží vyrobeno v Indii, např. dodávky zboží pro jednotky orientované na vývoz nebo pro společnost, která se nachází ve zvláštní hospodářské zóně;
e)
předběžný příkaz k uvolnění (dále jen „ARO“): držitel režimu AAS, který hodlá získávat vstupní materiály z domácích zdrojů místo přímého dovozu, má možnost za tímto účelem využít ARO. V takových případech jsou předběžná povolení validována jako ARO a převedena na domácího dodavatele při dodávce položek, které jsou v nich uvedeny. Domácí dodavatel bude mít nárok na výhody domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 dokumentu FTP 09-14 (tj. AAS pro dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně). V mechanismu ARO jsou daně a cla namísto konečnému vývozci vráceny dodavateli, a to ve formě vrácení/náhrady cla. Vrácení daní/cla je možné v případě domácích i dovezených vstupů;
f)
tuzemský back-to-back akreditiv: tento podrežim se opět vztahuje na domácí dodávky držiteli předběžného povolení. Držitel předběžného povolení může požádat banku o otevření tuzemského akreditivu ve prospěch domácího dodavatele. Banka uzná povolení u přímého dovozu pouze pro hodnotu a množství položek opatřených z domácích zdrojů místo z dovozu. Domácí dodavatel bude mít nárok na výhody domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 dokumentu FTP 09-14 (tj. program předběžných povolení na dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně).
(166)
V průběhu období šetření získaly úlevu v rámci režimu AAS v souvislosti s dotčeným výrobkem tři ověřené společnosti. Tyto společnosti využívaly podrežimy a), d) a e) uvedené výše. Není tudíž nezbytné zjišťovat napadnutelnost zbývajících nevyužívaných podrežimů.
(167)
Pro účely ověření indickými orgány je držitel předběžného povolení ze zákona povinen vést „pravdivou a řádnou evidenci spotřeby a využití bezcelně dováženého zboží/zboží nakupovaného z domácích zdrojů“ ve stanoveném formátu (kapitoly 4.26 a 4.30 a dodatek 23 HOP I 09-14), tj. registr skutečné spotřeby. Tento registr musí ověřit externí autorizovaný účetní/účetní nákladů a provedené práce, který vydá osvědčení o tom, že stanovené registry a příslušné záznamy byly zkontrolovány a že informace předávané podle formátu dodatku 23 jsou po všech stránkách pravdivé a správné.
(168)
Pokud jde o využití režimu AAS pro fyzický vývoz uvedený v 165. bodě odůvodnění písm. a), využívaného během období šetření dvěma ověřenými společnostmi, povolený dovoz a vývozní povinnost jsou stanoveny objemově a hodnotově indickou vládou a jsou zaznamenány v předběžném povolení. Kromě toho musí být v době dovozu a vývozu odpovídající transakce zaznamenány v předběžném povolení vládními úředníky. Objem dovozu povolený v rámci režimu AAS je určen indickou vládou na základě standardních norem vstupů a výstupů, které existují pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku.
(169)
Dovezené vstupní materiály nelze převádět a musí být použity pro výrobu výsledného výrobku na vývoz. Vývozní povinnost musí být splněna v předepsané lhůtě po vydání licence (24 měsíců, lhůtu lze dvakrát prodloužit, pokaždé o šest měsíců).
(170)
Šetřením bylo zjištěno, že požadavky ohledně ověřování stanovené indickými orgány nebyly v praxi splněny.
(171)
Pouze jedna ze dvou ověřených společností, které využily tento podrežim, vedla registr výroby a spotřeby. Registr spotřeby však neumožňoval ověřit, jaké vstupní materiály byly spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém množství. Pokud jde o požadavky na ověření uvedené výše, zmiňované společnosti nevedly žádné záznamy, které by prokázaly, že se uskutečnil externí audit registru spotřeby. Celkově se má za to, že šetření vývozci nebyli schopni prokázat, že příslušná ustanovení dokumentu FTP byla splněna.
(172)
Pokud jde o využití režimu AAS pro ARO uvedené v 165. bodě odůvodnění písm. e), využívaného během období šetření jednou ověřenou společností, výše dovozu povoleného v rámci tohoto režimu je určena jako procento množství vyvezených hotových výrobků. Předběžné licence uvádějí jednotky povoleného dovozu buď jako jejich množství, nebo jejich hodnotu. V obou případech jsou sazby použité pro určení povolených nákupů bez celních poplatků stanoveny pro většinu výrobků, včetně výrobku, na který se vztahuje toto šetření, na základě norem SION. Položky vstupů specifikované v předběžných licencích jsou položky používané při výrobě příslušného vyváženého hotového výrobku.
(173)
Držitel předběžné licence, který hodlá získávat vstupní materiály z domácích zdrojů místo přímého dovozu, má možnost za tímto účelem využít ARO. V takových případech jsou předběžné licence validovány jako ARO a potvrzeny konečnému dodavateli při dodávce zboží, které je v nich specifikováno. Potvrzení ARO opravňuje dodavatele k výhodám domnělého vývozu, jako jsou vrácení cla při domnělém vývozu a náhrada takzvané konečné spotřební daně.
(174)
Šetřením bylo zjištěno, že požadavky ohledně ověřování stanovené indickými orgány nebyly v praxi splněny.
(175)
Pokud jde o využití režimu AAS pro domnělý vývoz uvedený v 165. bodě odůvodnění písm. d), využívaného během období šetření jednou ověřenou společností, povolený dovoz i vývozní povinnost jsou stanoveny objemově a hodnotově indickou vládou a jsou zaznamenány v povolení. Kromě toho mají v okamžiku dovozu a vývozu státní úředníci do povolení zaznamenávat příslušné transakce. Objem dovozu povolený v rámci tohoto režimu je určen indickou vládou na základě norem SION.
(176)
Vývozní povinnost musí být splněna v předepsané lhůtě (24 měsíců, lhůtu lze dvakrát prodloužit, pokaždé o 6 měsíců) po vydání povolení.
(177)
Bylo zjištěno, že neexistuje žádná spojitost mezi dováženými vstupy a vyváženými hotovými výrobky. Kromě toho bylo zjištěno, že žadatel, ačkoli je to jeho povinnost, nevedl povinný registr spotřeby uvedený v 167. bodě odůvodnění, ověřitelný externím účetním. I přes nesplnění tohoto požadavku žadatel využíval výhody režimu AAS.
d) Závěry týkající se režimu AAS
(178)
Osvobození od dovozního cla je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení: představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť snižuje příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné, a zvýhodňuje prošetřované vývozce, protože zlepšuje jejich likviditu.
(179)
Všechny dotčené podrežimy v daném případě jsou ze zákona jednoznačně podmíněny vývozní výkonností, a proto jsou považovány za specifické a napadnutelné podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení. Bez vývozního závazku nemůže společnost využívat výhod vyplývajících z tohoto režimu.
(180)
Žádný z dotčených podrežimů v daném případě nemůže být považován za přípustný systém navracení cla či systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje pravidlům stanoveným v příloze I bodě i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Indická vláda neuplatnila účinným způsobem systém ani postup pro ověřování, zda byly vstupy spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém objemu (příloha II část II bod 4 základního nařízení a v případě režimů navracení u náhradních vstupů příloha III základního nařízení část II bod 2). Rovněž se má za to, že normy SION pro dotčený výrobek nebyly dostatečně přesné a nemohou samy o sobě tvořit systém pro ověřování skutečné spotřeby, protože jsou vytvořeny tak, že neumožňují indické vládě ověřovat s dostatečnou přesností, jaká množství vstupů byla spotřebovávána při výrobě vyváženého výrobku. Indická vláda kromě toho neprovedla další přezkoumání na základě skutečných vstupů, ačkoli za normálních okolností by takové přezkoumání bylo vzhledem k absenci účinně uplatňovaného ověřovacího systému potřebné (příloha II část II bod 5 a příloha III část II bod 3 základního nařízení).
(181)
Po poskytnutí informací jeden indický vyvážející výrobce zařazený do vzorku tvrdil, že tento režim by neměl být napaden, jelikož společnost splnila svou právní povinnost týkající se nezávislých auditů registru spotřeby vstupů, což by mělo být považováno za dostatečnou kontrolu pro indickou vládu. S takovým odůvodněním nelze souhlasit. Ověření indické vlády se musí považovat za odlišné od povinností uložených společnostem. Inspekce na místě potvrdila, že ověřovací systém ze strany indické vlády není v souladu s pravidly stanovenými v příloze II části II bodě 4 základního nařízení. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
(182)
Táž strana tvrdila, že spojení licencí je v Indii legální a že společnost nesmí být znevýhodněna použitím celkového vývozního obratu místo obratu dotčeného výrobku při výpočtech subvenčního rozpětí. Nicméně legalita spojení licencí v Indii jako taková nebyla v této souvislosti relevantní. Šetřením bylo zjištěno, že v důsledku spojení nebylo možné řádně přiřadit licence odpovídající PSV. Ve skutečnosti musela být ve výpočtech subvenčního rozpětí použita výhoda na úrovni provozní jednotky, nikoli PSV, protože ověřené informace neumožňovaly řádně přiřadit použití vstupů (použitých při výrobě jiných výrobků) pouze PSV. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
(183)
Podrežimy uvedené v 165. bodě odůvodnění písm. a), d) a e) jsou proto napadnutelné.
e) Výpočet výše subvence
(184)
Při neexistenci povoleného režimu navracení cla nebo režimu navracení u náhradních vstupů má napadnutelná výhoda podobu prominutí celkových dovozních cel obvykle splatných při dovozu vstupů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že základní nařízení nestanoví pouze vyrovnání „nadměrného“ vrácení cla. Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a přílohy I písm. i) základního nařízení lze napadnout nadměrné vrácení cla pouze za předpokladu, že jsou splněny podmínky obsažené v přílohách II a III základního nařízení. Tyto podmínky však v tomto případě splněny nebyly. Proto v případě, že není prokázána existence vhodného monitorovacího procesu, nelze výše uvedenou výjimku pro režimy navracení použít a namísto údajného nadměrného vrácení se použije obvyklé pravidlo vyrovnání výše nezaplaceného cla (ušlého příjmu). Jak je uvedeno v příloze II části II a příloze III části II základního nařízení, není výpočet takového nadměrného vrácení povinností vyšetřujícího orgánu. Naopak, podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení musí vyšetřující orgán pouze získat dostatečné důkazy k vyvrácení vhodnosti údajného ověřovacího systému.
(185)
Výše subvencí pro společnosti, které využívaly režim AAS, byla vypočtena na základě ušlého dovozního cla (základní clo a zvláštní dodatečné clo) z materiálu dovezeného v rámci zmíněného podrežimu během období šetření (čitatel). V souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení byly poplatky nezbytně vynaložené za účelem získání subvence v případě oprávněné žádosti z výše subvencí odečteny. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(186)
Subvenční sazby zjištěné u tohoto režimu v případě tří dotčených společností pro období šetření činily 0,11 %, 1,89 % a 4,31 %.
3.2.6. Režim povolení bezcelního dovozu (dále jen „DFIA“)
a) Právní základ
(187)
Režim DFIA je podrobně popsán v odstavcích 4.2.1 až 4.2.47 dokumentu FTP 09-14 a v odstavcích 4.31 až 4.36 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(188)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci.
c) Uplatňování v praxi
(189)
DFIA je režim před vývozem a po vývozu, jenž umožňuje dovoz zboží určeného podle norem SION, ale v případě přenosného DFIA nemusí být nutně použit při výrobě vyváženého výrobku.
(190)
DFIA se vztahuje pouze na dovoz vstupů podle SION. Dovozní nárok je omezen na množství a hodnotu uvedenou v SION, ale může být na žádost revidován regionálními orgány.
(191)
Vývozní závazek podléhá požadavku na minimální přidanou hodnotu 20 %. Vývoz lze provádět před očekávaným vydáním povolení DFIA a v tom případě je nárok na dovoz stanoven v poměru k prozatímnímu vývozu.
(192)
Je-li splněn vývozní závazek, může vývozce požádat o přenositelnost povolení DFIA, což v praxi znamená povolení prodat bezcelní dovozní licenci na trhu.
(193)
Režim DFIA během období šetření využil jeden ověřený vyvážející výrobce.
d) Závěry týkající se režimu DFIA
(194)
Osvobození od dovozního cla je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť snižuje příjmy z cla, které by bylo jinak splatné, a zvýhodňuje prošetřované vývozce, protože zlepšuje jejich likviditu.
(195)
Režim DFIA je kromě toho právně závislý na vývozní výkonnosti, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(196)
Tento režim nelze považovat za povolený systém navracení cla nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Režim nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Zejména: i) umožňuje následné náhrady nebo navracení dovozních poplatků ze vstupů, které jsou spotřebovány ve výrobním procesu jiného výrobku; ii) neexistuje ověřovací systém nebo postup, který by potvrdil, zda a které vstupy jsou při výrobě vyváženého výrobku spotřebovány nebo zda došlo k nadměrné výhodě ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení, a iii) z přenositelnosti osvědčení/povolení vyplývá, že vývozce, jemuž byl poskytnut režim DFIA, nemá povinnost skutečně využít osvědčení k dovozu daných vstupů.
(197)
Po poskytnutí informací jeden indický vyvážející výrobce zařazený do vzorku tvrdil, že ověřovací systém zavedený v Indii je přiměřený, účinný a v souladu s obchodními zvyklostmi v Indii, a tudíž „primární“ důvod k napadnutí tohoto režimu již neexistuje. Na rozdíl od toho, co bylo tvrzeno, šetření nepotvrdilo, že ověřovací systém zavedený v Indii umožňuje ověření, zda a jaké vstupy jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné výhodě ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. Kromě toho výrobce nezpochybnil, že daný systém buď umožňuje následné náhrady nebo navracení dovozních poplatků ze vstupů, které jsou spotřebovány ve výrobním procesu jiného výrobku, nebo že z přenositelnosti osvědčení/povolení vyplývá, že vývozce, jemuž byl poskytnut režim DFIA, nemá povinnost skutečně použít osvědčení k dovozu daných vstupů. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
e) Výpočet výše subvence
(198)
Při neexistenci povoleného režimu navracení cla nebo režimu navracení u náhradních vstupů má napadnutelná výhoda podobu prominutí celkových dovozních cel obvykle splatných při dovozu vstupů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že základní nařízení nestanoví pouze vyrovnání „nadměrných“ celních úlev.
(199)
Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a přílohy I písm. i) základního nařízení lze napadnout nadměrné vrácení cla pouze za předpokladu, že jsou splněny podmínky obsažené v přílohách II a III základního nařízení. Tyto podmínky však v tomto případě splněny nebyly. Proto v případě, že není prokázána existence vhodného monitorovacího procesu, nelze výše uvedenou výjimku pro režimy navracení použít a namísto údajného nadměrného vrácení se použije obvyklé pravidlo napadnutí výše nezaplaceného cla (ušlého příjmu). Jak je uvedeno v příloze II části II a příloze III části II základního nařízení, není výpočet takového nadměrného vrácení povinností vyšetřujícího orgánu. Naopak, podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení musí vyšetřující orgán pouze získat dostatečné důkazy k vyvrácení vhodnosti údajného ověřovacího systému.
(200)
Výše subvencí pro společnosti, které využívaly režim DFIA, byla vypočtena na základě ušlého dovozního cla (základní clo a zvláštní dodatečné clo) z materiálu dovezeného v rámci zmíněného podrežimu během období šetření (čitatel). V souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení byly poplatky nezbytně vynaložené za účelem získání subvence v případě oprávněné žádosti z výše subvencí odečteny. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(201)
Subvenční sazby zjištěné u tohoto režimu v případě jedné dotčené společnosti pro období šetření činily 4,95 %.
3.2.7. Režim podpory vývozu kapitálových statků (dále jen „EPCGS“)
a) Právní základ
(202)
Podrobný popis režimu EPCGS je uveden v kapitole 5 dokumentu FTP 09-14 a v kapitole 5 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(203)
Pro tento režim jsou způsobilí vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci „vázaní“ na podpůrné výrobce a poskytovatele služeb.
c) Uplatňování v praxi
(204)
Pod podmínkou vývozní povinnosti je společnosti umožněno dovážet kapitálové statky (nové i použité kapitálové statky až 10 let staré) za sníženou celní sazbu. Za tímto účelem indická vláda vydá na požádání a po zaplacení poplatku licenci pro režim EPCGS. Tento režim zajišťuje sníženou sazbu dovozního cla ve výši 3 %, použitelnou na veškeré kapitálové statky dovezené v rámci tohoto režimu. Aby byla splněna vývozní povinnost, musí být dovezené kapitálové zboží během určitého období využito k výrobě určitého množství zboží na vývoz. Podle dokumentu FTP 09-14 může být kapitálové zboží dováženo v rámci režimu EPCGS při sazbě v nulové výši, avšak v takovém případě je lhůta pro splnění vývozní povinnosti kratší.
(205)
Držitel licence pro režim EPCGS může také pořídit kapitálové statky z domácích zdrojů. V takovém případě může domácí výrobce kapitálových statků využít výhody bezcelního dovozu dílů nutných pro výrobu těchto kapitálových statků. Alternativně může domácí výrobce požadovat výhodu domnělého vývozu pro dodávky kapitálového zboží držiteli licence pro režim EPCGS.
(206)
Bylo zjištěno, že tři společnosti zařazené do vzorku získaly v rámci režimu EPCGS úlevy, které mohly být v období šetření přiřazeny k dotčenému výrobku.
d) Závěry týkající se režimu EPCGS
(207)
Režim EPCGS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Snížení cla představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť tato úleva snižuje příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto snížení cla vývozce zvýhodňuje, protože ušetřením cla při dovozu se zlepšuje jeho likvidita.
(208)
Navíc režim EPCGS právně závisí na vývozní výkonnosti, protože takové licence nelze získat bez závazku vyvážet. Je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(209)
Režim EPCGS nelze považovat za povolený systém navracení cla nebo systém navracení cla u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Kapitálové statky nejsou zahrnuty do působnosti takových povolených systémů, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není spotřebováno při výrobě výrobků určených na vývoz.
e) Výpočet výše subvence
(210)
Výše subvence byla vypočtena v souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení rozložením nezaplaceného cla z dovážených kapitálových statků na dobu odpovídající běžné době amortizace takových kapitálových statků v dotčeném výrobním odvětví. Výše subvencí pro období šetření byla poté vypočtena vydělením celkové částky nezaplaceného cla dobou amortizace. Takto vypočtená částka, která připadá na období šetření, byla upravena připočtením úroku v průběhu tohoto období, aby se zohlednila úplná hodnota výhody v čase. Za vhodnou pro tento účel byla považována komerční úroková sazba v Indii v průběhu období šetření. V případě oprávněných žádostí byly nezbytně vynaložené poplatky nutné pro získání subvence v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení odečteny, aby byla zjištěna výše subvence (čitatel).
(211)
V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na příslušný vývozní obrat v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(212)
Po poskytnutí informací dva indičtí vyvážející výrobci zařazení do vzorku požádali o přezkoumání výpočtu výše subvence. Tvrdili, že může dojít ke zrušení platnosti licence EPCGS, což může vést k tuzemskému pořízení kapitálových statků, u nichž by se použila centrální spotřební daň. V tomto ohledu však nebyly zmíněny konkrétní zvláštní licence, jejichž platnost byla zrušena. Tato otázka nebyla vznesena ani během šetření; kdyby se tak stalo, umožnilo by to řádné ověření tohoto tvrzení. Každopádně stanovení výše subvence vycházelo z ověřené evidence společnosti, pokud jde o vstupy zakoupené v rámci tohoto režimu. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
(213)
Subvenční sazba zjištěná u tohoto režimu v období šetření u tří dotčených společností činila 0,37 %, 0,40 %, a 0,46 %.
3.2.8. Soubor pobídek „Package Scheme of Incentives“
a) Právní základ
(214)
Aby vláda státu Maháráštra podpořila rozšíření průmyslu do méně rozvinutých oblastí, poskytuje od roku 1964 pobídky nově zakládaným jednotkám v rozvojových regionech státu, a to na základě režimu obecně známého jako soubor pobídek. Tento režim byl po svém vytvoření několikrát pozměněn a verzemi, které jsou relevantní pro stávající šetření, jsou verze z roku 2001 a 2007. Soubor pobídek z roku 2001 je datován 31. března 2001 a týká se ho usnesení č. IDL-1021/(CR-73)/IND-8. Soubor pobídek z roku 2007 je datován 30. března 2007 a týká se ho usnesení č. PSI-1707/(CR-50)/IND-8.
b) Způsobilost
(215)
Výše uvedená usnesení obsahují seznam kategorií odvětví a podniků, které mohou být považovány za způsobilé pro pobídky.
c) Uplatňování v praxi
(216)
Aby vláda státu Maháráštra podpořila rozšíření průmyslu do méně rozvinutých oblastí, poskytla soubor pobídek pro nové/rozvíjející se průmyslové jednotky usazené v rozvojovém regionu státu Maháráštra. Pro účely tohoto režimu jsou v příloze I uvedeného usnesení vymezeny oblasti státu způsobilé pro pobídky. Nicméně pobídek v rámci režimu z roku 2007 se nelze dovolávat, pokud nebyl vydán certifikát způsobilosti v rámci režimu z roku 2007 a příjemce nesplnil požadavky/podmínky certifikátu způsobilosti. Ten je vydáván prováděcí agenturou (státní orgán) s účinkem ode dne zahájení komerční výroby příjemce (rovněž nazývaného způsobilá jednotka).
(217)
PSI se skládá z několika podrežimů, z nichž tyto dva poskytly výhodu dvěma ověřeným vyvážejícím výrobcům během období šetření:
-
osvobození od daně z elektřiny (dále jen „ODE“),
-
subvence na podporu průmyslu (dále jen „SPP“).
(218)
Podrežim ODE je udělován novým způsobilým jednotkám usazeným ve vymezených oblastech na dobu uvedenou v osvědčení způsobilosti. V tomto případě jsou dva dotčení vyvážející výrobci osvobozeni od placení daně z elektřiny po dobu 9, resp. 7 let. V jiných částech státu je od plateb daně z elektřiny osvobozeno 100 % jednotek orientovaných na vývoz a jednotek v oblasti informačních technologií a biotechnologií po dobu 10 let.
(219)
V průběhu šetření bylo zjištěno, že jeden vyvážející výrobce se sídlem ve státě Maháráštra měl během období šetření výhodu z podrežimu osvobození od daně z elektřiny.
(220)
Podrežim SPP opravňuje příjemce k subvenci odpovídající procentu v rozmezí od 75 % do 100 % výše způsobilých investic zmenšené o výhody získané z jiných podrežimů režimu PSI, jako je ODE. Výhoda je poskytnuta po dobu uvedenou v osvědčení způsobilosti a nemůže překročit částku DPH odváděnou státu Maháráštra ve stejném období. Způsobilými investicemi jsou kapitálové výdaje na budovy, zařízení a stroje.
(221)
V průběhu šetření bylo zjištěno, že dva vyvážející výrobci se sídlem ve státě Maháráštra měli výhodu z podrežimu SPP.
(222)
Po poskytnutí informací dva indičtí vyvážející výrobci tvrdili, že podrežim SPP poskytovaný vládou státu Maháráštra se nevztahuje na fází zpracování, výroby nebo vývozu PSV, a to ani přímo, ani nepřímo, a že výhoda závisí na výši zaplacených vnitrostátních daní. Dále tvrdili, že cílem režimu není poskytovat výhody vyvážejícím výrobcům, nýbrž kompenzovat náklady vzniklé v souvislosti se zaostalostí oblasti, a že tudíž tento program nelze napadnout. Dále tvrdili, že režim by měl být považován za kapitálovou subvenci, nikoli opakující se subvenci a že celková výhoda by měla být rozložena na běžnou dobu amortizace subvencovaného kapitálu. V tomto ohledu šetření odhalilo, jak je uvedeno v 220. bodě odůvodnění, že se grant vyplácí každoročně pro způsobilé investice, jimiž jsou výdaje na budovy, zařízení a stroje. Tyto investice mají přímou souvislost s PSV. Pouhá skutečnost, že roční částka, která může být požadována, je omezena výší tuzemských daní placených vládě státu Maháráštra ve stejném období, nemění nic na skutečnosti, že roční výhoda státu Maháráštra představuje finanční příspěvek indické vlády, kterým se poskytuje výhoda šetřeným vyvážejícím vývozcům. Grant vyplácený každoročně nemá povahu kapitálové subvence, i kdyby investice do kapitálových statků byly příčinou této platby. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
d) Závěry týkající se režimu ODE a SPP
(223)
Oba podrežimy jsou subvencemi ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, protože představují finanční příspěvek indické vlády, kterým byla šetřenému vývozci poskytnuta výhoda.
(224)
Tyto subvenční podrežimy jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na některé podniky ve vymezené územní oblasti.
(225)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(226)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článkem 5 základního nařízení je výše napadnutelných subvencí vypočtena na základě výhody poskytnuté příjemci ve vztahu k dotčenému výrobku, která byla zjištěna v období šetření. Tato částka (čitatel) byla v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení přepočtena na celkový obrat z prodeje dotčeného výrobku dosažený vyvážejícím výrobcem během období šetření, protože tato subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta na základě množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(227)
Subvenční sazba zjištěná u podrežimu ODE činila u jedné společnosti využívající této výhody 0,31 %.
(228)
Subvenční sazba zjištěná u podrežimu SPP činila během období šetření u dotčených společností 1,03 %, resp. 1,91 %.
3.2.9. Výše napadnutelných subvencí
(229)
Na základě uvedených zjištění byla celková výše napadnutelných subvencí pro ověřené vyvážející výrobce, vyjádřená valoricky, v rozmezí od 4,16 % do 7,65 %, jak je shrnuto v tabulce níže.
Tabulka 1
Výše napadnutelných subvencí - Indie
(v %)
Režim
FMS
FPS
DDS
AAS
DFIA
EPCGS
PSI/ODE
PSI/SPP
Celkem
Společnost
Bombay Dyeing and Manufacturing Co. Ltd.
0,42
1,77
-
-
-
-
0,31
1,91
4,41
Ganesha Ecosphere Ltd.
-
1,95
0,24
0,11
4,95
0,40
-
-
7,65
Indo Rama Synthetics Ltd.
0,15
1,75
-
1,89
-
0,37
-
1,03
5,19
Polyfibre Industries Pvt. Ltd.
0,19
1,85
2,12
-
-
-
-
-
4,16
Reliance Industries Limited
0,63
1,59
-
4,31
-
0,46
-
-
6,99
3.3. VIETNAM
3.3.1. Obecně
(230)
Na základě informací v podnětu a odpovědí na dotazník Komise byly předmětem šetření následující režimy, jež údajně poskytovaly subvence vietnamské vlády:
A.
státní preferenční úvěry poskytované odvětví PSV bankami ve státním vlastnictví, pověření a řízení soukromých bank vládou a podpora úrokových sazeb;
B.
dodávky zboží pro odvětví PSV státem vlastněnými podniky za cenu nižší než přiměřenou;
C.
poskytování pozemků za cenu nižší než přiměřenou a dalších výhod souvisejících s půdou;
D.
programy osvobození od přímých daní a jejich snížení;
E.
programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla;
F.
zrychlené odepisování fixních aktiv;
G.
jiné subvenční programy, včetně státních, regionálních a místních vládních programů.
(231)
Komise podrobila šetření všechny režimy uvedené v podnětu. U každého režimu bylo šetřeno, zda je podle ustanovení článku 3 základního nařízení možné prokázat finanční příspěvek vietnamské vlády a výhodu získanou vyvážejícími výrobci. Šetření odhalilo, že v daném případě je jakákoli zjištěná výhoda u šetřených režimů nižší než použitelná minimální prahová hodnota stanovená v čl. 14 odst. 5 (4) základního nařízení. Proto se nepovažuje za nutné vyvodit závěr o napadnutelnosti jednotlivých režimů.
(232)
Pro účely jasnosti a transparentnosti jsou však níže uvedeny podrobné údaje o režimech a odpovídající subvenční sazby pro jednotlivé společnosti, aniž je dotčena otázka, zda jsou subvence považovány za napadnutelné, či nikoli. Výhoda byla vypočtena v souladu s článkem 6 základního nařízení.
3.3.2. Specifické subvenční režimy
Subvenční režimy, které nebyly využity vietnamskými vyvážejícími výrobci během období šetření
(233)
Šetření ukázalo, že tyto režimy nebyly využity šetřenými vietnamskými vyvážejícími výrobci:
a)
dodávky zboží pro odvětví PSV státem vlastněnými podniky za cenu nižší než přiměřenou;
b)
zrychlené odepisování fixních aktiv;
c)
jiné subvenční programy, včetně státních, regionálních a místních vládních programů.
(234)
Zejména pokud jde o dodávky zboží odvětví PSV státem vlastněnými podniky za cenu nižší než přiměřenou, v podnětu se v tomto ohledu tvrdilo, že PTA/MEG, které mohou být použity jako hlavní surovina pro výrobu PSV, získali vietnamští výrobci za subvencované ceny. Šetření však prokázalo, že žádný z šetřených vyvážejících výrobců nepoužíval PTA/MEG jako hlavní surovinu, ale že všichni používali místo toho recyklované PET lahve nebo PET vločky.
(235)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že Komise poskytla částečnou analýzu pouze pro jeden z nich, a to dodávky PTA/MEG za subvencované ceny. S ohledem na tento program žadatel tvrdil, že způsob, jakým byl vzorek vybrán, a skutečnost, že do šetření nebyli zahrnuti významní výrobci PSV ve Vietnamu, ovlivnily stanovení subvencování u tohoto programu. Žadatel rovněž uvedl další údajné subvenční programy ve Vietnamu, k nimž byly v podnětu předloženy informace.
(236)
Jak Komise vysvětlila výše v 32. až 34. a ve 42. bodě odůvodnění, v případě Vietnamu nebyl výběr vzorku nezbytný, jelikož všichni vietnamští vyvážející výrobci oznámili svůj záměr spolupracovat a odpovědi od tří spolupracujících výrobců pokrývaly více než 99 % dovozu z Vietnamu. Proto argumenty žadatele týkající se výběru vzorku nejsou relevantní pro zjištění šetření. Navíc samotná skutečnost, že existují jiní velcí výrobci PSV ve Vietnamu, jako taková nezpochybňuje reprezentativnost vzorku spolupracujících výrobců. Komise potvrzuje, že si vyžádala informace a odpovědi týkající se všech údajných subvencí uvedených v podnětu, včetně těch, o nichž se zmiňuje žadatel ve svém stanovisku k poskytnutým informacím, avšak bylo zjištěno, že tyto programy nebyly využity spolupracujícími vývozci. Komise poskytla podrobnosti o dodávkách PTA/MEG, neboť tohoto programu se týkalo významné tvrzení obsažené v podnětu a tento program mohl poskytovat významnou napadnutelnou subvenci.
Subvenční režimy, které byly využity šetřenými vietnamskými vyvážejícími výrobci během období šetření
(237)
Bylo zjištěno, že níže uvedené režimy byly využity šetřenými vietnamskými vyvážejícími výrobci během období šetření.
3.3.3. Preferenční úvěry
3.3.3.1. Poinvestiční podpora úrokových sazeb Vietnamskou rozvojovou bankou
(238)
Vietnamská rozvojová banka (dále jen „VDB“) je státem vlastněná banka zajišťující státní politiku, jež byla založena v roce 2006 na základě rozhodnutí č. 108/2006/QD-TTg k provádění státní politiky týkající se rozvojových investičních úvěrů a vývozních úvěrů. Během období šetření VDB spravovala program podpory úrokových sazeb pro některé půjčky od obchodních bank. V tomto rámci společnosti skupiny Thai Binh měly uzavřeny smlouvy s VDB o podpoře půjček od BIDV a Vietcom Bank.
(239)
Právním základem pro tento program je vyhláška č. 75/2011/ND-CP z 30. srpna 2011, která nahrazuje vyhlášku č. 151/2006/ND-CP, vyhlášku č. 106/2008/ND-CP a vyhlášku č. 106/2004 ND-CP. V případě, že smlouvy byly podepsány před datem použitelnosti vyhlášky č. 75/2011, použijí se předešlé vyhlášky.
(240)
Výhoda z tohoto programu se rovná rozdílu mezi úrokovými sazbami, které nabízí VDB, a úrokovými sazbami od obchodních bank použitými u půjček pro uvedené dvě společnosti. Tento program se vztahuje na dlouhodobé a střednědobé půjčky od obchodních bank použité na financování investičních projektů.
(241)
Výhoda z tohoto režimu se pohybovala mezi 0 % a 0,28 %.
3.3.3.2. Nízkoúrokové půjčky poskytované některými obchodními bankami ve státním vlastnictví
(242)
Šetření prokázalo, že významná část bankovního sektoru ve Vietnamu je ve vlastnictví státu; téměř 50 % půjček ve vietnamském hospodářství během období šetření poskytlo 5 velkých bank ve státním vlastnictví (5). Existují omezení zahraničního vlastnictví bank se sídlem ve Vietnamu (6). Obchodním bankám je uloženo podporovat úrokové sazby pro podniky (7). Státní banka Vietnamu stanoví maximální úrokové sazby, které mohou obchodní banky účtovat za půjčky pro některé subjekty (8). Z informací ve spisu vyplývá, že státem vlastněné obchodní banky nabízejí nižší úrokové sazby než ostatní banky.
(243)
Několik vietnamských zákonů týkajících se bankovního sektoru a úvěrů odkazuje na preferenční úvěry. Například nařízení 1627 z roku 2001 se zmiňuje o půjčkách poskytnutých zákazníkům, na něž se vztahují preferenční úvěrová politika (články 20 a 26), nebo zákon o úvěrových institucích se zmiňuje o zvýhodněných úvěrech (článek 27).
(244)
Výše subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. V souladu s čl. 6 písm. b) základního nařízení se za výhodu, kterou získal příjemce, považuje rozdíl mezi částkou, kterou platí společnost za preferenční půjčku, a částkou, již by společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní půjčku na trhu.
(245)
Informace uvedené výše v 242. a 243. bodě odůvodnění naznačují významné narušení vietnamského finančního sektoru. Komise proto použila vnější referenční hodnotu pro výpočet výhody z preferenčních půjček. Jak je uvedeno v 231. bodě odůvodnění, není tím dotčena napadnutelnost subvence vyplývající ze zvýhodněné půjčky. Jelikož jde o zanedbatelné subvencování, Komise neučinila konečné závěry, zda dotčené banky jsou veřejnoprávními subjekty, nebo zda je posouzení úvěrového rizika provedené těmito bankami dostatečné.
(246)
Vnější referenční hodnota byla nutná pouze ve vztahu k půjčkám v měně VND, protože nebyly k dispozici důkazy, že půjčky poskytnuté v USD byly subvencovány. Půjčky ve VND získaly pouze spolupracující společnosti skupiny Thai Binh. Základ pro srovnání byl vypočten za použití úrokových sazeb úvěrů koše 48 zemí s nižšími středními příjmy (HDP) v posledním období, za které byly k dispozici (2012). Tyto země byly zvoleny, protože měly podobný HDP jako Vietnam. Uvedené sazby byly poté upraveny s ohledem na inflaci v období šetření, aby byly získány reálné úrokové sazby, a byl vypočten průměr za 48 zemí pro ty země, u nichž byly k dispozici údaje. Zdrojem pro úrokové sazby a míry inflace byla Světová banka. Průměrná reálná úroková sazba pro tyto země s nižšími středními příjmy byla v období šetření 8,23 %. Tato referenční hodnota byla srovnána s úrokovými sazbami upravenými s ohledem na inflaci u všech půjček ve VND pro šetřené společnosti.
(247)
Výhoda se u tohoto programu pohybovala mezi 0 % a 1,34 %.
(248)
Po poskytnutí informací zpochybnila vietnamská vláda závěry o narušení vietnamského finančního systému a namítala, že Komise měla posoudit, zda státem vlastněné obchodní banky jsou veřejnoprávními subjekty a zda je posouzení úvěrového rizika, které prováděly, dostatečné. Podle názoru vietnamské vlády by tato analýza ovlivnila závěr o existenci finančního příspěvku a rovněž použití vnější referenční hodnoty pro stanovení výhody získané prostřednictvím tohoto programu.
(249)
Jak je uvedeno v 242. až 243. bodě odůvodnění, informace a důkazy shromážděné během šetření prokazují významné narušení vietnamského bankovního systému. V důsledku tohoto narušení, v souladu s pravidly základního nařízení, se pro stanovení výše výhody (pokud existuje) musí použít vnější referenční hodnota. Protože výhody pro vietnamské vyvážející výrobce jsou zanedbatelné, nepovažuje Komise za nezbytné zkoumat, zda banky jsou veřejnoprávními subjekty a/nebo zda je posouzení rizika dostatečné, jak je objasněno výše v 231. a 232. bodě odůvodnění.
3.3.4. Poskytování práv k užívání pozemků
(250)
Oběma spolupracujícím vyvážejícím výrobcům byla přidělena práva k užívání pozemků ve zvláštních průmyslových zónách. Zatímco skupina Thai Binh získala práva k užívání pozemků přímo od státu, společnosti Vietnam New Century Polyester Fibre Co Ltd. (dále jen „VNC“) je pozemek pronajat prostřednictvím společnosti, která je částečně ve vlastnictví státu.
(251)
Skupina Thai Binh má tři pozemky v průmyslové zóně. Během období šetření byla skupina plně osvobozena od placení nájemného za dva pozemky. Základem pro uvedené osvobození jsou vyhláška č. 121/2010/ND-CP a vyhláška č. 142/2005/ND-CP. Skupina neplatila nájemné ani za třetí pozemek, protože se účastní administrativního procesu souvisejícího se žádostí o osvobození. Nájemné, od jehož placení byla skupina osvobozena, je výrazně nižší než nájemné placené skupinou za jiné podobné pozemky v těsné blízkosti průmyslové zóny a zdá se, že je podstatně nižší než obvyklé ceny pozemků v regionu.
(252)
VNC nezískala plné osvobození ohledně práv k užívání pozemků, je ale jasné, že během období šetření získala výhodu. VNC si pronajímá tři pozemky od společnosti, která je částečně ve státním vlastnictví. Ačkoli vietnamská vláda tvrdila, že jde o transakce mezi soukromými stranami, informace, které jsou ve spisu, jsou v rozporu s tímto tvrzením. Investiční licence VNC uvádí pronájem pozemků jako preferenční výhodu. V licenci Lidový výbor Quang Ninh ukládá VNC povinnost pronajmout si pozemky od uvedené společnosti. Rovněž podle původní smlouvy mezi částečně státem vlastněnou společností, která pronajímá pozemky VNC, a místním pozemkovým úřadem je následný převod pozemků možný pouze za jistých podmínek stanovených místním pozemkovým úřadem. Z toho vyplývá, že stát se účastní pozemkové transakce mezi oběma stranami.
(253)
Pro účely posouzení výhody Komise porovnala nízké ceny pozemků, které souvisejí s transakcemi v průmyslových zónách, s referenční cenou za podobné pozemky. Šetřením byly zjištěny náznaky, že trh s pozemky ve Vietnamu je zřejmě regulován a je narušen státním zásahem, protože existuje osvobození od nájemného nebo preferenční ceny za práva k užívání pozemků týkající se pozemků ve vymezených průmyslových zónách a/nebo podporovaných odvětvích podnikání. V tomto konkrétním případě Komise zjistila transakci s právy k užívání pozemků, která je dostatečně spolehlivá, protože pozemek se nachází mimo jakoukoli podporovanou zónu a protože dotčená společnost působí v odvětví, které nesouvisí s PSV a není podporováno na základě vládní politiky. Ceny v této transakci se používají jako referenční hodnota pro posouzení výhody, aniž je dotčen jakýkoliv závěr o celkové situaci na trhu s pozemky ve Vietnamu.
(254)
Výhoda se u tohoto programu pohybovala mezi 0,17 % a 0,37 %.
3.3.5. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
(255)
Oba spolupracující vyvážející výrobci měli výhodu z několika přímých daňových úlev založených na osvobozeních od daní uvedených v jejich investičních licencích. Právním základem pro uvedená osvobození jsou vyhláška č. 164/2003/ND-CP nahrazená vyhláškami č. 124/2008/ND-CP a č. 122/2011/ND-CP, oběžník č. 140/2012, vyhláška č. 164/2003/ND-CP pozměněná a doplněná vyhláškou č. 152/204/ND-CPDuty a osvobození od DPH při dovozu strojů.
(256)
Podle výše uvedených právních předpisů je osvobození od přímých daní a jejich snížení k dispozici mimo jiné pro společnosti nacházející se ve zvláštních průmyslových zónách/parcích nebo společnosti zaměstnávající velký počet zaměstnanců nebo společnosti působící v určitých hospodářských odvětvích.
(257)
Výše subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou příjemci se považuje výše celkové daňové povinnosti k úhradě podle běžné daňové sazby, a to po odečtení zaplacené částky se sníženou preferenční daňovou sazbou nebo případně částky daně, od níž byl osvobozen. Částky považované za subvenci vycházejí z nejnovějších ročních daňových přiznání. Subvence byla přepočtena na základě celkové společnosti a vyjádřena jako procentní podíl z obratu vývozu do Unie v cenách CIF.
(258)
Výhoda se u tohoto programu pohybovala mezi 0,11 % a 0,36 %.
3.3.6. Osvobození od cla z dovážených surovin
(259)
Oba spolupracující vyvážející výrobci získali osvobození od placení cla z dovozu surovin v průběhu období šetření. Právním základem pro osvobození je zákon o dovozní a vývozní dani č. 45/2005/QH11 provedený vyhláškou č. 87/2010/ND-CP. Pravidla pro systém a postupy inspekcí a dohledu jsou stanovena v oběžníku 194/2010TT.
(260)
Vietnamská vláda ve své odpovědi na dotazník uvedla, že provozuje systém pro navracení/pozastavení cla. Podle právních předpisů se osvobození vztahuje na dovezené suroviny, které byly spotřebovány při výrobě vyvážených výrobků. Cla mohou být vrácena v rozsahu určeném podílem, v jakém jsou dovezené suroviny použity ve vyvezeném konečném výrobku.
(261)
Bylo zjištěno, že během období šetření oba spolupracující vyvážející výrobci nezískali ekonomickou výhodu z uvedeného režimu. Třebaže byli osvobozeni od placení dovozního cla na suroviny, nadměrné vrácení během období šetření nebylo zjištěno. Domácí prodej dotčeného výrobku byl u obou společností relativně malý. Kromě toho získávaly významný podíl hlavních surovin na domácím trhu, neboť objemy, které dovezly pro výrobu vyváženého dotčeného výrobku, nebyly dostatečné.
(262)
S ohledem na výše uvedené se nepokládá za nutné vyvozovat závěr, zda je oznámený systém navracení cla v souladu s pravidly WTO a s články přílohy II a přílohy III základního nařízení.
(263)
V návaznosti na poskytnutí informací vietnamská vláda podpořila zjištění Komise týkající se tohoto programu. Rovněž ale zdůraznila, že i přes neexistenci závěrů v tomto bodě je vietnamský systém navracení cla plně v souladu s pravidly v příloze II a příloze III základního nařízení. Toto stanovisko vietnamské vlády Komise bere na vědomí. Avšak vzhledem k tomu, že výhody pro vietnamské vyvážející výrobce jsou zanedbatelné, Komise opakuje své stanovisko, že pro účely tohoto šetření nepokládá za nutné zkoumat, zda je režim navracení cla v souladu s pravidly stanovenými v příloze II a příloze III základního nařízení, jak je vysvětleno výše v 231. až 232. bodě odůvodnění.
3.3.7. Osvobození od cla z dovážených strojů
(264)
Oba spolupracující vyvážející výrobci získali osvobození od placení cla a DPH z dovážených strojů během období šetření. Právním základem pro osvobození je zákon o dovozní a vývozní dani č. 45/2005/QH11 provedený vyhláškou č. 87/2010/ND-CP. Pravidla pro systém a postupy inspekcí a dohledu jsou stanovena ve vyhlášce vlády č. 154/2005/N-CP, oběžníku 194/2010TT a oběžníku 117/2011.
(265)
Společnosti byly požádány, aby podaly zprávu o dovozu strojů během období 10 let. Ačkoli bylo zřejmé, že spolupracující vyvážející výrobci získaly výhody na základě tohoto režimu, tyto výhody nebyly podstatné. Bylo tomu tak, protože dovoz strojů u těchto společností nebyl významný ve srovnání s obratem prodeje PSV v EU. Rovněž jakékoli výhody byly oslabeny skutečností, že se stroje odepisují po řadu let (obvykle 10), a proto byla výhoda pro období šetření odpovídajícím způsobem snížena.
(266)
Výhoda se u tohoto programu pohybovala mezi 0,08 % a 0,1 %.
3.3.8. Výše subvencí
(267)
Výše subvencí stanovená v souladu s ustanoveními základního antisubvenčního nařízení, vyjádřená valoricky, se u vietnamských vyvážejících výrobců pohybuje mezi 0,6 % a 2,31 %. Celostátním subvenčním rozpětím je vážený průměr obou výšeuvedených odchylek, tj. 1,25 %. Subvence popsané výše byly přepočteny na základě celkové společnosti a vyjádřeny jako procentní podíl z obratu vývozu do Unie v cenách CIF.
(268)
Po poskytnutí informací žadatel tvrdil, že není jasné, jak Komise vypočetla tento rozsah subvenčního rozpětí a proč Komise nezvolila horní hranici těchto rozpětí, která by byla vyšší než zanedbatelné rozpětí. Jak již Komise uvedla v předchozím bodě odůvodnění, rozsah celkových souhrnných subvencí pro vietnamské spolupracující vyvážející výrobce vyjádřený valoricky se pohybuje mezi minimem 0,6 % a maximem 2,31 %. Výpočet váženého průměru uvedených odchylek však vede k průměrnému subvenčnímu rozpětí za celou zemi rovnému 1,25 %, což je méně než minimální prahová hodnota. To je metodika trvale používaná pro výpočet průměrného subvenčního rozpětí za celou zemi v souladu s příslušnými pravidly základního nařízení.
3.3.9. Závěry týkající se Vietnamu
(269)
Celostátní subvenční sazba pro Vietnam je 1,25 %. Vzhledem k tomu, že toto rozpětí je zanedbatelné, byl vyvozen závěr, že by v souladu s čl. 14 odst. 3 základního nařízení mělo být šetření ohledně dovozu výrobků pocházejících z Vietnamu zastaveno.
4. ÚJMA
4.1. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE A VÝROBY V UNII
(270)
Obdobný výrobek v Unii v období šetření vyrábělo 18 výrobců. Tito výrobci představují „výrobní odvětví Unie“ ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.
(271)
Celková výroba v Unii během období šetření byla stanovena na přibližně 401 000 tun. Komise stanovila tento číselný údaj na základě veškerých dostupných informací týkajících se výrobního odvětví Unie, jako jsou ověřené údaje o výrobě spolupracujících výrobců v Unii zařazených do vzorku, jakož i číselné údaje poskytnuté žadatelem. Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, do vzorku byli vybráni čtyři výrobci v Unii, kteří představují 54 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
4.2. SPOTŘEBA V UNII
(272)
Komise stanovila spotřebu v Unii na základě objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie s využitím údajů poskytnutých žadatelem a dovozu ze třetích zemí na základě údajů Eurostatu.
(273)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 2
Spotřeba v Unii (v tunách)
2010
2011
2012
Období šetření
Celková spotřeba v Unii
838 397
869 025
837 066
890 992
Index
100
104
100
106
Zdroj: Podnět, Eurostat.
(274)
Spotřeba v Unii dosáhla svého vrcholu v roce 2011 kvůli prudkému nárůstu cen bavlny v důsledku problémů kolem její sklizně v roce 2010. Poptávka po PSV jako náhradě za bavlnu se v důsledku toho zvýšila, ale v následujícím roce opět klesla. V období šetření je zaznamenáno zvýšení spotřeby v Unii o 6 %.
4.3. DOVOZ Z DOTČENÝCH ZEMÍ
4.3.1. Souhrnné posouzení účinků dovozu z dotčených zemí
(275)
Komise zkoumala, zda má být dovoz PSV pocházejících z dotčených zemí posouzen souhrnně ve shodě s čl. 8 odst. 3 základního nařízení.
(276)
Subvenční rozpětí stanovené u dovozu z Čínské lidové republiky a Vietnamu bylo pod minimálním prahem stanoveným v čl. 8 odst. 3 písm. a) základního nařízení.
(277)
Proto nejsou splněny podmínky pro kumulaci, a analýza příčinných souvislostí je tak omezena na účinek dovozu z Indie.
4.3.2. Objem a podíl dovozu z Indie na trhu
(278)
Komise stanovila objem dovozu na základě údajů Eurostatu. Podíl dovozu na trhu byl stanoven na základě objemu dovozu z Indie jako součást celkové spotřeby Unie (určené veškerými prodeji v Unii uskutečněnými výrobci v Unii s připočtením veškerého dovozu PSV do Unie).
(279)
Dovoz z Indie do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka 3
Objem dovozu (v tunách) a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem dovozu z Indie (v tunách)
51 258
59 161
63 191
60 852
Index
100
115
123
119
Podíl na trhu
6,1 %
6,8 %
7,5 %
6,8 %
Index
100
111
123
112
Zdroj: Eurostat.
(280)
Celkově byl dovoz z Indie i nadále poměrně stabilní a během posuzovaného období představoval podíl na trhu Unie v rozmezí od 6 % do 7,5 %.
4.3.3. Ceny výrobků dovážených z Indie a cenové podbízení
(281)
Komise zjistila ceny dovážených výrobků na základě statistik Eurostatu a ověřila údaje od spolupracujících vývozců. Cenové podbízení u dovážených výrobků bylo stanoveno na základě ověřených údajů poskytnutých spolupracujícími vývozci a spolupracujícími výrobci v Unii.
(282)
Průměrná cena výrobků dovážených z Indie do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka 4
Dovozní ceny (EUR/tuna)
2010
2011
2012
Období šetření
Indie
1 025
1 368
1 239
1 212
Index
100
134
121
118
Zdroj: Eurostat a ověřené údaje od spolupracujících vývozců.
(283)
Prudké zvýšení ceny PSV bylo zaznamenáno v roce 2011, který je rokem výše uvedené bavlnářské krize. Ceny v následujících letech klesly, ale zůstaly vyšší než ceny zaznamenané v roce 2010. V období šetření byla cena o 18 % vyšší než cena PSV v roce 2010.
(284)
Komise určila cenové podbízení během období šetření na základě srovnání vážených průměrných dovozních cen franko přístav určení jednotlivých typů výrobku z dovozu spolupracujících indických výrobců zařazených do vzorku účtovaných prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, s příslušnými úpravami s ohledem na cla a náklady vynaložené po dovozu a vážené průměrné prodejní ceny stejných typů výrobku výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň ceny ze závodu.
(285)
Toto srovnání cen bylo provedeno podle jednotlivých typů u transakcí na stejné obchodní úrovni, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev z cen. Výsledek srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření. Ukázalo se, že výrobky dovážené z Indie vykazují na trhu Unie vážené průměrné rozpětí cenového podbízení v rozmezí od 4,1 % do 43,7 %.
4.4. HOSPODÁŘSKÁ SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
4.4.1. Obecné poznámky
(286)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení zahrnovalo posouzení dopadu subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie v posuzovaném období.
(287)
Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, byl za účelem stanovení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku.
(288)
Pro účely stanovení újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Makroekonomické ukazatele Komise posuzovala na základě údajů obsažených v podnětu, dalších informací poskytnutých žadatelem během řízení a Eurostatem. Tyto údaje se týkaly všech výrobců v Unii. Mikroekonomické ukazatele Komise posuzovala na základě řádně ověřených údajů obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Oba soubory údajů byly shledány jako reprezentativní pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(289)
Makroekonomické ukazatele jsou: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost a produktivita.
(290)
Mikroekonomické ukazatele jsou: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, pracovní náklady, zásoby, výnosnost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost navýšit kapitál.
4.4.2. Makroekonomické ukazatele
4.4.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(291)
Celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 5
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
Období šetření
Objem výroby (v tunách)
362 195
355 240
361 159
401 119
Index
100
98
100
111
Výrobní kapacita (v tunách)
492 059
451 310
468 115
466 744
Index
100
92
95
95
Využití kapacity
73,6 %
78,7 %
77,2 %
85,9 %
Index
100
107
105
117
Zdroj: Žadatel (CIRFS).
(292)
Objem výroby v posuzovaném období vzrostl o 11 %. K tomuto nárůstu došlo pouze během období šetření (které odpovídá posledním 12 měsícům posuzovaného období). Během části posuzovaného období předcházejícího období šetření (tedy v letech 2011 a 2012) objem výroby výrobního odvětví Unie poklesl nebo stagnoval.
(293)
Výrobní kapacita naopak vykazovala sestupný trend, přičemž v období šetření byl zaznamenán pokles o 5 %. V souvislosti se vzestupným trendem objemu výroby, jak je popsáno ve 292. bodě odůvodnění, se využití kapacity zvýšilo o 17 %. Je třeba zdůraznit, že využití kapacity v roce 2010, které se používá jako základ pro analýzu trendů, bylo pro kapitálově náročné odvětví, jakým je odvětví PSV, nízké a během období šetření byla míra využití kapacity 85,9 %.
4.4.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(294)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka 6
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Celkový objem prodeje na trhu Unie (v tunách)
379 840
366 341
344 134
358 130
Index
100
96
91
94
Podíl na trhu
45,3 %
42,2 %
41,1 %
40,2 %
Index
100
93
91
89
Zdroj: Eurostat, žadatel (CIRFS).
(295)
Objem prodeje na trhu Unie se v letech 2011 a 2012 snížil, avšak během období šetření se mírně zvýšil. Nicméně celkový pokles o 6 % byl přesto zaznamenán vůči objemům prodaným v roce 2010.
(296)
Podíl na trhu výrobního odvětví Unie se během období šetření významně snižoval. Největší pokles podílu na trhu nastal v roce 2011, ale klesající trend pokračoval i v roce 2012 a v období šetření, což vedlo k celkové ztrátě podílu na trhu během posuzovaného období o 11 %.
4.4.2.3. Růst
(297)
I přes mírný růst spotřeby v Unii během posuzovaného období (+ 6 %) a nárůst objemu výroby výrobců v Unii (+ 11 %) poklesl prodej výrobců v Unii o 6 %.
4.4.2.4. Zaměstnanost a produktivita
(298)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 7
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
Období šetření
Počet zaměstnanců
1 914
1 935
2 000
2 036
Index
100
101
105
106
Produktivita (tuny/zaměstnanec)
189,3
183,6
180,6
197,0
Index
100
97
95
104
Zdroj: Žadatel (CIRFS)
(299)
Počet zaměstnanců během posuzovaného období trvale rostl, což vedlo k 6 % zvýšení ve spojitosti se zvýšením výroby uvedeným v 292. bodě odůvodnění.
(300)
Produktivita v letech 2011 a 2012 klesla, protože počet zaměstnanců vzrostl, zatímco objem výroby během těchto let stagnoval. Celkově došlo v posuzovaném období ke zvýšení o 4 %.
4.4.3. Mikroekonomické ukazatele
4.4.3.1. Ceny a faktory ovlivňující ceny
(301)
Průměrné jednotkové prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 8
Prodejní ceny v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné jednotkové prodejní ceny v Unii na celkovém trhu (v EUR za tunu)
1 283
1 608
1 509
1 489
Index
100
125
118
116
Jednotkové výrobní náklady (v EUR za tunu)
1 453
1 666
1 629
1 542
Index
100
115
112
106
Zdroj: Ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(302)
Největší nárůst prodejní ceny v Unii byl zaznamenán v roce 2011, kdy se PSV prodávaly za cenu, která byla o 25 % vyšší než průměrná prodejní cena v roce 2010. Byl to výsledek bavlnářské krize v roce 2011, kdy vzrostla poptávka po PSV jako náhradě za bavlnu, které bylo nedostatek kvůli neuspokojivé sklizni v roce 2010. Celkově se prodejní ceny v Unii během posuzovaného období zvýšily o 16 %.
(303)
Jednotkové výrobní náklady během posuzovaného období rovněž vzrostly, nejvíce o 15 % v roce 2011, protože v tomto roce se zvýšily ceny benzínu, který je významnou nákladovou položkou. Celkový nárůst jednotkových výrobních nákladů představoval během posuzovaného období 6 %.
4.4.3.2. Náklady práce
(304)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených ve vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 9
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (v EUR)
31 561
31 080
31 661
32 356
Index
100
98
100
103
Zdroj: Ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(305)
Průměrné náklady práce na zaměstnance nejprve v roce 2011 poklesly a pak se v následujících letech mírně zvýšily. Za posuzované období byl zaznamenán nárůst o 3 %.
4.4.3.3. Zásoby
(306)
Úroveň zásob u výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 10
Zásoby
2010
2011
2012
Období šetření
Konečný stav zásob (v tunách)
15 731
16 400
15 039
19 108
Index
100
104
96
121
Index konečného stavu zásob vyjádřených jako procento výroby
7,3 %
7,8 %
7,1 %
8,8 %
Index
100
107
97
120
Zdroj: Ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(307)
Konečné stavy zásob vzrostly s výjimkou roku 2012, což vedlo k celkovému nárůstu o 21 % v období šetření. To odpovídá nárůstu objemu výroby (celkový nárůst o 11 %) při poklesu objemu prodeje během posuzovaného období (celkový pokles o 6 %). Tyto trendy se rovněž projevily v konečném stavu zásob vyjádřených jako procento výroby.
4.4.3.4 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(308)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se u výrobců v Unii zařazených ve vzorku v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 11
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
- 5,4 %
1,0 %
- 0,8 %
0,3 %
Index
- 100
18
- 14
5
Peněžní tok (v EUR)
- 12 068 770
12 017 353
13 048 405
10 725 084
Index
- 100
100
108
89
Investice (v EUR)
5 240 603
7 671 607
4 488 296
4 145 991
Index
100
146
86
79
Návratnost investic
- 25,1 %
5,5 %
- 4,5 %
1,5 %
Index
- 100
22
- 18
6
Zdroj: Ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(309)
Komise stanovila ziskovost výrobců v Unii zařazených ve vzorku tak, že čistý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, před zdaněním vyjádřila jako procentní podíl z obratu tohoto prodeje. Rozpětí ziskovosti v průběhu posuzovaného období kolísalo. Celkově se ziskovost zlepšila: ze ztrátovosti v roce 2010 dospěla v období šetření k prahu rentability.
(310)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobců v Unii financovat svoji činnost z vlastních zdrojů. Trend čistého peněžního toku se v průběhu posuzovaného období vyvíjel příznivě.
(311)
Investice dosáhly vrcholu v roce 2011, kdy vzrostly o 46 % ve srovnání s investicemi v roce 2010, ale v následujících letech vykazovaly klesající trend. Během posuzovaného období se investice snížily o 21 %.
(312)
Návratnost investic je zisk vyjádřený v procentech ve vztahu k čisté účetní hodnotě investic. V průběhu posuzovaného období se vyvíjela příznivě.
(313)
Žádný z výrobců v Unii zařazených do vzorku výrobců v Unii neuvedl, že během posuzovaného období měl potíže se získáváním kapitálu.
4.4.4. Závěr týkající se újmy
(314)
Dovoz z Indie byl i nadále stabilní (během posuzovaného období představoval podíl na trhu Unie v rozmezí od 6 % do 7 %). Cenové podbízení bylo významné (až 43,7 %).
(315)
Většina ukazatelů újmy se zlepšila. Ziskovost výrobců v Unii vzrostla o téměř 6 procentních bodů, ale průměrné ziskové rozpětí bylo v období šetření stále neuspokojivé - na prahu rentability ve výši 0,3 %. Míra využití kapacity vzrostla ze 74 % na 86 %. To však bylo důsledkem zvýšení objemu výroby v Unii, jakož i snížení kapacity Unie. Průměrné prodejní ceny v Unii dosáhly vrcholu v roce 2011 v důsledku prudkého nárůstu cen bavlny a ropy. Celkově se průměrná prodejní cena v Unii během posuzovaného období zvýšila o 16 %. Rovněž návratnost investic a peněžní tok se vyvíjely příznivě. Zaměstnanost se během posuzovaného období zvýšila. Známky hospodářského oživení byly tedy zaznamenány v situaci způsobené újmy.
(316)
Tyto ukazatele újmy se v posuzovaném období vyvíjely nepříznivě: podíl výrobců v Unii na trhu Unie klesl ze 45,3 % na 40,2 %, protože objemy prodeje v Unii klesly o 6 %. Úroveň investic celkově klesla s výjimkou roku 2011. Kapacita, jak je uvedeno v 293. bodě odůvodnění, během posuzovaného období klesla o 5 %.
(317)
Celkově lze situaci výrobního odvětví Unie označit za situaci působící újmu, ačkoli se v posledních letech jasně zlepšila. Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 4 základního nařízení.
(318)
Ve svém stanovisku k poskytnutým informacím žadatel uvedl, že stabilitu indického podílu na trhu Unie považuje za výsledek značného subvencování. Komise skutečně zjistila napadnutelné subvence (viz 229. bod odůvodnění), nebylo ale možné prokázat příčinnou souvislost s újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie (viz 319. až 323. bod odůvodnění).
5. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(319)
V souladu s čl. 8 odst. 5 základního nařízení Komise zkoumala, zda subvencovaný dovoz z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. V souladu s čl. 8 odst. 6 základního nařízení Komise rovněž zkoumala, zda výrobní odvětví Unie mohlo být souběžně s tím poškozeno i jinými známými činiteli. Komise dbala na to, aby případná újma, kterou mohly způsobit jiné činitele než subvencovaný dovoz z Indie, nebyla přičítána na vrub tomuto subvencovanému dovozu. Tyto faktory jsou dovozy z jiných třetích zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie a spotřeba Unie.
5.1. ÚČINEK SUBVENCOVANÉHO DOVOZU
(320)
Vzhledem ke zjištění subvencí nižších, než je minimální práh, pokud jde o Čínu a Vietnam (viz 76. a 231. bod odůvodnění), nejsou splněny podmínky pro kumulaci. Analýza příčinných souvislostí se proto omezuje na účinek dovozu z Indie.
(321)
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu během posuzovaného období poklesl z 45,3 % na 40,2 %, zatímco podíl indického dovozu na trhu zůstal poměrně stabilní mezi 6 % a 7 %. Spotřeba během posuzovaného období vzrostla o 6 %. Výrobní odvětví Unie nebylo schopno využít tohoto růstu, pokud jde o podíl na trhu, ale to není pravděpodobně možné přičítat indickému podílu na trhu, který zůstal stálý.
(322)
Průměrné ceny PSV z Indie podle Eurostatu byly nižší než průměrné ceny PSV z většiny jiných států, ale je důležité uvést, že existují velké rozdíly v jakosti a typech výrobku. Každopádně přesná srovnání podle jednotlivých typů prokázala značné cenové podbízení, pokud jde o dovoz z Indie.
(323)
I přes značné cenové podbízení nelze učinit závěr, že dovoz z Indie způsobil újmu. Snížení podílu výrobního odvětví Unie (pokles o 5,1 procentního bodu) skutečně nelze přičítat vývoji objemu dovozu z Indie, protože jeho podíl na trhu zůstal poměrně stabilní (nárůst o pouhých 0,7 procentního bodu během posuzovaného období). Navíc se průměrné ceny dovozu z Indie během posuzovaného období zvýšily o 18 %. Nezdá se, že ceny dovozu z Indie vedly ke snížení cen, jelikož finanční situace výrobního odvětví Unie, třebaže v období šetření byla stále situací působící újmu, se během posuzovaného období výrazně zlepšila.
5.2. ÚČINKY JINÝCH ČINITELŮ
5.2.1. Dovoz z třetích zemí
(324)
Objem dovozu z třetích zemí se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 12
Dovoz z třetích zemí
Země
2010
2011
2012
Období šetření
Korejská republika
Objem (v tunách)
129 918
165 365
163 540
181 540
Index
100
127
126
140
Podíl na trhu
15,5 %
19,0 %
19,5 %
20,4 %
Index
100
123
126
131
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 116
1 367
1 361
1 300
Index
100
123
122
116
Tchaj-wan
Objem (v tunách)
121 656
108 645
100 072
92 423
Index
100
89
82
76
Podíl na trhu
14,5 %
12,5 %
12,0 %
10,4 %
Index
100
86
82
71
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 131
1 416
1 383
1 369
Index
100
125
122
121
Čína
Objem (v tunách)
5 198
8 980
23 209
44 651
Index
100
173
446
859
Podíl na trhu
0,6 %
1,0 %
2,8 %
5,0 %
Index
100
167
447
808
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 065
1 279
1 265
1 209
Index
100
120
119
113
Turecko
Objem (v tunách)
32 921
29 969
34 303
36 908
Index
100
91
104
112
Podíl na trhu
3,9 %
3,4 %
4,1 %
4,1 %
Index
100
88
104
105
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 133
1 466
1 383
1 382
Index
100
129
122
122
Vietnam
Objem (v tunách)
24 884
25 487
26 410
29 717
Index
100
102
106
119
Podíl na trhu
3,0 %
2,9 %
3,2 %
3,3 %
Index
100
99
106
112
Průměrná cena (v EUR za tunu)
978
1 182
1 175
1 096
Index
100
121
120
112
Indonésie
Objem (v tunách)
25 902
30 285
24 032
24 699
Index
100
117
93
95
Podíl na trhu
3,1 %
3,5 %
2,9 %
2,8 %
Index
100
113
93
90
Průměrná cena
1 055
1 329
1 267
1 167
Index
100
126
120
111
Thajsko
Objem (v tunách)
17 548
23 510
17 103
18 952
Index
100
134
97
108
Podíl na trhu
2,1 %
2,7 %
2,0 %
2,1 %
Index
100
129
98
102
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 140
1 449
1 310
1 298
Index
100
127
115
114
Jiný dovoz
Objem (v tunách)
49 272
51 282
41 074
43 120
Index
100
104
83
88
Podíl na trhu
5,9 %
5,9 %
4,9 %
4,8 %
Index
100
100
83
82
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 323
1 681
1 603
1 532
Index
100
127
121
116
Zdroj: Eurostat.
(325)
Největší část dovozu (181 540 tun, představujících podíl na trhu 20,4 % během období šetření) pochází z Korejské republiky, jejíž podíl na trhu během posuzovaného období vzrostl o 4,9 procentního bodu. Druhým největším vývozcem do Unie je Tchaj-wan. Ačkoli se dovoz z Tchaj-wanu během posuzovaného období snížil (o 4,1 procentních bodů), Tchaj-wan přesto během období šetření měl podíl na trhu 10,4 %. Čtvrtým největším vývozcem na seznamu vývozců (po Indii, která je třetím největším) je Čína, jejíž podíl na trhu se zvýšil o 4,4 procentních bodů na 5 %. Dovoz z jiných třetích zemí je nižší než dovoz z Indie, ale značné množství PSV se dováží z Turecka, Vietnamu, Indonésie a Thajska (všechny čtyři země mají poměrně stabilní podíl na trhu). Dovoz z Turecka, Vietnamu, Indonésie a Thajska představuje společně podíl na trhu kolem 12 % (12,4 % v období šetření).
(326)
Za zmínku stojí zvyšující se dovoz zejména z Korejské republiky. Korejský dovoz představoval v průběhu období šetření trojnásobek objemu indického dovozu. Během posuzovaného období vzrostl o 40 % a jeho podíl na trhu se zvýšil o 4.9 procentních bodů na 20,4 %. Rovněž dovoz z Číny výrazně vzrostl, a to o více než 700 %, pokud jde o objem, a o 4,4 procentního bodu, pokud jde o podíl na trhu. Dovoz z Číny rovněž představoval výrazné cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie.
(327)
Na základě výše uvedených skutečností lze vyvodit závěr, že pokud byla újma způsobená výrobnímu odvětví Unie výsledkem dovozu, bylo tomu tak spíše kvůli dovozu z jiných zdrojů než Indie.
(328)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že Komise dále neprošetřovala vývozní ceny Číny a Vietnamu. Je třeba připomenout, že v případě Číny a Vietnamu byly zjištěny zanedbatelné úrovně subvencování. Komise proto posoudila vývozní ceny u těchto dvou zemí ve své analýze příčinných souvislostí jiných činitelů a opravdu neprovedla souhrnné posouzení dovozu ze všech tří zemí, jichž se toto řízení týká, jelikož bylo stanoveno, že subvence zjištěné v Číně a Vietnamu jsou zanedbatelné, jak je vysvětleno v 275. až 277. bodě odůvodnění.
(329)
Žadatel předložil připomínky týkající se průměrné ceny dovozu z Koreje, jakož i (nepatrného) zvýšení jeho objemu mezi roky 2011 a 2012. Vzhledem k celkovému zvýšení jak objemu, tak podílu korejského dovozu na trhu během posuzovaného období a k tomu, že jeho průměrné ceny jsou nižší než průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie, Komise zastává názor, že korejský dovoz představuje důležitý jiný činitel v analýze příčinných souvislostí.
(330)
Žadatel se rovněž zmínil o průměrných vývozních cenách tří zemí, jichž se toto řízení týká, a Koreje a Tchaj-wanu za období od ledna do července 2014. To však není posuzované období, které sahá od roku 2010 do konce období šetření. Toto tvrzení se proto odmítá.
5.2.2. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(331)
Objem a průměrná hodnota vývozu výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 13
Vývozní výkonnost výrobců v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Objem vývozu (v tunách)
31 158
32 204
41 279
36 149
Index
100
103
132
116
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 760
1 945
1 924
1 962
Index
100
111
109
112
Zdroj:
Objem: žadatel (CIRFS)
Hodnota: ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(332)
Výrobní odvětví Unie prodává mimo EU zejména speciální výrobky, což vysvětluje vyšší průměrné prodejní ceny zaznamenané na těchto trzích.
(333)
Objem vývozu výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostl během posuzovaného období téměř o 30 % a svého vrcholu dosáhl v roce 2012. Průměrné prodejní ceny v roce 2011 vzrostly a pak zůstaly na stabilní úrovni až do období šetření.
(334)
I přes dobrou vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku byly absolutní objemy vývozu relativně malé ve srovnání s objemy prodeje prodávanými v Unii. Jejich dopad tedy nepostačoval k tomu, aby kompenzoval újmu způsobenou na domácím trhu Unie.
5.2.3. Spotřeba
(335)
Trh Unie s PSV činil 838 397 tun v roce 2010 a v období šetření dosáhl 890 992 tun. Z toho vyplývá růst trhu o 6 % během posuzovaného období. Jinými slovy, nenastal pokles poptávky, který by bylo možné přičítat újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie.
5.2.4. Hospodářská krize
(336)
Sdružení uživatelů, obchodní komora jedné z dotčených zemí a jeden státní orgán uvedly, že újmu způsobila hospodářská krize. Tento argument neobstojí, jelikož trh Unie s PSV vzrostl o 6 % a průměrná prodejní cena v Unii se zvýšila o 16 %.
(337)
Obchodní komora rovněž uvedla, že v důsledku hospodářské krize poklesla poptávka po speciálních PSV, zatímco poptávka po komoditních PSV vzrostla. Je třeba připomenout, že speciální PSV a komoditní PSV mají stejné fyzikální a chemické vlastnosti a jejich konečná užití jsou v podstatě stejná. Uznává se, že ne všechny typy výrobku jsou vzájemně zaměnitelné, ale v předchozích šetřeních a ve stávajícím šetření bylo zjištěno, že existuje alespoň částečná zaměnitelnost a možnost souběžného použití různých typů výrobků. Tento argument se tudíž odmítá.
5.2.5. Vysoké využití kapacity
(338)
Jeden státní orgán předložil připomínku, že újma ve smyslu ztráty podílu na trhu nemohla být způsobena dovozem subvencovaných výrobků vzhledem k vysoké míře využití kapacity výrobního odvětví Unie. Využití kapacity výrobního odvětví Unie během posuzovaného období skutečně vzrostlo, ale nikdy se nepřiblížilo k hranici dostupné kapacity. Míra využití kapacity na jejím vrcholu, kterým bylo období šetření, byla 85,9 %. To ponechává široký prostor pro další zvýšení výroby. Jelikož však objem prodeje v Unii výrobců v Unii nesledoval vzestupný trend spotřeby, ztráta podílu na trhu je stále považována za jeden z ukazatelů újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
5.3. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(339)
Na základě výše uvedeného má Komise za to, že není možné určit příčinnou souvislost mezi újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem z Indie. Tento závěr je založen především na relativně nízkém a jen mírně rostoucím podílu dovozu z Indie na trhu (z 6,1 % na 6,8 %) ve srovnání s mnohem vyšším, ale neustále výrazně klesajícím podílem výrobního odvětví Unie na trhu (ze 45,3 % na 40,2 %). Zadruhé, dovozy z některých jiných zemí (Korea, Tchaj-wan, Čína) vykazovaly větší objem a/nebo se výrazněji zvyšovaly, a proto, pokud dovoz přispěl k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, je nutno to přičítat dovozu z těchto zemí, a nikoli dovozu z Indie (viz 325. až 327. bod odůvodnění).
(340)
Příčinnou souvislost ve smyslu čl. 8 odst. 5 a čl. 8 odst. 6 základního nařízení mezi subvencovaným dovozem z Indie a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, tudíž nebylo možno stanovit.
6. ZÁVĚR
(341)
Řízení by proto mělo být zastaveno, jelikož subvence v případě Čínské lidové republiky a Vietnamu byly shledány zanedbatelné a vzhledem k neexistenci příčinné souvislosti mezi újmou a subvencí, pokud jde o dovoz výrobků pocházejících z Indie.
(342)
Výbor zřízený podle čl. 25 odst. 1 základního nařízení nezaujal stanovisko.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Antisubvenční řízení týkající se dovozu syntetických střižových vláken z polyesterů, nemykaných, nečesaných ani jinak nezpracovaných pro spřádání, v současnosti kódu KN 5503 20 00 a pocházejících z Čínské lidové republiky, Indie a Vietnamu se zastavuje.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 16. prosince 2014.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2014. gada 16. decembris),
ar kuru izbeidz antisubsidēšanas procedūru attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas, Indijas un Vjetnamas izcelsmes poliestera štāpeļšķiedru importu
(2014/918/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Padomes 2009. gada 11. jūnija Regulu (EK) Nr. 597/2009 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1), un jo īpaši tās 14. panta 2. punktu,
tā kā:
1. PROCEDŪRA
1.1. PROCEDŪRAS SĀKŠANA
(1)
Pamatojoties uz Regulas (EK) Nr. 597/2009 (“pamatregula”) 10. pantu, Eiropas Komisija (“Komisija”) 2013. gada 19. decembrī sāka antisubsidēšanas izmeklēšanu attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas, Indijas un Vjetnamas (“attiecīgās valstis”) izcelsmes poliestera štāpeļšķiedru importu Savienībā. Tā Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicēja paziņojumu par procedūras sākšanu (2) (“paziņojums par procedūras sākšanu”).
(2)
Komisija izmeklēšanu sāka pēc sūdzības, kuru 2013. gada 4. novembrī septiņu ražotāju vārdā iesniedza Eiropas Mākslīgo šķiedru asociācija (“CIRFS”) (turpmāk “sūdzības iesniedzējs”). Sūdzības iesniedzēja produkcija ir vairāk nekā 70 % no Savienības kopējā poliestera štāpeļšķiedru (“PSF”) ražošanas apjoma. Sūdzībā bija ietverti pirmšķietami pierādījumi par subsidēšanu un no tā izrietošu būtisku kaitējumu, un tie bija pietiekami, lai pamatotu izmeklēšanas sākšanu.
(3)
Komisija pirms procedūras sākšanas saskaņā ar pamatregulas 10. panta 7. punktu paziņoja Ķīnas Tautas Republikas valdībai (“Ķīnas valdība”), Indijas valdībai un Vjetnamas valdībai, ka ir saņēmusi pienācīgi dokumentētu sūdzību, kurā apgalvots, ka Savienības ražošanas nozarei būtisku kaitējumu nodara subsidēts minēto valstu izcelsmes PSF imports. Attiecīgās valdības tika aicinātas uz individuālām apspriedēm, lai noskaidrotu situāciju attiecībā uz sūdzības saturu un varētu vienoties par savstarpēji pieņemamu risinājumu.
Ķīnas Tautas Republika (“ĶTR”)
(4)
Ķīnas valdība nevēlējās piedalīties apspriedēs, norādot, ka pastāv domstarpības par sūdzības iesniegšanas datumu. Tomēr Ķīnas valdība sniedza piezīmes par sūdzībā izteiktajiem apgalvojumiem, ka shēmas nav kompensējamas.
Indija
(5)
Indijas valdība piekrita piedalīties apspriedēs, un tās notika. Apspriežu laikā savstarpēji pieņemama vienošanās par risinājumu netika panākta. Tomēr Indijas valdības piezīmes par sūdzībā minētajām shēmām tika pienācīgi ņemtas vērā.
Vjetnama
(6)
Vjetnamas valdība piekrita piedalīties apspriedēs, un tās notika. Apspriežu laikā savstarpēji pieņemama vienošanās par risinājumu netika panākta. Tomēr Vjetnamas valdības piezīmes par sūdzībā minētajām shēmām tika pienācīgi ņemtas vērā.
1.2. IEINTERESĒTĀS PERSONAS
(7)
Komisija paziņojumā par procedūras sākšanu aicināja ieinteresētās personas pieteikties, lai piedalītos izmeklēšanā. Turklāt Komisija īpaši informēja sūdzības iesniedzējus, citus zināmos Savienības ražotājus, zināmos ražotājus eksportētājus un Ķīnas, Indijas un Vjetnamas valdības, zināmos importētājus, piegādātājus, lietotājus un tirgotājus, kā arī zināmās attiecīgās apvienības par izmeklēšanas sākšanu un aicināja tos piedalīties.
(8)
Ieinteresētajām personām bija iespēja sniegt piezīmes par izmeklēšanas sākšanu un pieprasīt uzklausīšanu Komisijā un/vai pie tirdzniecības procedūru uzklausīšanas amatpersonas.
a) Atlase
(9)
Ņemot vērā ražotāju eksportētāju, Savienības ražotāju un nesaistīto importētāju acīmredzami lielo skaitu, visi zināmie ražotāji eksportētāji un nesaistītie importētāji tika aicināti pieteikties Komisijā un, kā norādīts paziņojumā par procedūras sākšanu, sniegt pamatinformāciju par savu darbību, kas no 2012. gada 1. oktobra līdz 2013. gada 30. septembrim veikta saistībā ar PSF. Šī informācija tika pieprasīta saskaņā ar pamatregulas 27. pantu, lai Komisija varētu lemt par to, vai ir jāveic atlase, un vajadzības gadījumā veidot izlases. Apspriedes notika arī ar Ķīnas, Indijas un Vjetnamas iestādēm.
Savienības ražotāju atlase
(10)
Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija norādīja, ka tā ir provizoriski veikusi Savienības ražotāju atlasi. Komisija izlasi veidoja, pamatojoties uz PSF pārdošanas un ražošanas apjomu izmeklēšanas periodā un ņemot vērā ģeogrāfisko izkliedētību. Izlasē bija četri Savienības ražotāji. Atlasīto Savienības ražotāju produkcija ir 54 % no Savienības kopējā PSF ražošanas apjoma.
(11)
Komisija aicināja ieinteresētās personas sniegt piezīmes par provizorisko izlasi. Piezīmes netika saņemtas. Izlase reprezentatīvi atspoguļo Savienības ražošanas nozari.
Importētāju atlase
(12)
Lai lemtu par to, vai nepieciešams veikt atlasi, un attiecīgā gadījumā veidotu izlasi, Komisija aicināja nesaistītus importētājus sniegt informāciju, kas norādīta paziņojumā par procedūras sākšanu.
(13)
Astoņi nesaistīti importētāji sniedza pieprasīto informāciju un piekrita iekļaušanai izlasē. Saskaņā ar pamatregulas 27. panta 1. punktu Komisija sākotnēji izlasē iekļāva trīs nesaistītus importētājus, pamatojoties uz lielākajiem importa apjomiem Savienībā. Saskaņā ar pamatregulas 27. panta 2. punktu par atlasi notika apspriešanās ar visiem zināmajiem attiecīgajiem importētājiem.
(14)
Viens no atlasītajiem importētājiem atteicās no dalības izlasē, informējot Komisiju par to, ka tas nesniegs atbildes uz anketas jautājumiem. Pēc tam Komisija atteicās no atlases, jo atlikušo (neatlasīto) importētāju skaits bija neliels, un tie visi tika aicināti iesniegt atbildes uz anketas jautājumiem. Divi uzņēmumi, kas importēja un arī lietoja attiecīgo ražojumu, norādīja, ka tie nevēlas sadarboties kā importētāji, bet gan kā lietotāji. No atlikušajiem pieciem nesaistītajiem importētājiem četri sniedza atbildes uz anketas jautājumiem.
Ķīnas ražotāju eksportētāju atlase
(15)
Lai lemtu par to, vai nepieciešams veikt atlasi, un attiecīgā gadījumā veidotu izlasi, Komisija aicināja visus Ķīnas ražotājus eksportētājus sniegt informāciju, kas norādīta paziņojumā par procedūras sākšanu. Turklāt Komisija Ķīnas pārstāvniecībai Eiropas Savienībā lūdza apzināt citus tādus ražotājus eksportētājus, kas vēlētos piedalīties izmeklēšanā, ja tādi ir, un/vai ar tiem sazināties.
(16)
Sākumā prasīto informāciju iesniedza 23 ražotāji eksportētāji/ražotāju eksportētāju grupas, kas piekrita iekļaušanai izlasē. Pamatojoties uz informāciju, kas saņemta no ražotājiem eksportētājiem/ražotāju eksportētāju grupām un saskaņā ar pamatregulas 27. pantu Komisija sākotnēji ierosināja izlasē iekļaut piecus ražotājus eksportētājus/ražotāju eksportētāju grupas, kuri sadarbojās un kuru eksporta apjomi uz Savienību izmeklēšanas periodā bija vislielākie. Divi citi Ķīnas ražotāji eksportētāji/ražotāju eksportētāju grupas pieprasīto informāciju iesniedza vēlāk. Tomēr minēto divu Ķīnas ražotāju eksportētāju/ražotāju eksportētāju grupu lielums nebija tāds, kas būtu ietekmējis izlases sastāvu, ja tie pieprasīto informāciju būtu iesnieguši laikus.
(17)
Divi Ķīnas ražotāji eksportētāji/ražotāju eksportētāju grupas pieprasīja izlasi veidot, vadoties pēc PSF ražošanā izmantotā izejmateriāla. Tie norādīja, ka izlasē jāiekļauj vienāds skaits tādu PSF ražotāju, kas izmanto tīru tereftālskābi/monoetilēnglikolu (“PTA/MEG”), un tādu PSF ražotāju, kas izmanto PET pārslas. Tie turklāt norādīja, ka ražošanas process atšķiras atkarībā no izmantotā izejmateriāla un ka ražotāji, kas izmanto dažādus izejmateriālus, nav pārstāvēti vienā un tajā pašā konkurences tirgū. Turklāt tika apgalvots, ka PSF ražotāji, kuri PTA/MEG neizmanto par izejmateriālu, negūst labumu no PTA/MEG iepirkšanas par neatbilstoši zemu cenu, kā aprakstīts sūdzībā.
(18)
Saskaņā ar pamatregulas 27. panta 1. punktu Komisija veidoja izlasi, pamatojoties uz lielākajiem eksporta uz Savienību apjomiem izmeklēšanas periodā. Veidojot izlasi, tika ņemts vērā arī tas, ka dažas shēmas izmanto ne visi ražotāji eksportētāji Ķīnā. Turklāt jāpiemin tas, ka izlasē tika ietverti uzņēmumi, kas izmanto abu veidu ražošanas procesus.
(19)
Ja izlases sastāvu noteiktu, vadoties vienīgi pēc ražošanas procesa veida, pastāvētu risks ietekmēt izmeklēšanas rezultātu, vadoties pēc pieņēmuma, ka kompensējamas subsīdijas tiks konstatētas vienīgi PSF ražotājiem, kuri par izejmateriālu izmanto PTA/MEG, un ne tādiem ražotājiem, kas par izejmateriālu izmanto PET pārslas. Turklāt tika uzskatīts, ka šāds atlases kritērijs kopumā nebūtu reprezentatīvs, jo attiecīgā izlase ar vienādu skaitu uzņēmumu [ar dažādiem ražošanas procesiem] nebūtu reprezentatīva, raugoties no eksporta apjoma uz Savienību viedokļa saskaņā ar pamatregulas 27. panta 1. punktu, un tādēļ pieprasījums tika noraidīts.
(20)
Viens no Ķīnas ražotājiem eksportētājiem/ražotāju eksportētāju grupām apgalvoja, ka izlase jāveido, vadoties pēc eksporta vērtības, nevis eksporta apjoma, un lūdza to iekļaut izlasē. Izlases veidošanā vadoties pēc eksporta vērtības, iegūtie rezultāti nebūtu reprezentatīvi un objektīvi, jo cenas var ietekmēt subsidēšana. Komisija izraudzījās piecus pēc apjoma lielākos ražotājus eksportētājus/ražotāju eksportētāju grupas, kuri eksportē 53 % no sadarbībā iesaistīto Ķīnas eksportētāju kopējā eksporta apjoma uz Savienību. Tas uzskatāms par lielāko reprezentatīvo eksporta apjomu, ko pieejamajā laikā iespējams pienācīgi izmeklēt saskaņā ar pamatregulas 27. panta 1. punktu. Tādēļ šis apgalvojums tika noraidīts.
(21)
Tā pati persona norādīja, ka tās izmantotais izejmateriāls sastāv vienīgi no pārstrādātiem tekstilatkritumiem un ka tā nav guvusi labumu no tām subsīdijām, kuras būtu attiecināmas uz PTA/MEG izmantošanu. Šī persona pieprasīja uz tās uzņēmumu neattiecināt subsīdijas starpību, kura aprēķināta, pamatojoties uz informāciju par uzņēmumiem, kuri par izejmateriālu izmanto PTA/MEG. Kā paskaidrots 18. apsvērumā, izlasē ir ņemts vērā tas, ka dažas shēmas izmanto ne visi Ķīnas ražotāji eksportētāji. Tādēļ iebildums tika noraidīts.
(22)
Tādēļ provizoriskā izlase ar pieciem ražotājiem eksportētājiem, kā aprakstīts 16. apsvērumā, tika apstiprināta kā galīgā izlase.
(23)
Pēc informācijas izpaušanas sūdzības iesniedzējs apšaubīja Komisijas izmantoto atlases metodi. Tas izteica šaubas par to, vai 16. apsvērumā minētie 23 Ķīnas ražotāji eksportētāji/ražotāju eksportētāju grupas no Ķīnas uz Savienību eksportēto PSF kopējo apjomu atspoguļo reprezentatīvi. Turklāt tas uzskatīja, ka izlase no pieciem uzņēmumiem nav atbilstoša, ņemot vērā to, ka PSF domājamais ražotāju skaits Ķīnā ir 150. Turklāt tas apgalvoja, ka atlasē nav ņemta vērā Ķīnas ražotāju ģeogrāfiskā izkliedētība un to Ķīnas ražotāju īpatsvars, kuri izmanto dažādus iespējamos ražošanas procesus. Visbeidzot, sūdzības iesniedzējs norādīja, ka Komisijas paziņotais PSF apjoms neatbilst faktiskajam apjomam, ko saražojuši atlasītie Ķīnas uzņēmumi, un ka ražošanas apjoms reprezentatīvi neatspoguļo kopējo Ķīnā ražoto PSF apjomu.
(24)
23 sadarbībā iesaistīto Ķīnas ražotāju eksportētāju/ražotāju eksportētāju grupu importa apjoms bija 83 % no kopējā Ķīnas izcelsmes importa apjoma, tādēļ sadarbības līmenis uzskatāms par augstu. Kā minēts 16. apsvērumā, Komisija saskaņā ar pamatregulas 27. pantu izveidoja izlasi no pieciem ražotājiem eksportētājiem/ražotāju eksportētāju grupām, kuri sadarbojās izmeklēšanā un kuru eksporta apjomi uz Savienību izmeklēšanas periodā bijuši vislielākie. Tādēļ izlase uzskatāma par reprezentatīvu. Atlasītajiem uzņēmumiem tika lūgts atbildēt uz visiem anketas jautājumiem. Jebkurā gadījumā ražotājus eksportētājus, kuri nevēlas sadarboties, nav iespējams iekļaut izlasē, jo Komisija konstatējumus vēlas izdarīt, pamatojoties uz tādu informāciju, kas iegūta no sadarbībā iesaistītiem ražotājiem eksportētājiem, izmantojot to atbildes uz anketas jautājumiem, kuras pārbaudītas uz vietas uzņēmumos.
(25)
Sūdzības iesniedzējs nepamatoja savu apgalvojumu attiecībā uz izlases veidošanu, ņemot vērā ražotāju eksportētāju ģeogrāfisko izkliedētību Ķīnā. Jo īpaši sūdzības iesniedzējs nepaskaidroja, kāda iemesla dēļ izlase, kas veidota, vadoties pēc ģeogrāfiskās izkliedētības, būtu saskaņā ar pamatregulas 27. pantu, kurā noteikta iespēja atlasi veikt, vadoties pēc lielākajiem eksporta apjomiem.
(26)
Attiecībā uz apgalvojumu par to, ka izlasē nav ņemts vērā to Ķīnas ražotāju īpatsvars, kuri izmanto dažādus iespējamos ražošanas procesus, jānorāda, ka atbilstoši paskaidrojumam 18. apsvērumā izlasē tika ietverti uzņēmumi, kas izmanto abu veidu ražošanas procesus. Turklāt lielākie Ķīnas eksportētāji izmanto PTA/MEG, ražojot Savienības tirgum paredzētās PSF.
(27)
Tāpat, lai gan sūdzības iesniedzējs atsaucas uz ražošanas apjomu, nevis uz eksporta uz Savienību apjomu, jānorāda, ka Komisijai nav jāsniedz dati par atlasīto Ķīnas ražotāju eksportētāju/ražotāju eksportētāju grupu saražoto PSF apjomu, jo konkrētās izmeklēšanas mērķis ir izvērtējums par subsidēšanu, kas attiecas uz Ķīnā ražoto un uz Savienību eksportēto PSF apjomu.
(28)
Tādēļ visi sūdzības iesniedzēja iebildumi attiecībā uz izlases veidošanā izmantoto metodiku tiek noraidīti.
Indijas ražotāju eksportētāju atlase
(29)
Lai lemtu par to, vai nepieciešams veikt atlasi, un attiecīgā gadījumā veidotu izlasi, Komisija aicināja visus zināmos Indijas ražotājus eksportētājus sniegt informāciju, kas norādīta paziņojumā par procedūras sākšanu. Turklāt Komisija Indijas pārstāvniecībai Eiropas Savienībā lūdza apzināt citus tādus ražotājus eksportētājus, kas vēlētos piedalīties izmeklēšanā, ja tādi ir, un/vai ar tiem sazināties.
(30)
Astoņi Indijas ražotāji eksportētāji sniedza pieprasīto informāciju un piekrita iekļaušanai izlasē. Saskaņā ar pamatregulas 27. panta 1. punktu Komisija izveidoja izlasi no četriem uzņēmumiem, pamatojoties uz lielākajiem reprezentatīvajiem eksporta apjomiem uz Savienību, kurus atvēlētajā laikā varēja pienācīgi izmeklēt. Saskaņā ar pamatregulas 27. panta 2. punktu apspriešanās par izlases izveidi notika arī ar visiem zināmajiem attiecīgajiem ražotājiem eksportētājiem un Indijas iestādēm. Piezīmes netika sniegtas.
(31)
Pēc informācijas izpaušanas sūdzības iesniedzējs atsaucās uz to, ka Indijā ir 17 PSF ražotāji, un apšaubīja to, cik reprezentatīva ir izlase no četriem ražotājiem eksportētājiem. Komisija apliecina, ka izlase no četriem ražotājiem eksportētājiem ir uzskatāma par reprezentatīvu, jo tā aptver apmēram 90 % no Indijas kopējā eksporta uz Savienību apjoma izmeklēšanas periodā.
Vjetnamas ražotāju eksportētāju atlase
(32)
Komisija aicināja visus zināmos Vjetnamas ražotājus eksportētājus sniegt paziņojumā par procedūras sākšanu norādīto informāciju. Turklāt Komisija Vjetnamas pārstāvniecībai Eiropas Savienībā lūdza apzināt citus tādus ražotājus eksportētājus, kas vēlētos piedalīties izmeklēšanā, ja tādi ir, un/vai ar tiem sazināties.
(33)
Pieci Vjetnamas ražotāji eksportētāji sniedza pieprasīto informāciju un piekrita iekļaušanai izlasē, bet viens no šiem uzņēmumiem izmeklēšanas periodā nepārdeva eksportam uz Savienību. Tādēļ Komisija izlēma izmeklēšanu uz šo uzņēmumu neattiecināt. Ņemot vērā atlikušo ražotāju eksportētāju nelielo skaitu, Komisija nolēma, ka atlase nav vajadzīga.
(34)
Pēc informācijas izpaušanas sūdzības iesniedzējs norādīja, ka attiecībā uz Vjetnamu tika saņemtas trīs ražotāju eksportētāju (no četriem) atbildes uz anketas jautājumiem un ka Komisijai būtu bijis jāmēģina šādu skaitu nodrošināt arī attiecībā uz Ķīnas un Indijas eksportu. Komisija norāda, ka Vjetnamā ražošanas nozares stāvoklis ir savādāks, jo tur ir pavisam nedaudz ražotāju eksportētāju (proti, trīs) pretstatā ražotāju eksportētāju lielajam skaitam Ķīnā un Indijā. Tādējādi atlase bija nepieciešama vien Ķīnā un Indijā. Komisija turklāt precizē, ka trīs sadarbībā iesaistīto un izmeklēto Vjetnamas ražotāju eksportētāju produkcija ir 99 % no attiecīgā ražojuma kopējā importa apjoma Savienībā no Vjetnamas.
b) Individuāla pārbaude
(35)
Trīs ražotāji eksportētāji/ražotāju eksportētāju grupas Ķīnā pieprasīja individuālu pārbaudi atbilstoši pamatregulas 27. panta 3. punktam. Ņemot vērā individuālas pārbaudes pieprasījumu skaitu un Ķīnas ražotāju eksportētāju izlases lielumu, šo pieprasījumu izpilde būtu ļoti apgrūtinoša. Tādēļ pieprasījumi tika noraidīti.
(36)
Viens Indijas ražotājs eksportētājs pieprasīja individuālu pārbaudi atbilstoši pamatregulas 27. panta 3. punktam. Šis pieprasījums tika pieņemts. Proti, tika izlemts, ka šajā konkrētajā gadījumā individuāla pārbaude nebūtu ļoti apgrūtinoša un netraucētu savlaicīgi pabeigt izmeklēšanu.
c) Atbildes uz anketas jautājumiem
(37)
Komisija nosūtīja anketas Ķīnas pārstāvjiem (tostarp īpašas anketas bankām un PTA un MEG ražotājiem), Indijas pārstāvjiem (tostarp īpašas anketas bankām) un Vjetnamas pārstāvjiem (tostarp īpašas anketas bankām un PTA un MEG ražotājiem). Vēl Komisija anketas nosūtīja pieciem atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem Ķīnā, pieciem ražotājiem eksportētājiem (četriem atlasītajiem un vienam neatlasītam) Indijā, četriem ražotājiem eksportētājiem Vjetnamā, četriem Savienības ražotājiem, pieciem nesaistītiem importētājiem un 105 lietotājiem.
(38)
Attiecībā uz Ķīnu atbildes uz anketas jautājumiem tika saņemtas no Ķīnas valdības (Tirdzniecības ministrijas) un pieciem atlasītajiem Ķīnas ražotājiem eksportētājiem/ražotāju eksportētāju grupām. Attiecībā uz Indiju atbildes uz anketas jautājumiem tika saņemtas no Indijas valdības (Tirdzniecības un rūpniecības ministrijas), četriem atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem Indijā un no tā ražotāja eksportētāja Indijā, kurš pieprasīja individuālu pārbaudi. Attiecībā uz Vjetnamu atbildes tika saņemtas no Vjetnamas valdības (Vjetnamas konkurences iestādes, Rūpniecības un tirdzniecības ministrijas un vairākām bankām). Viens ražotājs eksportētājs, kura eksporta apjoms uz Savienību bija ļoti neliels, atsauca sadarbību un neatbildēja uz anketas jautājumiem. Atbildes uz anketas jautājumiem tika saņemtas no atlikušajiem trim Vjetnamas ražotājiem eksportētajiem (divi no tiem pieder vienai uzņēmumu grupai). Vēl atbildes uz anketas jautājumiem sniedza četri Savienības ražotāji, četri nesaistīti importētāji un divpadsmit lietotāji.
(39)
Pēc informācijas izpaušanas sūdzības iesniedzējs sniedza piezīmi, ka atlasītajiem Savienības ražotājiem nosūtīto anketu skaits, šķiet, nav proporcionāls importētājiem un lietotājiem nosūtīto anketu skaitam. Vispirms un galvenokārt jānorāda, ka vienai uzņēmēju grupai (Savienības ražotāji, ražotāji eksportētāji, importētāji un lietotāji) nosūtīto anketu skaits nav saistāms ar to, cik lielu nozīmi Komisija piešķir to stāvoklim. Vienīgais mērķis ir iegūt pareiza rakstura un daudzuma informāciju, kas ļautu veikt vislabāko iespējamo subsīdijas, kaitējuma un Savienības interešu izvērtējumu.
(40)
Šajā gadījumā anketas tika nosūtītas četriem atlasītajiem Savienības ražotājiem, pieciem atlasītajiem Ķīnas ražotājiem eksportētājiem, pieciem Indijas ražotājiem eksportētājiem, četriem Vjetnamas ražotājiem eksportētājiem, pieciem importētājiem un visiem zināmajiem lietotājiem, kā arī tiem lietotājiem, kas bija pieteikušies Komisijā. Pamatregulas 27. pantā nav paredzēta lietotāju atlase. Turklāt tirdzniecības aizsardzības izmeklēšanās līdz šim gūtā pieredze liecina, ka dažos gadījumos, pamatojoties uz pieejamo informāciju, tiek apzināts liels lietotāju skaits, tomēr tikai daži no tiem vēlas sniegt atbildes uz anketas jautājumiem. Tādēļ Komisija arī šajā gadījumā aktīvi aicināja sadarboties pēc iespējas lielāku lietotāju skaitu.
d) Pārbaudes apmeklējumi
(41)
Komisija pieprasīja un pārbaudīja visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu, lai konstatētu subsidēšanu, tās radīto kaitējumu un Savienības intereses. Saskaņā ar pamatregulas 26. pantu pārbaudes apmeklējumi tika veikti šādu valsts iestāžu, finanšu iestāžu un uzņēmumu telpās:
Ķīnas valdība
-
Ķīnas Tirdzniecības ministrija, Pekina, Ķīna
Indijas valdība
-
Tirdzniecības un rūpniecības ministrija, New Delhi
Vjetnamas valdība
-
Vjetnamas Konkurences iestāde, Rūpniecības un tirdzniecības ministrija, Hanoi
-
Finanšu ministrija, Hanoi (tostarp pārbaudes apmeklējumi vairākās bankās)
-
Thai Binh muitas dienesti, Thai Binh City, Thai Binh province
Ražotāji Savienībā
-
Trevira GmbH, Bobingen, Vācija
-
Wellman International Ltd, Kells, Īrija
-
Greenfiber International S.A., Buzau, Rumānija
-
Silon s.r.o., Sezimovo Ústí, Čehijas Republika
Importētāji
-
Elias Enterprises Limited, Altrincham, Apvienotā Karaliste
Lietotāji
-
Sandler AG, Schwarzenbach/Saale, Vācija
Ražotāji eksportētāji Ķīnā
-
Far Eastern Industries (Shanghai) Ltd, Šanhaja
-
Jiangsu Huaxicun Co, Huaxi Village, Jiangyin
-
Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co, Suzhou
-
Xiamen Xianglu Chemical Fibre Co, Xiamen
-
Zhejiang Anshun Pettechs Fibre Co, Fuyang
Ražotāji eksportētāji Indijā
-
The Bombay Dyeing & Manufacturing Co. Ltd, Mumbaja
-
Ganesha Ecosphere Limited, Kanpur
-
Indo Rama Synthetics Ltd, Nagpur
-
Reliance Industries Limited,Mumbaja
-
Polyfibre Industries Pvt. Ltd, Mumbaja
Ražotāji eksportētāji Vjetnamā
-
Vietnam New Century Polyester Fibre Co Ltd, Halong City
-
Thai Binh Polyester Staple Fibre Joint Stock Company, Thai Thuy Town, Thai Binh Province un Hop Than Co. Ltd, Thai Binh City, Thai Binh Province (kopīgais nosaukums “Thai Binh Group”).
(42)
Pēc informācijas izpaušanas sūdzības iesniedzējs iebilda, ka lielākā daļa Ķīnas ražotāju atrodas dienvidaustrumu reģionā piekrastes provincēs Jinagsu un Zhejiang un šajās divās provincēs nav veikts neviens no pieciem pārbaudes apmeklējumiem. Te jānorāda, ka Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co un Jiangsu Huaxicun Co atrodas Jiangsu provincē, savukārt Zhejiang Anshun Pettechs Fibre atrodas Zhejiang provincē. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(43)
Turklāt sūdzības iesniedzējs iebilda, ka izlasē nav ietverti divi ražošanas jaudas izteiksmē lieli Ķīnas ražotāji. Šajā ziņā jāatgādina, ka atbilstoši paskaidrojumiem 16. un 18. apsvērumā, Komisija saskaņā ar pamatregulas 27. pantu izveidoja izlasi, vadoties pēc eksporta uz Savienību apjoma, un izvēlējās piecus lielākos ražotājus eksportētājus/ražotāju eksportētāju grupas, kuri eksportē uz Savienību. Vien tas, ka Ķīnā ir vēl citi lieli PSF ražotāji, neliek apšaubīt izlases reprezentativitāti.
(44)
Sūdzības iesniedzējs iesniedza līdzīgu prasību attiecībā uz Vjetnamu, norādot, ka no izmeklēšanas ir izslēgti divi lieli PSF ražotāji Vjetnamā. Atbilstoši Komisijas paskaidrojumiem 32. līdz 34. apsvērumā izmeklēšana attiecās uz visiem Vjetnamas ražotājiem, kuri eksportē PSF uz Savienību, un atbildes tika saņemtas no trīs ražotājiem eksportētājiem, kuru ražošanas apjoms atbilst gandrīz visam PSF eksporta apjomam uz Savienību. Fakts, ka Vjetnamā varētu būt vēl citi lieli PSF ražotāji, kas neeksportē attiecīgo ražojumu uz Savienību, nepadara sadarbībā iesaistītos ražotājus eksportētājus mazāk reprezentatīvus.
1.3. IZMEKLĒŠANAS PERIODS UN ATTIECĪGAIS PERIODS
(45)
Subsidēšanas un kaitējuma izmeklēšana attiecās uz periodu no 2012. gada 1. oktobra līdz 2013. gada 30. septembrim (“izmeklēšanas periods”). Kaitējuma noteikšanai būtisko tendenču pārbaude attiecās uz laiku no 2010. gada 1. janvāra līdz izmeklēšanas perioda beigām (“attiecīgais periods”).
(46)
Pēc informācijas izpaušanas sūdzības iesniedzējs sniedza piezīmi par izmeklēšanas perioda ilgumu, uzskatot, ka tas ir pārāk īss un tādējādi kardināli ietekmē Komisijas konstatējumus. Sūdzības iesniedzējs norādīja, ka, izraugoties 12 mēnešu periodu, nav ņemts vērā tas, ka Savienības ražošanas nozarei nodarītais kaitējums, domājams, ir turpinājies vairākus gadus. Sūdzības iesniedzējs turklāt uzskatīja, ka sūdzībā norādītās subsīdijas nav iespējams pienācīgi izvērtēt, izmantojot divpadsmit mēnešu izmeklēšanas periodu.
(47)
Attiecībā uz kaitējuma izvērtēšanu jānorāda, ka Komisija izvērtēja 2010., 2011., 2012. gadu un izmeklēšanas periodu, bet nevis, kā norāda sūdzības iesniedzējs, vien izmeklēšanas perioda divpadsmit mēnešus. Attiecībā uz subsidēšanas konstatēšanu Komisija savas kompetences ietvaros un saskaņā ar pamatregulas 5. un 11. pantu izraudzījās divpadsmit mēnešu izmeklēšanas periodu. Līdz informācijas izpaušanai ne sūdzības iesniedzējs, ne kāda cita ieinteresētā persona nesniedza piezīmes par izmeklēšanas perioda ilgumu, kas bija norādīts paziņojumā par izmeklēšanas sākšanu un anketās. Komisija uzskata, ka divpadsmit mēnešu izmeklēšanas periods ir piemērots, lai izmeklēšanas vajadzībām iegūtu reprezentatīvus konstatējumus. Tāpēc šis apgalvojums tiek noraidīts.
1.4. INFORMĀCIJAS IZPAUŠANA
(48)
Komisija 2014. gada 2. oktobrī visām ieinteresētajām personām paziņoja būtiskos faktus un apsvērumus, kuri ir pamatā tās plāniem izbeigt procedūru, un aicināja visas ieinteresētās personas sniegt piezīmes. Piezīmes tika saņemtas no vienas lietotāju apvienības, sūdzības iesniedzēja, viena Ķīnas ražotāja eksportētāja un tā filiālēm, četriem Indijas ražotājiem eksportētājiem, Ķīnas valdības un Vjetnamas valdības. Komisija izvērtēja sniegtās piezīmes un attiecīgā gadījumā ņēma tās vērā.
(49)
No lietotāju apvienības saņemtās piezīmes skāra Savienības interešu jautājumu, kas netika izvērtēts, jo nav pamata pasākumu noteikšanai.
2. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS
2.1. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS
(50)
Attiecīgais ražojums ir Ķīnas Tautas Republikas, Indijas un Vjetnamas izcelsmes nekārstas, neķemmētas vai vērpšanai citādi neapstrādātas poliestera sintētiskās štāpeļšķiedras (“attiecīgais ražojums”), ko pašlaik klasificē ar KN kodu 5503 20 00.
(51)
Attiecīgo ražojumu parasti izgatavo, izmantojot tīru tereftālskābi (Purified Terephthalic acid - PTA) un monoetilēnglikolu (MEG) vai arī pārstrādātu PSF ražošanā izmantojot pārstrādātu PET pudeļu pārslas. Ražojumam ir plašs lietojums, piemēram, to izmanto apģērbā un dzīvokļa iekārtās, arī autobūves nozarē, higiēnas un medicīnas preču nozarē, kā arī būvniecībā.
2.2. LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS
(52)
Izmeklēšana liecināja, ka turpmāk norādītajiem ražojumiem ir vienādas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās pamatīpašības un vienāds pamatlietojums:
-
attiecīgais ražojums,
-
ražojums, ko ražo un pārdod attiecīgo valstu iekšzemes tirgū, un
-
ražojums, ko Savienības ražošanas nozare pārdod Savienības tirgū.
(53)
Komisija lēma, ka šie ražojumi tādējādi ir līdzīgie ražojumi pamatregulas 2. panta c) punkta nozīmē.
2.3. PRASĪBAS PAR RAŽOJUMU KLĀSTU
2.3.1. No PTA/MEG izgatavotas PSF un no pārstrādātām PET pudelēm izgatavotas PSF
(54)
Divas valdības iestādes un viena apvienība, kas pārstāv vienas attiecīgās valsts ražotājus eksportētājus, apgalvoja, ka no PTA/MEG izgatavotas PSF un no pārstrādātām PET pudelēm izgatavotas PSF būtu jānošķir kā divi dažādi ražojumi. Apgalvojums tika pamatots ar dažādajiem izmantotajiem izejmateriāliem, jo dažu veidu PSF izgatavo no PTA/MEG, savukārt dažu citu veidu PSF - no pārstrādātām PET pudelēm iegūtas pārslas. Saistībā ar to tika arī pieminēts, ka būtiski atšķiras izmaksas un pārdošanas cenas. Turklāt tika apgalvots, ka ir būtiskas kvalitātes atšķirības starp PSF, kuras izgatavotas no PTA/MEG, un starp PSF, kas izgatavotas no pārstrādātām PET pudelēm, un tas ietekmē izmantošanu un pielietojumu.
(55)
No PTA/MEG izgatavotas PSF un no pārstrādātām PET pudelēm izgatavotas PSF tiešām ir divi atšķirīgi veidi PSF ražojumu klāstā. Tomēr abiem šiem veidiem ir vienādas fizikālās un ķīmiskās īpašības, un to galalietojums arī lielākoties ir vienāds. Tiek atzīts, ka ne visi ražojuma veidi ir savstarpēji aizstājami, bet iepriekšējās izmeklēšanās un šajā izmeklēšanā tika konstatēts, ka dažādi ražojuma veidi vismaz daļēji ir aizstājami un to lietojums pārklājas. Tādēļ šis apgalvojums tika noraidīts.
(56)
Viens ražotājs eksportētājs savās piezīmēs vēlreiz atkārtoja, ka pārstrādātu PET pudeļu izmantošana pretstatā no pārstrādātām PET pudelēm iegūtu pārslu izmantošanai nozīmē atšķirīgus ražošanas procesus un abi minētie ir atšķirīgi izejmateriāli. Tā pati persona norādīja, ka PSF, kas izgatavotas no pārstrādātām PET pudelēm, izmaksas, pārdošanas cena un kvalitāte ir ievērojami zemāka nekā “parastajām”PSF. Komisija tomēr uzskata, ka izejmateriāls - pārstrādātas PET pudeles vai no pārstrādātām PET pudelēm iegūtas pārslas - faktiski ir vienāds. Salīdzinot ar PET pārslām, PET pudeļu izmantošanā ir vairākas papildu darbības, proti, pudeļu mazgāšana un šķirošana un pēc tam pudeļu sasmalcināšana pārslās. Visi turpmākie ražošanas posmi ir vienādi. Turklāt galaražojumam ir vienādas īpašības, ievērojot nošķīrumu pēc dažādām kvalitātes gradācijām, kā to paredz arī ražojumu kontroles numuri (RKN). Cenu atšķirība, ja tāda pastāv, arī atbilst dažādām kvalitātes gradācijām un arī ir atspoguļota RKN. Tāpēc šis apgalvojums tiek noraidīts.
2.3.2. Standarta PSF un speciālās PSF
(57)
Viena valdības iestāde un četri ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka standarta PSF un speciālās PSF ir uzskatāmas par dažādiem ražojumiem, jo tām ir atšķirīgas ražošanas izmaksas, pārdošanas cenas un lietojums. Vēl tika norādīts, ka Savienības ražošanas nozare vairāk ražo speciālās PSF kā galveno ražojuma veidu, savukārt attiecīgās valstis galvenokārt piegādā standarta PSF.
(58)
Valdības iestāde un četri ražotāji eksportētāji, kas iesniedza 57. apsvērumā minēto apgalvojumu, speciālās PSF nedefinēja.
(59)
Atlasītie Savienības ražotāji speciālo PSF definīcijā ietver šādus ražojuma veidus: PSF, ko izgatavo no poliestera un polietilēna kombinācijas izmantošanai higiēnas precēs, krāsotas PSF, augstas stiprības PSF, liesmas slāpējošas PSF, PSF tehniskiem lietojumiem (piemēram, ģeotekstiliztrādājumos un neaustos materiālos, ko izmanto būvniecībā), PSF, ko definē, izstrādā un pielāgo kopā ar pircēju īpašiem lietojumiem, PSF, ko izmanto autobūves nozarē (redzamie automašīnas izklājumi, kuru krāsai jābūt identiskai).
(60)
Standarta PSF Savienības ražotāji definē kā visus PSF veidus ar tādām specifikācijām, kuras atļauj plašāku pielietojumu.
(61)
Vadoties pēc ierosinātās standarta PSF un speciālo PSF definīcijas, abiem ražojumu veidiem ir vienādas fizikālās, tehniskās un ķīmiskās pamatīpašības. Tas, ka ražojumam eksistē dažādi veidi, šķiras vai kvalitātes gradācijas, neizslēdz iespēju tos uzskatīt par vienu ražojumu. Šķiet, ka standarta PSF ir plašāks pielietojums nekā speciālajām PSF, bet šīs atšķirības nav tik būtiskas, lai tās varētu klasificēt par diviem atsevišķiem ražojumiem. Lai gan dažādajām PSF ir atšķirīgas īpašības atbilstoši īpašajam nolūkam, kam tās paredzētas, tām ir vienādas fizikālās pamatīpašības, izmantojums un pielietojums.
(62)
Turklāt jāprecizē, ka izmeklēšanas periodā speciālo PSF veidi nebija galvenais Savienības ražotāju izgatavotais ražojuma veids. Vadoties pēc atlasīto Savienības ražotāju standarta PSF un speciālo PSF definīcijas, speciālās PSF vidēji bija 40 % no visiem Savienības ražotāju izgatavotajiem PSF veidiem.
(63)
Pēc informācijas izpaušanas viens ražotājs eksportētājs vēlreiz norādīja, ka speciālās PSF un standarta PSF nav līdzīgi ražojumi un tādēļ tās nevar izmeklēt kopā. Tā pati persona norādīja, ka speciālās PSF un standarta PSF atšķiras ar galalietojumu, ražošanas izmaksām un pārdošanas cenu. Tādēļ tā uzskatīja, ka Komisija ir kļūdījusies, nepārbaudot speciālo PSF un standarta PSF izmaksu un pārdošanas cenu atšķirības. Minētā persona norādīja, ka nav skaidrs tas, kā ir noteiktas izmeklējamā ražojuma ražošanas izmaksas un pārdošanas cena, un pieprasīja Komisijai izvērtējumu par to, cik lielā mērā cenas ir zemākas par Savienības nozares rentablo cenu, nodalot datus atsevišķi par standarta PSF un speciālajām PSF.
(64)
Komisija piekrīt, ka PSF tiek pārdots dažādos ražojumu veidos, kas paredzēti vērpšanai vai izmantošanai neaustā veidā. Piemēram, PSF sastāvā var būt viens vai divi komponenti, kā arī tām var būt dažādas specifikācijas attiecībā uz deciteksiem, stiprību, spīdumu, kvalitāti u. c. Šādas atšķirības ir atspoguļotas RKN, par kuriem Komisija nav saņēmusi nekādas piezīmes. Tiek atzīts, ka standarta un speciālās PSF nav savstarpēji aizstājamas visos iespējamajos lietojumos, bet dažādi ražojuma veidi vismaz daļēji ir aizstājami un to lietojums pārklājas. Kā aprakstīts 61. apsvērumā un konstatēts iepriekšējās izmeklēšanās par to pašu ražojumu, šiem dažādajiem veidiem ir vienādas fizikālās un ķīmiskās īpašības un lietojums. Visu veidu pamatā ir tie paši izejmateriāli (PTA/MEG vai pārstrādāts PET), kas veido vairāk nekā 60 % no ražošanas izmaksām. Tiem var pievienot citas sastāvdaļas vai papildu komponentus, lai iegūtu šķiedru ar konkrētām īpašībām. RKN atspoguļo izejmateriālu un citu tādu elementu izcelsmi, kuri ietekmē ražošanas izmaksas un pārdošanas cenas. Tomēr standarta un speciālo PSF ražošanas procesā nav būtiskas atšķirības. Tas redzams atlasīto Savienības ražotāju gadījumā, jo neviens no viņiem neražo vienīgi standarta PSF vai vienīgi speciālās PSF. Visbeidzot, šķiet, ka nav konsekventas un visiem pieņemamas speciālo PSF definīcijas. Piemēram, kā aprakstīts 59. apsvērumā, higiēnas preču nozarē izmantotās PSF daži Savienības ražotāji uzskata par speciālajām PSF. Savukārt daži lietotāji un viena lietotāju apvienība ir norādījuši, ka higiēnas preču nozarē, piemēram, mitrajās salvetēs, izmantojamās PSF ir standarta ražojums, lai gan veselības un drošības nolūkos vēlams, lai tās nebūtu izgatavotas no otrreizēji pārstrādāta materiāla. Turklāt daži Savienības ražotāji tādas PSF, uz kurām attiecināmas īpašas konkrētu pircēju noteiktas prasības (piemēram, īpaša krāsa) uzskata par speciālām PSF, lai gan tām var būt tāds pats ražošanas process un tādas pašas izmaksas kā citiem (standarta) veidiem. Tādēļ Komisija nevar paļauties uz šādu pašu pieņemtu klasifikāciju standarta PSF un speciālajās PSF, tāpēc šis apgalvojums tiek noraidīts.
2.3.3. Citas pretenzijas par ražojumu klāstu
(65)
Viens lietotājs un viena lietotāju apvienība apgalvoja, ka no Ķīnas importētās PSF ir augstākas kvalitātes nekā Savienībā ražotās PSF. Viens no minētajiem argumentiem bija tāds, ka Ķīnas izcelsmes PSF sastāvā nav cieto polimēru gabalu. Vēl tika izteikts tāds arguments, ka Ķīnas PSF krāsa ir spilgtāka, savukārt Savienībā ražotajam PSF ir pelēcīga nokrāsa, jo Savienības PSF lielākoties tiek izgatavots no pārstrādātām PET pudelēm.
(66)
Pirmais arguments par Savienības PSF, kuru sastāvā ir cieto polimēru gabali, netika pamatots ar pierādījumiem. Savukārt citi lietotāji piezīmēs un atbildēs uz lietotāju anketas jautājumiem norādīja pretējo (proti, ka Savienības ražotāju izgatavotās PSF parasti ir augstākas kvalitātes nekā attiecīgajās valstīs ražotās PSF).
(67)
Attiecībā uz otro argumentu par spilgtumu izmeklēšanas laikā sniegtā informācija apliecina to, ka no PTA/MEG izgatavotās PSF parasti ir spilgtākas nekā PSF, kas izgatavotas no pārstrādātām PET pudelēm (ja ražošanas procesa laikā nav pievienots pigments un/vai pastiprinātājs). Tomēr abiem šiem PSF veidiem ir vienādas fizikālās un ķīmiskās īpašības, un to galalietojums arī lielākoties ir vienāds. Turklāt jānorāda, ka galvenais izejmateriāls bija viens no aspektiem, kas tika ņemts vērā, aprēķinot kaitējumu. Citiem vārdiem sakot, tika salīdzinātas vienīgi importētās PSF, kuras izgatavotas no pārstrādātām PET pudelēm, ar Savienības ražotajām PSF, kuras izgatavotas no pārstrādātām PET pudelēm. Savukārt importētās PSF, kuras izgatavotas no PTA/MEG, tika salīdzinātas ar Savienības ražotajām PSF, kuras izgatavotas no PTA/MEG.
(68)
Lietotāju apvienība, ražotājs eksportētājs un valdības iestāde apgalvoja, ka pakārtotie lietotāji bieži pieprasa ražojumus izgatavot, izmantojot attiecīgo valstu (sevišķi Ķīnas) izcelsmes PSF.
(69)
Netika sniegti pierādījumi, kas pamatotu šo apgalvojumu vai kas sīkāk paskaidrotu apsvērumus par to, ka priekšroka tiek dota trīs attiecīgo valstu izcelsmes PSF (ja pakārtotie lietotāji tiešām norādījuši, ka dod tām priekšroku).
(70)
Minētā lietotāju apvienība jo īpaši apgalvoja, ka Savienības autobūves nozare atzīst vienīgi Ķīnas izcelsmes PSF.
(71)
Tomēr tā šo apgalvojumu nespēja pamatot un pierādīt, ka Savienības autobūves nozare nevar izmantot Savienības ražotāju izgatavotās PSF. Turklāt pārbaudītie dati liecina, ka arī Savienības ražotāji Savienības autobūves nozarei pārdod ievērojamus PSF daudzumus, kas apliecina pretējo.
(72)
Viens ražotājs apgalvoja, ka šā ražotāja eksportētāja izgatavotās PSF un citu Savienības ražotāju izgatavotās PSF ir dažādi ražojumi, neraugoties uz to, ka tie abi ir izgatavoti no pārstrādātām PET pudelēm. Šis ražotājs eksportētājs norādīja, ka tā PSF ir (galvenokārt) ražotas no pārstrādātām PET pudelēm (ne pārslām), izmantojot atšķirīgu ražošanas procesu, un tādēļ to sastāvā ir atšķirīgi izejmateriāli salīdzinājumā ar tiem PSF ražotājiem, kuri izmanto pārslas, kas iegūtas no pārstrādātām PET pudelēm.
(73)
Arī šis apgalvojums tika noraidīts, jo PET pudeles un PET pārslas (proti, pārslās sasmalcinātas PET pudeles) būtībā ir viens un tas pats izejmateriāls, tikai atšķirīgā formā.
2.3.4. Secinājums
(74)
Tādēļ tika secināts, ka visiem izmeklēšanā aptvertajiem PSF veidiem ir vienādas fizikālās, tehniskās un ķīmiskās pamatīpašības un to galalietojums arī lielākoties ir vienāds.
3. SUBSIDĒŠANA
3.1. ĶĪNA
3.1.1. Vispārīga informācija
(75)
Pamatojoties uz sūdzībā un atbildēs uz Komisijas anketas jautājumiem sniegto informāciju, tika izmeklētas šādas shēmas, ar kurām, kā tika apgalvots, Ķīnas valdības iestādes piešķir subsīdijas:
A.
valsts banku preferenciāli aizdevumi PSF ražošanas nozarei un valsts pasūtījumi un ietekme privātā bankā;
B.
valsts nodrošinātas preces un pakalpojumi par neatbilstoši zemu cenu un valsts pasūtījumi privātiem piegādātājiem un ietekme to uzņēmumos:
-
valsts nodrošināti izejmateriāli (PTA un MEG) par neatbilstoši zemu cenu,
-
valsts nodrošināta zeme un zemes izmantošanas tiesības par neatbilstoši zemu cenu,
-
valsts nodrošināta elektroenerģija,
-
programma ūdens piegādei par lētāku cenu;
C.
dotācijas attīstības jomā un procentu likmju subsīdijas tekstilrūpniecības nozarē:
-
īpašais fonds Go Global,
-
tirdzniecības veicināšanas fonds lauksaimniecības, vieglās rūpniecības un tekstilizstrādājumu nozarē;
D.
tiešo nodokļu atbrīvojumu un nodokļu atlaižu programmas:
-
ienākuma nodokļa atlaides ārvalstu (investīciju) uzņēmumiem,
-
ienākuma nodokļa atlaides par ienākumu no dividendēm, kas izmaksāts prasībām atbilstošu vietējo uzņēmumu starpā,
-
ienākuma nodokļa atlaides atzītiem uzņēmumiem augsto un jauno tehnoloģiju nozarēs,
-
ienākuma nodokļa atlaides speciālajās ekonomikas zonās,
-
ienākuma nodokļa atlaides eksportējošiem uzņēmumiem,
-
nodokļu kredīti iekšzemē ražotām iekārtām līdz 40 % apmērā no iegādes vērtības;
E.
netiešo nodokļu un ievedmuitas programmas:
-
pievienotās vērtības nodokļa atbrīvojumi un ievedmuitas atlaides par importētu iekārtu izmantošanu,
-
PVN atlaides par Ķīnā ražotu iekārtu iepirkšanu, ko veic ārvalstu investīciju uzņēmumi (ĀIU);
F.
citas reģionālas/provinciālas programmas:
-
atbrīvojumi no nodokļiem (un citi atbrīvojumi) attīstības zonās Jiangsu provincē,
-
nodokļu atvieglojumi Changzhou pilsētā,
-
preferenciāla nomas maksa Changzhou pilsētā,
-
eksportu veicinošas programmas Zhejiang provincē,
-
tehnoloģijas inovāciju dotācijas Zhejiang provincē,
-
nodokļu un maksājumu atvieglojumi attīstības zonās Guandong provincē,
-
eksportu veicinoši pasākumi Guandong provincē,
-
maksas par juridiskajiem pakalpojumiem atlīdzināšana Guandong provincē,
-
(īpašu) fondu programma ārējās tirdzniecības darbībām Guandong provincē,
-
aizdevumu procentu likmju subsīdijas nolūkā atbalstīt tehnoloģiju inovāciju projektus Guangdong provincē,
-
preferenciālas nodokļu likmes attīstības zonās Shanghai provincē,
-
preferenciāla infrastruktūra Shanghai provincē,
-
aizdevumu un nodokļu stratēģijas eksportējošiem uzņēmumiem Shanghai provincē.
(76)
Komisija pārbaudīja visas sūdzības iesniedzēja norādītās shēmas. Attiecībā uz katru shēmu tika pārbaudīts, vai atbilstoši pamatregulas 3. panta noteikumiem ir konstatējams, ka Ķīnas valdība ir veikusi finansiālu ieguldījumu un ka atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem ir piešķirti ieguvumi. Izmeklēšanā tika konstatēts, ka konkrētajā gadījumā ieguvums, kas konstatēts saistībā ar izmeklējamām shēmām, ir zemāks par de minimis robežvērtību, kura noteikta pamatregulas 14. panta 5. punktā (3). Tādēļ nav uzskatāms, ka būtu nepieciešams lemt par to, vai atsevišķas shēmas ir kompensējamas.
Sīkāka informācija par shēmām un attiecīgais atsevišķo uzņēmumu ieguvumu apjoms ir norādīts turpmāk.
3.1.2. Īpašās shēmas
Atlasīto Ķīnas ražotāju eksportētāju izmeklēšanas periodā neizmantotās shēmas
(77)
Turpmāk norādītās shēmas atlasītie Ķīnas ražotāji eksportētāji/ražotāju eksportētāju grupas izmeklēšanas periodā nav izmantojuši, un tādēļ ieguvumu nav iespējams aprēķināt:
-
PTA un MEG nodrošināšana par neatbilstoši zemu cenu,
-
valsts nodrošināta elektroenerģija par neatbilstoši zemu cenu,
-
valsts nodrošināts lēts ūdens par neatbilstoši zemu cenu,
-
īpašais fonds Go Global,
-
tirdzniecības veicināšanas fonds lauksaimniecības, vieglās rūpniecības un tekstilizstrādājumu nozarē,
-
ienākuma nodokļa atlaides ārvalstu (investīciju) uzņēmumiem,
-
ienākuma nodokļa atlaides atzītiem uzņēmumiem augsto un jauno tehnoloģiju nozarēs,
-
ienākuma nodokļa atlaides speciālajās ekonomikas zonās,
-
ienākuma nodokļa atlaides eksportējošiem uzņēmumiem,
-
nodokļu kredīti iekšzemē ražotām iekārtām līdz 40 % apmērā no iegādes vērtības,
-
citas reģionālas/provinciālas programmas
(78)
Attiecībā uz PTA un MEG nodrošināšanu par neatbilstoši zemu cenu sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka Ķīnas valdība kontrolē konkrētas augšupējās nozares un ražojumus, lai PSF ražotājiem par izdevīgu cenu nodrošinātu izejmateriālus PTA un MEG. Tātad PSF ražotāji saņem kompensējamas subsīdijas, lētāk par tirgus cenu un tādējādi par neatbilstoši zemu cenu iepērkot no valsts uzņēmumiem valsts ražotu PTA un MEG.
(79)
Tomēr izmeklēšanā tika konstatēts, ka Ķīnas PSF ražotāji eksportētāji/ražotāju eksportētāju grupas lielāko daļu no saviem eksportējamā PSF ražošanai paredzētos izejmateriālus PTA un MEG importēja, izmantojot ievešanas pārstrādei režīmu.
(80)
Tādējādi atlasītajiem uzņēmumiem nekādas subsīdijas šajā programmā netika konstatētas.
(81)
Pēc informācijas izpaušanas sūdzības iesniedzējs norādīja, ka Komisija ir sniegusi daļēju izvērtējumu tikai par vienu subsīdijas shēmu, ko atlasītie Ķīnas ražotāji eksportētāji izmeklēšanas periodā nav izmantojuši, proti, par PTA/MEG nodrošināšanu par subsidētām cenām. Attiecībā uz šo shēmu sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka subsidēšanas noteikšanu šīs shēmas gadījumā ir ietekmējis veids, kā tika veidota izlase, un tas, ka izmeklēšana neskāra vienu lielu PSF ražotāju Ķīnā.
(82)
Kā tika paskaidrots 16. un 18. apsvērumā, no 23 sadarbībā iesaistītajiem Ķīnas ražotājiem eksportētājiem/ražotāju eksportētāju grupām Komisija izveidoja izlasi, kuras sastāvā bija pieci lielākie ražotāji eksportētāji/ražotāju eksportētāju grupas un kura bija reprezentatīva pamatregulas 27. panta nozīmē. Sūdzības iesniedzēja minētā Ķīnas ražotāja, kurš netika iekļauts izlasē, PSF eksporta uz Savienību apjoms izmeklēšanas periodā bija nenozīmīgs. Tādēļ šā ražotāja neiekļaušana neietekmē izlases reprezentativitāti, un tai nebija būtiskas ietekmes uz secinājumiem par konkrēto subsīdiju shēmu.
(83)
Komisija apstiprina, ka ir pieprasījusi informāciju un atbildes uz anketas jautājumiem par visām subsīdiju shēmām, kuras pieminētas sūdzībā, tostarp tām, kuras sūdzības iesniedzējs minējis piezīmēs pēc informācijas izpaušanas, bet tika konstatēts, ka atlasītie ražotāji eksportētāji/ražotāju eksportētāju grupas minētās shēmas nav izmantojuši. Komisija 78. apsvērumā sniedza papildu informāciju par PTA/MEG nodrošināšanu par neatbilstoši zemu cenu, jo šī subsīdijas shēma sūdzībā tika īpaši izcelta: sūdzības iesniedzējam bija aizdomas, ka tā, iespējams, ietver ievērojamu kompensējamas subsīdijas apmēru.
Atlasīto Ķīnas ražotāju eksportētāju izmeklēšanas periodā izmantotās shēmas
3.1.3. Preferenciāli aizdevumi PSF ražošanas nozarei
(84)
Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka PSF ražotāji gūst labumu no zemu (subsidētu) procentu likmju aizdevumiem, ko izsniedz bankas ar politiski noteiktām pilnvarām un valsts īpašumā esošas komercbankas, lai īstenotu Ķīnas valdības politiku par finansiālu palīdzību tekstilizstrādājumu un ķīmisko šķiedru ražošanas nozarei nolūkā sekmēt un atbalstīt nozares izaugsmi un attīstību.
a) Juridiskais pamats
(85)
Preferenciāli aizdevumi Ķīnā paredzēti šādos tiesību aktos: ĶTR Likums par komercbankām (“Banku likums”), Vispārīgie noteikumi par aizdevumiem, ko īsteno Ķīnas Tautas banka (“ĶTB”), un Valsts padomes 1996. gada 28. jūnija Lēmums Nr. 40.
b) Subsīdijas apmēra aprēķināšana
(86)
Pamatregulas 6. panta b) punktā ir noteikts, ka ieguvums no preferenciāliem aizdevumiem būtu jāaprēķina kā starpība starp samaksāto procentu likmes summu un summu, ko uzņēmums maksātu par līdzīgu komercaizdevumu, ko tas varētu iegūt tirgū. Komisija noteica salīdzināmu komercaizdevumu standarta tirgus procentu likmi.
(87)
Standarta procentu likmi noteica, pamatojoties uz Ķīnas procentu likmēm, kas koriģētas, lai atspoguļotu standarta tirgus risku (proti, tika uzskatīts, ka visiem uzņēmumiem Ķīnā tiktu piešķirts tikai visaugstākais obligāciju reitings skalā “Obligācijas, kas nav investīcijas” (reitingu aģentūras Bloomberg“BB” reitings), un Ķīnas Tautas Bankas noteiktajai standarta aizdevumu likmei tika pieskaitīts uzcenojums, ko paredzams iegūt no obligācijām, kuras emitējuši uzņēmumi ar šo reitingu).
(88)
Ražotāju eksportētāju/ražotāju eksportētāju grupu ieguvums ir aprēķināts, izsakot procentu likmju starpību procentuāli un reizinot ar aizdevuma atlikušo summu, tādējādi iegūstot procentu maksājumus, kas nav samaksāti izmeklēšanas periodā. Šī summa tad tika attiecināta uz sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju kopējo pārdošanas apgrozījumu.
c) Secinājums
(89)
Konstatētais ieguvums no šīs shēmas bija robežās no 0 % līdz 0,50 %.
3.1.4. Zemes izmantošanas tiesību nodrošināšana par neatbilstoši zemu cenu
a) Juridiskais pamats
(90)
Zemes izmantošanas tiesību piešķiršanu Ķīnā reglamentē Ķīnas Tautas Republikas Zemes pārvaldības likums un Ķīnas Tautas Republikas Nekustamā īpašuma tiesību likums.
b) Īstenošana praksē
(91)
Saskaņā ar Zemes pārvaldības likuma 2. pantu visa zeme pieder valstij, jo atbilstoši Ķīnas Konstitūcijai un piemērojamajām tiesību normām zeme kopīgi pieder Ķīnas tautai. Zemi nedrīkst pārdot, bet var piešķirt zemes izmantošanas tiesības saskaņā ar likumu. Valsts iestādes tās var piešķirt ar publisku piedāvājumu, kotācijas vai izsoļu starpniecību.
c) Izmeklēšanas konstatējumi
(92)
Sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji/ražotāju eksportētāju grupas informēja par to turējumā esošo zemi, kā arī par atbilstošajiem zemes izmantošanas tiesību līgumiem/apliecībām, bet Ķīnas valdība nesniedza informāciju par zemes izmantošanas tiesību cenu noteikšanu.
d) Subsīdijas apmēra aprēķināšana
(93)
Tā kā tika secināts, ka situāciju Ķīnā attiecībā uz zemes izmantošanas tiesībām nenosaka tirgus apstākļi, Ķīnā nav pieejami nekādi privāti cenu standarti. Tāpēc nav praktiski iespējams veikt Ķīnas izmaksu vai cenu korekciju. Šajos apstākļos tiek uzskatīts, ka Ķīnā nav tirgus, un saskaņā ar pamatregulas 6. panta d) punkta ii) apakšpunktu ir pamatota ārēja standarta izmantošana ieguvuma apmēra noteikšanai. Ņemot vērā, ka Ķīnas valdība neiesniedza priekšlikumu par ārēju standartu, Komisijai bija jāizmanto pieejamie fakti, lai noteiktu atbilstošu ārējo standartu. Šajā ziņā tika uzskatīts, ka 94. apsvērumā minēto apsvērumu dēļ piemērots standarts ir informācija par Taivānas atsevišķo muitas teritoriju.
(94)
Komisija uzskata, ka zemes cenas Taivānā visprecīzāk atspoguļo zemes cenas Ķīnas teritorijās, kurās izvietoti sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju uzņēmumi. Lielākā daļa minēto ražotāju eksportētāju darbojas Ķīnas austrumu daļā - attīstītās teritorijās ar augstu IKP (iekšzemes kopproduktu), kuras atrodas provincēs ar augstu iedzīvotāju blīvumu.
(95)
Kompensējamās subsīdijas apmēru aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu izmeklēšanas perioda laikā. Saņēmējiem piešķirto ieguvumu aprēķina, ņemot vērā starpību starp summu, ko katrs uzņēmums samaksājis par zemes izmantošanas tiesībām, un summu, kas parasti būtu bijusi jāmaksā, pamatojoties uz Taivānas standartu.
(96)
Veicot šo aprēķinu, Komisija izmantoja Taivānā noteikto vidējo zemes cenu par vienu kvadrātmetru, kas koriģēta, ņemot vērā valūtas vērtības samazināšanos un IKP izmaiņas kopš attiecīgo zemes izmantošanas tiesību līgumu noslēgšanas. Informācija par rūpnieciskās zemes cenām tika iegūta no Taivānas Ekonomikas ministrijas Rūpniecības biroja tīmekļa vietnes. Taivānas valūtas vērtības samazināšanos un IKP aprēķināja, pamatojoties uz inflācijas rādītājiem un Taivānas IKP uz vienu iedzīvotāju izmaiņām pašreizējās cenās USD atbilstīgi Starptautiskā Valūtas fonda publicētajam World Economic Outlook 2011. gada izdevumā. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 3. punktu šis subsīdijas apmērs (skaitītājs) tika piemērots izmeklēšanas periodā, izmantojot parasto rūpnieciskā lietojuma zemes tiesību izmantošanas termiņu Ķīnā (t. i., 50 gadi vai 70 gadi). Šī summa tad tika attiecināta uz atlasīto ražotāju eksportētāju kopējo tirdzniecības apgrozījumu izmeklēšanas periodā, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta darbības un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, eksportētajiem vai pārvadātajiem apjomiem.
e) Secinājums
(97)
Konstatētais ieguvums no šīs shēmas bija robežās no 0,02 % līdz 0,82 %.
3.1.5. Tiešo nodokļu atbrīvojumu un nodokļu atlaižu programmas
3.1.5.1. Ienākuma nodokļa atlaides par ienākumu no dividendēm, kas izmaksāts prasībām atbilstošu vietējo uzņēmumu starpā
a) Juridiskais pamats
(98)
Šāda dividenžu ienākuma nodokļa atbrīvojuma juridiskais pamats ir Uzņēmumu ienākumu nodokļa (UIN) likuma 25.-26. pants un UIN likuma īstenošanas noteikumu 83. pants.
b) Īstenošana praksē
(99)
Šī programma paredz preferenciālu nodokļu režīmu Ķīnas rezidentuzņēmumiem, kuri ir akcionāri citos Ķīnas rezidentuzņēmumos, tāda nodokļa atbrīvojuma veidā, ko piešķir rezidējošiem mātesuzņēmumiem saistībā ar ieņēmumiem no konkrētām dividendēm, prēmijām un citiem pašu kapitāla ieguldījumiem.
c) Izmeklēšanas konstatējumi
(100)
Divu atlasīto ražotāju eksportētāju/ražotāju eksportētāju grupu ienākuma nodokļa deklarācijā ir norādīta summa, kas atbrīvota no ienākuma nodokļa. Šī summa ir minēta kā dividendes, prēmijas un citi tiesīgo rezidentu un uzņēmumu ieņēmumi no kapitālieguldījumiem atbilstoši ienākuma nodokļa deklarācijas 5. papildinājuma (Nodokļu priekšrocību gada pārskats) nosacījumiem. Attiecīgie uzņēmumi nemaksāja ienākuma nodokli par šīm summām.
d) Subsīdijas apmēra aprēķināšana
(101)
Kompensējamās subsīdijas apmēru aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu izmeklēšanas perioda laikā. Par saņēmējiem piešķirto ieguvumu uzskata maksājamo kopējā nodokļa summu, kurā iekļauti ieņēmumi par dividendēm no citiem Ķīnas rezidentuzņēmumiem un no kuras atskaitītas summas, kas faktiski samaksātas, piemērojot dividenžu nodokļa atbrīvojumu. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šis subsīdijas apmērs (skaitītājs) tika attiecināts uz sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju uzņēmumu kopējo tirdzniecības apgrozījumu izmeklēšanas periodā, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta darbības un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, eksportētajiem vai pārvadātajiem apjomiem.
e) Secinājums
(102)
Konstatētais ieguvums no šīs shēmas bija robežās no 0 % līdz 0,06 %.
3.1.6. Netiešo nodokļu un ievedmuitas programmas
3.1.6.1. Pievienotās vērtības nodokļa (“PVN”) atbrīvojumi un ievedmuitas atlaides par importētu iekārtu izmantošanu
a) Juridiskais pamats
(103)
Šīs programmas juridiskais pamats ir Valsts padomes Apkārtraksts par importētam aprīkojumam piemērojamās nodokļu politikas pielāgošanu, Guo Fa Nr. 37/1997, Finanšu ministrijas, Vispārējās muitas administrācijas un Valsts nodokļu administrācijas Paziņojums (2008. gads) Nr. 43, NDRC2006. gada 22. februāra Paziņojums Nr. 316/2006, par attiecīgajiem jautājumiem saistībā ar to, kā rīkoties ar apstiprinājuma vēstuli par vietējiem vai ārvalstu finansētiem projektiem, kurus atbalsta valsts, un Katalogs par importa precēm, kas nav atbrīvojamas no nodokļa un ir paredzētas vai nu ārvalstu investīciju uzņēmumiem, vai vietējiem uzņēmumiem (2008. gads).
b) Īstenošana praksē
(104)
Šī programma paredz atbrīvojumu no PVN un ievedmuitas par labu ārvalstu investīciju uzņēmumiem vai vietējiem uzņēmumiem tādu pamatiekārtu importam, ko tie izmanto savā ražošanas procesā. Lai varētu saņemt šādu atbrīvojumu, iekārtas nedrīkst būt iekļautas neatbilstīgo iekārtu sarakstā un uzņēmumam, kas šo atbrīvojumu pieprasa, ir jāsaņem valsts atbalstāmo projektu sertifikāts, ko izsniedz Ķīnas iestādes vai Valsts attīstības un reformu komisija (NDRC) saskaņā ar attiecīgajiem investīciju, nodokļu un muitas tiesību aktiem.
c) Izmeklēšanas konstatējumi
(105)
Četri atlasītie Ķīnas ražotāji eksportētāji/ražotāju eksportētāju grupas informēja par importēto iekārtu atbrīvojumu no PVN un ievedmuitas.
d) Subsīdijas apmēra aprēķināšana
(106)
Kompensējamās subsīdijas apmēru aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu izmeklēšanas perioda laikā. Uzskata, ka saņēmējiem piešķirtais ieguvums ir vienāds ar importētam aprīkojumam piemērojamā PVN un nodokļu atbrīvojuma summu. Saņemtais ieguvums iekārtu ekspluatācijas laikā tika amortizēts saskaņā ar uzņēmumu grāmatvedības standarta procedūrām. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šis subsīdijas apmērs (skaitītājs) tika attiecināts uz sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju uzņēmumu kopējo tirdzniecības apgrozījumu izmeklēšanas periodā, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta darbības un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, eksportētajiem vai pārvadātajiem apjomiem.
e) Secinājums
(107)
Konstatētais ieguvums no šīs shēmas bija robežās no 0 % līdz 0,45 %.
3.1.6.2. PVN atlaides par Ķīnā ražotu iekārtu iepirkšanu, ko veic ĀIU
a) Juridiskais pamats
(108)
Šīs programmas juridiskais pamats ir Valsts nodokļu administrācijas 1999. gada 20. septembra Apkārtraksts Nr. 171, 199, par pagaidu pasākumu īstenošanu, lai pārvaldītu nodokļa atmaksāšanu par vietēji izgatavotu iekārtu iegādi, ko veic ĀIU, un Finanšu ministrijas un Valsts nodokļu administrācijas Paziņojums Nr. 176 (2008. gads), ar ko beidz īstenot Finanšu ministrijas politiku nodokļa atmaksai ārvalstu finansētiem uzņēmumiem par vietēji izgatavotu iekārtu iegādi.
b) Īstenošana praksē
(109)
Šī programma nodrošina ieguvumu PVN atmaksas veidā ĀIU par iekšzemē izgatavotu iekārtu iegādi. Iekārtas nedrīkst būt iekļautas Katalogā par precēm, kas nav atbrīvojamas no nodokļa, un to vērtība nedrīkst pārsniegt kopējo investīciju ierobežojumu, ko piemēro ĀIU, saskaņā ar izmēģinājuma administratīvajiem pasākumiem attiecībā uz iekšzemē izgatavotu iekārtu iegādi.
c) Izmeklēšanas konstatējumi
(110)
Divi atlasītie ražotāji eksportētāji/ražotāju eksportētāju grupas par šo shēmu iesniedza detalizētu informāciju, tostarp saņemtā ieguvuma apmēru.
d) Subsīdijas apjoma aprēķināšana
(111)
Kompensējamās subsīdijas apmēru aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu izmeklēšanas perioda laikā. Uzskata, ka saņēmējiem piešķirtais ieguvums ir vienāds ar PVN summu, kas atmaksāta par iekšzemē izgatavotu iekārtu iegādi. Saņemtais ieguvums iekārtu ekspluatācijas laikā tika amortizēts saskaņā ar standarta praksi nozarē.
e) Secinājums
(112)
Konstatētais ieguvums no šīs shēmas bija robežās no 0 % līdz 0,01 %.
3.1.7. Citas reģionālas/provinciālas programmas
(113)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka atlasītie uzņēmumi izmeklēšanas periodā nav guvuši labumu no 75. apsvērumā minētajām programmām.
3.1.8. Subsīdiju summa
(114)
Saskaņā ar antisubsidēšanas pamatregulas noteikumiem Ķīnas ražotājiem eksportētājiem subsīdiju apmērs, izsakot procentuāli, svārstās no 0,76 % līdz 1,77 %.
(115)
Pēc informācijas izpaušanas sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka nav skaidrs, kā Komisija ir aprēķinājusi kopējās subsīdijas starpības diapazonu. Atlasīto Ķīnas ražotāju eksportētāju/ražotāju eksportētāju grupu kopējā subsīdiju apmēra diapazons, kas izteikts procentuāli un norādīts 114. apsvērumā, atbilst piecu atlasīto Ķīnas ražotāju eksportētāju/ražotāju eksportētāju grupu zemākajai un augstākajai kopējās subsīdijas starpībai.
3.1.9. Secinājumi par Ķīnu
(116)
Ņemot vērā kompensējamo subsīdiju de minimis apmēru, kas konstatēts Ķīnas ražotājiem eksportētājiem, Ķīnas izcelsmes PSF importam nav nepieciešams noteikt pasākumus. Atbilstoši pamatregulas 14. panta 3. punktam tika secināts, ka izmeklēšana par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes importu būtu jāizbeidz.
3.2. INDIJA
3.2.1. Vispārīga informācija
(117)
Pamatojoties uz sūdzībā un atbildēs uz Komisijas anketas jautājumiem sniegto informāciju, tika izmeklētas šādas shēmas, ar kurām, kā tika apgalvots, Indijas valdības iestādes piešķir subsīdijas:
1)
mērķa tirgus shēma;
2)
mērķa ražojumu shēma;
3)
iepriekšēju atļauju shēma;
4)
nodokļu atmaksas shēma;
5)
ražošanas līdzekļu eksporta veicināšanas shēma;
6)
nodokļu un maksājumu atbrīvojumi un atlaides eksportējošiem uzņēmumiem un īpašajās ekonomiskajās zonās;
7)
eksporta kredītu shēma;
8)
ienākuma nodokļa atbrīvojuma sistēma;
9)
papildu eksporta stimulēšanas shēma;
10)
beznodokļu importa atļaujas shēma (“DFIA”)
11)
tirgus attīstības atbalsta shēma un aizdevumu garantijas;
12)
Gudžaratas (Gujarat) valdības kapitālieguldījumu veicināšanas shēma;
13)
Gudžaratas tirdzniecības nodokļa veicināšanas shēma un elektroenerģijas nodokļa atbrīvojuma shēma;
14)
Rietumbengālijas subsīdiju shēmas - veicinoši pasākumi un nodokļu koncesijas, tostarp dotācijas un atbrīvojumi no tirdzniecības nodokļa;
15)
Mahāraštras komplekso stimulu shēma, tostarp elektroenerģijas nodokļa atbrīvojuma shēma un rūpniecības veicināšanas subsīdija.
Izmeklēšanā pārbaudīto Indijas ražotāju eksportētāju izmeklēšanas periodā izmantotās subsīdiju shēmas
(118)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka izmeklēšanas periodā pārbaudītie ražotāji eksportētāji guva labumu no šādām shēmām:
1)
mērķa tirgus shēma (“FMS”);
2)
mērķa ražojumu shēma (“FPS”);
3)
nodokļu atmaksas shēma (“DDS”);
4)
iepriekšēju atļauju shēma (“AAS”);
5)
beznodokļu importa atļaujas shēma (“DFIA”);
6)
ražošanas līdzekļu eksporta veicināšanas shēma (“EPCGS”);
7)
Mahāraštras (Maharashtra) komplekso stimulu shēma (“PSI”).
(119)
118. apsvēruma 1), 2), 4), 5) un 6) punktā norādītās shēmas ir balstītas uz 1992. gada Ārējās tirdzniecības (attīstības un reglamentēšanas) likumu (Nr. 22, 1992. gads), kas stājās spēkā 1992. gada 7. augustā (“Ārējās tirdzniecības likums” jeb “FTP”). Ar Ārējās tirdzniecības likumu Indijas valdība ir pilnvarota sniegt paziņojumus par eksporta un importa politiku. Tie ir apkopoti “Ārējās tirdzniecības politikas” dokumentos, kurus Tirdzniecības ministrija izdod ik pēc pieciem gadiem un kuri tiek regulāri atjaunināti. Ārējās tirdzniecības politikas dokuments, kurš attiecas uz šīs izmeklēšanas IP, ir “Ārējā tirdzniecības politika 2009-2014” (“FTP 09-14”). Turklāt Indijas valdība arī nosaka FTP 09-14 regulējošās procedūras “Procedūru rokasgrāmatas” I sējumā (“HOP I 09-14”). Procedūru rokasgrāmata tiek regulāri atjaunināta.
(120)
Iepriekš 118. apsvēruma 3) punktā minētā DDS shēma pamatojas uz 1962. gada Muitas likuma 75. pantu, 1944. gada Centrālā akcīzes likuma 37. pantu, 1994. gada Finanšu likuma 93.A un 94. pantu un 1995. gada Muitas, centrālo akcīzes nodokļu un nodokļu par pakalpojumiem atmaksas noteikumiem. Atmaksas likmes tiek publicētas regulāri.
(121)
Iepriekš 7) punktā minētās PSI shēmas pamatā ir Mahāraštras valdības 2007. gada 30. marta Rezolūcijās Nr. PSI-1707/(CR-50)/IND-8 noteiktā komplekso stimulu shēma.
3.2.2. Mērķa tirgus shēma (“FMS”)
a) Juridiskais pamats
Detalizēts FMS apraksts sniegts FTP 09-14 3.14. nodaļā, kā arī HOP I 09-14 3.8. nodaļā.
b) Attiecināmība
(122)
Tiesības izmantot šo shēmu ir ikvienam ražotājam eksportētājam vai tirgotājam eksportētājam.
c) Īstenošana praksē
(123)
Saskaņā ar šo shēmu par visiem ražojumiem, tostarp PSF, eksportu uz valstīm, kas iekļautas HOP I 09-14 37.C papildinājuma 1. un 2. tabulā, var saņemt nodokļa kredītu 3 % apjomā no FOB vērtības. No 2011. gada 1. aprīļa par visu ražojumu eksportu uz valstīm, kas iekļautas 37.C papildinājuma 3. tabulā (“Īpašie mērķa tirgi”), var saņemt nodokļa kredītu 4 % apjomā no FOB vērtības. Daži eksporta darbību veidi ir izslēgti no šīs shēmas, piemēram, importētu preču vai pārkrautu preču eksports, nosacīts eksports, pakalpojumu eksports un tādu struktūru eksporta apgrozījums, kas darbojas speciālajās ekonomiskajās zonās/kas orientētas uz eksportu. Turklāt shēma neattiecas uz konkrētiem ražojumu veidiem, piemēram, uz dimantiem, dārgmetāliem, rūdām, graudiem, cukuru un naftas produktiem.
(124)
Nodokļu kredīti saskaņā ar FMS ir brīvi pārvedami un derīgi 24 mēnešus no attiecīgā kredīta tiesību sertifikāta izdošanas datuma. Tos var izmantot, lai nomaksātu muitas nodokļus par jebkādu izejmateriālu vai preču un arī ražošanas līdzekļu turpmāku importu.
(125)
Kredīta tiesību sertifikātu izdod vietā, no kuras veikts eksports, pēc eksporta realizācijas vai preču nosūtīšanas. Ja sūdzības iesniedzējs var nodrošināt iestādēm visu attiecīgo eksporta dokumentu kopijas (proti, eksporta pasūtījumus, rēķinus, nosūtīšanas rēķinus, bankas realizācijas sertifikātus), Indijas valdība nevar ietekmēt nodokļu kredīta piešķiršanu.
(126)
Četri no pārbaudītajiem ražotājiem eksportētājiem izmantoja šo shēmu izmeklēšanas periodā.
(127)
Pēc informācijas izpaušanas trīs atlasītie Indijas ražotāji eksportētāji norādīja, ka nav nemaz iesnieguši pieteikumus, lai saņemtu ieguvumus, uz ko tiem atbilstīgi šai shēmai bija tiesības saistībā ar eksporta pārdošanas darījumiem uz Savienību, un tādējādi secinājumus par šāda labuma gūšanu nav iespējams izdarīt. Tie turklāt apgalvoja, ka FMS shēma ir ģeogrāfiski saistīta ar valstīm, kas nav Savienības sastāvā, un tādējādi Savienība nevar veikt kompensāciju. Šajā ziņā pārbaudes apmeklējumu laikā tika konstatēts, ka FMS subsīdija tika pieprasīta par eksportu uz trešām valstīm, jo shēma galvenokārt attiecas uz eksportu, kas nosūtīts uz trešām valstīm. Attiecīgie ražotāji eksportētāji nespēja apstrīdēt nedz shēmas praktisko īstenošanu, kā aprakstīts 123. līdz 125. apsvērumā, nedz arī apstrīdēt to, ka ieguvums no FMS attiecīgā ražojuma gadījumā tomēr ir piemērojams, proti, ka FMS nodokļa kredīti ir brīvi pārvedami un tos var izmantot, lai apmaksātu ievedmuitas nodokļus turpmāk notiekoša jebkādu citu izejmateriālu vai preču, tostarp ražošanas līdzekļu, importa gadījumā. Jo īpaši uzņēmums nespēja apstrīdēt faktu, ka nodokļa kredītus, ko FMS piešķir eksportam uz prasībām atbilstošām trešām valstīm, var izmantot, lai kompensētu ievedmuitas nodokļus par tādiem izejmateriāliem, kas ietverti attiecīgajā ražojumā, kurš eksportēts uz Savienību.
(128)
Visbeidzot, šie ieguvumi uzņēmumu grāmatvedībā tiek reģistrēti pēc uzkrājumu principa tajos datumos, kad ir notikuši eksporta darījumi, kas nozīmē, ka arī labuma gūšanas tiesības rodas eksporta darījuma brīdī un ka iegūtā nodokļa kredīta turpmāka izmantošana nav apšaubāma. Tādēļ šis apgalvojums tika noraidīts.
d) Secinājums par FMS
(129)
FMS nodrošina subsīdijas pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē. FMS nodokļa kredīts ir Indijas valdības finansiāls ieguldījums, jo šo kredītu, iespējams, izmanto, lai kompensētu ievedmuitas nodokļus, tādējādi samazinot Indijas valdības ieņēmumus no nodokļiem, kas citādi būtu jāiekasē. Turklāt FMS nodokļu kredīts sniedz labumu eksportētājam, jo uzlabo tā likviditāti.
(130)
Tāpat pēc likuma FMS ir atkarīga no eksporta darbības, un tādēļ to uzskata par īpašu un kompensējamu saskaņā ar pamatregulas 4. panta 4. punkta pirmās daļas a) apakšpunktu.
(131)
Šī shēma nav uzskatāma par pieļaujamu nodokļu atmaksas sistēmu vai nodokļu atmaksas aizvietojuma sistēmu pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē. Tā neatbilst stingrajiem noteikumiem, kas izklāstīti pamatregulas I pielikuma i) punktā, II pielikumā (nodokļu atmaksas definīcija un noteikumi) un III pielikumā (nodokļu atmaksas aizvietojuma definīcija un noteikumi). Eksportētāja pienākums nav ražošanas procesā faktiski patērēt bez nodokļa importētās preces, un kredīta apjomu neaprēķina saistībā ar faktiski izmantotajiem izejmateriāliem. Nav nekādas sistēmas vai procedūras, kas apstiprinātu, kuri izejmateriāli ir patērēti eksportētā ražojuma ražošanas procesā un vai ir tikuši pārsniegti importa nodokļa maksājumi pamatregulas I pielikuma i) punkta, II un III pielikuma nozīmē. Eksportētājam ir tiesības izmantot FMS neatkarīgi no tā, vai tas vispār importē izejmateriālus. Lai gūtu labumu, pietiek, ka eksportētājs vienkārši eksportē preces, nepierādot, ka ir importēti kādi izejmateriāli. Tātad labumu no FMS var gūt pat tie eksportētāji, kas visus izejmateriālus sagādā uz vietas un neimportē preces, kuras var izmantot par izejmateriāliem. Turklāt eksportētājs var izmantot FMS nodokļa kredītus, lai importētu ražošanas līdzekļus, lai gan pieļaujamās nodokļu atmaksas sistēmas nav attiecināmas uz ražošanas līdzekļiem, kā norādīts pamatregulas I pielikuma i) punktā, jo eksporta produkcijas ražošanā ražošanas līdzekļi netiek patērēti.
e) Subsīdijas apmēra aprēķināšana
(132)
Kompensējamo subsīdiju apmērs tika aprēķināts, pamatojoties uz saņēmējam piešķirto ieguvumu, kas konstatēts izmeklēšanas periodā, pieprasījuma iesniedzējam to iegrāmatojot uzkrājumu veidā kā ienākumus eksporta darījuma posmā. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. un 3. punktu šis subsīdijas apmērs (skaitītājs) tika attiecināts uz attiecīgā ražojuma eksporta apgrozījumu izmeklēšanas periodā (saucējs), jo subsīdija ir atkarīga no eksporta darbības un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, eksportētajiem vai pārvadātajiem apjomiem.
(133)
Subsīdijas likme, kas attiecībā uz šo shēmu izmeklēšanas periodā tika konstatēta četriem attiecīgajiem uzņēmumiem, attiecīgi bija 0,15 %, 0,19 %, 0,42 % un 0,63 %.
3.2.3. Mērķa ražojumu shēma (“FPS”)
a) Juridiskais pamats
(134)
Šī shēma detalizēti aprakstīta FTP 09-14 3.15. līdz 3.17. punktā un HOP I 09-14 3.9. līdz 3.11. nodaļā.
b) Attiecināmība
(135)
Saskaņā ar FTP 09-14 3.15.2. punktu šo shēmu ir tiesības izmantot HOP I 09-14 37.D papildinājumā norādīto ražojumu eksportētājiem.
c) Īstenošana praksē
(136)
HOP I 09-14 37.D papildinājumā ietverto ražojumu eksportētājs var pieteikties FPS nodokļu kredīta ekvivalentam 2 % vai 5 % apmērā no eksporta FOB vērtības. Šajā izmeklēšanā noteiktais attiecīgais ražojums ir ietverts 37.D papildinājuma 1. tabulā, un tam ir piemērojams nodokļa kredīts 2 % apmērā.
(137)
FPS ir pēceksportēšanas shēma, t. i., lai varētu gūt labumu no šīs shēmas, uzņēmumam ir jāeksportē. Tāpēc uzņēmums tiešsaistē aizpilda pieteikumu attiecīgajai iestādei, pievieno tam eksporta pasūtījumu un rēķinu, bankas kvīti, kas apliecina, ka pieteikuma maksa ir samaksāta, nosūtīšanas rēķinus un bankas apstiprinājumu par maksājuma saņemšanu (bank realization sertificate) vai valūtas pārskaitījuma saņemšanu (foreign inward remittance certificate) dokumentu tiešas aprites gadījumā. Gadījumos, kad nosūtīšanas rēķinu un/vai bankas apstiprinājumu oriģināli ir iesniegti, lai saņemtu ieguvumus no citām shēmām, uzņēmums var iesniegt personīgi apliecinātas kopijas, norādot attiecīgo iestādi, kurai ir iesniegts oriģinālais dokuments. FPS nodokļu kredīta tiešsaistes pieteikumā var ietvert ne vairāk kā 50 nosūtīšanas rēķinus.
(138)
Tika konstatēts, ka pēc eksporta pienākuma izpildes saskaņā ar Indijas grāmatvedības standartiem FPS kredītu var iegrāmatot pēc uzkrājumu principa kā ienākumus darījumu kontā. Šādu kredītu var izmantot ievedmuitas nodokļu maksāšanai par jebkādu preču turpmāku importu, izņemot ražošanas līdzekļus un preces, uz kurām attiecas importa ierobežojumi. Preces, kas importētas par šāda kredīta līdzekļiem, var pārdot iekšzemes tirgū (maksājot tirdzniecības nodokli) vai izmantot citādi. FPS kredīts ir brīvi pārvedams un derīgs 24 mēnešus no izsniegšanas dienas.
(139)
Visi pieci ražotāji eksportētāji izmantoja šo shēmu izmeklēšanas periodā.
(140)
Pēc informācijas izpaušanas trīs atlasītie Indijas ražotāji eksportētāji norādīja, ka nav iesnieguši pieteikumus, lai saņemtu ieguvumus, uz ko tiem bija tiesības saistībā ar vismaz dažiem eksporta pārdošanas darījumiem, un ka tādējādi secinājumus par šāda labuma gūšanu nav iespējams izdarīt. Tomēr attiecīgie ražotāji eksportētāji nespēja apstrīdēt nedz shēmas praktisko īstenošanu, kā aprakstīts 123. līdz 125. apsvērumā, nedz arī apstrīdēt to, ka ieguvums no FPS attiecīgā ražojuma gadījumā tomēr ir piemērojams, proti, ka FPS nodokļa kredīti ir brīvi pārvedami un tos var izmantot, lai apmaksātu ievedmuitas nodokļus turpmāk notiekoša jebkādu citu izejmateriālu vai preču, tostarp ražošanas līdzekļu, importa gadījumā. Jāatgādina, ka šie ieguvumi uzņēmumu grāmatvedībā tiek reģistrēti pēc uzkrājumu principa tajos datumos, kad ir notikuši eksporta darījumi, kas nozīmē, ka arī labuma gūšanas tiesības rodas eksporta darījuma brīdī un ka iegūtā nodokļa kredīta turpmāka izmantošana nav apšaubāma.
d) Secinājums par FPS
(141)
FPS nodrošina subsīdijas pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē. FPS kredīts ir Indijas valdības finansiāls ieguldījums, jo šis kredīts tiks izmantots, lai kompensētu importa nodokļus, tādējādi samazinot Indijas valdības ieņēmumus no nodokļiem, kas citādi būtu jāmaksā. Turklāt FPS kredīts sniedz labumu eksportētājam, jo uzlabo tā likviditāti.
(142)
Turklāt pēc likuma FPS ir atkarīgs no eksporta rādītājiem, un tādēļ to uzskata par īpašu un kompensējamu saskaņā ar pamatregulas 4. panta 4. punkta a) apakšpunktu.
(143)
Šī shēma nav uzskatāma par pieļaujamu nodokļu atmaksas sistēmu vai nodokļu atmaksas aizvietojuma sistēmu pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē, jo tā neatbilst pamatregulas I pielikuma i) punktā, II pielikumā (nodokļu atmaksas definīcija un noteikumi) un III pielikumā (nodokļu atmaksas aizvietojuma definīcija un noteikumi) paredzētajiem noteikumiem. Eksportētāja pienākums nav ražošanas procesā faktiski patērēt bez nodokļa importētās preces, un kredīta apjomu neaprēķina saistībā ar faktiski izmantotajiem izejmateriāliem. Turklāt nav nekādas sistēmas vai procedūras, kas apstiprinātu, kuri izejmateriāli ir patērēti eksportētā ražojuma ražošanas procesā un vai ir tikuši pārsniegti importa nodokļu maksājumi pamatregulas I pielikuma i) punkta, II un III pielikuma nozīmē. Visbeidzot, eksportētājam ir tiesības izmantot FPS neatkarīgi no tā, vai tas vispār importē izejmateriālus. Lai gūtu labumu, pietiek, ka eksportētājs vienkārši eksportē preces, nepierādot, ka ir importēti kādi izejmateriāli. Tātad labumu no FPS var gūt pat tie eksportētāji, kas visus izejmateriālus sagādā uz vietas un neimportē preces, kuras var izmantot par izejmateriāliem.
e) Subsīdijas apmēra aprēķināšana
(144)
Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 2. punktu un 5. pantu kompensējamo subsīdiju apjoms tika aprēķināts saņēmējam piešķirtā ieguvuma izteiksmē, kas saskaņā ar konstatēto ir pastāvējis izmeklēšanas periodā. Šajā ziņā tika uzskatīts, ka saņēmējs saņem ieguvumu tajā brīdī, kad notiek eksporta darījums saskaņā ar šo shēmu. Tajā brīdī Indijas valdībai ir jāatsakās no muitas nodokļiem, un tas ir finansiāls ieguldījums pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē. Tiklīdz muitas iestādes ir izdevušas eksporta nosūtīšanas rēķinu, kurā cita starpā norādīta FPS kredīta summa, kas piešķirama par šo eksporta darījumu, subsīdijas piešķiršana vai nepiešķiršana vairs nav Indijas valdības kompetencē. Ņemot vērā iepriekš minēto, saskaņā ar FPS saņemtos ieguvumus tiek uzskatīts par lietderīgu vērtēt kā kredītu apjomu, kas nopelnīts eksporta darījumos, kuri veikti saskaņā ar šo shēmu izmeklēšanas periodā.
(145)
Ja tika saņemti pamatoti pieprasījumi, atbilstīgi pamatregulas 7. panta 1. punkta a) apakšpunktam maksājumi, kas bijuši noteikti jāsamaksā, lai saņemtu subsīdiju, tika atskaitīti no šādi noteiktā kredīta apjoma, iegūstot subsīdijas apmēru kā skaitītāju. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šis subsīdijas apmērs tika attiecināts uz attiecīgā ražojuma kopējo eksporta apgrozījumu izmeklēšanas periodā (saucējs), jo subsīdija ir atkarīga no eksporta darbības un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, eksportētajiem vai pārvadātajiem apjomiem.
(146)
Attiecībā uz šo shēmu konstatētās subsīdijas likmes pieciem attiecīgajiem uzņēmumiem izmeklēšanas periodā bija attiecīgi 1,59 %, 1,75 %, 1,77 %, 1,85 % un 1,95 %.
3.2.4. Nodokļu atmaksas shēma (“DDS”)
a) Juridiskais pamats
(147)
Sīks DDS apraksts ir ietverts 1995. gada Muitas un centrālo akcīzes nodokļu atmaksas noteikumos, kas grozīti ar turpmākiem paziņojumiem.
b) Attiecināmība
(148)
Tiesības izmantot šo shēmu ir ikvienam ražotājam eksportētājam vai tirgotājam eksportētājam.
c) Īstenošana praksē
(149)
Atbilstīgie eksportētāji var pieteikties uz atmaksas summu, ko aprēķina procentos no to ražojumu FOB vērtības, kuri eksportēti saskaņā ar šo shēmu. Indijas valdība ir noteikusi atmaksas likmes virknei ražojumu, tostarp attiecīgajam ražojumam. Tās nosaka, pamatojoties uz ražojuma ražošanā izmantoto izejmateriālu vidējo daudzumu vai vērtību un par izejmateriāliem samaksāto nodokļu vidējo apjomu. Tās piemēro neatkarīgi no tā, vai ievedmuita faktiski ir samaksāta vai nav. Attiecīgajam ražojumam DDS likme (no FOB vērtības) izmeklēšanas periodā bija 3 % līdz 2012. gada 9. oktobrim, 2,1 % no 2012. gada 10. oktobra līdz 2013. gada 20. septembrim un 1,7 % no 2013. gada 21. septembra.
(150)
Lai varētu izmantot šo shēmu, uzņēmumam ir jāeksportē. Kad nosūtīšanas informāciju ievada muitas serverī (ICEGATE), norāda, ka eksports notiek saskaņā ar DDS, un tiek neatgriezeniski noteikts DDS apjoms. Kad nosūtītājs uzņēmums ir iesniedzis vispārējo eksporta manifestu (EGM) un muitas iestāde ir pārliecinājusies, ka informācija šajā dokumentā sakrīt ar sūtījuma rēķina datiem, ir izpildīti visi nosacījumi, lai atļautu veikt atmaksu vai nu ar tiešu maksājumu eksportētāja bankas kontā, vai ar čeku.
(151)
Eksportētājam arī jāiesniedz eksporta ienākumu pierādījums - bankas realizācijas sertifikāts (BRC). Šo dokumentu var iesniegt pēc tam, kad atmaksas summa ir izmaksāta, taču Indijas valdība atgūst izmaksāto summu, ja eksportētājs neiesniedz BRC noteiktā termiņā.
(152)
Atmaksas summu drīkst izmantot jebkādam mērķim.
(153)
Tika konstatēts, ka pēc eksporta pienākuma izpildes saskaņā ar Indijas grāmatvedības standartiem nodokļu atmaksas summu var iegrāmatot pēc uzkrājumu principa kā ienākumus darījumu kontā.
(154)
Divi no pārbaudītajiem ražotājiem eksportētājiem DDS izmantoja izmeklēšanas periodā.
d) Secinājums par DDS
(155)
DDS nodrošina subsīdijas pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē. Tā saucamā nodokļu atmaksas summa ir Indijas valdības finansiāls ieguldījums, jo tas izpaužas kā tiešs Indijas valdības veikts līdzekļu pārskatījums. Turklāt nodokļu atmaksas summa sniedz labumu eksportētājam, jo uzlabo eksportētāja likviditāti ar tādiem nosacījumiem, kas nav pieejami tirgū.
(156)
Indijas valdība nodokļa atmaksas likmi eksportam nosaka katram ražojumu veidam atsevišķi. Tomēr, lai gan subsīdija tiek saukta par nodokļa atmaksu, šai shēmai nav pieļaujamas nodokļu atmaksas sistēmas vai nodokļu atmaksas aizvietojuma sistēmas iezīmju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē. Naudas pārskaitījums eksportētājam nav saistīts ar faktiskajiem ievedmuitas maksājumiem par izejmateriāliem, un tas nav nodokļu kredīts, kas izmantojams, lai kompensētu ievedmuitas nodokļus par iepriekš importētiem vai turpmāk importējamiem izejmateriāliem.
(157)
Tas apstiprināts arī Indijas valdības apkārtrakstā Nr. 24/2001, kurā skaidri noteikts, ka “[nodokļu atmaksas likmes] nav saistītas ar faktiskā izejmateriālu patēriņa veidu un faktisko ietekmi uz konkrēta eksportētāja izejmateriāliem vai atsevišķiem sūtījumiem (..)”, un reģionālajām iestādēm norādīts, ka “vietējās nodaļas nedrīkst pieprasīt eksportētājiem, kuri iesniedz [nodokļu atmaksas pieprasījumus], nekādus pierādījumus par faktiski samaksātiem nodokļiem par importētiem vai iekšzemes tirgū iegādātiem izejmateriāliem (..)”.
(158)
Maksājums, ko Indijas valdība veic kā tiešu līdzekļu pārskaitījumu pēc tam, kad ir noticis eksports, ir uzskatāms par tiešu Indijas valdības dotāciju, kas atkarīga no eksporta darbības, un tādējādi uzskatāma par īpašu un kompensējamu pamatregulas 4. panta 4. punkta pirmās daļas a) apakšpunkta nozīmē.
(159)
Ņemot to vērā, tiek secināts, ka DDS ir kompensējama.
e) Subsīdijas apmēra aprēķināšana
(160)
Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 2. punktu un 5. pantu kompensējamo subsīdiju apjoms tika aprēķināts saņēmējam piešķirtā ieguvuma izteiksmē, kas saskaņā ar konstatēto ir pastāvējis izmeklēšanas periodā. Šajā ziņā tika uzskatīts, ka saņēmējs saņem ieguvumu tajā brīdī, kad notiek eksporta darījums saskaņā ar šo shēmu. Tajā brīdī Indijas valdībai ir jāizmaksā atmaksas summa, un tas ir finansiāls ieguldījums pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta nozīmē. Tiklīdz muitas iestādes ir izdevušas eksporta nosūtīšanas rēķinu, kurā cita starpā norādīta atmaksas summa, kas piešķirama par šo eksporta darījumu, subsīdijas piešķiršana vai nepiešķiršana vairs nav Indijas valdības kompetencē. Ņemot vērā iepriekš minēto, saskaņā ar DDS saņemtos ieguvumus tiek uzskatīts par lietderīgu vērtēt kā atmaksas summas, kas nopelnītas eksporta darījumos, kuri veikti saskaņā ar šo shēmu izmeklēšanas periodā.
(161)
Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šis subsīdijas apmērs tika attiecināts uz visu attiecīgā ražojuma eksporta apgrozījumu izmeklēšanas periodā (saucējs), jo subsīdija ir atkarīga no eksporta darbības un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, eksportētajiem vai pārvadātajiem apjomiem.
(162)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, attiecībā uz šo shēmu konstatētās subsīdijas likmes diviem attiecīgajiem uzņēmumiem izmeklēšanas periodā bija attiecīgi 0,24 % un 2,12 %.
3.2.5. Iepriekšēju atļauju shēma (“AAS”)
a) Juridiskais pamats
(163)
Šī shēma detalizēti aprakstīta FTP 09-14 4.1.1. līdz 4.1.14. punktā un HOP I 09-14 4.1. līdz 4.30. nodaļā.
b) Attiecināmība
(164)
AAS sastāv no sešām apakšshēmām, kā sīkāk aprakstīts 165. apsvērumā. Minētās apakšshēmas atšķiras cita starpā pēc attiecināmības kritērijiem. AAS fiziskā eksporta un AAS ikgadējā pieprasījuma apakšshēmas var izmantot ražotāji eksportētāji un pārdevēji eksportētāji, kas “sasaistīti” ar palīgražotājiem. Ražotāji eksportētāji, kas veic piegādi galīgajam eksportētājam, ir tiesīgi izmantot AAS starpprodukta ražošanai vajadzīgo izejmateriālu piegādēm. AAS nosacītā eksporta apakšshēmu ir tiesīgi izmantot galvenie līgumslēdzēji, kuri veic piegādes FTP 09-14 8.2. punktā minētajām “nosacītā eksporta” kategorijām - piemēram, piegādātāji uz eksportu orientētām struktūrām. Labumu no nosacītā eksporta atbilstīgi iepriekšēja izlaides pasūtījuma (“ARO”) apakšshēmai un kompensācijas iekšzemes kredītvēstules apakšshēmai var gūt arī starpproduktu piegādātāji, kas apgādā ražotājus eksportētājus.
c) Īstenošana praksē
(165)
AAS apakšshēmas ir šādas:
a)
Fiziskais eksports. Šī ir galvenā apakšshēma. Tā ļauj bez nodokļiem importēt izejmateriālus, kas vajadzīgi konkrētas eksporta produkcijas ražošanai. “Fizisks” šajā kontekstā nozīmē, ka eksporta ražojums ir jāizved no Indijas teritorijas. Atļaujā ir norādīts ievedmuitas atvieglojums un eksporta saistības, tostarp eksportējamā ražojuma veids.
b)
Ikgadējais pieprasījums. Šāda atļauja ir saistīta nevis ar konkrētu eksporta ražojumu, bet gan ar plašāku produkcijas grupu (piemēram, ķīmiski produkti un saistīti produkti). Atļaujas īpašnieks līdz noteiktam apjomam, kas noteikts atkarībā no agrākās eksporta darbības, var bez nodokļiem importēt jebkādus izejmateriālus, kas tiks lietoti ražojumu ražošanai, ja tie pieder pie šīs ražojumu grupas. Tas var izvēlēties eksportēt jebkādu galaražojumu no šīs ražojumu grupas, kur izmantots šāds no nodokļiem atbrīvots materiāls.
c)
Starpprodukta ražošanai vajadzīgo izejmateriālu piegāde. Šī apakšshēma aptver gadījumus, kad divi ražotāji ir iecerējuši ražot vienu eksporta ražojumu, savstarpēji sadalot ražošanas procesu. Ražotājs eksportētājs, kas ražo starpproduktu, var bez nodokļiem importēt izejmateriālus un starpprodukta ražošanai vajadzīgo izejmateriālu piegādei tādēļ izmantot AAS. Galīgais eksportētājs pabeidz ražošanu, un tā pienākums ir eksportēt gatavo ražojumu.
d)
Nosacītais eksports. Šī apakšshēma ļauj galvenajam līgumslēdzējam bez nodokļiem importēt izejmateriālus, kas vajadzīgi tādu preču ražošanai, kuras paredzēts pārdot kā nosacītu eksportu FTP 09-14 8.2. punkta b)-f), g), i) un j) apakšpunktā minēto kategoriju klientiem. Saskaņā ar Indijas valdības informāciju nosacītais eksports ir darījumi, kuros piegādātās preces netiek izvestas no valsts. Par nosacīto eksportu uzskata virkni piegādes kategoriju ar nosacījumu, ka preces ir ražotas Indijā - piemēram, preču piegāde uz eksportu orientētai struktūrai vai uzņēmumam, kas atrodas speciālajā ekonomiskajā zonā (“SEZ”).
e)
Iepriekšējs izlaides pasūtījums (“ARO”). AAS turētājs, kas vēlas iegūt izejmateriālus no vietējiem avotiem, nevis ar tiešu importu, var izvēlēties tos iegūt, izmantojot ARO. Šādos gadījumos iepriekšējās atļaujas tiek validētas kā ARO, un tajās pie norādīto resursu piegādes tiek norādīts vietējais piegādātājs. ARO validēšana dod tiesības vietējam piegādātājam gūt labumu no nosacītā eksporta, kā norādīts FTP 09-14 8.3. punktā (t. i., AAS starpprodukta ražošanai vajadzīgo izejmateriālu piegādēm/nosacītajam eksportam, nosacītā eksporta nodokļu atmaksu un galīgā akcīzes nodokļa atmaksu). ARO mehānisms paredz nodokļu un maksājumu atmaksāšanu piegādātājam tā vietā, lai tos atmaksātu galīgajam eksportētājam nodokļu atmaksas veidā. Nodokļu/maksājumu atmaksu var saņemt gan par iekšzemes tirgū iegādātiem, gan importētiem izejmateriāliem.
f)
Kompensācijas iekšzemes kredītvēstule. Arī šī apakšshēma attiecas uz iekšzemes izejmateriālu piegādi iepriekšējas atļaujas turētājam. Iepriekšējas atļaujas turētājs var bankā iesniegt pieprasījumu atvērt iekšzemes kredītvēstuli par labu vietējam piegādātājam. Banka apstiprina atļauju tiešam importam tikai attiecībā uz to preču vērtību un apjomu, kas iepirktas iekšzemes tirgū, nevis importētas. Vietējais piegādātājs būs tiesīgs gūt labumu no nosacītā eksporta, kā norādīts FTP 09-14 8.3. punktā (t. i., AAS starpprodukta ražošanai vajadzīgo izejmateriālu piegādēm/nosacītajam eksportam, nosacītā eksporta nodokļu atmaksu un galīgā akcīzes nodokļa atmaksu).
(166)
Trīs pārbaudītie uzņēmumi izmeklēšanas periodā saistībā ar attiecīgo ražojumu saņēma atvieglojumus saskaņā ar AAS. Šie uzņēmumi ir izmantojuši a), d) un e) punktā minētās apakšshēmas. Tāpēc nav jānosaka atlikušo neizmantoto apakšshēmu kompensējamība.
(167)
Lai Indijas iestādes varētu veikt pārbaudes, iepriekšējās atļaujas turētājam ir juridisks pienākums uzturēt “patiesu un pienācīgu pārskatu par preču, kas bez nodokļiem importētas/iekšzemē iepirktas, patēriņu un izmantošanu” norādītajā formātā (HOP I 09-14 4.26. un 4.30. nodaļa un 23. papildinājums), t. i., faktiskā patēriņa reģistru. Šis reģistrs jāpārbauda neatkarīgam zvērinātam grāmatvedim/izmaksu un darba analītiķim, kas izsniedz sertifikātu, apliecinot, ka noteiktie reģistri un attiecīgie ieraksti ir pārbaudīti un atbilstoši 23. papildinājuma formātam sniegtā informācija visos aspektos ir patiesa un pareiza.
(168)
Attiecībā uz to, ka AAS izmeklēšanas periodā 165. apsvēruma a) punktā minētajā fiziskajā eksportā ir izmantojuši divi pārbaudītie uzņēmumi, jānorāda, ka Indijas valdība nosaka ievedmuitas atvieglojuma un eksporta saistību apjomu un reģistrē tos uz iepriekšējās atļaujas. Turklāt, veicot importu un eksportu, valsts amatpersonas attiecīgos darījumus reģistrē uz iepriekšējās atļaujas. Saskaņā ar AAS atļautā importa apjomu nosaka Indijas valdība, pamatojoties uz ielaides/izlaides standartnormām (“SION”), kas pastāv attiecībā uz lielāko daļu ražojumu, tostarp attiecīgo ražojumu.
(169)
Importētie izejmateriāli nav pārvedami, un tie jāizmanto eksporta ražojuma ražošanai. Eksportēšanas pienākums jāizpilda paredzētajā termiņā pēc atļaujas saņemšanas (24 mēnešos ar iespēju termiņu divreiz pagarināt vēl uz sešiem mēnešiem).
(170)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka Indijas iestāžu noteiktās pārbaudes prasības praksē netika ievērotas.
(171)
Tikai vienam no diviem pārbaudītajiem uzņēmumiem, kas izmantoja šo apakšshēmu, bija ražošanas un patēriņa reģistrs. Tomēr patēriņa reģistrā nebija iespējams noskaidrot, kuri izejmateriāli un kādā apjomā tikuši patērēti eksportētā ražojuma ražošanā. Attiecībā uz iepriekš minētajām pārbaudes prasībām jānorāda, ka uzņēmumiem nebija dokumentācijas, kas pierādītu, ka ir notikusi patēriņa reģistra ārēja revīzija. Kopumā tiek uzskatīts, ka izmeklētie eksportētāji nespēja apliecināt attiecīgo FTP noteikumu ievērošanu.
(172)
Attiecībā uz to, ka izmeklēšanas periodā viens pārbaudītais uzņēmums ARO nolūkiem izmantojis AAS, kā minēts 165. apsvēruma e) punktā, šīs shēmas ietvaros pieļaujamo importa apjomu nosaka procentos no eksportēto gatavo ražojumu apjoma. Iepriekšējās atļaujās atļautās importa vienības nosaka vai nu pēc to daudzuma, vai vērtības. Abos gadījumos ražojumiem, tostarp šīs izmeklēšanas attiecīgajam ražojumam, atļauto beznodokļu pirkumu konstatēšanai izmantotās likmes lielākoties noteica, pamatojoties uz SION. Pozīcijas, kas noteiktas iepriekšējās atļaujās, ir attiecīgās gatavās eksporta produkcijas ražošanas izejvielas.
(173)
Iepriekšējās atļaujas turētājs, kas vēlas iegūt izejmateriālus no vietējiem avotiem, bet ne ar tiešu importu, var izvēlēties tos iegūt, izmantojot ARO. Šādos gadījumos iepriekšējās atļaujas tiek validētas kā ARO, un tajās pie norādīto resursu piegādes tiek norādīts piegādātājs. ARO validēšana dod piegādātājam tiesības uz ieguvumiem no nosacītā eksporta, piemēram, uz nosacītā eksporta nodokļu atmaksu un tā saucamā galīgā akcīzes nodokļa atmaksu
(174)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka Indijas iestāžu noteiktās pārbaudes prasības praksē netika ievērotas.
(175)
Attiecībā uz to, ka AAS izmeklēšanas periodā nosacītajā eksportā izmantojis viens pārbaudītais uzņēmums, kā minēts 165. apsvēruma d) punktā, jānorāda, ka Indijas valdība nosaka ievedmuitas atvieglojuma un eksporta saistību apjomu un reģistrē tos uz atļaujas. Turklāt, veicot importu un eksportu, valsts amatpersonas attiecīgos darījumus reģistrē uz iepriekšējās atļaujas. Saskaņā ar šo shēmu atļautā importa apjomu Indijas valdība nosaka, pamatojoties uz SION.
(176)
Eksportēšanas pienākums jāizpilda paredzētajā termiņā pēc atļaujas saņemšanas (24 mēnešu laikā ar iespēju termiņu divreiz pagarināt vēl uz sešiem mēnešiem).
(177)
Tika konstatēts, ka nepastāv saistība starp importētajiem izejmateriāliem un eksportētajiem gatavajiem ražojumiem. Turklāt tika konstatēts, ka pieprasījuma iesniedzējam nebija obligāti nepieciešamā patēriņa reģistra, kurš minēts 167. apsvērumā un kurš jāpārbauda neatkarīgam grāmatvedim. Neraugoties uz šīs prasības pārkāpumu, pieprasījuma iesniedzējs guva labumu no AAS.
d) Secinājums par AAS
(178)
Atbrīvojums no ievedmuitas ir subsīdija pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē, proti, tas ir Indijas valdības finansiāls ieguldījums, jo tas samazina ieņēmumus no nodokļiem, kas citādi būtu jāmaksā, un ir izmeklēto eksportētāju gūts labums, jo uzlabo to likviditāti.
(179)
Visas attiecīgās apakšshēmas šajā gadījumā pēc likuma nepārprotami ir atkarīgas no eksporta darbības, tāpēc saskaņā ar pamatregulas 4. panta 4. punkta pirmās daļas a) apakšpunktu tās uzskata par īpašām un kompensējamām. Uzņēmums var gūt labumu no šīs shēmas tikai tad, ja tas apņemas ražojumu eksportēt.
(180)
Šajā gadījumā nevienu attiecīgo apakšshēmu nevar uzskatīt par pieļaujamu nodokļu atmaksas sistēmu vai nodokļu atmaksas aizvietojuma sistēmu pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē. Tā neatbilst noteikumiem, kas izklāstīti pamatregulas I pielikuma i) punktā, II pielikumā (nodokļu atmaksas definīcija un noteikumi) un III pielikumā (nodokļu atmaksas aizvietojuma definīcija un noteikumi). Indijas valdība faktiski nepiemēroja pārbaudes sistēmu vai procedūru, lai pārliecinātos, vai un kādā daudzumā eksportētā ražojuma ražošanā tikuši patērēti izejmateriāli (pamatregulas II pielikuma II daļas 4. punkts un nodokļu atmaksas aizvietojuma shēmas gadījumā - pamatregulas III pielikuma II daļas 2. punkts). Tika arī uzskatīts, ka SION attiecīgajam ražojumam nebija pietiekami precīzas un tās vien nevar izmantot kā faktiskā patēriņa pārbaudes sistēmu, jo minēto standartnormu struktūra neļauj Indijas valdībai pietiekami precīzi pārbaudīt, kādi izejmateriālu daudzumi patērēti eksporta produkcijā. Turklāt Indijas valdība nav veikusi papildu pārbaudi, pamatojoties uz faktiskajiem izmantotajiem izejmateriāliem, lai gan šī pārbaude būtu jāveic, ja netiek faktiski piemērota pārbaudes sistēma (pamatregulas II pielikuma II daļas 5. punkts un III pielikuma II daļas 3. punkts).
(181)
Pēc informācijas izpaušanas viens atlasītais Indijas ražotājs eksportētājs norādīja, ka shēma nebūtu jākompensē, jo uzņēmums ir izpildījis savas juridiskās saistības attiecībā uz izejmateriālu patēriņa reģistra neatkarīgām revīzijām un Indijas valdības nolūkiem tā uzskatāma par pietiekamu pārbaudi. Šāds pamatojums nav pieņemams. Indijas valdības pārbaude jāskata šķirti no jebkādām uzņēmumiem uzliktām saistībām. Pārbaudes apmeklējums apliecināja, ka Indijas valdības spēkā esošā pārbaudes sistēma neatbilst pamatregulas II pielikuma II daļas 4. punkta noteikumiem. Tādēļ šis apgalvojums bija jānoraida.
(182)
Tā pati persona norādīja, ka Indijā atļauju apvienošana ir likumīga un ka uzņēmumam ir neizdevīgāk, ja subsīdijas starpības aprēķinā izmanto kopējo eksporta apgrozījumu, nevis attiecīgā ražojuma apgrozījumu. Tomēr atļauju apvienošanas likumībai Indijā šajā kontekstā nav nekādas nozīmes. Izmeklēšanā tika konstatēts, ka apvienošanas rezultātā nevarēja pamatoti konstatēt to, kuras atļaujas attiecas uz PSF. Subsīdijas starpības aprēķinos nācās izmantot kopējo ieguvuma summu, nevis summu konkrēti attiecībā uz PSF, jo pārbaudītā informācija neļāva konstatēt, cik daudz izejmateriālu (kas tika izmantoti arī citu ražojumu ražošanā) ir izmantots konkrēti PSF. Tādēļ šis apgalvojums bija jānoraida.
(183)
Tādēļ 165. apsvēruma a), d) un e) punktā minētās apakšshēmas ir kompensējamas.
e) Subsīdijas apmēra aprēķināšana
(184)
Ja nav atļautas nodokļu atmaksas sistēmas vai nodokļu atmaksas aizvietojuma sistēmas, kompensējamais ieguvums ir atbrīvojums no importa nodokļiem kopumā, kas parasti jāmaksā, importējot izejmateriālus. Šajā ziņā jānorāda, ka pamatregula ne tikai paredz to, ka tiek kompensēta nodokļu “pārliekā” atmaksa. Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punktu un I pielikuma i) punktu pārliekā nodokļu atmaksa ir kompensējama tikai tad, ja ir izpildīti pamatregulas II un III pielikuma nosacījumi. Tomēr šajā gadījumā šie nosacījumi nebija izpildīti. Tādēļ, ja netiek pierādīts, ka bijusi pienācīga uzraudzība, minēto izņēmumu saistībā ar nodokļu atmaksas shēmām nepiemēro, bet piemēro parasto noteikumu par to, ka kompensē nesamaksāto nodokļu summu (nesaņemtie ieņēmumi), nevis kādu varbūtēju pārlieku nodokļu atmaksu. Kā izklāstīts pamatregulas II pielikuma II daļā un III pielikuma II daļā, izmeklēšanas iestādei nav jāaprēķina šīs pārliekās atmaksas apjoms. Gluži otrādi - saskaņā ar pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punktu izmeklēšanas iestādei tikai jāsniedz pietiekami pierādījumi, lai atspēkotu šķietamās pārbaudes sistēmas atbilstību.
(185)
Subsīdijas apmērs uzņēmumiem, kuri izmantoja AAS, tika aprēķināts, pamatojoties uz neiekasēto ievedmuitu (pamata muitas nodoklis un īpašais papildu muitas nodoklis) par materiāliem, kas importēti saskaņā ar apakšshēmu izmeklēšanas periodā (skaitītājs). Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 1. punkta a) apakšpunktu, ja tika iesniegtas pamatotas prasības, no subsīdijas apmēra atskaitīja izmaksas, kas bija jāmaksā, lai saņemtu subsīdiju. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šis subsīdijas apmērs tika attiecināts uz attiecīgā ražojuma eksporta apgrozījumu izmeklēšanas periodā (saucējs), jo subsīdija ir atkarīga no eksporta darbības un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, eksportētajiem vai pārvadātajiem apjomiem.
(186)
Attiecībā uz šo shēmu konstatētās subsīdijas likmes trim attiecīgajiem uzņēmumiem izmeklēšanas periodā bija attiecīgi 0,11 %, 1,89 % un 4,31 %.
3.2.6. Beznodokļu importa atļaujas shēma (“DFIA”)
a) Juridiskais pamats
(187)
DFIA shēma detalizēti aprakstīta FTP 09-14 4.2.1. līdz 4.2.47. punktā un HOP I 09-14 4.31. līdz 4.36. punktā.
b) Attiecināmība
(188)
Tiesības izmantot šo shēmu ir ikvienam ražotājam eksportētājam vai tirgotājam eksportētājam.
c) Īstenošana praksē
(189)
DFIA ir pēceksporta un pirmseksporta shēma, kas ļauj bez nodokļu nomaksas importēt preces atbilstīgi SION normām, un minētās preces pārvedamas DFIA gadījumā nav noteikti jāizmanto eksportētā ražojuma izgatavošanā.
(190)
DFIA attiecas tikai uz tādu izejmateriālu importu, kas norādīti SION. Tiesības importēt attiecas tikai uz daudzumu un vērtību, kas minēta SION, bet pēc pieprasījuma reģionālās iestādes tās var pārskatīt.
(191)
Uz eksporta saistībām attiecas noteikums par minimālo pievienoto vērtību 20 % apmērā. Eksportu var veikt pirms DFIA atļaujas izsniegšanas; šajā gadījumā importa tiesības nosaka proporcionāli provizoriskajam eksportam.
(192)
Kad eksporta saistības ir izpildītas, eksportētājs var pieprasīt DFIA atļaujas pārvedamību, kas praksē nozīmē atļauju pārdot beznodokļu importa atļauju tirgū.
(193)
Viens no pārbaudītajiem ražotājiem eksportētājiem DFIA izmantoja izmeklēšanas periodā.
d) Secinājums par DFIA
(194)
Atbrīvojums no ievedmuitas ir subsīdija pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē. Tā ir Indijas valdības finansiāls ieguldījums, jo tā samazina nodokļu ieņēmumu summu, kas citādi būtu piemērojama, un dod ieguvumu izmeklējamajiem eksportētājam, jo uzlabo to likviditāti.
(195)
Turklāt pēc likuma DFIA ir atkarīga no eksporta darbības, un tādēļ to uzskata par īpašu un kompensējamu saskaņā ar pamatregulas 4. panta 4. punkta pirmās daļas a) apakšpunktu.
(196)
Šī shēma nav uzskatāma par pieļaujamu nodokļu atmaksas sistēmu vai nodokļu atmaksas aizvietojuma sistēmu pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē. Tā neatbilst stingrajiem noteikumiem, kas izklāstīti pamatregulas I pielikuma i) punktā, II pielikumā (nodokļu atmaksas definīcija un noteikumi) un III pielikumā (nodokļu atmaksas aizvietojuma definīcija un noteikumi). Konkrētāk: i) tā ļauj veikt importa maksājumu ex post atlīdzību vai atmaksu par tādām izejvielām, kuras tiek patērētas cita ražojuma ražošanas procesā; ii) nepastāv pārbaudes sistēma vai procedūra, kas ļautu izsekot tam, vai un kuri izejmateriāli ir patērēti eksportētā ražojuma ražošanas procesā, vai konstatēt ieguvuma pārtēriņu pamatregulas I pielikuma i) punkta un II un III pielikuma nozīmē; iii) sertifikātu/atļauju pārvedamība nozīmē to, ka eksportētajam, kam piešķirts DFIA, nav pienākuma faktiski izmantot šo sertifikātu izejvielu importam.
(197)
Pēc informācijas izpaušanas viens atlasītais Indijas ražotājs eksportētājs iebilda, ka Indijā piemērojamā pārbaudes sistēma ir pamatota, efektīva un atbilst komerciālajai praksei Indijā un ka tādējādi galvenais iemesls shēmas kompensēšanai nemaz nepastāv. Pretstatā tam, kas tika apgalvots, izmeklēšanā netika apstiprināts tas, ka Indijā piemērojamā sistēma ļautu pārbaudīt, vai un kuri izejmateriāli ir izmantoti eksportētā ražojuma ražošanas procesā, un konstatēt ieguvuma pārtēriņu pamatregulas I pielikuma i) punkta un II un III pielikuma nozīmē. Turklāt ražotājs neapstrīdēja ne to, ka sistēma ļauj ex post saņemt samaksāto importa maksājumu atlīdzību vai atmaksu par izejmateriāliem, kuri patērēti cita ražojuma ražošanas procesā, ne to, ka sertifikātu/atļauju pārvedamība nozīmē - eksportētājam, kam piešķirts DFIA, nav pienākuma faktiski izmantot šo sertifikātu izejvielu importam. Tādēļ šis apgalvojums bija jānoraida.
e) Subsīdijas apmēra aprēķināšana
(198)
Ja nepastāv atļautas nodokļu atmaksas sistēmas vai nodokļu atmaksas aizvietojuma sistēmas, kompensējamais ieguvums ir atbrīvojums no visiem tiem importa nodokļiem kopumā, kas parasti būtu jāmaksā, importējot izejmateriālus. Šajā ziņā jānorāda, ka pamatregula ne tikai paredz to, ka tiek kompensēta nodokļu “pārliekā” atmaksa.
(199)
Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punktu un I pielikuma i) punktu pārliekā nodokļu atmaksa ir kompensējama tikai tad, ja ir izpildīti pamatregulas II un III pielikuma nosacījumi. Tomēr šajā gadījumā šie nosacījumi nebija izpildīti. Tādēļ, ja netiek pierādīts, ka bijusi pienācīga uzraudzība, minēto izņēmumu saistībā ar nodokļu atmaksas shēmām nepiemēro, bet piemēro parasto noteikumu par to, ka kompensē nesamaksāto nodokļu summu (nesaņemtie ieņēmumi), nevis kādu varbūtēju pārlieku nodokļu atmaksu. Kā izklāstīts pamatregulas II pielikuma II daļā un III pielikuma II daļā, izmeklēšanas iestādei nav jāaprēķina šīs pārliekās atmaksas apjoms. Gluži otrādi - saskaņā ar pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punktu izmeklēšanas iestādei tikai jāsniedz pietiekami pierādījumi, lai atspēkotu šķietamās pārbaudes sistēmas atbilstību.
(200)
Subsīdijas apmērs uzņēmumiem, kuri izmantoja DFIA, tika aprēķināts, pamatojoties uz neiekasēto ievedmuitu (pamata muitas nodoklis un īpašais papildu muitas nodoklis) par materiāliem, kas importēti saskaņā ar apakšshēmu IP laikā (skaitītājs). Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 1. punkta a) apakšpunktu, ja tika iesniegtas pamatotas prasības, no subsīdijas apmēra atskaitīja izmaksas, kas bija jāmaksā, lai saņemtu subsīdiju. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šis subsīdijas apmērs tika attiecināts uz attiecīgā ražojuma eksporta apgrozījumu izmeklēšanas periodā (saucējs), jo subsīdija ir atkarīga no eksporta darbības un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, eksportētajiem vai pārvadātajiem apjomiem.
(201)
Attiecībā uz šo shēmu konstatētās subsīdijas likmes vienīgajam attiecīgajam uzņēmumam izmeklēšanas periodā bija 4,95 %.
3.2.7. Ražošanas līdzekļu eksporta veicināšanas shēma (“EPCGS”)
a) Juridiskais pamats
(202)
Detalizēts EPCGS apraksts sniegts FTP 09-14 5. nodaļā, kā arī HOP I 09-14 5. nodaļā.
b) Attiecināmība
(203)
Tiesības izmantot šo shēmu ir ražotājiem eksportētājiem, kā arī pārdevējiem eksportētājiem, kas ir “sasaistīti” ar palīgražotājiem un pakalpojumu sniedzējiem.
c) Īstenošana praksē
(204)
Saskaņā ar nosacījumu par pienākumu eksportēt uzņēmumam ir atļauts ar samazinātu nodokļa likmi importēt ražošanas līdzekļus (jaunus un lietotus ražošanas līdzekļus, kas nav vecāki par 10 gadiem). Šim nolūkam Indijas valdība pēc iesnieguma saņemšanas un attiecīga maksājuma veikšanas izdod EPCGS atļauju. Shēma paredz samazinātu importa nodokļa likmi 3 % apjomā, kas piemērojama visiem ražošanas līdzekļiem, kurus importē saskaņā ar šo shēmu. Lai eksporta pienākums tiktu izpildīts, importētie ražošanas līdzekļi jāizmanto, lai konkrētā periodā saražotu konkrētu eksporta preču daudzumu. Saskaņā ar FTP 09-14 ražošanas līdzekļus atbilstīgi EPCGS var importēt ar nodokļa likmi 0 %, taču šādā gadījumā eksporta pienākuma izpildes termiņš ir īsāks.
(205)
EPCGS atļaujas turētājs var arī iegūt ražošanas līdzekļus iekšzemes tirgū. Šādā gadījumā vietējais ražošanas līdzekļu ražotājs var gūt labumu, bez nodokļa importējot tādas sastāvdaļas, kas vajadzīgas minēto ražošanas līdzekļu ražošanai. Alternatīvā gadījumā vietējais ražotājs var pieprasīt no nosacītā eksporta gūto labumu attiecināt uz ražošanas līdzekļu piegādi EPCGS atļaujas turētājam.
(206)
Tika konstatēts, ka visi trīs atlasītie uzņēmumi saistībā ar attiecīgo ražojumu izmeklēšanas periodā saņēma atvieglojumus atbilstīgi EPCGS.
d) Secinājums par EPCGS
(207)
EPCGS nodrošina subsīdijas pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē. Nodokļa likmes samazināšana ir Indijas valdības finansiāls ieguldījums, jo ar šo atvieglojumu samazina tādus Indijas valdības ieņēmumus no nodokļiem, kas citādi tiktu saņemti. Turklāt nodokļa samazinājums dod labumu eksportētājam, jo importējot ietaupītie nodokļi uzlabo uzņēmuma likviditāti.
(208)
Bez tam pēc likuma EPCGS ir atkarīga no eksporta darbības, jo šādu atļauju nevar iegūt bez saistībām eksportēt. Tādēļ uzskata, ka shēma ir īpaša un kompensējama saskaņā ar pamatregulas 4. panta 4. punkta pirmās daļas a) apakšpunktu.
(209)
EPCGS nav uzskatāma par pieļaujamu nodokļu atmaksas sistēmu vai nodokļu atmaksas aizvietojuma sistēmu pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē. Šādas pieļaujamas sistēmas nav attiecināmas uz ražošanas līdzekļiem, kā norādīts pamatregulas I pielikuma i) punktā, jo eksporta produkcijas ražošanā ražošanas līdzekļi netiek patērēti.
e) Subsīdijas apmēra aprēķināšana
(210)
Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 3. punktu subsīdijas apmērs tika aprēķināts, pamatojoties uz nesamaksāto muitas nodokli par importētajiem ražošanas līdzekļiem periodā, kas atbilst šādu ražošanas līdzekļu parastajam amortizācijas periodam attiecīgajā nozarē. Tad tika aprēķināts subsīdijas apmērs izmeklēšanas periodā, izdalot kopējo nesamaksātā muitas nodokļa summu ar amortizācijas perioda ilgumu. Lai atspoguļotu laika gaitā gūtā labuma pilno vērtību, šādi aprēķinātajai summai, kas attiecināma uz izmeklēšanas periodu, tika pieskaitīti šajā periodā gūtie procenti. Tika uzskatīts, ka šim nolūkam ir atbilstoša izmeklēšanas periodā Indijā piemērotā komerciālā procentu likme. Ja tika saņemti pamatoti pieprasījumi, obligātās maksas par subsīdijas saņemšanu saskaņā ar pamatregulas 7. panta 1. punkta a) apakšpunktu tika atņemtas no šīs summas, lai iegūtu subsīdijas apmēru skaitītājā.
(211)
Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. un 3. punktu šis subsīdijas apmērs tika attiecināts uz attiecīgā ražojuma eksporta apgrozījumu izmeklēšanas periodā (saucējs), jo subsīdija ir atkarīga no eksporta darbības un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, eksportētajiem vai pārvadātajiem apjomiem.
(212)
Pēc informācijas izpaušanas divi atlasītie Indijas ražotāji eksportētāji pieprasīja subsīdijas apmēra aprēķina pareizības pārbaudi. Tie norādīja - var gadīties, ka EPCG atļaujas tiek atceltas, un tā rezultātā tiek iepirktas vietējās preces, kurām būtu piemērojams centrālais akcīzes nodoklis. Tomēr šajā ziņā konkrētas atceltas atļaujas netika norādītas. Šis jautājums netika apskatīts arī izmeklēšanā, kas būtu ļāvis pienācīgi pārbaudīt minēto apgalvojumu. Jebkurā gadījumā subsīdijas apmērs tika noteikts, pamatojoties uz pārbaudītajiem uzņēmuma reģistrētajiem datiem par izejmateriāliem, kas iepirkti šīs shēmas ietvaros. Tādēļ šis apgalvojums bija jānoraida.
(213)
Subsīdijas likme, kas attiecībā uz šo shēmu izmeklēšanas periodā tika konstatēta trim attiecīgajiem uzņēmumiem, bija attiecīgi 0,37 %, 0,40 % un 0,46 %.
3.2.8. Komplekso stimulu shēma (“PSI”)
a) Juridiskais pamats
(214)
Lai veicinātu ražošanas nozaru ienākšanu mazāk attīstītajās teritorijās, Mahāraštras valdība kopš 1964. gada piešķir stimulus jaunām ražotnēm, kas tiek izveidotas štata jaunattīstības reģionos, izmantojot shēmu, ko parasti dēvē par “Komplekso stimulu shēmu”. Kopš ieviešanas šī shēma ir vairākas reizes grozīta, un uz šo izmeklēšanu attiecas tās 2001. un 2007. gada redakcija. 2001. gada Komplekso stimulu shēma ir pieņemta 2001. gada 31. martā, un tās rezolūcijas numurs ir IDL-1021/(CR-73)/IND-8. 2007. gada Komplekso stimulu shēma ir pieņemta 2007. gada 30. martā, un tās rezolūcijas numurs ir PSI-1707/(CR-50)/IND-8.
b) Attiecināmība
(215)
Iepriekš minētajās rezolūcijās ir saraksts ar nozarēm un uzņēmumiem, kam stimuli ir piemērojami.
c) Īstenošana praksē
(216)
Lai veicinātu rūpniecības nozaru darbības izvēršanu mazāk attīstītās teritorijās, Mahāraštras valdība ir piešķīrusi komplekso stimulu shēmas jaunām/paplašinātām ražošanas struktūrām, kuras izveidotas Mahāraštras jaunattīstības reģionā. Šīs shēmas nolūkiem rezolūcijas I pielikumā klasificētas štata teritorijas, kurās ir tiesības izmantot stimulu shēmu. Tomēr stimulus saskaņā ar 2007. gada shēmu nevar pieprasīt, ja nav saņemts atbilstības sertifikāts par 2007. gada shēmu un labuma guvējs nav izpildījis visus atbilstības sertifikāta noteikumus/nosacījumus. Atbilstības sertifikātu izsniedz Īstenošanas aģentūra (valsts iestāde), un tas piemērojams no datuma, kad labuma guvējs (dēvēts arī par prasībām atbilstošo struktūru) uzsāk komerciālu ražošanu.
(217)
PSI ir vairākas apakšshēmas, un divi pārbaudītie ražotāji eksportētāji izmeklēšanas periodā guvuši labumu no šādām divām apakšshēmām:
-
atbrīvojums no elektrības nodokļa (“EDE”),
-
rūpniecības veicināšanas subsīdija (“IPS”).
(218)
EDE uz atbilstības sertifikātos noteikto laiku tiek piešķirts prasībām atbilstošām jaunām struktūrām, kas izveidotas norādītajās teritorijās. Konkrētajā gadījumā divi ražotāji eksportētāji ir atbrīvoti no elektrības nodokļa maksājumiem attiecīgi uz deviņiem un septiņiem gadiem. Citās štata daļās elektroenerģijas nodokļa atbrīvojumu uz desmit gadiem saņem tikai eksportējošas struktūras (EOU), informācijas tehnoloģiju (IT) un biotehnoloģiju (BT) struktūras.
(219)
Izmeklēšanas laikā tika konstatēts, ka viens ražotājs eksportētājs, kas atrodas Mahāraštrā, ir izmeklēšanas periodā izmantojis elektrības nodokļa atbrīvojumu.
(220)
IPS dod labuma guvējam tiesības uz subsīdiju, kas atbilst 75 līdz 100 % no prasībām atbilstošo investīciju summas, no kuras atņemta summa, kas atbilst citās PSI apakšshēmās, piemēram, EDE, gūtajam labumam. Ieguvumu piešķir uz laiku, kas norādīts atbilstības sertifikātā, un tas nedrīkst pārsniegt PVN nodokļa summu, kas tajā pašā periodā samaksāts Mahāraštras štatam. Prasībām atbilstošās (atbilstīgie) investīcijas ir kapitālizdevumi par ēkām, ražotnēm un iekārtām.
(221)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka no IPS apakšshēmas labumu guva divi ražotāji eksportētāji, kas atrodas Mahāraštrā.
(222)
Pēc informācijas izpaušanas divi atlasītie Indijas ražotāji eksportētāji norādīja, ka Mahāraštras valdības piedāvātā IPS apakšshēma ne tiešā, ne netiešā veidā neattiecas uz PSF izgatavošanas, ražošanas vai eksporta posmiem un ka piešķirtais ieguvums ir atkarīgs no iekšzemē samaksātajiem nodokļiem. Tie vēl arī norādīja, ka shēmas mērķis esot nevis piešķirt ieguvumu ražotājiem eksportētājiem, bet gan kompensēt izdevumus saistībā ar reģiona atpalicību un ka tādējādi shēma nevar būt kompensējama. Turklāt tie iebilda, ka shēma būtu jāuzskata par kapitāla subsīdiju, nevis par atkārtotu subsīdiju un ka kopējais saņemtais ieguvums būtu jāattiecina uz subsidētā kapitāla parasto amortizācijas periodu. Šajā ziņā izmeklēšanā tika konstatēts (kā paskaidrots 220. apsvērumā), ka dotācija katru gadu tiek izmaksāta par atbilstīgām investīcijām, proti, izdevumiem par ēkām, ražotnēm un iekārtām. Šādas investīcijas ir tieši saistītas ar PSF. Viens pats fakts, ka summa, kuru var pieprasīt gadā, ir sasaistīta ar Mahāraštras valdībai iekšzemē samaksātajiem nodokļiem tajā pašā periodā, negroza to, ka Mahāraštras valdības gadskārtējā dotācija ir Indijas valdības finansiāls ieguldījums, kas piešķir ieguvumu izmeklējamajiem ražotājiem eksportētājiem. Visbeidzot, reizi gadā izmaksātajai dotācijai nav kapitāla subsīdijas pazīmju, pat ja šāda maksājuma iemesls ir investīcijas ražošanas līdzekļos. Tādēļ šis apgalvojums bija jānoraida.
d) Secinājumi par EDE un IPS
(223)
Abas apakšshēmas ir subsīdijas pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē, jo tās ir Indijas valdības ieguldījums un ir devušas ieguvumu izmeklējamajiem eksportētājiem.
(224)
Šīs subsīdiju apakšshēmas ir īpašas pamatregulas 4. panta 3. punkta nozīmē, ņemot vērā to, ka saskaņā ar tiem konkrētajiem tiesību aktiem, kuri reglamentē subsīdiju piešķīrējas iestādes darbību, shēma bija pieejama vien ierobežotam skaitam uzņēmumu, kuri atrodas noteiktā reģionā.
(225)
Tādējādi būtu jāuzskata, ka šī subsīdija ir kompensējama.
e) Subsīdijas apmēra aprēķināšana
(226)
Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 2. punktu un 5. pantu kompensējamās subsīdijas apjoms tika aprēķināts saņēmējam piešķirtā ieguvuma izteiksmē, kas saskaņā ar konstatēto ir pastāvējis izmeklēšanas periodā saistībā ar attiecīgo ražojumu. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šis apmērs (skaitītājs) tika attiecināts uz attiecīgā ražotāja eksportētāja attiecīgā ražojuma kopējo eksporta apgrozījumu izmeklēšanas periodā, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta darbības un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, eksportētajiem vai pārvadātajiem apjomiem.
(227)
Subsīdijas likme, kas attiecībā uz EDE apakšshēmu tika konstatēta vienīgajam uzņēmumam, kurš to izmantoja, bija 0,31 %
(228)
Subsīdijas likme, kas attiecīgajiem uzņēmumiem izmeklēšanas periodā tika konstatēta attiecībā uz IPS apakšshēmu, bija attiecīgi 1,03 % un 1,91 %
3.2.9. Kompensējamo subsīdiju apmērs
(229)
Pamatojoties uz konstatējumiem, kopējais kompensējamo subsīdiju apmērs pārbaudītajiem ražotājiem eksportētājiem, izsakot procentos, bija 4,16 līdz 7,65 %, sk. apkopojumu tabulā.
1. tabula
Kompensējamo subsīdiju apmērs - Indija
(%)
Shēma
FMS
FPS
DDS
AAS
DFIA
EPCGS
PSI/EDE
PSI/IPS
Kopā
Uzņēmums
Bombay Dyeing and Manufacturing Co. Ltd
0,42
1,77
-
-
-
-
0,31
1,91
4,41
Ganesha Ecosphere Ltd
-
1,95
0,24
0,11
4,95
0,40
-
-
7,65
Indo Rama Synthetics Ltd
0,15
1,75
-
1,89
-
0,37
-
1,03
5,19
Polyfibre Industries Pvt. Ltd
0,19
1,85
2,12
-
-
-
-
-
4,16
Reliance Industries Limited
0,63
1,59
-
4,31
-
0,46
-
-
6,99
3.3. VJETNAMA
3.3.1. Vispārīga informācija
(230)
Pamatojoties uz sūdzībā un atbildēs uz Komisijas anketas jautājumiem sniegto informāciju, tika izmeklētas šādas shēmas, ar kurām, kā tika apgalvots, Vjetnamas valdība piešķir subsīdijas:
A.
valdības (valsts banku) preferenciāli aizdevumi PSF ražošanas nozarei un valsts pasūtījumi un ietekme privātās bankās, kā arī procentu likmju atlaides;
B.
valdības (valsts banku) nodrošinātas preces PSF ražošanas nozarei par neatbilstoši zemu cenu;
C.
valsts nodrošināta zeme par neatbilstoši zemu cenu;
D.
tiešo nodokļu atbrīvojumu un nodokļu atlaižu programmas;
E.
netiešo nodokļu un ievedmuitas programmas;
F.
pamatlīdzekļu paātrināta amortizācija;
G.
citas subsīdiju programmas, tostarp štata, reģionālas un vietējo pašvaldību shēmas.
(231)
Komisija pārbaudīja visas sūdzības iesniedzēja norādītās shēmas. Attiecībā uz katru shēmu tika pārbaudīts, vai atbilstoši pamatregulas 3. panta noteikumiem ir konstatējams tas, ka Vjetnamas valdība ir veikusi finansiālu ieguldījumu un ka ir piešķirts ieguvums ražotājiem eksportētājiem. Izmeklēšanā tika konstatēts, ka konkrētajā gadījumā ieguvums, kas konstatēts saistībā ar izmeklējamām shēmām, ir zemāks par de minimis robežvērtību, kura noteikta pamatregulas 14. panta 5. punktā (4). Tādēļ nav uzskatāms, ka būtu nepieciešams lemt par to, vai atsevišķas shēmas ir kompensējamas.
(232)
Tomēr skaidrības un pārredzamības labad turpmāk tiek sniegta detalizēta informācija par shēmām un attiecīgo subsīdiju likmes atsevišķiem uzņēmumiem neatkarīgi no tā, vai šīs subsīdijas tiek vai netiek uzskatītas par kompensējamām. Ieguvums tika aprēķināts saskaņā ar pamatregulas 6. pantu.
3.3.2. Īpašas subsīdiju shēmas
Vjetnamas ražotāju eksportētāju izmeklēšanas periodā neizmantotās subsīdiju shēmas
(233)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka šādas shēmas Vjetnamas ražotāji eksportētāji nav izmantojuši:
a)
valdības (valsts banku) nodrošinātas preces PSF ražošanas nozarei par neatbilstoši zemu cenu;
b)
pamatlīdzekļu paātrināta amortizācija;
c)
citas subsīdiju programmas, tostarp štata, reģionālas un vietējo pašvaldību shēmas.
(234)
Attiecībā uz valdības (valsts banku) nodrošinātām precēm PSF ražošanas nozarei par neatbilstoši zemu cenu starp sūdzībā ietvertajiem apsvērumiem šajā sakarā bija tas, ka Vjetnamas ražotāji PTA/MEG, ko var izmantot par galveno izejmateriālu PSF ražošanā, ieguva par subsidētām cenām. Tomēr izmeklēšana liecināja, ka neviens no izmeklējamajiem ražotājiem eksportētājiem neizmantoja PTA/MEG par galveno izejmateriālu, bet tie visi izmantoja pārstrādātas PET pudeles vai PET pudeļu pārslas.
(235)
Pēc informācijas izpaušanas sūdzības iesniedzējs norādīja, ka Komisija ir sniegusi daļēju izvērtējumu tikai par vienu no shēmām, proti, par PTA/MEG nodrošināšanu par subsidētām cenām. Attiecībā uz šo programmu sūdzības iesniedzējs norādīja, ka veids, kā tika veidota izlase, un tas, ka lielākie PSF ražotāji Vjetnamā nav ietverti izmeklēšanā, ir ietekmējis konstatējumus par šo programmu. Sūdzības iesniedzējs turklāt norādīja uz citām šķietamām subsīdiju programmām Vjetnamā, par kurām sūdzībā bija ietverta informācija.
(236)
Kā Komisija paskaidroja 32. līdz 34. un 42. apsvērumā, attiecībā uz Vjetnamu atlase nebija nepieciešama, jo visi Vjetnamas ražotāji eksportētāji informēja par nodomu sadarboties un saņemtās atbildes uz anketas jautājumiem aptvēra vairāk nekā 99 % Vjetnamas izcelsmes importa. Tādēļ sūdzības iesniedzēja argumenti par atlasi nav būtiski šīs izmeklēšanas konstatējumiem. Turklāt vien tas, ka Vjetnamā ir vēl citi lieli PSF ražotāji, neliek apšaubīt sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju reprezentativitāti. Komisija apstiprina, ka ir pieprasījusi informāciju un atbildes uz anketas jautājumiem par visām šķietamajām subsīdijām, kuras pieminētas sūdzībā, tostarp tām, kuras sūdzības iesniedzējs minējis piezīmēs, kas sniegtas pēc informācijas izpaušanas, bet tika konstatēts, ka ražotāji eksportētāji/ražotāju eksportētāju grupas nav izmantojuši minētās programmas. Komisija sniedza sīkāku informāciju par PTA/MEG nodrošināšanu, jo šī subsīdiju programma sūdzībā tika īpaši izcelta: sūdzības iesniedzējam bija aizdomas, ka tā, iespējams, ietver ievērojamu kompensējamas subsīdijas apmēru.
Izmeklēšanā pārbaudīto Vjetnamas ražotāju eksportētāju izmeklēšanas periodā izmantotās subsīdiju shēmas
(237)
Tika konstatēts, ka izmeklējamie Vjetnamas ražotāji eksportētāji izmeklēšanas periodā ir izmantojuši turpmāk norādītās shēmas.
3.3.3. Preferenciāli aizdevumi
3.3.3.1. Pēcinvestīciju procentu likmju atlaides, ko piešķir Vjetnamas attīstības banka
(238)
Vjetnamas attīstības banka (“Vietnam Development Bank” jeb “VDB”) ir valsts banka ar politiski noteiktām pilnvarām, kas izveidota 2006. gadā ar Lēmumu Nr. 108/2006/QD-TTg, lai īstenotu valsts politiku par investīciju kredītu un eksporta kredītu piešķiršanu. Izmeklēšanas periodā Vjetnamas attīstības banka (“VDB”) ir pārvaldījusi programmu par procentu likmju atlaidēm konkrētiem komercbanku aizdevumiem. Šajā sakarā uzņēmumam Thai Binh Group bija līgumi ar VDB par atlaidēm attiecībā uz BIDV un Vietcom Bank izsniegtiem aizdevumiem.
(239)
Programmas juridiskais pamats ir 2011. gada 30. augusta Dekrēts Nr. 75/2011/ND-CP, kurš aizstāj Dekrētu Nr. 151/2006/ND-CP, Dekrētu Nr. 106/2008/ND-CP un Dekrētu Nr. 106/2004 ND-CP. Ja līgumi ir noslēgti pirms Dekrēta Nr. 75/2011 piemērošanas datuma, piemēro iepriekšējos dekrētus.
(240)
Ieguvums no šīs programmas ir starpība starp VDB piedāvātajām procentu likmēm un tām komercbanku procentu likmēm, kas aizdevumiem tika piemērotas minēto divu uzņēmumu gadījumā. Programma attiecas uz komercbanku ilgtermiņa un vidēja termiņa aizdevumiem, kas izmantoti investīciju projektu finansēšanai.
(241)
Ieguvums no šīs shēmas bija robežās no 0 % līdz 0,28 %.
3.3.3.2. Zemu procentu likmju aizdevumi, ko izsniedz konkrētas valsts īpašumā esošas komercbankas
(242)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka liela daļa Vjetnamas banku sektora ir valsts īpašumā; vismaz 50 % no aizdevumiem Vjetnamas ekonomikā izmeklēšanas periodā izsniedza piecas lielas valsts īpašumā esošas bankas (5). Uz ārvalstu īpašumtiesībām tādās bankās, kas veic uzņēmējdarbību Vjetnamā, attiecas ierobežojumi (6). Komercbankas saņem norādījumus par to, ka uzņēmumiem jādod procentu likmju atlaides (7). Vjetnamas Banka (State Bank of Vietnam) nosaka maksimālās procentu likmes, kuras komercbankas drīkst piemērot konkrētiem uzņēmumiem izsniegtiem aizdevumiem (8). Lietā esošā informācija liecina, ka komercbankas piedāvā mazākas procentu likmes nekā citas bankas.
(243)
Preferenciāli aizdevumi minēti vairākos Vjetnamas likumos saistībā ar banku sektoru un aizdevumiem. Piemēram, 2001. gada Noteikumi Nr. 1627 attiecas uz aizdevumiem tādiem klientiem, kuriem piemērojama preferenciālo kredītu politika (20. un 26. pants), bet Kredītiestāžu likumā ir minēti koncesiju kredīti (27. pants).
(244)
Subsīdijas apmēru aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu izmeklēšanas perioda laikā. Saskaņā ar pamatregulas 6. panta b) punktu par saņēmējiem piešķirto ieguvumu uzskata atšķirību starp summu, ko preferenciālā aizdevuma saņēmējs uzņēmums maksā par šo aizdevumu, un summu, ko uzņēmums maksātu par līdzīgu tirgū saņemamu komerciālu aizdevumu.
(245)
242. un 243. apsvērumā minētā informācija liecina par ievērojamiem izkropļojumiem Vjetnamas finanšu sektorā. Tādēļ Komisija no preferenciālajiem aizdevumiem gūtā labuma aprēķinos vadījās pēc ārēja standarta. Kā minēts 231. apsvērumā, tas neskar tādas subsīdijas kompensējamību, kas iegūta preferenciālo aizdevumu rezultātā. Komisija neizdarīja galīgos secinājumus par to, vai attiecīgās bankas ir publiskas iestādes un vai banku veiktais kredītriska izvērtējums ir pietiekams, cita starpā tādēļ, ka subsidēšanas apjoms bija de minimis.
(246)
Ārējais standarts bija nepieciešams vienīgi attiecībā uz aizdevumiem VND valūtā, jo nebija nekādu liecību par to, ka tiktu subsidēti USD piešķirtie aizdevumi. No sadarbībā iesaistītajiem uzņēmumiem aizdevumus VND valūtā saņēma vienīgi Thai Bingh Broup. Standarts tika aprēķināts, izmantojot 48 valstu groza aizdevumu procentu likmes valstīs ar vidēji zemiem ienākumiem (IKP) visnesenākajā periodā, par kuru ir dati (2012). Šādas valstis tika izraudzītas tādēļ, ka to IKP ir līdzīgs Vjetnamas IKP. Tad minētās likmes tika koriģētas, lai ņemtu vērā inflāciju izmeklēšanas periodā un tādējādi iegūtu patiesās procentu likmes, un tika aprēķināta vidējā vērtība visām 48 valstīm, izmantojot to valstu datus, par kurām dati bija pieejami. Valsts procentu likmes un inflācijas likmes tika ņemtas no Pasaules Bankas datiem. Patiesā vidējā procentu likme šīm valstīm ar vidēji zemiem ienākumiem izmeklēšanas periodā bija 8,23 %. Standarts tika salīdzināts ar visu izmeklējamajiem uzņēmumiem VND valūtā izsniegto aizdevumu procentu likmēm, kuras bija koriģētas attiecībā uz inflāciju.
(247)
Ieguvums no šīs programmas bija robežās no 0 % līdz 1,34 %.
(248)
Pēc informācijas izpaušanas Vjetnamas valdība apstrīdēja secinājumus par to, ka Vjetnamas finanšu sistēmā ir izkropļojumi, un norādīja, ka Komisijai būtu bijis jāizvērtē tas, vai valsts īpašumā esošas komercbankas ir publiskas iestādes un vai to veiktais kredītriska izvērtējums ir bijis pietiekams. Pēc Vjetnamas valdības domām, šis izvērtējums ietekmētu secinājumu par finansiālā ieguldījuma pastāvēšanu un arī par ārēja standarta izmantošanu, lai konstatētu no programmas gūtā labuma apmēru.
(249)
Kā norādīts 242. un 243. apsvērumā, izmeklēšanā apkopotā informācija un pierādījumi liecina, ka Vjetnamas banku sistēmā ir būtiski izkropļojumi. Šo izkropļojumu dēļ un saskaņā ar pamatregulas noteikumiem ieguvuma (ja tāds pastāv) apmēra konstatēšanā jāizmanto ārējs standarts. Tā kā Vjetnamas ražotāju eksportētāju ieguvums ir de minimis, Komisija neuzskata par nepieciešamu pārbaudīt to, vai bankas ir publiskas iestādes un/vai riska novērtējuma pietiekamību, kā paskaidrots 231. un 232. apsvērumā.
3.3.4. Zemes izmantošanas tiesību nodrošināšana
(250)
Abiem sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem tika piešķirtas zemes izmantošanas tiesības speciālajās rūpniecības zonās. Uzņēmums Thai Bin Group zemes tiesības saņēma tieši no valsts, savukārt uzņēmums Vietnam New Century Polyester Fibre Co. Ltd (“VNC”) zemi apakšnomā saņēma ar daļēji valsts īpašumā esoša uzņēmuma starpniecību.
(251)
Uzņēmumam Thai Binh Group rūpniecības zonā ir trīs zemes gabali. Izmeklēšanas periodā grupa tika pilnībā atbrīvota no nomas maksas par diviem zemes gabaliem. Atbrīvojuma pamats ir Dekrēts Nr. 121/2010/ND-CP un Dekrēts Nr. 142/2005/ND-CP. Grupa nemaksāja nomu arī par trešo zemes gabalu, jo par to bija uzsākta administratīvā procedūra par atbrīvojuma piešķiršanu. Nomas maksa, uz kuru attiecas atbrīvojums, ir daudz zemāka nekā nomas maksa, ko grupa maksā par citiem tuvumā esošiem rūpniecības zonas zemes gabaliem un, šķiet, arī ievērojami zemāka par parastajām zemes cenām reģionā.
(252)
Uzņēmums VNC nesaņēma pilnīgu atbrīvojumu no zemes izmantošanas cenas, bet ir skaidrs, kas tas izmeklēšanas periodā guva labumu. VNC ir saņēmis apakšnomā trīs zemes gabalus ar daļēji valsts īpašumā esoša uzņēmuma starpniecību. Lai gan Vjetnamas valdība apgalvoja, ka šie darījumi notikuši starp privātām personām, lietā esošā informācija liecina par pretējo. VNC investīciju atļaujā norādīts, ka zemes noma ir preferenciāls ieguvums. Atļaujā norādīts, ka Quang Ninh's People's Committee uzliek par pienākumu VNC nomāt zemi no šā uzņēmuma. Tātad saskaņā ar sākotnējo līgumu starp daļēji valsts īpašumā esošo uzņēmumu, kas iznomā zemes gabalu uzņēmumam VNC, un vietējo zemes pārvaldības iestādi, zemes tālāka nodošana ir iespējama vien ar konkrētiem nosacījumiem, kurus nosaka vietējā zemes pārvaldības iestāde. Tas nozīmē, ka valsts ir iesaistīta zemes nomas darījumā starp divām personām.
(253)
Ieguvuma novērtēšanas nolūkiem Komisija salīdzināja lētās zemes cenas saistībā ar darījumiem rūpniecības zonās ar līdzīgas zemes standarta cenu. Izmeklēšanā tika konstatētas norādes uz to, ka zemes tirgus Vjetnamā, šķiet, ir regulēts un tā darbību ietekmē valdības iejaukšanās, jo attiecībā uz rūpniecības zonu un/vai īpašu uzņēmējdarbības veicināšanas reģionu zemes izmantošanas tiesībām attiecas atbrīvojums vai preferenciāla atlīdzība. Šajā konkrētajā gadījumā Komisija ieguva informāciju par kādu zemes izmantošanas tiesību darījumu, kas ir pietiekami uzticams, jo konkrētā zeme atrodas ārpus uzņēmējdarbības veicināšanas reģiona un attiecīgais uzņēmums darbojas nozarē, kura nav saistīta ar PSF un kuru nekar valdības uzņēmējdarbības veicināšanas politika. Šā darījuma cenas tika izmantotas par standartu ieguvuma aprēķinos, neskarot jebkādus secinājumus par vispārējo zemes tirgus stāvokli Vjetnamā.
(254)
Ieguvums no šīs shēmas bija robežās no 0,17 % līdz 0,37 %.
3.3.5. Tiešo nodokļu atbrīvojumu un nodokļu atlaižu programmas
(255)
Abi sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji guva labumu no vairākām tiešo nodokļu atlaidēm, kuru pamatā ir to investīciju atļaujās paredzētie atbrīvojumi. Minēto atbrīvojumu juridiskais pamats ir Dekrēts Nr. 164/2003/ND-CP, kurš aizstāts ar Dekrētu Nr. 124/2008/ND-CP un 122/2011/ND-CP, Apkārtraksts 140/2012, Dekrēts Nr. 164/2003/ND-CP, kurš grozīts un papildināts ar Dekrētu Nr. 152/204/ND-CP par iekārtu importa atbrīvojumu no ievedmuitas un PVN.
(256)
Saskaņā ar iepriekš minētajiem likumiem tiešo nodokļu atbrīvojums un atlaides cita starpā ir pieejamas uzņēmumiem, kuri atrodas speciālajās rūpniecības zonās/parkos, vai uzņēmumiem, kuri nodarbina lielu darbinieku skaitu, vai uzņēmumiem, kas darbojas konkrētās ekonomikas nozarēs.
(257)
Subsīdijas apmēru aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu izmeklēšanas perioda laikā. Saņēmēju gūtais labums ir kopējā nodokļa summa, kas maksājama pēc parastās nodokļa likmes pēc tam, kad no tās atskaitīta summa, kas samaksāta pēc samazinātas preferenciālās nodokļa likmes, vai attiecīgi no nodokļiem pilnībā atbrīvotā summa. Summas, ko uzskata par subsīdijām, ir noteiktas, vadoties pēc jaunākajām gadskārtējām nodokļu deklarācijām. Subsīdija tika attiecināta uz visu uzņēmuma nodokļu bāzi un izteikta procentos no apgrozījuma CIF Savienība cenās.
(258)
Ieguvums no šīs shēmas bija robežās no 0,11 % līdz 0,36 %.
3.3.6. Importēto izejmateriālu atbrīvojums no ievedmuitas
(259)
Abi sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji izmeklēšanas periodā saņēma atbrīvojumu no ievedmuitas maksājumiem par importētajiem izejmateriāliem. Atbrīvojuma juridiskais pamats ir Likums par ievedmuitas un izvedmuitas nodokli Nr. 45/2005/QH11, kas īstenots ar Dekrētu Nr. 87/2010/ND-CP. Noteikumi par pārbaudes un uzraudzības sistēmu un procedūrām ir izklāstīti Apkārtrakstā 194/2010TT.
(260)
Vjetnamas valdība savās atbildēs uz anketas jautājumiem norādīja, ka tā piemēro nodokļa atmaksas/atcelšanas sistēmu. Saskaņā ar likumdošanu atbrīvojums attiecas uz importētajiem izejmateriāliem, kas ir patērēti eksportēto ražojumu izgatavošanā. Nodokļus var atmaksāt tādā apmērā, kas atbilst izmantoto importēto izejmateriālu proporcionālajai daļai no eksportētā galaražojuma.
(261)
Tika konstatēts, ka izmeklēšanas periodā neviens no diviem sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem no šīs shēmas ekonomisku ieguvumu nesaņēma. Lai gan uz tiem attiecās atbrīvojums no ievedmuitas par izejmateriāliem, izmeklēšanas periodā netika konstatēta pārlieka nodokļu atmaksa. Abiem uzņēmumiem attiecīgā ražojuma iekšzemes pārdošanas apjomi bija salīdzinoši nelieli. Turklāt tie lielu daļu no galvenajiem izejmateriāliem iepirka iekšzemē, jo apjomi, ko tie importēja, eksportētā attiecīgā ražojuma izgatavošanai nebija pietiekami.
(262)
Ņemot vērā iepriekš minēto, nav uzskatāms par nepieciešamu lemt par to, vai paziņotā nodokļu atmaksas sistēma atbilst PTO noteikumiem un pamatregulas II un III pielikuma pantu noteikumiem.
(263)
Pēc informācijas izpaušanas Vjetnamas valdība piekrita Komisijas secinājumiem par šo programmu. Tomēr tā vēlējās piezīmēt, ka, neraugoties uz attiecīgu secinājumu trūkumu, Vjetnamas nodokļu atmaksas sistēma pilnībā atbilstot pamatregulas II un III pielikuma noteikumiem. Komisija reģistrē šo Vjetnamas valdības viedokli. Tomēr, ņemot vērā Vjetnamas ražotāju eksportētāju ieguvuma de minimis apmēru, Komisija joprojām uzskata, ka šīs izmeklēšanas nolūkiem nav nepieciešams pārbaudīt to, vai nodokļu atmaksas sistēma atbilst pamatregulas II un III pielikuma noteikumiem, kā aprakstīts 231. un 232. apsvērumā.
3.3.7. Importēto iekārtu atbrīvojums no ievedmuitas
(264)
Abi sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji izmeklēšanas periodā saņēma atbrīvojumu no ievedmuitas un PVN maksājumiem par importētajām iekārtām. Atbrīvojuma juridiskais pamats ir Likums par ievedmuitas un izvedmuitas nodokli Nr. 45/2005/QH11, kas īstenots ar Dekrētu Nr. 87/2010/ND-CP. Noteikumi par pārbaudes un uzraudzības sistēmu un procedūrām ir izklāstīti Valdības dekrētā Nr. 154/2005/N-CP, Apkārtrakstā 194/2010TT un Apkārtrakstā 117/2011.
(265)
Uzņēmumiem tika prasīts informēt par iekārtu importu, kas noticis 10 gadu laikā. Lai gan bija skaidrs, ka sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji no šīs shēmas ir guvuši labumu, tā apmērs bija neliels. Tam par iemeslu ir fakts, ka uzņēmumu iekārtu importa apjoms bija nenozīmīgs salīdzinājumā ar PSF kopējo pārdošanas apgrozījumu ES. Tātad ieguvumu samazināja tas, ka iekārtu amortizācijas periods bija vairāki gadi (parasti 10), un tādējādi ieguvums izmeklēšanas periodā attiecīgi samazinājās.
(266)
Ieguvums no šīs shēmas bija robežās no 0,08 % līdz 0,1 %.
3.3.8. Subsīdiju apmērs
(267)
Saskaņā ar antisubsidēšanas pamatregulas noteikumiem Vjetnamas ražotājiem eksportētājiem subsīdiju apmērs, izsakot procentuāli, svārstās no 0,6 % līdz 2,31 %. Valsts mēroga subsīdijas starpība ir abu minēto starpību vidējā svērtā vērtība, proti, 1,25 %. Iepriekš aprakstītās subsīdijas tika attiecinātas uz visu uzņēmuma nodokļu bāzi un izteiktas procentos no eksporta apgrozījuma CIF Savienība cenās.
(268)
Pēc informācijas izpaušanas sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka nav skaidrs, kā Komisija ir aprēķinājusi šo subsīdijas starpību diapazonu un kādēļ tā nav ņēmusi vērā šā starpību diapazona augstākās vērtības, kuras pārsniedz de minimis starpību. Kā Komisija ir paskaidrojusi iepriekšējā apsvērumā, Vjetnamas ražotāju eksportētāju kopējā subsīdiju apmēra diapazonā mazākā procentuālā vērtība ir 0,6 % un augstākā ir 2,31 %. Tomēr minēto starpību vidējās svērtās vērtības aprēķini liecina, ka valsts mēroga vidējā subsīdijas starpība ir 1,25 %, kas ir zem de minimis sliekšņa. Tā ir metodika, ko konsekventi izmanto subsīdijas starpības valsts mēroga vidējo vērtību aprēķināšanai saskaņā ar pamatregulas attiecīgajiem noteikumiem.
3.3.9. Secinājums par Vjetnamu
(269)
Valsts mēroga subsīdijas likme Vjetnamai ir 1,25 %. Tā kā šī starpība ir de minimis, secinājums bija tāds, ka saskaņā ar pamatregulas 14. panta 3. punktu šī izmeklēšana attiecībā uz Vjetnamas izcelsmes importu būtu jāizbeidz.
4. KAITĒJUMS
4.1. SAVIENĪBAS RAŽOŠANAS NOZARES DEFINĪCIJA UN SAVIENĪBAS RAŽOŠANAS APJOMS
(270)
Līdzīgo ražojumu Savienībā izmeklēšanas periodā izgatavoja 18 ražotāji. Tie veido “Savienības ražošanas nozari” pamatregulas 4. panta 1. punkta nozīmē.
(271)
Kopējais aplēstais Savienības ražošanas apjoms izmeklēšanas periodā bija apmēram 401 000 tonnu. Komisija šo apjomu noteica, pamatojoties uz visu par Savienības ražošanas nozari pieejamo informāciju, piemēram, pārbaudītajiem atlasīto sadarbībā iesaistīto Savienības ražotāju datiem par ražošanas apjomu un sūdzības iesniedzēja norādītajiem datiem. Kā norādīts 10. apsvērumā, tika atlasīti četri Savienības ražotāji, kuru produkcija ir 54 % no līdzīgā ražojuma kopējā ražošanas apjoma Savienībā.
4.2. PATĒRIŅŠ SAVIENĪBĀ
(272)
Komisija Savienības patēriņu noteica, vadoties pēc Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoma Savienības tirgū saskaņā ar sūdzības iesniedzēja norādītajiem datiem un importa no trešām valstīm apjoma, vadoties pēc Eurostat datiem.
(273)
Savienības patēriņa dinamika bija šāda:
2. tabula
Savienības patēriņš (tonnas)
2010
2011
2012
Izmeklēšanas periods
Savienības ražošanas nozares kopējais patēriņš
838 397
869 025
837 066
890 992
Indekss
100
104
100
106
Avots: sūdzība, Eurostat.
(274)
Savienības patēriņš vislielāko apjomu sasniedza 2011. gadā, jo 2010. gada sliktās kokvilnas ražas dēļ strauji pieauga kokvilnas cenas. Tā rezultātā pieauga pieprasījums pēc PSF kā kokvilnas aizstājēja, bet nākamajā gadā tas atkal samazinājās. Izmeklēšanas periodā atkal tika novērots Savienības patēriņa pieaugums par 6 %.
4.3. IMPORTS NO ATTIECĪGAJĀM VALSTĪM
4.3.1. Importa no attiecīgajām valstīm ietekmes kumulatīvs novērtējums
(275)
Saskaņā ar pamatregulas 8. panta 3. punktu Komisija pārbaudīja, vai attiecīgo valstu izcelsmes PSF imports jāvērtē kumulatīvi.
(276)
Attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas un Vjetnamas izcelsmes importu konstatētā subsīdijas starpība bija zemāka par pamatregulas 8. panta 3. punkta a) apakšpunktā noteikto de minimis robežvērtību.
(277)
Tādēļ kumulācijas nosacījumi nav izpildīti, un cēloņsakarības izvērtējumu var tādējādi attiecināt vien uz Indijas izcelsmes importa radīto ietekmi.
4.3.2. Indijas izcelsmes importa apjoms un tirgus daļa
(278)
Komisija importa apjomu noteica, vadoties pēc Eurostat datiem. Importa tirgus daļu noteica, vadoties pēc Indijas izcelsmes importa īpatsvara Savienības kopējā patēriņā (ko aprēķina kā Savienības ražotāju Savienībā pārdotā kopējā apjoma un visu Savienībā importēto PSF apjomu summu).
(279)
Indijas izcelsmes importa Savienībā dinamika bija šāda:
3. tabula
Importa apjoms (tonnas) un tirgus daļa
2010
2011
2012
Izmeklēšanas periods
Importa apjoms no Indijas (tonnas)
51 258
59 161
63 191
60 852
Indekss
100
115
123
119
Tirgus daļa
6,1 %
6,8 %
7,5 %
6,8 %
Indekss
100
111
123
112
Avots: Eurostat.
(280)
Kopumā Indijas izcelsmes importa apjoms bija diezgan nemainīgs, un tā daļa Savienības tirgū attiecīgajā periodā bija robežās starp 6 % un 7,5 %.
4.3.3. Indijas izcelsmes importa cenas un pārdošana par zemākām cenām
(281)
Komisija importa cenas noteica, pamatojoties uz Eurostat statistikas datiem un pārbaudītiem sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju datiem. To, cik lielā mērā importa cenas ir zemākas, noteica, pamatojoties uz pārbaudītajiem sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju un Savienības ražotāju datiem.
(282)
Indijas izcelsmes importa Savienībā vidējās cenas dinamika bija šāda:
4. tabula
Importa cenas (EUR/tonna)
2010
2011
2012
Izmeklēšanas periods
Indija
1 025
1 368
1 239
1 212
Indekss
100
134
121
118
Avots: Eurostat un pārbaudīti sadarbībā iesaistīto eksportētāju dati.
(283)
PSF cenas pieauga 2011. gadā, kad bija iepriekš pieminētā kokvilnas krīze. Nākamajos gados cenas samazinājās, bet joprojām bija augstākas par 2010. gada cenām. Izmeklēšanas periodā cena bija par 18 % augstāka nekā PSF cena 2010. gadā.
(284)
Komisija noteica to, cik lielā mērā importa cenas izmeklēšanas periodā ir bijušas zemākas, salīdzinot atlasīto un sadarbībā iesaistīto Indijas ražotāju vidējās svērtās konkrētā izkrautā ražojuma importa cenas neatkarīgam pircējam Savienības tirgū, izdarot pienācīgas korekcijas attiecībā uz muitas nodokļiem un pēcimportēšanas izmaksām, ar atlasīto Savienības ražotāju vidējām svērtajām pārdošanas cenām neatkarīgiem pircējiem Savienības tirgū par tiem pašiem ražojumu veidiem, izdarot korekciju līdz EXW cenām.
(285)
Šāds cenu salīdzinājums tika veikts darījumiem pa ražojuma veidiem vienā un tajā pašā tirdzniecības līmenī, vajadzības gadījumā veicot atbilstīgas korekcijas un atskaitot rabatus un atlaides. Salīdzinājuma rezultāts tika izteikts procentos no Savienības ražotāju apgrozījuma izmeklēšanas periodā. Tādējādi tika aprēķināts, ka Indijas izcelsmes importa Savienības tirgū cenu un Savienības tirgus cenu vidējā svērtā starpība ir robežās no 4,1 % līdz 43,7 %.
4.4. SAVIENĪBAS RAŽOŠANAS NOZARES EKONOMISKAIS STĀVOKLIS
4.4.1. Vispārīgas piezīmes
(286)
Saskaņā ar pamatregulas 8. panta 4. punktu pārbaudot, kā Savienības ražošanas nozari ietekmē subsidēts imports, tika izvērtēti visi ekonomiskie rādītāji, kam attiecīgajā periodā bija ietekme uz Savienības ražošanas nozares stāvokli.
(287)
Kā minēts 10. apsvērumā, lai noteiktu iespējamo Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, tika izmantota atlase.
(288)
Kaitējuma noteikšanas nolūkiem Komisija nošķīra kaitējuma makroekonomiskos un mikroekonomiskos rādītājus. Komisija izvērtēja makroekonomiskos rādītājus, vadoties pēc sūdzībā ietvertajiem datiem, procedūras gaitā no sūdzības iesniedzēja saņemtu papildu informāciju un Eurostat datiem. Minētie dati attiecas uz visiem Savienības ražotājiem. Mikroekonomiskos rādītājus Komisija izvērtēja, vadoties pēc datiem atlasīto Savienības ražotāju atbildēs uz anketas jautājumiem, minētos datus pienācīgi pārbaudot. Abas datu kopas uzskatīja par tādām, kas reprezentatīvi atspoguļo Savienības ražošanas nozares ekonomisko stāvokli.
(289)
Makroekonomiskie rādītāji ir: ražošanas apjoms, ražošanas jauda, jaudas izmantojums, pārdošanas apjoms, tirgus daļa, izaugsme, nodarbinātība un ražīgums.
(290)
Mikroekonomiskie rādītāji ir vienības vidējās cenas, vienības izmaksas, darbaspēka izmaksas, krājumi, rentabilitāte, naudas plūsma, investīcijas, ienākums no investīcijām un spēja piesaistīt kapitālu.
4.4.2. Makroekonomiskie rādītāji
4.4.2.1. Ražošanas apjoms, ražošanas jauda un jaudas izmantojums
(291)
Savienības kopējā ražošanas apjoma, ražošanas jaudas un jaudas izmantojuma dinamika attiecīgajā periodā bija šāda:
5. tabula
Ražošanas apjoms, ražošanas jauda un jaudas izmantojums
2010
2011
2012
Izmeklēšanas periods
Ražošanas apjoms (tonnas)
362 195
355 240
361 159
401 119
Indekss
100
98
100
111
Ražošanas jauda (tonnas)
492 059
451 310
468 115
466 744
Indekss
100
92
95
95
Jaudas izmantojums
73,6 %
78,7 %
77,2 %
85,9 %
Indekss
100
107
105
117
Avots: sūdzības iesniedzējs (CIRFS).
(292)
Ražošanas apjoms attiecīgajā periodā pieauga par 11 %. Pieaugums notika vienīgi izmeklēšanas perioda laikā (tie ir attiecīgā perioda pēdējie 12 mēneši). Attiecīgā perioda laikā pirms izmeklēšanas perioda (proti, 2011. un 2012. gadā) Savienības ražošanas nozares ražošanas apjoms samazinājās vai bija nemainīgs.
(293)
Savukārt ražošanas jaudai bija lejupvērsta tendence, un izmeklēšanas periodā tā samazinājās par 5 %. Vienlaikus ar ražošanas apjoma augšupvērsto tendenci, kā aprakstīts 292. apsvērumā, jaudas izmantojums palielinājās par 17 %. Tomēr jāuzsver, ka jaudas izmantojums 2010. gadā, kas izmantots par pamatu tendenču izvērtējumā, tādai kapitālintensīvai nozarei kā PSF ražošanas nozare bija zems, un izmeklēšanas periodā jaudas izmantojuma likme bija 85,9 %.
4.4.2.2. Pārdošanas apjoms un tirgus daļa
(294)
Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoma un tirgus daļas dinamika attiecīgajā periodā bija šāda:
6. tabula
Pārdošanas apjoms un tirgus daļa
2010
2011
2012
Izmeklēšanas periods
Kopējais pārdošanas apjoms Savienības tirgū (tonnās)
379 840
366 341
344 134
358 130
Indekss
100
96
91
94
Tirgus daļa
45,3 %
42,2 %
41,1 %
40,2 %
Indekss
100
93
91
89
Avots: Eurostat, sūdzības iesniedzējs (CIRFS).
(295)
Pārdošanas apjomi Savienības tirgū 2011. un 2012. gadā samazinājās, bet izmeklēšanas periodā nedaudz pieauga. Tomēr kopumā salīdzinājumā ar 2010. gadā pārdotajiem apjomiem bija vērojams samazinājums par 6 %.
(296)
Savienības ražošanas nozares tirgus daļa attiecīgajā periodā būtiski samazinājās. Vislielākais tirgus daļas samazinājums bija 2011. gadā, bet lejupvērsta tendence turpinājās 2012. gadā un izmeklēšanas periodā, kā rezultātā tirgus daļa attiecīgā perioda laikā kopumā samazinājās par 11 %.
4.4.2.3. Izaugsme
(297)
Neraugoties uz Savienības patēriņa mērenu pieaugumu attiecīgajā periodā (par 6 %) un ražošanas apjoma pieaugumu Savienībā (par 11 %), Savienības ražotāju pārdošanas apjoms samazinājās par 6 %.
4.4.2.4. Nodarbinātība un darba ražīgums
(298)
Nodarbinātības un darba ražīguma dinamika attiecīgajā periodā bija šāda:
7. tabula
Nodarbinātība un darba ražīgums
2010
2011
2012
Izmeklēšanas periods
Darbinieku skaits
1 914
1 935
2 000
2 036
Indekss
100
101
105
106
Ražīgums (tonnas uz vienu darbinieku)
189,3
183,6
180,6
197,0
Indekss
100
97
95
104
Avots: sūdzības iesniedzējs (CIRFS).
(299)
Darbinieku skaits attiecīgajā periodā stabili pieauga (par 6 %) vienlaikus ar 292. apsvērumā aprakstīto ražošanas apjoma pieaugumu.
(300)
Ražīgums 2011. un 2012. gadā samazinājās, jo darbinieku skaits pieauga, bet ražošanas apjomi šo gadu laikā bija nemainīgi. Kopumā attiecīgajā periodā pieaugums bija 4 %.
4.4.3. Mikroekonomiskie rādītāji
4.4.3.1. Cenas un tās ietekmējošie faktori
(301)
Atlasīto Savienības ražotāju vidējo vienības pārdošanas cenu nesaistītiem pircējiem Savienībā dinamika attiecīgajā periodā bija šāda:
8. tabula
Pārdošanas cenas Savienībā
2010
2011
2012
Izmeklēšanas periods
Vienības vidējā pārdošanas cena visā Savienības tirgū (EUR/tonna)
1 283
1 608
1 509
1 489
Indekss
100
125
118
116
Vienības ražošanas izmaksas (EUR/tonna)
1 453
1 666
1 629
1 542
Indekss
100
115
112
106
Avots: pārbaudīti atlasīto Savienības ražotāju dati.
(302)
Lielākais pārdošanas cenas pieaugums Savienībā bija 2011. gadā, kad PSF tika pārdotas par 25 % dārgāk salīdzinājumā ar 2010. gada vidējo pārdošanas cenu. Tas bija 2011. gada kokvilnas krīzes rezultāts, kad pieprasījums pēc PSF pieauga, jo ar to aizstāja kokvilnu, kuras trūka 2010. gada sliktās ražas dēļ. Kopumā pārdošanas cenas Savienībā attiecīgajā periodā pieauga par 16 %.
(303)
Attiecīgajā periodā palielinājās arī vienības ražošanas izmaksas Savienībā, un pieaugums maksimālo līmeni (15 %) sasniedza 2011. gadā, jo tajā gadā pieauga degvielas cenas, un degviela veido lielu daļu no izmaksām. Kopumā vienības ražošanas izmaksas attiecīgā perioda laikā pieauga par 6 %.
4.4.3.2. Darbaspēka izmaksas
(304)
Atlasīto Savienības ražotāju darbaspēka vidējo izmaksu dinamika attiecīgajā periodā bija šāda:
9. tabula
Vidējās darbaspēka izmaksas uz vienu darbinieku
2010
2011
2012
Izmeklēšanas periods
Vidējās darbaspēka izmaksas uz vienu darbinieku (EUR)
31 561
31 080
31 661
32 356
Indekss
100
98
100
103
Avots: pārbaudīti atlasīto Savienības ražotāju dati.
(305)
Vidējās darbaspēka izmaksas vispirms 2011. gadā samazinājās, bet turpmākajos gados nedaudz palielinājās. Attiecīgajā periodā tās palielinājās par 3 %.
4.4.3.3. Krājumi
(306)
Atlasīto Savienības ražotāju krājumu dinamika attiecīgajā periodā bija šāda:
10. tabula
Krājumi
2010
2011
2012
Izmeklēšanas periods
Krājumi perioda beigās (t)
15 731
16 400
15 039
19 108
Indekss
100
104
96
121
Krājumi perioda beigās procentos no ražošanas apjoma
7,3 %
7,8 %
7,1 %
8,8 %
Indekss
100
107
97
120
Avots: pārbaudīti atlasīto Savienības ražotāju dati.
(307)
Krājumu perioda beigās apjoms pieauga, izņemot 2012. gadu, un kopumā izmeklēšanas periodā šis apjoms pieauga par 21 %. Tas atbilst ražošanas apjoma pieaugumam (kopumā par 11 %), savukārt pārdošanas apjoms attiecīgajā periodā samazinājās (kopumā par 6 %). Šīs tendences varēja novērot, izsakot krājumu perioda beigās apjomu procentos no ražošanas apjoma.
4.4.3.4. Rentabilitāte, naudas plūsma, investīcijas, ienākums no investīcijām un spēja piesaistīt kapitālu
(308)
Atlasīto Savienības ražotāju rentabilitātes, naudas plūsmas, investīciju un ienākuma no investīcijām dinamika attiecīgajā periodā bija šāda:
11. tabula
Rentabilitāte, naudas plūsma, investīcijas un ienākums no investīcijām
2010
2011
2012
Izmeklēšanas periods
Pārdošanas nesaistītiem pircējiem Savienībā rentabilitāte (% no apgrozījuma)
- 5,4 %
1,0 %
- 0,8 %
0,3 %
Indekss
- 100
18
- 14
5
Naudas plūsma (EUR)
- 12 068 770
12 017 353
13 048 405
10 725 084
Indekss
- 100
100
108
89
Investīcijas (EUR)
5 240 603
7 671 607
4 488 296
4 145 991
Indekss
100
146
86
79
Ienākums no investīcijām
- 25,1 %
5,5 %
- 4,5 %
1,5 %
Indekss
- 100
22
- 18
6
Avots: pārbaudīti atlasīto Savienības ražotāju dati.
(309)
Komisija atlasīto Savienības ražotāju rentabilitāti noteica, līdzīgā ražojuma pārdošanā nesaistītiem pircējiem Savienībā gūto neto pirmsnodokļu peļņu izsakot procentos no minētās pārdošanas apgrozījuma. Rentabilitāte attiecīgajā periodā svārstījās. Kopumā rentabilitāte uzlabojās, jo 2010. gadā galvenokārt bija zaudējumi, savukārt izmeklēšanas periodā tika sasniegts peļņas un zaudējumu slieksnis.
(310)
Neto naudas plūsma ir Savienības ražotāju spēja pašiem finansēt savu darbību. Attiecīgajā periodā naudas plūsmai bija pozitīva tendence.
(311)
Vislielākais investīciju apjoms bija 2011. gadā (pieaugums salīdzinājumā ar 2010. gadu bija 46 %), bet turpmākajos gados tā tendence bija negatīva. Attiecīgajā periodā investīciju apjoms samazinājās par 21 %.
(312)
Ienākums no investīcijām ir peļņa procentos no investīciju uzskaites neto vērtības. Attiecīgajā periodā tā tendence bija pozitīva.
(313)
Neviens no atlasītajiem Savienības ražotājiem neminēja, ka attiecīgajā periodā būtu bijušas grūtības piesaistīt kapitālu.
4.4.4. Secinājums par kaitējumu
(314)
Kopumā Indijas izcelsmes importa apjoms bija nemainīgs, un tā daļa Savienības tirgū attiecīgajā periodā bija robežās starp 6 % un 7 %. Tā cenas bija ievērojami zemākas (pat par 43,7 %).
(315)
Lielākā daļa kaitējuma rādītāju uzlabojās. Savienības ražotāju rentabilitāte pieauga par gandrīz 6 procentu punktiem, bet vidējais peļņas procents izmeklēšanas periodā aizvien bija neapmierinošā 0,3 % līmenī, kas ir nedaudz virs peļņas un zaudējumu sliekšņa. Jaudas izmantojuma rādītājs pieauga no 74 % līdz 86 %. Tomēr tam par iemeslu bija Savienības ražošanas apjoma pieaugums, kā arī Savienības ražošanas jaudas sarukums. Vislielākās vidējās pārdošanas cenas Savienībā bija 2011. gadā, tam par iemeslu bija kokvilnas un degvielas cenu straujais pieaugums. Kopumā vidējās pārdošanas cenas Savienībā attiecīgajā periodā palielinājās par 16 %. Ienākumam no investīcijām un naudas plūsmai bija pozitīva tendence. Arī nodarbinātība attiecīgajā periodā pieauga. Tādējādi situācijā, kad vēl pastāvēja kaitējums, bija vērojamas atgūšanās pazīmes.
(316)
Attiecīgajā periodā negatīva tendence bija šādiem kaitējuma rādītājiem: Savienības ražotāju daļa Savienības tirgū saruka no 45,3 % līdz 40,2 %, jo Savienības pārdošanas apjoms saruka par 6 %. Kopumā investīciju apjoms samazinājās, izņemot 2011. gadu. Kā minēts 293. apsvērumā, ražošanas jauda attiecīgajā periodā saruka par 5 %.
(317)
Kopumā Savienības ražošanas nozares stāvokli joprojām var raksturot kā kaitējumu radošu, lai gan pēdējo gadu laikā tas noteikti ir uzlabojies. Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija secināja, ka Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums pamatregulas 8. panta 4. punkta nozīmē.
(318)
Piezīmēs pēc informācijas izpaušanas sūdzības iesniedzējs norādīja, ka tas Indijas nemainīgo daļu Savienības tirgū uzskata par ievērojamas subsidēšanas rezultātu. Komisija patiesi konstatēja, ka pastāv kompensējamas subsīdijas (sk. 229. apsvērumā), bet cēloņsakarība starp tām un Savienības ražošanas nozares kaitējumu radošo stāvokli netika konstatēta (sk. 319. līdz 323. apsvērumā).
5. CĒLOŅSAKARĪBA
(319)
Saskaņā ar pamatregulas 8. panta 5. punktu Komisija pārbaudīja, vai subsidēts imports no Indijas Savienības ražošanas nozarei ir nodarījis būtisku kaitējumu. Saskaņā ar pamatregulas 8. panta 6. punktu Komisija turklāt pārbaudīja to, vai citi zināmi faktori tajā pašā laikā varētu būt par iemeslu Savienības ražošanas nozarei nodarītajam kaitējumam. Komisija nodrošināja, ka iespējamais kaitējums, kuru izraisa pavisam citi faktori, kas nav subsidētais imports no Indijas, netiek saistīts ar šo subsidēto importu. Šie citi faktori ir citu trešo valstu izcelsmes imports, Savienības ražošanas nozares eksporta darbība un patēriņš.
5.1. SUBSIDĒTĀ IMPORTA IETEKME
(320)
Ņemot vērā konstatējumus par to, ka subsidēšana Ķīnā un Vjetnamā ir zem de minimis robežvērtības (sk. 76. un 231. apsvērumā), kumulācijas nosacījumi nav izpildīti. Tādēļ cēloņsakarības izvērtējums attiecas vien uz Indijas izcelsmes importa ietekmi.
(321)
Attiecīgajā periodā Savienības ražošanas nozares tirgus daļa saruka no 45,3 % līdz 40,2 %, savukārt Indijas izcelsmes importa tirgus daļa bija diezgan nemainīga - no 6 līdz 7 %. Patēriņš attiecīgajā periodā pieauga par 6 %. Savienības ražošanas nozarei tādējādi tirgus daļas izteiksmē nebija nekāda ieguvuma no šā pieauguma, bet šo apgalvojumu nevar attiecināt uz Indijas tirgus daļu, kura nemainījās.
(322)
Saskaņā ar Eurostat datiem Indijas izcelsmes PSF vidējās cenas lielākoties bija zemākas nekā citu valstu izcelsmes PSF vidējās cenas, bet ir svarīgi pieminēt to, ka pastāv lielas kvalitātes un ražojuma veidu atšķirības. Jebkurā gadījumā precīzi konkrētu ražojuma veidu salīdzinājumi liecināja, ka Indijas izcelsmes importa cenas bija ievērojami zemākas.
(323)
Neraugoties uz to, ka cenas bija ievērojami zemākas, nevar izdarīt secinājumu, ka Indijas izcelsmes imports ir izraisījis kaitējumu. Savienības ražošanas nozares tirgus daļas samazinājumu (par 5,1 procentu punktu) nevar izskaidrot ar Indijas izcelsmes importa apjoma dinamiku, jo tā tirgus daļa bija diezgan nemainīga (attiecīgajā periodā pieauga tikai par 0,7 procentu punktiem). Turklāt Indijas izcelsmes importa vidējās cenas attiecīgajā periodā palielinājās par 18 %. Nešķiet, ka Indijas izcelsmes importa cenu rezultāts bija cenu nospiešana, jo Savienības ražošanas nozares stāvoklis, kurš izmeklēšanas periodā gan joprojām bija kaitējumu radošs, attiecīgajā periodā tomēr bija būtiski uzlabojies.
5.2. CITU FAKTORU IETEKME
5.2.1. Imports no trešām valstīm
(324)
Trešo valstu izcelsmes importa apjoma dinamika attiecīgajā periodā bija šāda:
12. tabula
Imports no trešām valstīm
Valsts
2010
2011
2012
Izmeklēšanas periods
Korejas Republika
Apjoms (t)
129 918
165 365
163 540
181 540
Indekss
100
127
126
140
Tirgus daļa
15,5 %
19,0 %
19,5 %
20,4 %
Indekss
100
123
126
131
Vidējā cena (EUR/tonna)
1 116
1 367
1 361
1 300
Indekss
100
123
122
116
Taivāna
Apjoms (t)
121 656
108 645
100 072
92 423
Indekss
100
89
82
76
Tirgus daļa
14,5 %
12,5 %
12,0 %
10,4 %
Indekss
100
86
82
71
Vidējā cena (EUR/tonna)
1 131
1 416
1 383
1 369
Indekss
100
125
122
121
Ķīna
Apjoms (t)
5 198
8 980
23 209
44 651
Indekss
100
173
446
859
Tirgus daļa
0,6 %
1,0 %
2,8 %
5,0 %
Indekss
100
167
447
808
Vidējā cena (EUR/tonna)
1 065
1 279
1 265
1 209
Indekss
100
120
119
113
Turcija
Apjoms (t)
32 921
29 969
34 303
36 908
Indekss
100
91
104
112
Tirgus daļa
3,9 %
3,4 %
4,1 %
4,1 %
Indekss
100
88
104
105
Vidējā cena (EUR/tonna)
1 133
1 466
1 383
1 382
Indekss
100
129
122
122
Vjetnama
Apjoms (t)
24 884
25 487
26 410
29 717
Indekss
100
102
106
119
Tirgus daļa
3,0 %
2,9 %
3,2 %
3,3 %
Indekss
100
99
106
112
Vidējā cena (EUR/tonna)
978
1 182
1 175
1 096
Indekss
100
121
120
112
Indonēzija
Apjoms (t)
25 902
30 285
24 032
24 699
Indekss
100
117
93
95
Tirgus daļa
3,1 %
3,5 %
2,9 %
2,8 %
Indekss
100
113
93
90
Vidējā cena
1 055
1 329
1 267
1 167
Indekss
100
126
120
111
Taizeme
Apjoms (t)
17 548
23 510
17 103
18 952
Indekss
100
134
97
108
Tirgus daļa
2,1 %
2,7 %
2,0 %
2,1 %
Indekss
100
129
98
102
Vidējā cena (EUR/tonna)
1 140
1 449
1 310
1 298
Indekss
100
127
115
114
Cits imports
Apjoms (t)
49 272
51 282
41 074
43 120
Indekss
100
104
83
88
Tirgus daļa
5,9 %
5,9 %
4,9 %
4,8 %
Indekss
100
100
83
82
Vidējā cena (EUR/tonna)
1 323
1 681
1 603
1 532
Indekss
100
127
121
116
Avots: Eurostat.
(325)
Lielākais importa apjoms (181 540 tonnas izmeklēšanas periodā, kas atbilst 20,4 % no tirgus daļas) nāk no Korejas Republikas, un tā tirgus daļa attiecīgajā perioda pieauga par 4,9 procentu punktiem. Taivāna ir otrs lielākais eksportētājs uz Savienību. Lai gan Taivānas izcelsmes imports attiecīgajā periodā samazinājās (par 4,1 procentu punktu), Taivānas tirgus daļa izmeklēšanas periodā joprojām bija 10,4 %. Ceturtais lielākais eksportētājs sarakstā ir Ķīna (pēc Indijas, kura ir trešais lielākais), un tās tirgus daļa pieauga par 4,4 procentu punktiem līdz 5 %. Importa apjoms no citām trešām valstīm ir mazāks nekā importa apjoms no Indijas, bet ievērojami PSF apjomi tiek importēti arī no Turcijas, Vjetnamas, Indonēzijas un Taizemes (visu šo četru valstu tirgus daļas ir diezgan nemainīgas). Turcijas, Vjetnamas, Indonēzijas un Taizemes izcelsmes importa kopējā tirgus daļa ir apmēram 12 % (izmeklēšanas periodā 12,4 %).
(326)
Vēl ir vērts pieminēt arī Korejas Republikas izcelsmes importa pieaugumu. Korejas izcelsmes importa apjoms izmeklēšanas periodā bija trīs reizes lielāks nekā Indijas izcelsmes importa apjoms. Attiecīgajā periodā tas pieauga par 40 % un tā tirgus daļa pieauga par 4,9 procentu punktiem līdz 20,4 %. Arī Ķīnas izcelsmes importa apjoms būtiski pieauga - par vairāk nekā 700 % apjoma ziņā jeb par 4,4 procentu punktiem tirgus daļas izteiksmē. Turklāt Ķīnas izcelsmes importa cenas bija daudz zemākas nekā Savienības ražošanas nozares cenas.
(327)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, var secināt, ka Savienības ražošanas nozares kaitējumu radošās situācijas iemesls ir imports no citām valstīm, bet ne Indijas, ja vien iemesls vispār ir imports.
(328)
Pēc informācijas izpaušanas sūdzības iesniedzējs sniedza piezīmi, ka Komisija nav sīkāk izmeklējusi Ķīnas un Vjetnamas eksporta cenas. Jāatgādina, ka abām valstīm, gan Ķīnai, gan Vjetnamai, tika konstatētas de minimis apjoma subsīdijas. Tādēļ Komisija izvērtēja šo divu attiecīgo valstu eksporta cenas un veica cēloņsakarības analīzi par citu faktoru ietekmi, bet patiešām neveica visu triju šajā procedūrā iesaistīto valstu importa kumulatīvu izvērtējumu, jo Ķīnā un Vjetnamā tika konstatētas de minimis apmēra subsīdijas, kā paskaidrots 275. līdz 277. apsvērumā.
(329)
Sūdzības iesniedzējs sniedza piezīmes par Korejas izcelsmes importa vidējo cenu, kā arī norādīja to, ka minētā importa apjoms laikā no 2011. gada līdz 2012. gadam ir (nedaudz) pieaudzis. Ņemot vērā to, ka attiecīgajā periodā kopumā ir pieaudzis gan Korejas izcelsmes importa apjoms, gan tirgus daļa un ka tā vidējās cenas ir zemākas par Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenām, Komisija uzskata, ka Korejas izcelsmes imports ir vēl viens svarīgs faktors cēloņsakarības izvērtējumā.
(330)
Turklāt sūdzības iesniedzējs arī norādīja uz to trīs valstu, kuras sākotnēji bija iesaistītas procedūrā, un Korejas un Taivānas vidējām eksporta cenām laikā no 2014. gada janvāra līdz jūlijam. Taču tas nav attiecīgais periods, kurš ilgst no 2010. gada līdz izmeklēšanas perioda beigām. Tāpēc šis apgalvojums tiek noraidīts.
5.2.2. Savienības ražošanas nozares eksporta darbība
(331)
Savienības ražošanas nozares apjoma un eksporta vidējās vērtības dinamika attiecīgajā periodā bija šāda:
13. tabula
Savienības ražotāju eksporta darbība
2010
2011
2012
Izmeklēšanas periods
Eksporta apjoms (tonnas)
31 158
32 204
41 279
36 149
Indekss
100
103
132
116
Vidējā cena (EUR/tonna)
1 760
1 945
1 924
1 962
Indekss
100
111
109
112
Avots:
Apjoms: sūdzības iesniedzējs (CIRFS).
Vērtība: pārbaudīti atlasīto Savienības ražotāju dati.
(332)
Savienības ražošanas nozare ārpus ES pārdod galvenokārt ražojumus ar īpašām specifikācijām, kas izskaidro to, ka šajos tirgos novērojamā vidējā pārdošanas cena ir augstāka.
(333)
Atlasīto Savienības ražotāju eksporta apjomi attiecīgajā periodā pieauga gandrīz par 30 %, un vislielākais eksporta apjoms bija 2012. gadā. Vidējās pārdošanas cenas 2011. gadā pieauga un pēc tam līdz izmeklēšanas periodam nemainījās.
(334)
Neraugoties uz atlasīto Savienības ražotāju labo eksporta darbību, eksportētie apjomi absolūtā izteiksmē bija salīdzinoši nelieli salīdzinājumā ar Savienībā pārdotajiem apjomiem. Tādēļ to ietekme nebija pietiekama, lai kompensētu sarežģīto un kaitējumu radošo stāvokli Savienības iekšzemes tirgū.
5.2.3. Patēriņš
(335)
Savienības PSF tirgus apjoms 2010. gadā bija 838 397 tonnas, un izmeklēšanas periodā tas sasniedza 890 992 tonnas. Tas nozīmē, ka attiecīgajā periodā tirgus apjoms ir pieaudzis par 6 %. Citiem vārdiem sakot, nebija tāda pieprasījuma sarukuma, kas varētu būt bijis par iemeslu kaitējumu radošajam stāvoklim Savienības ražošanas nozarē.
5.2.4. Ekonomikas krīze
(336)
Lietotāju apvienība, vienas attiecīgās valsts tirdzniecības palāta un valdības iestāde izteica viedokli, ka kaitējumu izraisījusi ekonomikas krīze. Šis arguments nav pamatots, jo Savienības PSF tirgus apjoms pieauga par 6 % un vidējā pārdošanas cena Savienībā arī pieauga - par 16 %.
(337)
Tirdzniecības palāta turklāt norādīja, ka ekonomikas krīzes dēļ samazinājās pieprasījums pēc speciālajām PSF, savukārt pieprasījums pēc standarta PSF pieauga. Jāatgādina, ka speciālajām PSF un standarta PSF ir vienādas fizikālās un ķīmiskās īpašības, un to galalietojums arī lielākoties ir vienāds. Tiek atzīts, ka ne visi ražojuma veidi ir savstarpēji aizstājami, bet iepriekšējās izmeklēšanās un šajā izmeklēšanā tika konstatēts, ka dažādi ražojuma veidi vismaz daļēji ir aizstājami un to lietojums pārklājas. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
5.2.5. Liels jaudas izmantojums
(338)
Viena valdības iestāde norādīja, ka kaitējumam, kura rezultāts ir tirgus daļas zaudējums, par iemeslu nevar būt subsidētais imports, ņemot vērā Savienības ražošanas nozares augsto jaudas izmantojuma likmi. Savienības ražošanas nozares jaudas izmantojums attiecīgajā periodā patiesi pieauga, bet nevienā brīdī nesasniedza tādu rādītāju, kas būtu tuvu pieejamajai jaudas robežai. Jaudas izmantojuma likmes augstākais rādītājs bija izmeklēšanas periodā, un tas bija 85,9 %. Tādējādi ir plašas iespējas palielināt ražošanas apjomu. Tā kā Savienības ražotāju pārdošanas apjomiem nebija tādas augšupvērstas tendences kā patēriņam, tomēr ir uzskatāms, ka tirgus daļas zaudējums ir viens no rādītājiem, kas apliecina Savienības ražošanas nozares kaitējumu radošo stāvokli.
5.3. SECINĀJUMS PAR CĒLOŅSAKARĪBU
(339)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, Komisija uzskata, ka nav iespējams konstatēt cēloņsakarību starp Savienības ražošanas nozares kaitējumu radošo stāvokli un Indijas izcelsmes subsidētu importu. Šis secinājums izdarīts, vadoties, pirmkārt, pēc salīdzinoši mazās un vien nedaudz pieaugušās Indijas izcelsmes importa tirgus daļas (pieaugums no 6,1 % līdz 6,8 %) salīdzinājumā ar daudz lielāko Savienības ražošanas nozares tirgus daļu, kura savukārt ievērojami samazinājusies (no 45,3 % līdz 40,2 %). Otrkārt, importa apjoms no dažām citām valstīm (Korejas, Taivānas, Ķīnas) ir bijis lielāks un/vai tā pieaugums bijis lielāks, un tādēļ, ja imports ir veicinājis Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, tas drīzāk ir šo minēto valstu imports, nevis Indijas izcelsmes imports (sk. 325. līdz 327. apsvērumā).
(340)
Tādēļ nebija iespējams konstatēt cēloņsakarību starp Indijas izcelsmes subsidētu importu un Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu pamatregulas 8. panta 5. un 6. punkta nozīmē.
6. SECINĀJUMS
(341)
Tādēļ procedūra būtu jāizbeidz, jo Ķīnas Tautas Republikai un Vjetnamai konstatētā subsīdija ir de minimis, savukārt Indijas izcelsmes importa gadījumā starp kaitējumu un subsīdiju cēloņsakarība nav konstatējama.
(342)
Komiteja, kas izveidota saskaņā ar pamatregulas 25. panta 1. punktu, atzinumu nav sniegusi,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Ar šo tiek izbeigta antisubsidēšanas procedūra attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas, Indijas un Vjetnamas izcelsmes nekārstu, neķemmētu vai vērpšanai citādi neapstrādātu poliestera sintētisko štāpeļšķiedru, ko pašlaik klasificē ar KN kodu 5503 20 00, importu.
2. pants
Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Briselē, 2014. gada 16. decembrī