ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 17. prosince 2013
o oznámení předloženém Španělským královstvím o přechodném národním plánu podle článku 32 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU o průmyslových emisích
(oznámeno pod číslem C(2013) 9089)
(Pouze španělské znění je závazné)
(2013/799/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU ze dne 24. listopadu 2010 o průmyslových emisích (integrované prevenci a omezování znečištění) (1), a zejména na čl. 32 odst. 5 druhý pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s čl. 32 odst. 5 prvním pododstavcem směrnice 2010/75/EU zaslalo Španělské království Komisi svůj přechodný národní plán elektronickou poštou dne 21. prosince 2012 (2) a oficiálním dopisem ze dne 28. prosince 2012, který Komise obdržela dne 2. ledna 2013 (3).
(2)
Komise přechodný národní plán posoudila v souladu s čl. 32 odst. 1, 3 a 4 směrnice 2010/75/EU a s prováděcím rozhodnutím Komise 2012/115/EU (4).
(3)
Komise během posuzování úplnosti přechodného národního plánu předloženého Španělským královstvím shledala, že mnoho zařízení zahrnutých v přechodném národním plánu se neshoduje se zařízeními uvedenými v inventuře emisí, kterou Španělské království předložilo v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/80/ES (5). Komise rovněž zjistila, že v případě zařízení č. 5 byl podíl na stropu pro SO2 uvedeném v přechodném národním plánu za období 2001-2007 vypočten na základě minimálního stupně odsíření a za období 2008-2010 byl tento podíl stanoven pomocí metody mezní hodnoty emisí, ačkoliv podmínky pro použití tohoto přístupu nebyly splněny.
(4)
Vzhledem k tomu, že nesrovnalosti mezi údaji uvedenými v přechodném národním plánu a v inventuře emisí podle směrnice 2001/80/ES zkomplikovaly posuzování údajů v přechodném národním plánu, požádala Komise dopisem ze dne 11. června 2013 (6) Španělské království o objasnění zjištěných rozdílů. Komise rovněž Španělské království požádala o opětovné provedení výpočtu podílu zařízení č. 5 na stropu pro SO2 uvedeném v přechodném národním plánu.
(5)
Španělské království předložilo Komisi dodatečné informace v dopise ze dne 28. června 2013 (7), v němž objasnilo rozdíly mezi informacemi v přechodném národním plánu a v inventuře emisí z roku 2009 podle směrnice 2001/80/ES. Španělské království rovněž v tomto dopise uvedlo, že přepočet podílu zařízení č. 5 na stropu pro SO2 uvedeném v přechodném národním plánu není třeba provádět.
(6)
Po dalším posouzení přechodného národního plánu a dodatečných informací předložených Španělským královstvím zaslala Komise Španělskému království dne 19. září 2013 (8) druhý dopis, v němž potvrdila své stanovisko týkající se použití metody minimálního stupně odsíření pro účely výpočtu podílu zařízení č. 5 na stropech pro SO2 uvedených v přechodném národním plánu. Komise dále podotkla, že v případě zařízení č. 2 použilo Španělské království pro výpočet podílu tohoto zařízení na stropu pro rok 2016 uvedeném v přechodném národním plánu mezní hodnotu emisí pro SO2 800 mg/Nm3 na základě ustanovení čl. 5 odst. 2 směrnice 2001/80/ES, která Komise za tímto účelem nepovažuje za použitelná. Komise rovněž poukázala na to, že v případě devíti zařízení byla pro výpočet jejich podílu na stropu pro rok 2016 uvedeném v přechodném národním plánu použita mezní hodnota emisí pro NOx1 200 mg/Nm3 na základě poznámky 2 k tabulce C.1 v dodatku C přílohy prováděcího rozhodnutí 2012/115/EU, avšak nebyla poskytnuta informace o těkavém obsahu tuhých paliv používaných v těchto zařízeních, jež by použití uvedené poznámky odůvodňovala. Komise rovněž Španělské království požádala o dodatečné informace o opatřeních, která se plánují pro každé ze zařízení uvedených v přechodném národním plánu, s cílem zajistit včasné dodržení mezních hodnot emisí, které budou platit od 1. července 2020. Nakonec Komise Španělské království požádala o poskytnutí dodatečných údajů týkajících se zařízení spalujících více paliv nebo sestávajících z různých typů zařízení o množství použitých paliv, přičemž tyto údaje se měly týkat mezních hodnot emisí, míry průměrného toku odpadních plynů a přepočítacích faktorů pro každé použité palivo nebo každý typ zařízení zvlášť.
(7)
Španělské království odpovědělo na dotazy Komise a poskytlo dodatečné informace v dopise ze dne 30. září 2013 (9) a v doplňujícím dopise ze dne 10. října 2013 (10). V případě zařízení č. 2 Španělské království zopakovalo své stanovisko, že použitou mezní hodnotu emisí pro SO2 není třeba měnit, neboť podle jeho názoru je v tomto ohledu použitelný čl. 5 odst. 2 směrnice 2001/80/ES. Pokud jde o zařízení č. 5, Španělské království i nadále tvrdilo, že bylo oprávněno použít kombinaci metody minimálního stupně odsíření a metody mezní hodnoty emisí. Španělské království poskytlo informace týkající se těkavého obsahu tuhých paliv používaných v letech 2001-2010 v devíti zařízeních, u nichž byla k výpočtu stropu pro rok 2016 použita mezní hodnota emisí pro NOx1 200 mg/Nm3, což ukázalo, že průměrný roční těkavý obsah tuhých paliv byl pod hodnotou 10 % v každém z roků v období 2001-2010 pouze v zařízeních č. 3, 4 a 19, zatímco v zařízeních 13, 15, 17, 18, 24 a 25 průměrná roční úroveň hodnotu 10 % během jednoho nebo více let přesahovala. Španělské království tvrdilo, že v případě všech devíti zařízení byla průměrná hodnota těkavého obsahu po celé referenční období (2001-2010) pod hodnotou uvedenou v poznámce 2 k tabulce C.1 v dodatku C přílohy prováděcího rozhodnutí 2012/115/EU.
(8)
Komise na základě informací od španělských orgánů, které obdržela dne 30. září 2013 a 10. října 2013, uvedla, že v případě zařízení na spalování více paliv, u nichž byly uvedeny mezní hodnoty emisí pro všechna použitá paliva, a v případě jednoho zařízení, u něhož byla uvedena průměrná mezní hodnota emisí pro všechna použitá paliva, je třeba objasnit, jakým způsobem byly podíly těchto zařízení na celkovém stropě vypočítány, přičemž je třeba přesně určit mezní hodnoty emisí a míry průměrného ročního toku odpadních plynů použité pro každé palivo, jež je v těchto zařízeních spalováno.
(9)
Po závěrečném posouzení přechodného národního plánu, který oznámilo Španělské království, ve znění v souladu s dodatečnými informacemi a zahrnujícího velká spalovací zařízení uvedená v příloze I tohoto rozhodnutí, Komise identifikovala tyto tři hlavní prvky, jež nejsou v souladu s platnými ustanoveními:
-
v případě zařízení č. 2: vzhledem k tomu, že mezní hodnota emisí pro SO2 800 mg/Nm3 použitá pro výpočet podílu tohoto zařízení na stropu pro rok 2006 na základě čl. 5 odst. 2 směrnice 2001/80/ES není uvedena v čl. 32 odst. 3 druhém pododstavci směrnice 2010/75/EU, nepovažuje ji Komise za vhodnou,
-
v případě zařízení č. 5: Komise považuje metodu výpočtu podílu tohoto zařízení na stropu pro SO2 uvedeném v přechodném národním plánu, která je kombinací metody minimálního stupně odsíření a metody mezní hodnoty emisí, za nevhodnou,
-
v případě zařízení č. 13, 15, 17, 18, 24 a 25: vzhledem k tomu, že podmínky pro použití mezní hodnoty emisí pro NOx1 200 mg/Nm3 pro výpočet podílu těchto zařízení na stropu pro rok 2016, které jsou stanoveny v poznámce 2 k tabulce C.1 v dodatku C přílohy prováděcího rozhodnutí 2012/115/EU, nejsou splněny, nepovažuje Komise použití této mezní hodnoty emisí za vhodnou.
(10)
Komise kromě toho v přechodném národním plánu identifikovala několik zařízení, u nichž jsou informace stále nejednotné a/nebo je třeba doplnit chybějící údaje. Celý seznam chybějících údajů a žádostí o objasnění je uveden v příloze II tohoto rozhodnutí.
(11)
Přechodný národní plán oznámený Španělským královstvím by proto neměl být přijat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Přechodný národní plán oznámený Španělským královstvím dne 14. prosince 2012 Komisi podle čl. 32 odst. 5 směrnice 2010/75/EU, který zahrnuje velká spalovací zařízení uvedená v příloze I tohoto rozhodnutí, není v souladu s požadavky stanovenými v čl. 32 odst. 1, 3 a 4 směrnice 2010/75/EU a v prováděcím rozhodnutí Komise 2012/115/EU, a nebude proto přijat.
2. Pokud Španělské království hodlá svůj přechodný národní plán podle čl. 32 odst. 5 provádět, musí v revidovaném znění plánu přijmout veškerá nezbytná opatření týkající se těchto prvků:
a)
v případě zařízení č. 2 je třeba opravit mezní hodnotu emisí použitou pro výpočet podílu tohoto zařízení na stropu pro SO2 pro rok 2016; toto zařízení není způsobilé pro použití mezní hodnoty emisí pro SO2 800 mg/Nm3 při výpočtu jeho podílu na stropu pro rok 2016 uvedeném v přechodném národním plánu na základě čl. 5 odst. 2 směrnice 2001/80/ES, neboť tato mezní hodnota emisí není uvedena v čl. 32 odst. 3 druhém pododstavci směrnice 2010/75/EU;
b)
v případě zařízení č. 5 je třeba opravit metodu použitou pro výpočet podílu tohoto zařízení na stropu pro SO2 pro rok 2016 uvedeném v přechodném národním plánu; tento podíl se vypočítá pro celé období 2001-2010, a to buď na základě minimálního stupně odsíření, nebo na základě mezních hodnot emisí;
c)
v případě zařízení č. 13, 15, 17, 18, 24 a 25 je třeba opravit mezní hodnoty emisí použité pro výpočet podílu těchto zařízení na stropu pro NOx pro rok 2016; aby mohla být tato zařízení pro použití mezní hodnoty emisí 1 200 mg/Nm3 způsobilá, musí Španělské království prokázat, že průměrný roční těkavý obsah pevného paliva používaného v těchto zařízeních byl v referenčních letech zvažovaných pro účely přechodného národního plánu pod hodnotou 10 %;
d)
je třeba správně aktualizovat celkové emisní stropy pro všechny roky vypočítané v souladu s opravenými hodnotami zmíněnými v předcházejících bodech;
e)
je třeba vyřešit všechny problémy a doplnit údaje tak, jak je uvedeno v příloze II tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Španělskému království.
V Bruselu dne 17. prosince 2013.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2013. gada 17. decembris)
par Spānijas Karalistes paziņoto valsts pārejas plānu, kas minēts 32. pantā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2010/75/ES par rūpnieciskajām emisijām
(izziņots ar dokumenta numuru C(2013) 9089)
(Autentisks ir tikai teksts spāņu valodā)
(2013/799/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Direktīvu 2010/75/ES par rūpnieciskajām emisijām (piesārņojuma integrēta novēršana un kontrole) (1) un jo īpaši tās 32. panta 5. punkta otro daļu,
tā kā:
(1)
Saskaņā ar Direktīvas 2010/75/ES 32. panta 5. punkta pirmo daļu Spānijas Karaliste iesniedza Komisijai valsts pārejas plānu (VPP), 2012. gada 21. decembrī nosūtot e-pastu (2) un 2012. gada 28. decembrī nosūtot oficiālu vēstuli, kuru Komisija saņēma 2013. gada 2. janvārī (3).
(2)
VPP tika novērtēts saskaņā ar Direktīvas 2010/75/ES 32. panta 1., 3. un 4. punktu un ar Komisijas Īstenošanas lēmumu 2012/115/ES (4).
(3)
Spānijas Karalistes iesniegtā VPP pilnīguma izvērtēšanas laikā Komisija konstatēja, ka daudzas VPP ietvertās iekārtas neatbilst iekārtām, kas bija iekļautas 2009. gada emisiju pārskatā, kuru Spānijas Karaliste iesniedza saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/80/EK (5). Komisija konstatēja arī to, ka iekārtas Nr. 5 veidotā daļa VPP noteiktajās maksimāli pieļaujamās SO2 emisijās laikposmā no 2001. līdz 2007. gadam tika aprēķināta, pamatojoties uz sēra atdalīšanas minimālo pakāpi, un ka laikposmā no 2008. līdz 2010. gadam šī daļa tika noteikta, izmantojot emisiju robežvērtības metodi, lai gan šīs pieejas izmantošanas nosacījumi nebija izpildīti.
(4)
Tā kā neatbilstības starp VPP un Direktīvā 2001/80/EK paredzētajā emisijas pārskatā iekļautajiem datiem apgrūtināja VPP novērtēšanu, Komisija 2013. gada 11. jūnija vēstulē (6) lūdza Spānijas Karalistei sniegt skaidrojumu par konstatētajām atšķirībām. Komisija arī pieprasīja, lai Spānijas Karaliste pārrēķina iekārtas Nr. 5 veidoto daļu VPP noteiktajās maksimāli pieļaujamās SO2 emisijās.
(5)
Spānijas Karaliste prasīto papildu informāciju Komisijai iesniedza ar 2013. gada 28. jūnija vēstuli (7), kurā bija ietverts skaidrojums par atšķirībām informācijā, kas sniegta VPP un 2009. gada emisiju pārskatā, kurš apredzēts Direktīvā 2001/80/EK. Spānijas Karalistes vēstulē norādīts arī tas, ka iekārtas Nr. 5 veidoto daļu VPP noteiktajās maksimāli pieļaujamās SO2 emisijās pārskatīt nav nepieciešams.
(6)
Pēc turpmākas VPP novērtēšanas un Spānijas Karalistes iesniegtās papildinformācijas izvērtēšanas Komisija 2013. gada 19. septembrī nosūtīja Spānijas Karalistei vēl vienu vēstuli (8), kurā apstiprināja savu nostāju par sēra atdalīšanas minimālās pakāpes metodes izmantošanu, lai aprēķinātu iekārtas Nr. 5 veidoto daļu VPP noteiktajās maksimāli pieļaujamās SO2 emisijās. Turklāt Komisija norādīja, ka, aprēķinot iekārtas Nr. 2 veidoto daļu VPP noteiktajās maksimāli pieļaujamās emisijās 2016. gadam, Spānijas Karaliste, pamatojoties uz Direktīvas 2001/80/EK 5. panta 2. punkta noteikumiem, ir izmantojusi SO2 emisiju robežvērtību 800 mg/Nm3, kas pēc Komisijas ieskatiem šim nolūkam nav piemērojama. Komisija arī norādīja, ka, aprēķinot deviņu iekārtu veidoto daļu VPP noteiktajās maksimāli pieļaujamās emisijās 2016. gadam, pamatojoties uz Īstenošanas lēmuma 2012/115/ES pielikuma C papildinājuma C.1. tabulas 2. piezīmi, ir izmantota NOx robežvērtība 1 200 mg/Nm3, taču nav sniegta informācija par šajās iekārtās izmantotā cietā kurināmā gaistošo vielu saturu, kas attaisnotu šīs piezīmes piemērošanu. Komisija no Spānijas Karalistes pieprasīja arī papildu informāciju par pasākumiem, kurus paredzēts īstenot katrā no VPP ietvertajām iekārtām, lai laikus nodrošinātu atbilstību emisiju robežvērtībām, kas tiks piemērotas no 2020. gada 1. jūlija. Visbeidzot, Komisija pieprasīja, lai attiecībā uz jaukta kurināmā iekārtām un iekārtām, kuras sastāv no vairākiem dažādiem ierīču veidiem, Spānijas Karaliste sniegtu papildu datus par izmantoto kurināmā apjomu, emisiju robežvērtībām, vidējiem atgāzu caurplūduma līmeņiem un konversijas koeficientiem katram izmantotā kurināmā veidam vai katram ierīču veidam atsevišķi.
(7)
Spānijas Karaliste atbildēja uz Komisijas jautājumiem un sniedza papildu informāciju 2013. gada 30. septembra vēstulē (9), kas tika papildināta ar 2013. gada 10. oktobra vēstuli (10). Attiecībā uz iekārtu Nr. 2 Spānijas Karalistes viedoklis palika nemainīgs: izmantoto SO2 emisiju robežvērtību mainīt nav nepieciešams, jo šajā gadījumā ir piemērojams Direktīvas 2001/80/EK 5. panta 2. punkts. Attiecībā uz iekārtu Nr. 5 Spānijas Karaliste turpināja pastāvēt uz to, ka tā ir bijusi tiesīga izmantot sēra atdalīšanas minimālās pakāpes metodes un emisiju robežvērtības metodes kombināciju. Spānijas Karaliste sniedza informāciju par gaistošo vielu saturu cietajā kurināmajā, kas laikposmā no 2001. līdz 2010. gadam izmantots deviņās iekārtās, kuru 2016. gada maksimāli pieļaujamās vērtības aprēķināšanai piemērotā NOx emisiju robežvērtība bija 1 200 mg/Nm3; saskaņā ar šo informāciju tikai iekārtās Nr. 3., Nr. 4 un Nr. 19 cietā kurināmā gaistošo vielu vidējais saturs katru gadu laikposmā no 2001. līdz 2010. gadam ir bijis mazāks nekā 10 %, savukārt iekārtās Nr. 13., Nr. 15., Nr. 17, Nr. 18, Nr. 24 un Nr. 25 vidējais līmenis vienā vai vairākos gados ir pārsniedzis 10 %. Spānijas Karaliste iebilda, ka visu deviņu iekārtu gaistošo vielu satura vidējā vērtība visa pārskata perioda laikā (2001.-2010. gads) ir bijusi zemāka nekā Īstenošanas lēmuma 2012/115/ES pielikuma C papildinājuma C.1. tabulas 2. piezīmē minētā vērtība.
(8)
Pamatojoties uz Spānijas iestāžu 2013. gada 30. septembrī un 2013. gada 10. oktobrī sniegto informāciju, Komisija norādīja, ka attiecībā uz jaukta kurināmā iekārtām, kurām norādītas emisiju robežvērtības visiem izmantotā kurināmā veidiem, un uz vienu šādu iekārtu, kurai norādīta visu izmantoto kurināmo veidu vidējā emisiju robežvērtība, ir jāprecizē, kā aprēķināta šo iekārtu veidotā daļa kopējās maksimāli pieļaujamās emisijās, norādot emisiju robežvērtības un vidējo atgāzu caurplūdumu gadā katram no šajās iekārtās izmantotā kurināmā veidiem.
(9)
Pabeigusi galīgo novērtējumu attiecībā uz Spānijas Karalistes paziņoto VPP, kurš grozīts saskaņā ar papildu informāciju un kurā ietvertas šā lēmuma I pielikumā norādītās lielās sadedzināšanas iekārtas, Komisija konstatēja trīs galvenos elementus, kas neatbilst spēkā esošajiem noteikumiem, proti:
-
attiecībā uz iekārtu Nr. 2 Komisija uzskata, ka, aprēķinot tās veidoto daļu VPP noteiktajās maksimāli pieļaujamās emisijās 2016. gadam, nav pamata piemērot SO2 emisiju robežvērtību 800 mg/Nm3, pamatojoties uz Direktīvas 2001/80/EK 5. panta 2. punktu, jo konkrētā robežvērtība nav minēta Direktīvas 2010/75/ES 32. panta 3. punktā,
-
attiecībā uz iekārtu Nr. 5 Komisija uzskata, ka, aprēķinot tās veidoto daļu VPP noteiktajās maksimāli pieļaujamās SO2 emisijās, nav pamata apvienot sēra atdalīšanas minimālās pakāpes pieeju ar emisiju robežvērtības pieeju,
-
attiecībā uz iekārtām Nr. 13., Nr. 15., Nr. 17, Nr. 18, Nr. 24 un Nr. 25 Komisija uzskata, ka, aprēķinot to veidoto daļu VPP noteiktajās maksimāli pieļaujamās emisijās 2016. gadam, nav pamata piemērot NOx emisiju robežvērtību 1 200 mg/Nm3, jo nav izpildīti ar šīs emisiju robežvērtības piemērošanu saistītie nosacījumi, kas paredzēti Īstenošanas lēmuma 2012/115/ES pielikuma C papildinājuma C.1. tabulas 2. piezīmē.
(10)
Turklāt Komisija VPP identificēja vairākas iekārtas, par kurām sniegtā informācija joprojām ir nekonsekventa un/vai sniegtie dati ir nepilnīgi. Šā lēmuma II pielikumā ir iekļauts pilnīgs trūkstošo datu saraksts un pieprasījumi sniegt precizējumus.
(11)
Ņemot vērā iepriekš izklāstīto, Spānijas Karalistes paziņotais VPP nebūtu jāpieņem,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
1. Valsts pārejas plāns, kuru Spānijas Karaliste 2012. gada 14. decembrī paziņoja Komisijai saskaņā ar Direktīvas 2010/75/ES 32. panta 5. punktu un kurā ietvertas šā lēmuma I pielikumā norādītās lielās sadedzināšanas iekārtas, neatbilst Direktīvas 2010/75/ES 32. panta 1., 3. un 4. punktā un Īstenošanas lēmumā 2012/115/ES paredzētajām prasībām un tāpēc netiek pieņemts.
2. Ja Spānijas Karaliste vēlas īstenot valsts pārejas plānu atbilstīgi 32. panta 5. punktam, tai jāveic visi nepieciešamie pasākumi, lai pārstrādātā plāna redakcijā novērstu šādas nepilnības:
a)
attiecībā uz iekārtu Nr. 2 jālabo emisiju robežvērtība, ko piemēro, lai aprēķinātu šīs iekārtas veidoto daļu maksimāli pieļaujamās SO2 emisijās 2016. gadam; lai aprēķinātu šīs iekārtas daļu VPP noteiktajās maksimāli pieļaujamās emisijās 2016. gadam, nedrīkst piemērot SO2 emisiju robežvērtību 800 mg/Nm3, pamatojoties uz Direktīvas 2001/80/EK 5. panta 2. punktu, jo šī emisiju robežvērtība nav minēta Direktīvas 2010/75/ES 32. panta 3. punktā;
b)
attiecībā uz iekārtu Nr. 5 jālabo metode, ko piemēro, lai aprēķinātu tās veidoto daļu VPP noteiktajās maksimāli pieļaujamās SO2 emisijās 2016. gadam; šīs iekārtas daļu visam laikposmam no 2001. līdz 2010. gadam aprēķina, pamatojoties vai nu uz sēra atdalīšanas minimālo pakāpi vai uz emisiju robežvērtībām;
c)
attiecībā uz iekārtām Nr. 13., Nr. 15., Nr. 17, Nr. 18, Nr. 24 un Nr. 25 jālabo emisiju robežvērtības, ko piemēro, lai aprēķinātu šo iekārtu veidoto daļu maksimāli pieļaujamās NOx emisijās 2016. gadam; lai attiecībā uz ierīcēm varētu piemērot emisiju robežvērtību 1 200 mg/Nm3, Spānijas Karalistei jāpierāda, ka vidējais šajās iekārtās izmantotā cietā kurināmā gaistošo vielu saturs VPP pārskata gados ir bijis mazāks nekā 10 %;
d)
pareizi jāatjaunina kopējās maksimāli pieļaujamās emisijas attiecībā uz visiem gadiem, aprēķinot tās saskaņā ar iepriekšējos punktos minētajām koriģētajām vērtībām;
e)
jāprecizē visi jautājumi un jāpapildina dati, kā noteikts šā lēmuma II pielikumā sniegtajā sarakstā.
2. pants
Šis lēmums ir adresēts Spānijas Karalistei.
Briselē, 2013. gada 17. decembrī