NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 488/2013
ze dne 27. května 2013,
kterým se mění nařízení (EU) č. 204/2011 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 215 této smlouvy,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2011/137/SZBP ze dne 28. února 2011 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi (1),
s ohledem na společný návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízením Rady (EU) č. 204/2011 ze dne 2. března 2011 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi (2) se uvádí v účinnost opatření stanovená v rozhodnutí 2011/137/SZBP.
(2)
Rozhodnutím Rady 2013/45/SZBP ze dne 22. ledna 2013 (3) se rozhodnutí 2011/137/SZBP mění tak, aby bylo možné uvolnit některé zmrazené finanční prostředky nebo hospodářské zdroje, je-li to nezbytné v důsledku soudního nebo správního rozhodnutí vydaného v Unii nebo soudního rozhodnutí vykonatelného v členském státě.
(3)
Rozhodnutím Rady 2013/182/SZBP ze dne 22. dubna 2013 (4) se rozhodnutí 2011/137/SZBP mění v souladu s rezolucí 2095 (2013) Rady bezpečnosti Organizace spojených národů (OSN), kterou se změnily výjimky ze zbrojního embarga uvaleného podle bodu 9 písm. a) rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1970 (2011) a bodu 13 písm. a) rezoluce Rady bezpečnosti OSN 2009 (2011).
(4)
Některá z těchto opatření spadají do oblasti působnosti Smlouvy o fungování Evropské unie, a k jejich provádění je tedy nezbytné regulační opatření na úrovni Unie, zejména s cílem zajistit jejich jednotné uplatňování hospodářskými subjekty ve všech členských státech.
(5)
Nařízení (EU) č. 204/2011 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 204/2011 se mění takto:
1)
Článek 3 se nahrazuje tímto:
„Článek 3
1. Zakazuje se:
a)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc související se zbožím a technologiemi uvedenými na společném vojenském seznamu Evropské unie (5) (dále jen „společný vojenský seznam“) a s poskytováním, výrobou, údržbou nebo používáním zboží uvedeného na tomto seznamu jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Libyi nebo pro použití v Libyi;
b)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc, financování či finanční pomoc nebo zprostředkovatelské služby související s vybavením, které může být použito k vnitřní represi a které je uvedeno v příloze I, jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Libyi nebo pro použití v Libyi;
c)
přímo či nepřímo poskytovat financování nebo finanční pomoc související se zbožím a technologiemi uvedenými na společném vojenském seznamu nebo v příloze I, což zahrnuje zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí nebo pro poskytování související technické pomoci jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Libyi nebo pro použití v Libyi;
d)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc, financování či finanční pomoc, zprostředkovatelské služby či přepravní služby související s poskytováním vyzbrojených žoldnéřů v Libyi nebo pro použití v Libyi;
e)
vědomě a úmyslně se účastnit činností, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazů uvedených v písmenech a) až d).
2. Odchylně od odstavce 1 se zákazy v něm stanovené nevztahují na:
a)
poskytování technické pomoci, financování nebo finanční pomoci související s nesmrtící vojenskou technikou určenou výlučně k humanitárním účelům nebo k ochraně, předem schválené příslušnými orgány členských států uvedenými v příloze IV;
b)
poskytování technické pomoci, financování nebo finanční pomoci související s jiným prodejem a dodávkami zbraní a souvisejícího materiálu předem schválenými Výborem pro sankce;
c)
poskytování technické pomoci, financování nebo finanční pomoci určené výlučně pro účely pomoci libyjské vládě v oblasti bezpečnosti a odzbrojování;
d)
ochranné oděvy, včetně neprůstřelných vest a vojenských přileb, dočasně vyvážené do Libye zaměstnanci OSN, zaměstnanci Unie nebo jejích členských států, zástupci sdělovacích prostředků a humanitárními a rozvojovými pracovníky a doprovodným personálem pouze pro jejich osobní potřebu.
3. Odchylně od odstavce 1 mohou příslušné orgány členských států uvedené v příloze IV povolit poskytnutí technické pomoci, financování a finanční pomoci souvisejících s vybavením, které lze použít k vnitřním represím, za podmínek, které uznají za vhodné, pokud shledají, že takové vybavení je určeno pouze pro humanitární nebo ochranné použití.
2)
Článek 8 se nahrazuje tímto:
„Článek 8
1. Odchylně od článku 5 mohou v případě osob, subjektů nebo orgánů uvedených v příloze II příslušné orgány členských států uvedené v příloze IV povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
dotčené finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva, které vzniklo přede dnem, kdy byly osoba, subjekt nebo orgán uvedené v článku 5 zařazeny do přílohy II nebo uvedeny v čl. 5 odst. 4, nebo se na ně vztahuje soudní, správní nebo arbitrážní rozhodnutí vydané před tímto dnem;
b)
dotčené finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo uznaných jako platné takovým rozhodnutím, a to v mezích stanovených platnými právními předpisy, jimiž se řídí práva osob majících takové nároky;
c)
zástavní právo nebo rozhodnutí není ve prospěch osoby, subjektu či orgánu uvedených v příloze II nebo III nebo v čl. 5 odst. 4;
d)
uznání zástavního práva nebo rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v dotčeném členském státě; a
e)
Výbor pro sankce byl členským státem o zástavním právu nebo soudním rozhodnutí informován.
2. Odchylně od článku 5 mohou v případě osob, subjektů nebo orgánů uvedených v příloze III příslušné orgány členských států uvedené v příloze IV povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
dotčené finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem rozhodčího nálezu, který byl vydán přede dnem, kdy byla fyzická nebo právnická osoba, subjekt nebo orgán uvedené v článku 5 zařazeny do přílohy III, nebo předmětem soudního či správního rozhodnutí vydaného v Unii nebo soudního rozhodnutí vykonatelného v dotčeném členském státě před tímto dnem či po něm;
b)
dotčené finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení pohledávek zajištěných takovým nálezem či rozhodnutím nebo uznaných jako platné takovým nálezem či rozhodnutím, a to v mezích stanovených platnými právními předpisy, jimiž se řídí práva osob majících takové nároky;
c)
nález či rozhodnutí není ve prospěch fyzické nebo právnické osoby, subjektu či orgánu uvedených v příloze II nebo III nebo v čl. 5 odst. 4 a
d)
uznání nálezu či rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v dotyčném členském státě.
3. Příslušný členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto článku.“
3)
V čl. 9 odst. 1 se doplňují nová písmena, která znějí:
„c)
plateb splatných podle soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí, jak je uvedeno v čl. 8 odst. 1;
d)
plateb splatných podle soudního či správního rozhodnutí nebo rozhodčího nálezu vydaného v Unii nebo vykonatelného v dotčeném členském státě, jak je uvedeno v čl. 8 odst. 2,“.
4)
V článku 13 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. Odstavec 2 nebrání členským státům tom, aby v souladu se svým vnitrostátním právem tyto informace sdílely s příslušnými orgány Libye a ostatních členských států, je-li to nezbytné pro účely pomoci při zpětném získávání neoprávněně přivlastněných aktiv.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 27. května 2013.
PADOMES REGULA (ES) Nr. 488/2013
(2013. gada 27. maijs),
ar ko groza Regulu (ES) Nr. 204/2011 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 215. pantu,
ņemot vērā Padomes Lēmumu 2011/137/KĀDP (2011. gada 28. februāris) par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā (1),
ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos un Eiropas Komisijas kopīgo priekšlikumu,
tā kā:
(1)
Padomes Regula (ES) Nr. 204/2011 (2011. gada 2. marts) par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā (2) īsteno pasākumus, kas paredzēti Lēmumā 2011/137/KĀDP.
(2)
Ar Padomes 2013. gada 22. janvāra Lēmumu 2013/45/KĀDP (3) groza Lēmumu 2011/137/KĀDP, lai ļautu atbrīvot konkrētus iesaldētus līdzekļus vai saimnieciskos resursus, ja tie ir vajadzīgi, lai izpildītu Savienībā pieņemtu tiesas vai administratīvu nolēmumu vai dalībvalstī izpildāmu tiesas nolēmumu.
(3)
Ar Padomes 2013. gada 22. aprīļa Lēmumu 2013/182/KĀDP (4) groza Lēmumu 2011/137/KĀDP saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes (ANO DP) Rezolūciju 2095 (2013), ar kuru groza ieroču embargo izņēmumus, kas noteikti ANO DP Rezolūcijas 1970 (2011) 9. punkta a) apakšpunktā un ANO DP Rezolūcijas 2009 (2011) 13. punkta a) apakšpunktā.
(4)
Daži no minētajiem pasākumiem ir Līguma par Eiropas Savienības darbību piemērošanas jomā, tādēļ to īstenošanai ir nepieciešamas Savienības līmeņa reglamentējošas darbības, jo īpaši lai nodrošinātu, ka uzņēmēji visās dalībvalstīs tos piemēro vienādi.
(5)
Regula (ES) Nr. 204/2011 būtu tādēļ attiecīgi jāgroza,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulu (ES) Nr. 204/2011 groza šādi.
1)
Regulas 3. pantu aizstāj ar šādu:
"3. pants
1. Aizliegts:
a)
tieši vai netieši jebkurai personai, vienībai vai struktūrai Lībijā vai izmantošanai Lībijā sniegt tehnisku palīdzību saistībā ar Eiropas Savienības Kopējā militāro preču sarakstā (5) (Kopējais militāro preču saraksts) iekļautajām precēm un tehnoloģijām, kā arī saistībā ar minētajā sarakstā iekļauto preču piegādi, ražošanu, tehnisko apkopi un izmantošanu;
b)
tieši vai netieši jebkurai personai, vienībai vai struktūrai Lībijā vai izmantošanai Lībijā sniegt tehnisku palīdzību vai starpnieku pakalpojumus saistībā ar I pielikumā norādīto aprīkojumu, ko iespējams izmantot iekšējām represijām;
c)
tieši vai netieši jebkurai personai, vienībai vai struktūrai Lībijā vai izmantošanai Lībijā piešķirt finansējumu vai finansiālu palīdzību saistībā ar Kopējā militāro preču sarakstā vai I pielikumā iekļautajām precēm un tehnoloģijām, tostarp it sevišķi dotācijas, aizdevumus un eksporta kredītu apdrošināšanu jebkādai šādu priekšmetu pārdošanai, piegādei, nodošanai vai eksportam vai jebkādai attiecīgas tehniskas palīdzības sniegšanai;
d)
tieši vai netieši sniegt tehnisku palīdzību, finansējumu vai finansiālu palīdzību, starpnieku pakalpojumus vai transporta pakalpojumus, kas saistīti ar bruņotu algotņu nodrošināšanu Lībijā vai izmantošanai Lībijā;
e)
apzināti un tīši piedalīties darbībās, kuru mērķis vai rezultāts ir a) līdz d) apakšpunktā minēto aizliegumu apiešana.
2. Atkāpjoties no 1. punkta, tajā noteiktos aizliegumus nepiemēro:
a)
tehniskas palīdzības, finansējuma vai finansiālas palīdzības sniegšanai saistībā ar neletālu militāro aprīkojumu, kas paredzēts vienīgi humānās palīdzības vai aizsardzības vajadzībām, ko iepriekš ir apliecinājušas dalībvalstu kompetentās iestādes, kas uzskatītas IV pielikumā;
b)
tehniskas palīdzības, finansējuma vai finansiālas palīdzības sniegšanai saistībā ar citādu ieroču un attiecīgu materiālu pārdošanu un piegādi, ko iepriekš apstiprinājusi Sankciju komiteja;
c)
tehniskas palīdzības, finansējuma vai finansiālas palīdzības sniegšanai, kas paredzēta vienīgi, lai sniegtu palīdzību Lībijas valdībai drošības un atbruņošanās jomā;
d)
aizsargtērpiem, tostarp pretšķembu vestēm un aizsargķiverēm, ko Apvienoto Nāciju Organizācijas darbinieki, Savienības vai tās dalībvalstu darbinieki, plašsaziņas līdzekļu pārstāvji, humānās palīdzības un attīstības atbalsta darbinieki un saistītais personāls uz laiku ieved Lībijā tikai personiskai lietošanai.
3. Atkāpjoties no 1. punkta, IV pielikumā norādītās dalībvalstu kompetentās iestādes ar nosacījumiem, ko tās uzskata par atbilstīgiem, var atļaut sniegt tehnisku palīdzību, finansējumu un finansiālu palīdzību saistībā ar aprīkojumu, ko iespējams izmantot iekšējām represijām, ja tās konstatē, ka šādu aprīkojumu paredzēts izmantot vienīgi humānās palīdzības vai aizsardzības vajadzībām.
2)
regulas 8. pantu aizstāj ar šādu:
“8. pants
1. Atkāpjoties no 5. panta, attiecībā uz II pielikumā uzskaitītajām personām, vienībām un struktūrām IV pielikumā uzskaitītās dalībvalstu kompetentās iestādes var atļaut konkrētu iesaldēto līdzekļu vai saimniecisko resursu atbrīvošanu, ja izpildīti šādi nosacījumi:
a)
uz konkrētajiem līdzekļiem vai saimnieciskajiem resursiem attiecas tiesas, administratīvs vai šķīrējtiesas noteikts apgrūtinājums, kas ir noteikts pirms dienas, kad 5. pantā minētā persona, vienība vai struktūra tika iekļauta II pielikumā vai tika minēta 5. panta 4. punktā, vai uz tiem attiecas tiesas, administratīvs vai šķīrējtiesas spriedums, kas pieņemts pirms minētās dienas;
b)
minētos līdzekļus vai saimnieciskos resursus izmantos vienīgi tam, lai apmierinātu prasījumus, kas izriet no šāda apgrūtinājuma vai ko atzīst par spēkā esošiem ar šādu spriedumu, tajās robežās, kas paredzētas piemērojamajos normatīvajos aktos, kuri reglamentē tādu personu tiesības, kurām ir šādi prasījumi;
c)
apgrūtinājums vai spriedums nav pieņemts II vai III pielikumā uzskaitītās vai 5. panta 4. punktā minētās personas, vienības vai struktūras interesēs;
d)
apgrūtinājuma vai sprieduma atzīšana nav pretrunā attiecīgās dalībvalsts sabiedriskajai kārtībai; kā arī
e)
dalībvalsts ir ziņojusi par apgrūtinājumu vai spriedumu Sankciju komitejai.
2. Atkāpjoties no 5. panta, attiecībā uz III pielikumā uzskaitītajām personām, vienībām un struktūrām IV pielikumā uzskaitītās dalībvalstu kompetentās iestādes var atļaut konkrētu iesaldēto līdzekļu vai saimniecisko resursu atbrīvošanu, ja izpildīti šādi nosacījumi:
a)
uz konkrētajiem līdzekļiem vai saimnieciskajiem resursiem attiecas šķīrējtiesas nolēmums, kas ir pieņemts pirms dienas, kad 5. pantā minētā fiziskā vai juridiskā persona, vienība vai struktūra tika iekļauta III pielikumā, vai pirms vai pēc minētās dienas Savienībā taisīts tiesas vai administratīvs nolēmums, vai attiecīgajā dalībvalstī pirms vai pēc minētās dienas izpildāms tiesas nolēmums;
b)
konkrētos līdzekļus vai saimnieciskos resursus izmantos vienīgi, lai izpildītu prasījumus, kas izriet no šāda nolēmuma vai ko atzīst par spēkā esošiem ar šādu nolēmumu, ievērojot ierobežojumus, kas noteikti piemērojamajos normatīvajos aktos, kuri reglamentē tādu personu tiesības, kurām ir šādi prasījumi;
c)
nolēmums nav pieņemts II vai III pielikumā uzskaitītās vai 5. panta 4. punktā minētās fiziskās vai juridiskās personas, vienības vai struktūras interesēs; un
d)
šāda nolēmuma atzīšana nav pretrunā attiecīgās dalībvalsts sabiedriskajai kārtībai.
3. Attiecīgā dalībvalsts informē pārējās dalībvalstis un Komisiju par jebkuru saskaņā ar šo pantu piešķirtu atļauju.”;
3.
Regulas 9. panta 1. punktā pievieno šādus apakšpunktus:
“c)
maksājumiem, kuri paredzēti saskaņā ar tiesas, administratīvu vai šķīrējtiesas noteiktu apgrūtinājumu vai spriedumu, kā minēts 8. panta 1. punktā;
d)
maksājumiem, kuri paredzēti saskaņā ar tiesas, administratīviem vai šķīrējtiesas nolēmumiem, kas ir pieņemti Savienībā vai ir izpildāmi attiecīgajā dalībvalstī, kā minēts 8. panta 2. punktā.”;
4.
Regulas 13. pantā pievieno šādu punktu:
“3. Šā panta 2. punkts neliedz dalībvalstīm dalīties ar informāciju saskaņā ar to valstu tiesībām ar attiecīgajām Lībijas un citu dalībvalstu iestādēm, ja tas ir vajadzīgs, lai palīdzētu atgūt nelikumīgi iegūtus līdzekļus.”
2. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 27. maijā