NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 505/2014
ze dne 15. května 2014,
kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008, pokud jde o používání karamelových barviv (E 150a-d) v pivu a sladových nápojích
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 ze dne 16. prosince 2008 o potravinářských přídatných látkách (1), a zejména na čl. 10 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 stanoví seznam potravinářských přídatných látek Unie schválených pro použití v potravinách a podmínky jejich použití.
(2)
Tento seznam lze aktualizovat v souladu s jednotným postupem uvedeným v čl. 3 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1331/2008 (2) buď z podnětu Komise, nebo na základě podání žádosti.
(3)
Karamelové barvivo je potravinářské barvivo, které je schváleno pro použití a je uvedeno na seznamu v příloze II nařízení (ES) č. 1333/2008. Dané schválení zohledňuje přijatelný denní příjem (ADI) stanovený Vědeckým výborem pro potraviny v letech 1987, 1990 a 1996.
(4)
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“) vydal dne 3. února 2011 stanovisko týkající se nového posouzení bezpečnosti karamelového barviva jako potravinářské přídatné látky (3). Úřad v tomto stanovisku stanovil přijatelný denní příjem (ADI) skupiny ve výši 300 mg/kg tělesné hmotnosti na den. V tomto přijatelném denní příjmu (ADI) skupiny byl stanoven individuální přijatelný příjem pro amoniakový karamel E 150c na 100 mg/kg tělesné hmotnosti na den. Úřad uzavřel, že v případě karamelu (E 150a), amoniakového karamelu (E 150c) a amoniak-sulfitového karamelu (E 150d) může předpokládaná dietární expozice dětské a dospělé populace překročit přijatelný denní příjem (ADI).
(5)
Dne 3. prosince 2012 vydal úřad prohlášení o podrobnějším posouzení expozice u karamelových barviv E 150a, E 150c a E 150d a konstatoval, že předpokládaná dietární expozice byla značně nižší než expozice odhadovaná v předchozím stanovisku (4). Úřad však konstatoval, že v případě amoniakového karamelu (E 150c) může stále dojít k překročení přijatelného denní příjmu (ADI) u batolat a dospělých osob. Zatímco v případě batolat došlo k lehkému překročení (6 %) přijatelného denního příjmu (ADI) na vysokých úrovních v jednom členském státě, v případě dospělých osob byl přijatelný denní příjem (ADI) překročen o 5 % až 51 % v pěti členských státech. Dotčené členské státy doložily, po posouzení podrobnějších vnitrostátních informací o skutečném použití amoniakového karamelu (E 150c), že skutečný denní příjem (ADI) byl podstatně nižší. Vzhledem k tomu, že k expozici dospělých osob nejvíce přispívá pivo, je vhodné změnit podmínky použití a stanovit maximální úroveň používání pro amoniakový karamel (E 150c) v podkategorii potravin 14.2.1 „Pivo a sladové nápoje“, aby byla zaručena vysoká úroveň ochrany lidského zdraví.
(6)
Podle čl. 11 odst. 4 nařízení (ES) č. 1333/2008 se maximální množství pro barviva použijí na množství barvicího principu obsaženého v barvicím přípravku, není-li uvedeno jinak. Komplexní povaha a omezené znalosti chemického složení karamelových barviv však činí jejich identifikaci v potravinářských výrobcích komplikovanou. Při provádění oficiálních kontrol mohou proto příslušné orgány rovněž zvážit, že ověří úroveň 2-acetyl-4-tetrahydroxy-butylimidazolu, tj. nečistoty, kterou lze analyticky určit a která byla zohledněna při stanovování individuální hodnoty přijatelného denního příjmu (ADI) amoniakového karamelu (E 150c).
(7)
Dne 4. června 2013 byla podána žádost o povolení použití karamelová barviva (E 150a-d) ve sladových nápojích, která byla zpřístupněna členských státům podle článku 4 nařízení (ES) č. 1331/2008.
(8)
V právních předpisech Unie není pivo definováno, přičemž definice piva se v členských státech značně liší. Konkrétní produkt, který je v jednom členském státě klasifikován jako pivo, může být v jiném členském státě sladovým nápojem. Jelikož existuje technická potřeba pro karamelové barvivo (E 150a-d) ve sladových nápojích a použití karamelových barviv je povoleno pouze v pivu, má stávající situace negativní vliv na vnitřní trh a brání volnému pohybu těchto výrobků. Je proto vhodné tuto situaci napravit.
(9)
Společnou charakteristikou sladových nápojů je, že v konečném výrobku není obsažen slad jako takový a technologie a potřeba potravinářských přídatných látek jsou obdobné jako u piva. Karamelové barvivo je potřeba pro obnovu konzistentní barvy, ovlivněné výrobními postupy, nebo pro zvýšení vizuální přitažlivosti sladových nápojů vyrobených ze světlého sladu. Pro vytvoření tmavé barvy nelze použít pražený slad, neboť silně ovlivňuje aroma, což není pro tyto výrobky žádoucí.
(10)
Sladové nápoje jsou okrajové výrobky, které jsou alternativou k výrobkům, ve kterých je použití karamelových barviv v současnosti povoleno (tj. ochucené nápoje a piva). Neočekává se proto, že by povolení použití karamelových barviv ve sladových nápojích mělo významný dopad na celkovou expozici karamelovým barvivům.
(11)
Podle čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 1331/2008 je Komise povinna požádat o stanovisko úřadu za účelem aktualizace seznamu potravinářských přídatných látek Unie stanoveného v příloze II nařízení (ES) č. 1333/2008, s výjimkou případů, kdy tato aktualizace pravděpodobně nemá vliv na lidské zdraví. Vzhledem k tomu, že rozšíření používání karamelových barviv (E 150a-d) na sladové nápoje představuje aktualizaci tohoto seznamu, která pravděpodobně nemá vliv na lidské zdraví, není nutné žádat úřad o stanovisko.
(12)
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. května 2014.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 505/2014
(2014. gada 15. maijs),
ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II pielikumu attiecībā uz karameles krāsvielu (E 150a-d) izmantošanu alū un iesala dzērienos
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Regulu (EK) Nr. 1333/2008 par pārtikas piedevām (1) un jo īpaši tās 10. panta 3. punktu,
tā kā:
(1)
Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II pielikumā ir noteikts Savienības atļauto pārtikas piedevu saraksts un to lietošanas nosacījumi.
(2)
Minēto sarakstu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1331/2008 (2) 3. panta 1. punktā minēto vienoto procedūru var grozīt vai nu pēc Komisijas iniciatīvas, vai pēc pieteikuma saņemšanas.
(3)
Karameles krāsvielas ir pārtikas krāsvielas, kas patlaban ir apstiprinātas lietošanai un iekļautas Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II pielikumā. Šajā apstiprinājumā ņemtas vērā pieļaujamās diennakts devas (PDD), ko 1987., 1990. un 1996. gadā noteikusi Pārtikas zinātniskā komiteja.
(4)
Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (“Iestāde”) 2011. gada 3. februārī sniedza atzinumu par karameles krāsvielu kā pārtikas piedevu nekaitīguma atkārtotu izvērtēšanu (3). Šajā atzinumā Iestāde šai grupai noteica kopējo PDD: 300 mg/kg ķermeņa svara dienā. Šajā grupā amonija karamelei (E 150c) tika noteikta atsevišķa PDD: 100 mg/kg ķermeņa svara dienā. Iestāde secināja, ka bērnu un pieaugošo paredzamā ekspozīcija caur uzturu karamelei (E 150a), amonija karamelei (E 150c) un amonija sulfīta karamelei (E 150d), uzņemot tās ar pārtiku, var pārsniegt noteiktās PDD.
(5)
Iestāde 2012. gada 3. decembrī nāca klajā ar paziņojumu, kurā sniegts atjaunināts ekspozīcijas novērtējums attiecībā uz karameles krāsvielām E 150a, E 150c un E 150d, un secināja, ka paredzamā ekspozīcija caur uzturu ir ievērojami zemāka par to, kas noteikta iepriekšējā atzinumā (4). Tomēr Iestāde secināja, ka mazi bērni un pieaugušie joprojām varētu pārsniegt amonija karamelei (E 150c) noteikto PDD. Mazu bērnu gadījumā augsta patēriņa situācijā PDD tika nedaudz pārsniegta (6 %) tikai vienā dalībvalstī, savukārt pieaugušo gadījumā PDD tika pārsniegta par 5-51 % piecās dalībvalstīs. Izvērtējušas sīkāku informāciju par amonija karameles (E 150c) faktisko izmantojumu, attiecīgās dalībvalstis apliecināja, ka šīs vielas faktiskais uzņemtais daudzums ir ievērojami mazāks. Tomēr, ņemot vērā, ka alus ir galvenais pieaugušo ekspozīcijas avots, ir lietderīgi grozīt lietošanas nosacījumus un noteikt amonija karameles (E 150c) maksimālo daudzumu, ko atļauts lietot 14.2.1. pārtikas apakškategorijā “Alus un iesala dzērieni”, lai nodrošinātu augstu cilvēku veselības aizsardzības līmeni.
(6)
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1333/2008 11. panta 4. punktu maksimālās krāsvielu devas attiecas uz krāsvielu daudzumu, ko satur krāsvielu preparāti, ja nav noteikts citādi. Tomēr karameles krāsvielu sarežģītais ķīmiskais sastāvs un nepilnīgās zināšanas par to apgrūtina šo krāsvielu noteikšanu pārtikas produktos. Tāpēc kompetentās iestādes oficiālo kontroļu ietvaros varētu arī apsvērt iespēju pārbaudīt 2-acetil-4-tetrahidroksi-butilimidazola (t. i., piemaisījuma, ko var analītiski noteikt un kas tika ņemts vērā, nosakot atsevišķu PDD amonija karamelei (E 150c)) līmeni.
(7)
Pieteikums par atļauju izmantot karameles krāsvielas (E 150a-d) iesala dzērienos tika iesniegts 2013. gada 4. jūnijā, un tas tika darīts pieejams dalībvalstīm saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1331/2008 4. pantu.
(8)
Savienības tiesību aktos alus nav definēts, un valsts mērogā izmantotās definīcijas dažādās dalībvalstīs atšķiras. Tādējādi konkrēts produkts vienā dalībvalstī varētu būt klasificēts kā alus, bet citā - kā iesala dzēriens. Tā kā karameles krāsvielu (E 150a-d) izmantojums iesala dzērienos ir nepieciešams tehnoloģisku iemeslu dēļ un karameles krāsvielu ir atļauts izmantot tikai alū, pašreizējā situācija negatīvi ietekmē iekšējo tirgu un kavē šo produktu brīvu apriti. Tāpēc ir lietderīgi šo situāciju atrisināt.
(9)
Iesala dzērienu kopīgā iezīme ir iesala neesamība galaproduktā un tas, ka to ražošanas procesā izmantotā tehnoloģija un nepieciešamās pārtikas piedevas ir līdzīgas tām, ko izmanto alus ražošanā. Karameles krāsvielas ir nepieciešamas, lai atjaunotu krāsu, kas mainījusies ražošanas procesu rezultātā, un/vai lai padarītu vizuāli pievilcīgākus no gaišajiem iesaliem ražotus iesala dzērienus. Tumšās krāsas iegūšanai nevar izmantot grauzdētus iesalus, jo to spēcīgais aromāts šiem produktiem nav piemērots.
(10)
Iesala dzērieni ir tirgus nišas produkti, kas izmantojami kā alternatīva produktiem, kuros karameles krāsvielu izmantojums patlaban ir atļauts (t. i., aromatizētie dzērieni un alus). Tāpēc nav gaidāms, ka atļauja izmantot karameles krāsvielas iesala dzērienos būtiski ietekmēs kopējo ekspozīciju karameles krāsvielām.
(11)
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1331/2008 3. panta 2. punktu, lai atjauninātu Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II pielikumā iekļauto Savienības atļauto pārtikas piedevu sarakstu, Komisijai ir jālūdz Iestādes atzinums, izņemot gadījumus, kad šādi atjauninājumi nevar nelabvēlīgi ietekmēt cilvēku veselību. Tā kā atļauja izmantot karameles krāsvielas (E 150a-d) iesala dzērienos ir tāds minētā saraksta atjauninājums, kas nevarētu ietekmēt cilvēku veselību, Iestādes atzinumu lūgt nav nepieciešams.
(12)
Tāpēc attiecīgi būtu jāgroza Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II pielikums.
(13)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas pielikumu.
2. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2014. gada 15. maijā