ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2015/456
ze dne 5. září 2014
o režimu podpory č. SA.26212 (11/C) (ex 11/NN - ex CP 176/A/08) a SA.26217 (11/C) (ex 11/NN - ex CP 176/B/08) poskytnuté Bulharskou republikou v souvislosti se směnou lesních pozemků
(oznámeno pod číslem C(2014) 6207)
(Pouze bulharské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na rozhodnutí Komise C(2011) 4444 ze dne 29. června 2011 (1),
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
(1)
Komisi byla dne 17. července 2008 doručena stížnost od osoby, která si přála zůstat v anonymitě („první stěžovatel“); v této stížnosti se tvrdilo, že Bulharská republika poskytla podporu v souvislosti se směnou lesních pozemků v soukromém vlastnictví za veřejné lesní pozemky ve vlastnictví státu, přičemž na tuto směnu často navazovala změna určeného účelu užívání směněných pozemků z lesních pozemků na pozemky stavební. První stěžovatel předložil další informace dopisy ze dne 28. srpna 2008, 3. září 2008, 1. října 2008, 5. prosince 2008, 18. února 2010, 12. října 2010 a 26. ledna 2011.
(2)
Dne 27. ledna 2009 obdržela Komise další informace o napadených směnách od jisté třetí strany. Dne 14. května 2009 byla podána druhá stížnost ve věci těchto směn, přičemž další informace tento stěžovatel předložil dne 2. června 2009 a 8. června 2009. Dne 23. března 2010 předložila informace o těchto směnách Komisi další třetí strana.
(3)
Bulharské orgány předložily Komisi informace o napadených směnách dopisy ze dne 2. září 2008, 28. října 2008, 4. ledna 2010, 23. března 2010, 27. března 2010, 30. srpna 2010 a 14. února 2011. Během jednání, jež mezi útvary Komise a bulharskými orgány proběhla dne 22. února 2010, 12. října 2010 a 3. února 2011, poskytly bulharské orgány o těchto směnách další informace.
(4)
Dopisem ze dne 29. června 2011 sdělila Komise Bulharsku, že se rozhodla zahájit ve věci napadených směn řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy. Rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení („rozhodnutí o zahájení řízení“) bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (2). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby k opatření podaly připomínky.
(5)
Bulharské orgány podaly své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení dopisem, jenž byl doručen dne 29. září 2011.
(6)
Komise obdržela připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení od následujících zúčastněných stran: Ecobalkani-Bulgaria EOOD (3), Vihren OOD (4), Aqua Estate OOD (5), Elkabel AD (6), Živka Blagoeva (7), V-N-G Confort OOD (8), Javor Chajtov (9), Simeon Stoev Mirov (10), LM Impex EOOD (11), All Seas Property 2 OOD (12), Litex Commerce AD (13), Foros Development EAD (14), Izgrev 5 EOOD (15), BOIL OOD (16), BG Land Co OOD (17), Mirta Engineering EOOD (18), Beta Forest EOOD (19), Kosta Gerov (20), Marieta Babeva (21), Dimitar Terziev (22), Svetoslav Michailov a Elizabet Michailova (23) a od stěžovatele, který požádal, aby jeho totožnost nebyla zveřejněna (24).
(7)
Dopisy ze dne 1. září 2011, 5. října 2011, 25. listopadu 2011, 14. prosince 2011 a 3. dubna 2012 postoupila Komise tyto připomínky bulharským orgánům, které dostaly příležitost reagovat. Připomínky Bulharské republiky k připomínkám zúčastněných stran byly doručeny v dopisech ze dne 4. listopadu 2011, 15. prosince 2011, 12. ledna 2012 a 25. dubna 2012.
(8)
Bulharské orgány poskytly další informace o napadených směnách dopisem ze dne 2. prosince 2011 a během jednání s útvary Komise dne 9. prosince 2011.
(9)
Dopisem ze dne 9. února 2012 požádala Komise prvního stěžovatele o další upřesnění ohledně jistých důkazů, které předložil.
(10)
Dne 3. dubna 2012 postoupila Komise bulharským orgánům další připomínky řady třetích stran (25). Připomínky Bulharské republiky k těmto připomínkám obdržela Komise ve dnech 25. dubna 2012 a 15. května 2012.
(11)
Dne 26. července 2012 požádala Komise bulharské orgány o další informace. Dne 17. srpna 2012 bulharské orgány požádaly o prodloužení lhůty na poskytnutí těchto informací a Komise jejich žádosti dne 31. srpna 2012 vyhověla. Bulharské orgány požadované informace předložily dne 19. září 2012.
(12)
Dne 3. října 2012 požádala Komise o další upřesnění jednu ze třetích stran, které podaly připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení, společnost Elkabel AD, přičemž tato upřesnění byla poskytnuta dne 31. října 2012.
(13)
Dopisy ze dne 14. ledna 2013, 17. května 2013, 22. července 2013 a 22. října 2013 požádala Komise bulharské orgány o další informace, jež jí byly poskytnuty dne 4. a 5. února 2013, 25. června 2013 a 5. července 2013, 16. a 23. srpna 2013 a 19. listopadu 2013 a 20. prosince 2013. Část informací předložených v rámci posledního podání předložily bulharské orgány opětovně e-mailem dne 21. ledna 2014.
2. POPIS OPATŘENÍ
2.1. SMĚNY POZEMKŮ
(14)
V roce 1947 se po vyvlastnění státem veškeré lesní pozemky v Bulharsku staly veřejným majetkem. Tento stav trval do roku 2000, kdy byl zahájen proces navracení lesních pozemků do rukou předchozích soukromých vlastníků.
(15)
Změnou zákona o lesích (26), která nabyla účinnosti dne 22. února 2002, bylo umožněno směňovat nedávno privatizované lesní pozemky za státní veřejné lesní pozemky ze státního lesního fondu. Tato změna zákona o lesích platila do 27. ledna 2009 a vymezovala řád a podmínky, za kterých se tyto směny prováděly.
(16)
Pro účely těchto směn byly ceny lesních pozemků v rukou soukromých vlastníků i veřejných institucí stanoveny na základě zvláštního předpisu, a to nařízení o výpočtu základních cen, cen za pozemky ve vyloučených oblastech a o vzniku uživatelských práv a břemen týkajících se lesů a lesních porostů (dále jen „nařízení o základních cenách“) (27), které vstoupilo v platnost dne 18. listopadu 2003. Bulharské právo uplatněním nařízení o základních cenách odhadcům neumožňovalo se od cen stanovených pro lesní pozemky odchýlit.
(17)
Na základě tohoto nařízení se základní cena lesní parcely určí jako součet základní hodnoty pozemku a hodnoty porostu (rostlinných druhů na tomto pozemku vysazených).
(18)
Hodnota pozemku se určí na základě průměrné hodnoty pozemku podle kategorií pozemků, jež nabízejí stejné podmínky pro pěstování rostlin (podle přílohy 1 nařízení o základních cenách se přitom rozlišuje 150 typů lokalit). Tato hodnota se pak upraví opravným koeficientem, který zohledňuje umístění pozemku ve vztahu k místní a vnitrostátní infrastruktuře. Tento opravný koeficient (Km), který je stanoven v příloze 2 nařízení o základních cenách, se určí pomocí následujícího vzorce:
,
kde:
p
=
koeficient přímé vzdálenosti od komunikace s pevným povrchem (od 0,00 do 0,20)
s
=
koeficient přímé vzdálenosti od městské oblasti (od 0,00 do 0,25)
m
=
koeficient přímé vzdálenosti od moře (od 0,00 do 0,20)
g
=
koeficient vzdálenosti od některého z měst, který se vyjadřuje číslem zohledňujícím vzdálenost od daného města (nejkratší silniční vzdálenost mezi dotčenou parcelou a městem). Města jsou rozdělena do 6 skupin uvedených v tabulce 1:
Tabulka 1
Skupina 1
Sofie (od 0,00 do 0,70)
Skupina 2
Ruse, Plovdiv, Burgas a Varna (od 0,00 do 0,50)
Skupina 3
Blagoevgrad, Veliko Tarnovo, Vratza, Pleven a Stara Zagora (od 0,00 do 0,40)
Skupina 4
ostatní okresní města (od 0,00 do 0,35)
Skupina 5
ostatní velká města (Botevgrad, Gorna Oriachovica, Dimitrovgrad, Dupnica, Kazanlak, Karlovo, Lom, Petrich, Samokov, Svištov a Červen Brjag (od 0,00 do 0,30)
Skupina 6
ostatní městská centra (od 0,00 do 0,10)
(19)
Hodnota pozemku se dále upraví tak, že se přičte navýšení ceny (přírůstek) na jeden hektar, jež se stanoví na základě průměrné ceny pozemku zjištěné v oblasti, ve které se parcela nachází. Tyto přírůstky stanoví příloha 3 nařízení o základních cenách; uvádí se v tabulce 2:
Tabulka 2
Přírůstek
(BGN/hektar)
Sofie, letoviska celostátního významu a přilehlé rekreační oblasti, pozemky, které se nacházejí do 10 kilometrů od moře
5 000
Sídla 1. a 2. kategorie
2 000
Sídla 3. a 4. kategorie
1 000
Sídla 5. a 6. kategorie
500
Sídla 7. a 8. kategorie
0
(20)
Celková hodnota pozemku stanovená tímto mechanismem se označuje jako základní hodnota pozemku.
(21)
Hodnota porostu (rostlinných druhů, které se nacházejí na pozemku) představuje hodnotu porostu stávajícího stáří a předpokládanou hodnotu porostu ve stáří, kdy dochází ke střídání rostlin. Hodnota dřeva z lesních porostů ve stávajícím stáří (stáří v době ocenění) odpovídá zisku z prodeje dotyčných odrůd za průměrné tržní ceny poníženému o náklady na kácení, prvotní zpracování a dopravu do místa dočasného uskladnění. Pokud by výnos z prodeje nepokryl náklady, má se za to, že dřevo nemá žádnou hodnotu.
(22)
Výnos z prodeje se určí na základě kategorizace porostu a objemu kategorií dřeva. Náklady (v BGN na metr krychlový) související s kácením a prvním opracováním dřeva při průměrné úrovni náročnosti v dotčené oblasti kácení se určí podle druhu stromů a kategorie dřeva na pozemku. Náklady na dopravu dřeva se určí podle druhu stromů, kategorie dřeva a průměrné dopravní vzdálenosti od dotčené parcely. Náklady na dopravu se vynásobí každým kilometrem dopravy pomocí koeficientu, který zohlední úroveň náročnosti trasy.
(23)
Průměrné tržní ceny a náklady související s kácením, prvotním opracováním a dopravou dřeva by měl pravidelně určovat a aktualizovat Výkonný lesní úřad (28), a to na základě vážených průměrů vypočtených ze statistických údajů shromážděných za období tří let (váha posledního roku je přitom dvojnásobná).
(24)
Základní cena lesní parcely se tedy získá přičtením hodnoty porostu, kterou stanoví odhadce, k základní hodnotě pozemků.
(25)
Tato základní cena se v případě pozemků, které se nachází v oblastech tzv. „zvláštní ochrany proti urbanizaci“ zavedených v určitých oblastech Bulharska zákonem, upraví tak, aby se zohlednila ochrana krajinotvorné role a rovněž rekreační funkce lesních pozemků. Podle ustanovení přílohy 19 nařízení o základních cenách se základní hodnota lesních majetků, jež se nacházejí v těchto oblastech, vynásobí koeficientem (К), který je tabulce 3 (29) stanoven takto:
Tabulka 3
První pásmo Černého moře
К = 6
Druhé pásmo Černého moře
К = 5
Rekreační oblasti, letoviska a sídla celostátního významu
К = 4
Lesy a pozemky v oblastech, které se rozkládají od hranice státních a obecních komunikací k hranicím území s omezením možnosti výstavby
К = 3
Rekreační oblasti, letoviska a sídla místního významu
К = 4
(26)
Nakonec se základní cena pozemku podle přílohy 20 nařízení o základních cenách vynásobí „koeficientem tržní regulace“. Tento koeficient se vyjadřuje v BGN/m2 a pohybuje se od 10 BGN/m2 u pozemků sousedících s mořem, velkých horských letovisek a Sofie po 1 BGN/m2 u pozemků s nejméně atraktivní polohou.
(27)
Přes výše uvedené skutečnosti musela soukromá osoba, která získala lesní pozemek směnou za vyšší celkovou administrativní cenu, než kterou měl pozemek jí uvolněný, státu za tento cenový rozdíl zaplatit náhradu. Podle bulharských orgánů obecně platí, že stát přistoupil pouze na směny, jejichž prostřednictvím získal pozemek vyšší správní hodnoty. Toto pravidlo se ovšem týká pouze situace, kdy je celková administrativní cena parcely v soukromém vlastnictví vyšší než administrativní cena parcely ve vlastnictví veřejném, za kterou byla tato parcela směněna, a nikoli ceny za metr čtvereční.
(28)
Dne 27. ledna 2009 vstoupil v platnost zákaz směny lesních pozemků. Posuzují se tak napadené směny za období od 1. ledna 2007, tj. dne přistoupení Bulharské republiky k Evropské unii, do 27. ledna 2009, tj. dne, kdy nabylo účinnosti moratorium na směnu pozemků („posuzované období“).
2.2. ZMĚNA URČENÉHO ÚČELU UŽÍVÁNÍ POZEMKU
(29)
Stěžovatelé dále tvrdí, že na směny často navazovala změna určeného účelu užívání pozemků z lesních na stavební pozemky a že tato změna dále prohloubila rozpor mezi tržní cenou veřejných lesních pozemků ve vlastnictví státu, jež byly směněny za parcely v soukromém vlastnictví.
(30)
Bulharské orgány vysvětlily, že postup změny určeného účelu užívání pozemku se neřídí ustanoveními zákona o lesích (jako směna samotná), ale zvláštním souborem právních předpisů, mj. i zákonem o územním plánování (30). Podle těchto právních předpisů může jakýkoli vlastník lesních pozemků požádat o změnu určeného účelu užívání lesního pozemku na stavební pozemek tak, že pošle žádost výkonnému řediteli Výkonného lesního úřadu, jenž byl součástí ministerstva zemědělství a potravinářství (31). Komise (interních a případně i externích) odborníků poté danou žádost posoudí a předloží své stanovisko výkonnému řediteli, který přijme ve věci žádosti předběžné rozhodnutí. Pokud je toto rozhodnutí kladné a potvrdí důvodnost a právoplatnost žádosti, bude postoupeno všem útvarům příslušným pro změnu určení účelu užívání lesního pozemku (regionální hejtman, starosta obce a ředitel regionálního ředitelství odpovědného za lesy).
(31)
Na základě kladného předběžného rozhodnutí předloží vlastník dotčené obci žádost o zadání, navržení a schválení podrobného územního plánu. U takovéhoto plánu se vyžaduje konzultace všech (místních) zúčastněných stran. Pokud příslušné orgány tento plán schválí a jakmile vstoupí v platnost, vlastník pozemku předloží ministru zemědělství a potravinářství žádost o vynětí dotčeného lesního pozemku z chráněných lesních porostů. V případě, že je žádost přijata, je zapotřebí zaplatit kolkovné stanovené nezávislým odhadcem v souladu s ustanoveními nařízení o základních cenách.
(32)
Jakmile vlastník lesního pozemku uhradí příslušným orgánům kolkovné, je zahájeno řízení o vydání správního rozhodnutí o změně určeného účelu užívání dotčeného pozemku. V závislosti na velikosti pozemku toto rozhodnutí vydává buď ministr zemědělství a potravinářství (pokud se jedná o nemovitost do 10 hektarů), nebo rada ministrů.
(33)
Dne 3. září 2009 bylo na následnou změnu určeného účelu užívání směněných pozemků uvaleno moratorium.
2.3. PRÁVNÍ ZÁKLAD OPATŘENÍ
(34)
Směny, výpočet cen, jež se mají použít při směnách a řízení o změně určeného účelu užívání směněných lesních pozemků se řídí těmito právními předpisy:
-
bulharský zákon o lesích,
-
nařízení o výpočtu základních cen, cen za pozemky ve vyloučených oblastech a o vzniku uživatelských práv a břemen týkajících se lesů a lesních porostů,
-
zákon o státním majetku (32),
-
zákon o závazcích a smlouvách (33),
-
zákon o územním plánování.
2.4. OSOBY, KTERÉ SMĚNY VYUŽILY
(35)
Potenciálně mohou ze směn těžit fyzické osoby, soukromé společnosti a obce, často činné v oblasti výstavby nemovitostí a/nebo činnosti cestovního ruchu, které svůj lesní pozemek směnily za lesní pozemek ve veřejném vlastnictví.
3. DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(36)
Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila Komise pochybnosti o tom, zda směny a/nebo následné změny určeného účelu užívání pozemku neobsahují prvky státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy a zda lze takovou podporu považovat za slučitelnou s vnitřním trhem.
3.1. VZÁJEMNÁ SOUVISLOST MEZI SMĚNAMI A ZMĚNOU URČENÉHO ÚČELU UŽÍVÁNÍ POZEMKŮ
(37)
Komise zaprvé vyjádřila pochybnosti o tvrzení stěžovatelů, že v řadě případů na tyto směny navazovala změna určeného účelu užívání (z lesního porostu na stavební pozemky) pozemků, které byly předmětem směny.
(38)
S přihlédnutím ke kvantitativním důkazům, které předložily bulharské orgány, uvedla Komise v rozhodnutí o zahájení řízení, že ze 147 směn provedených během posuzovaného období (2006-2009) jich na 15 navazovala změna určeného účelu užívání (což představovalo 10 % celku). Komise navíc konstatovala, že směny a případné žádosti o změnu určeného účelu užívání upravují odlišné právní předpisy a že jsou pro oba postupy zavedena odlišná správní řízení. Na první pohled se situace jevila tak, že tyto prvky potvrzují tezi bulharských orgánů, že obecně mezi těmito dvěma kroky neexistuje vzájemná souvislost (34).
(39)
Bulharské orgány však uvedly, že vzorce pro stanovení administrativních cen za lesní pozemky a kolkovného účtovaného za změnu určeného účelu užívání pozemku byly stanoveny na takové úrovni, aby se zajistilo, že plná cena za směnu lesního pozemku, navýšená o poplatek za změnu určeného účelu užívání pozemku, bude do značné míry odpovídat tržní ceně obdobného stavebního pozemku. Z toho by mohlo vyplývat, že bulharské orgány vycházely z předpokladu, že mnozí investoři se budou snažit oba kroky spojit do jedné transakce.
(40)
Komise tedy vyjádřila pochybnosti ohledně toho, zda by při stanovení ceny parcel pro účely směny neměla být zohledněna případná změna určeného účelu užívání dotčeného lesního pozemku, tj. zda by se mělo mít za to, že existuje vzájemná souvislost mezi směnou a změnou určeného účelu užívání směněného pozemku.
3.2. MOŽNÁ STÁTNÍ PODPORA PŘI ZMĚNĚ URČENÉHO ÚČELU UŽÍVÁNÍ POZEMKU
(41)
Komise zadruhé vyjádřila pochybnosti o tom, zda změna určeného účelu užívání směněných pozemků nemohla představovat poskytnutí státní podpory vzhledem k tomu, že se tím hodnota směněných pozemků ještě více zvýšila.
(42)
Komise v rozhodnutí o zahájení řízení konstatovala, že ze změny určeného účelu užívání pozemku přímo nevyplývá, že by se jednalo o převod státních prostředků. Kolkovné, jež mělo být u těchto transakcí uhrazeno, bylo vypočteno podle příslušných právních předpisů a - nakolik je Komisi známo - ve všech dotčených případech zaplaceno. Přestože podniky dotčené změnou určeného účelu užívání pozemku mohly mít z této změny prospěch, správní rozhodnutí, jimiž byla tato změna provedena, by nepředstavovala státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Komise k této otázce nezaujala jednoznačný postoj a vyzvala zúčastněné strany, aby se vyjádřily k tomu, zda v dané transakci došlo ke státní podpoře.
3.3. MOŽNÁ STÁTNÍ PODPORA PŘI SMĚNĚ LESNÍCH POZEMKŮ
(43)
Komise v rozhodnutí o zahájení řízení konstatovala, že ceny lesních pozemků pro účely směn určili odhadci výhradně na základě vzorců stanovených v nařízení o základních cenách. Komise proto vyjádřila pochybnosti ohledně toho, zda administrativní cena stanovená za použití těchto vzorců byla obdobná jako obvyklé ceny při transakcích mezi dvěma soukromými subjekty. Komise proto vyzvala Bulharskou republiku a třetí strany k tomu, aby předložily informace o tržních cenách dosažených v případech čistě soukromého prodeje (nebo čistě soukromé směny) lesních pozemků, k nimž v Bulharsku během posuzovaného období došlo. Komise dále vyzvala Bulharskou republiku a třetí strany, aby předložily informace o rozdílech mezi těmito cenami a administrativními cenami použitými u napadených směn, a tudíž o možné výši státní podpory při těchto transakcích. Komise nadto Bulharskou republiku a třetí strany vyzvala, aby předložily informace o pravidlech uplatňovaných u náhrad vyplácených při směně v případech, kdy mezi cenami dvou parcel, jež byly předmětem směny, existoval rozdíl. V neposlední řadě pak Komise vyzvala Bulharskou republiku, aby jí poskytla další informace, jimiž by doložila své tvrzení, že napadené směny neovlivňují obchod v rámci Unie.
(44)
Komise také v rozhodnutí o zahájení řízení uvedla své předběžné stanovisko k tomu, jak by měla být vyčíslena výhoda vyplývající z napadených směn v případě, že se zjistí, že tyto směny představovaly státní podporu:
(i)
rozdíl mezi skutečnou tržní cenou první lesní parcely v soukromém vlastnictví a administrativní cenou této první parcely určenou podle nařízení o základních cenách,
(ii)
rozdíl mezi skutečnou tržní cenou druhé lesní parcely ve veřejném vlastnictví a administrativní cenou této druhé parcely určenou podle nařízení o základních cenách.
Výše státní podpory při směně by se tedy rovnala hodnotě ii) snížené o hodnotu i).
Při výpočtu možného prvku státní podpory při transakci by měla být zohledněna i případná peněžní náhrada rozdílu mezi administrativními cenami dvou parcel, jež byly předmětem směny, zaplacená jednou stranou druhé straně.
3.4. SLUČITELNOST PŘÍPADNÉ STÁTNÍ PODPORY S VNITŘNÍM TRHEM
(45)
Pro případ, že by byla zjištěna přítomnost prvku státní podpory - ať už v důsledku změny určeného účelu užívání pozemku, a/nebo v důsledku směny -, vyjádřila Komise v rozhodnutí o zahájení řízení pochybnosti ohledně toho, zda by bylo možno tuto podporu považovat za slučitelnou s vnitřním trhem, konkrétně s čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy a pokyny k vnitrostátní regionální podpoře na období 2007-2013 (35) a/nebo čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a pokyny Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013 („pokyny k odvětví lesnictví“) (36).
(46)
Komise proto požádala Bulharskou republiku a zúčastněné strany, aby se ke slučitelnosti napadených opatření s vnitřním trhem vyjádřily.
4. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
4.1. PŘIPOMÍNKY PRVNÍHO STĚŽOVATELE V SOUVISLOSTI S POCHYBNOSTMI VYJÁDŘENÝMI KOMISÍ V ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(47)
První stěžovatel tvrdí, že napadené směny představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy a že tato podpora je neslučitelná s vnitřním trhem.
(48)
Pokud jde o pochybnosti Komise týkající se první otázky, domnívá se první stěžovatel, že je třeba mít za to, že změna určeného účelu užívání pozemku a směna vzájemně souvisejí. Tvrdí přitom zaprvé, že mnohé z osob, které směny využily, působí v odvětví stavebnictví a cestovního ruchu, a nikoli v oblasti lesnictví. Zadruhé podle prvního stěžovatele nejsou směněné lesní pozemky od roku 2009, kdy vstoupilo v platnost moratorium, prakticky komerčně využívány. Zatřetí údajně v době provádění směn mnohé z osob, které je využily, oznámily a propagovaly své projekty výstavby lyžařských nebo přímořských letovisek na směněných lesních pozemcích a zahájily dokonce s příslušnými místními orgány jednání, aby zajistily, že ke změně v určeném účelu užívání pozemku skutečně dojde. Začtvrté tvrdí první stěžovatel, že za realizaci směny a za vynětí směněných pozemků z lesního fondu mnohdy odpovídal týž státní orgán (Výkonný lesní úřad a příslušný regulační orgán) (37), který takto připravoval půdu pro jejich komerční využití.
(49)
První stěžovatel má tedy za to, že by se měla při vyčíslení celkové částky státní podpory při těchto směnách zohlednit případná reklasifikace určeného účelu užívání pozemku a příslušné navýšení ceny. Podle názoru stěžovatele by se proto při vyčíslení částky podpory měla provést srovnání s parcelami stavebních pozemků s cílem náležitě zohlednit tržní cenu pozemků, jež byly předmětem směny.
(50)
První stěžovatel se také zmiňuje o tom, že z hlediska atraktivity regionů, ve kterých se lesní parcely ve vlastnictví státu nacházely, by bývalo hospodářsky výhodnější, kdyby bulharské orgány nejprve podnikly kroky ke zvýšení hodnoty parcel (tj. změnily jejich určený účel užívání tak, aby na nich mohla proběhnout výstavba) a teprve poté přikročily k jejich pozbytí. Podle prvního stěžovatele v žádném z případů, kdy byla podána žádost o směnu, Výkonný lesní úřad před provedením změny nepřistoupil ke změně určeného účelu užívání těchto pozemků. Podle stěžovatele to jasně naznačuje, že zde existoval záměr zvýhodnit nabyvatele lesních pozemků ve vlastnictví státu. Tuto praxi kritizovala rovněž Světová banka ve zprávě o bulharském odvětví lesnictví z roku 2009, ve které se konstatovalo, že státu tímto konkrétním způsobem vznikají ztráty (38).
(51)
Pokud jde o pochybnosti Komise o druhé otázce, tedy zda v důsledku změny určeného účelu užívání směněných pozemků nedošlo ke státní podpoře, tvrdí první stěžovatel, že nabyvatel pozemků sice po rozhodnutí provést změnu určeného užívání pozemku následně zaplatil kolkovné, a tato částka by tedy měla být při vyčíslování případné podpory obdržené v důsledku směny odečtena, že však toto kolkovné skutečné zvýšení hodnoty parcely v důsledku této změny neodráželo. První stěžovatel dále tvrdí, že by v případech, kdy ke směně došlo před přistoupením Bulharska k Evropské unii, ale změna určeného účelu užívání pozemku proběhla až po přistoupení, měla být protiprávní státní podpora poskytnutá nabyvateli pozemků dána rozdílem mezi tržní hodnotou příslušné parcely v době směny (před přistoupením) a tržní hodnotou parcely po změně určení účelu užívání pozemku (po přistoupení).
(52)
Co se týče pochybností vyjádřených Komisí ohledně třetí otázky, tedy přítomnosti státní podpory v souvislosti se směnami, tvrdí první stěžovatel, že vzorce předepsané nařízením o základních cenách neodrážejí tržní hodnotu pozemků, jež byly předmětem směny. Stěžovatel také zpochybňuje nezávislost odhadců, neboť podle jeho názoru má nabyvatel pozemků možnost zvolit si odhadce, který mu je příznivě nakloněn, což vede k výraznému podhodnocení cen.
(53)
Stěžovatel rovněž předložil další informace o tržních cenách směněných lesních pozemků nebo velice podobných lesních pozemků, jež se podle něj výrazně lišily od administrativních cen parcel. Vzhledem k časovým omezením zkoumal první stěžovatel pouze ceny devíti směněných parcel. K tomuto zkoumání byla použita ocenění pozemků zpracovaná bankami a rovněž informace z bulharského veřejného katastru nemovitostí obsahujícího ceny, za které byly u podobných parcel realizovány realitní transakce. Zjištěné cenové nesrovnalosti se (při uplatnění administrativní ceny) pohybovaly od podhodnocení o 50-65 % až po případy, kdy byly lesní pozemky údajně získány za 1 až 2 % tržní ceny.
(54)
V neposlední řadě pak první stěžovatel tvrdí, že skutečnost, že bylo zahájeno trestní řízení proti bývalému řediteli Výkonného lesního úřadu na základě obvinění z realizace směn, jež poškozovaly stát, naznačuje, že samy bulharské orgány mají za to, že lesní pozemky byly některým soukromým osobám postoupeny za cenu výrazně pod svou tržní hodnotou.
(55)
Pokud jde o otázku, zda směny narušují hospodářskou soutěž a ovlivňují obchod mezi členskými státy, tvrdí první stěžovatel, že, pokud je mu známo, žádná z osob, které směny využily, neprovozovala lesnictví jako svou hlavní obchodní činnost. Téměř všechny tyto osoby údajně naopak charakterizovaly minulé aktivity či budoucí obchodní záměry v oblasti hospodářských činností či investic v jednom z následujících odvětví: spekulace s nemovitostmi, stavebnictví a/nebo cestovní ruch. Podle stěžovatele se cestovní ruch z definice týká celého vnitřního trhu, a narušuje jej tedy i pouhých několik případů selektivní podpory. První stěžovatel dále uvádí, že vzhledem k počtu a rozsahu směn jsou fakticky od vstupu na bulharský trh odrazováni zahraniční konkurenti. Přestože se někteří významní investoři v Evropské unii (např. Lindner, ECE) na stavebních projektech ve městech v Bulharsku (obchodní centra a velké obchodní domy) podíleli, téměř všechny významné investice do přímořských, lyžařských nebo golfových letovisek údajně uskutečnily podniky ovládané bulharskými osobami.
4.2. PŘIPOMÍNKY OSOB, KTERÉ SMĚNY VYUŽILY, A JINÝCH TŘETÍCH STRAN
(56)
Komise přijala připomínky od velkého počtu třetích stran, z nichž většinu představovaly soukromé subjekty, jež se podílely na směnách („osoby, které směny využily“). Komise konstatuje, že řada těchto osob (39) se omezila na vydání stručného prohlášení, že při směnách, na kterých se podílely, ke státní podpoře nedošlo. Jiné osoby, které směny využily, podaly k pochybnostem vyjádřeným Komisí v rozhodnutí o zahájení řízení podrobnější připomínky, které budou předmětem následujících oddílů.
4.2.1. Vzájemná souvislost mezi směnou a změnou určeného účelu užívání pozemku
(57)
Pokud jde o první otázku, u které Komise vyjádřila pochybnosti, tj. vzájemnou souvislost mezi směnami a změnou určeného účelu užívání pozemku, tvrdí většina osob, které směny využily (40) a které na rozhodnutí o zahájení řízení reagovaly, že žádná takováto souvislost neexistuje. Směna a následná změna určeného účelu užívání směněných pozemků probíhala v rámci dvou odlišných řízení, jež jsou v kompetenci dvou různých na sobě nezávislých státních orgánů. Směny spadají do pravomoci ministra zemědělství a potravinářství nebo Rady ministrů a Výkonného lesního úřadu, a to v závislosti na velikosti parcely, která je předmětem směny, zatímco změna určeného účelu užívání pozemku spadá do pravomoci místních orgánů - starostů obcí nebo městské rady; ministra pro místní rozvoj a veřejné práce; nebo regionálního hejtmana u lokalit, které se nacházejí v jeho regionu - a vyžaduje schválení podrobného nebo obecného plánu územního rozvoje.
(58)
Jedna z osob, které směny využily, (41) dále doplňuje, že nelze automatiky spatřovat vzájemnou souvislost mezi změnou určeného účelu užívání pozemku a zvýšením jeho hodnoty. Rozhodnutí změnit určený účel užívání pozemku vycházelo z posouzení potřebnosti změny, jež má širší rozměr a často má přednost před soukromými zájmy vlastníků, a nevychází proto z obchodních zájmů stran směny. Další z osob, které směny využily, (42) konstatuje, že statistické informace, jež předložily bulharské orgány, potvrzují, že vzájemná souvislost v tomto případě neexistuje. V neposlední řadě považují jiné osoby, které směny využily, (43) otázku, zda v tomto případě existuje vzájemná souvislost, za irelevantní, neboť v jejich konkrétních případech půda, kterou směnou získaly, nebyla vyňata z ochrany lesního fondu pro účely výstavby a nebylo ani zahájeno žádné řízení, které by určený účel užívání pozemku mělo změnit.
(59)
Pokud jde o otázku, zda by se případná změna určeného účelu užívání směněného pozemku měla zohlednit při stanovení ceny tohoto pozemku, tvrdí většina osob, které směny využily, že by tomu tak z různých důvodů být nemělo. Řada z těchto osob (44) má za to, že by u směněného pozemku nebylo důvodné zohledňovat hypotetickou možnost změny jeho určeného účelu užívání, neboť o takovou změnu by se nikdy nemuselo zažádat nebo by mohla být zamítnuta vzhledem k tomu, že by nevyhověla příslušným správním požadavkům. Strategické umístění směněného lesního pozemku, jež údajně zvyšuje jeho hodnotu, je v případě, že se určený účel užívání pozemku nezměnil a nabytou půdu lze užívat pouze pro účel stanovený zákonem, irelevantní. Jedna z osob, které směny využily, (45) proto tvrdí, že by se měl brát zřetel na konkrétní dohodu mezi stranami směny ke dni ocenění. V objektivním a reálném výpočtu tržní hodnoty by měly být v úvahu vzaty také obecné plány územního rozvoje (které povolují, či nepovolují výstavbu) platné k datu ocenění pozemku, jenž byl předmětem směny. Měl by tedy být stanoven soubor jednotných kritérií, který umožní rozlišovat mezi hypotetickou možností a skutečným záměrem stran směny provést následně změnu účelu užívání pozemku.
(60)
Mnohé z osob, které směny využily, nadto konstatují, že za vynětí pozemků z ochrany lesního fondu se účtuje poplatek za změnu určeného účelu užívání, který se rovná ceně za metr čtvereční stavebního pozemku v dotčené oblasti. Tyto osoby proto tvrdí, že z dotčené změny nemají hospodářský prospěch, protože pokud je nabytý pozemek prodán, použit jako zajištění nebo zastavěn, bude jeho hodnota stejná jako v případě pozemku stavebního. Podobný argument použily i společnosti Mirta Engineering a Beta Forest, které poukazují na to, že se změnou určeného účelu užívání pozemku jsou spojeny další náklady, zejména kolkovné a místní daň a rovněž náklady na projektování, které hodnotu nemovitosti dále zvyšují. Pan Michailov a paní Michailova dokonce tvrdí, že v jejich případě byla změna určeného účelu užívání pozemku podmíněna tím, že státu uhradí poplatky stanovené v článku 17 zákona o lesích a v prováděcím nařízení k tomuto zákonu.
(61)
V neposlední řadě považují některé z osoby, které směny využily, (46) tuto otázku za irelevantní, neboť v jejich konkrétních případech půda, kterou směnou získaly, nebyla pro účely výstavby vyňata z ochrany lesního fondu a nebylo ani zahájeno žádné řízení, které by mělo určený účel užívání pozemku změnit. Společnost MIKS ve svém podání uvedla, že v její smlouvě o směně bulharský stát stanovil, že žádná změna určeného účelu užívání pozemku není přípustná.
4.2.2. Státní podpora při směně lesních pozemků
(62)
Pokud jde o pochybnosti, jež Komise vyjádřila ohledně otázky, zda administrativní ceny účtované při směnách odpovídají cenám tržním, předložily osoby, které směny využily, (47) v případě svých vlastních směn několik vzájemně si podobných argumentů, proč by tomu tak být mělo.
(63)
Zaprvé tvrdí jedna z osob, které směny využily, (48) že při stanovení administrativních cen nařízení o základních cenách zohledňuje objektivní kritéria, jako je umístění pozemku, význam dotčených okresů a druh a význam rostlinných odrůd na pozemku, zatímco dvě jiné osoby, které směny využily, (49) uvádějí, že administrativní cena směn vychází z kritérií, jež jsou totožná s těmi, jež se používají při směnách lesních pozemků v soukromém vlastnictví realizovaných soukromými investory, jejichž předmětem jsou pozemky, jež se nacházejí v blízkosti infrastruktury místního či celostátního významu a které jsou, pokud jde o rostlinné druhy, umístění v oblastech podléhajících zvláštní ochraně vůči urbanizaci atd., obdobné jako v případě směn napadených. Podobně jiné osoby, které směny využily, (50) tvrdí, že ocenění vycházející z nařízení o základních cenách vedou k administrativním cenám, které jsou obdobné, nebo v mnohých případech vyšší než tržní ceny za lesní pozemky v Bulharsku, a to v důsledku neexistence tuzemského trhu s tímto typem pozemků a skutečnosti, že za nízké ceny byl realizován jen omezený počet soukromých transakcí. Směny tedy byly provedeny na základě převažujících hospodářských podmínek na trhu.
(64)
Zadruhé řada osob, které směny využily, (51) uvádí, že provedla ocenění parcel, jež byly předmětem směny, přičemž jejich výsledkem byly administrativní ceny, jež jsou obdobné (52), nebo v mnohých případech dokonce vyšší než (53) tržní ceny za lesní pozemek v Bulharsku.
(65)
Zatřetí poukazuje několik osob, které směny využily, (54) na absenci čistě soukromých směn nebo prodejů v oblastech, kde se uskutečnily směny, na nichž se podílely, jako na důvod, proč by se mělo mít za to, že administrativní ceny přibližně odrážejí ceny tržní.
(66)
V neposlední řadě pak několik osob, které směny využily, (55) tvrdí, že vzhledem k tomu, že ministr zemědělství a potravinářství je v rámci výkonu své pravomoci volného uvážení oprávněn realizaci směny odmítnout, pokud stát nemá zájem na pořízení dotčených lesních pozemků v soukromém vlastnictví, a že podmínky směny musí schválit obě strany (veřejný i soukromý subjekt), měly by se směny považovat za obchodní transakce, v jejichž rámci se stát chová jako hospodářský subjekt v tržním hospodářství.
(67)
Pokud jde o částku možné státní podpory při dotčených transakcích (tj. rozdíl mezi administrativní a tržní cenou za lesní pozemek), reagovala většina osob, které směny využily, (56) v tom smyslu, že v případech, kdy půda v soukromém vlastnictví měla vyšší cenu než půda ve vlastnictví veřejném, bulharské orgány náhradu za rozdíl v ceně neposkytly. Jedna z dalších osob, které směny využily, (57) uvedla, že rozdíl v tržních cenách směněných lesů v soukromém a veřejném vlastnictví, které se nacházejí v týchž nebo přilehlých oblastech, vládu zvýhodňuje, neboť administrativní ceny jsou vyšší než tržní ceny svobodně sjednané mezi soukromými vlastníky lesů v dotčených oblastech.
(68)
Pokud jde o další podmínky, na jejichž základě lze konstatovat přítomnost státní podpory, popíraly některé z osob, které směny využily, (58) jejich naplnění. Některé z osob, které směny využily, (59) tak tvrdí, že jsou fyzickými osobami, na které se bulharský zákon o státní podpoře a článek 107 Smlouvy nevztahuje. Pokud jde o státní prostředky, konstatují tyto osoby, které směny využily, že vláda pozemky získala jejich nezákonným vyvlastněním a neposkytla za ně přiměřenou náhradu, a nelze tedy mít za to, že jich stát pozbývá. Co se týče tvrzení o selektivnosti, tvrdí tito příjemci, že zákon o lesích platí erga omnes, a nepředstavuje tedy diskriminaci.
(69)
Další z osob, které směny využily, (60) má rovněž za to, že podmínky článku 107 Smlouvy nebyly, pokud jde o směny, naplněny, ale z poněkud odlišných důvodů. Zaprvé podle této osoby nedocházelo k žádnému převodu státních prostředků, neboť směna představuje „transakci dvojího prodeje“, k níž došlo poté, co nezávislý odhadce nemovitostí provedl ocenění na základě objektivních kritérií pro výpočet ceny, jež stanoví zákon. Nikdo nebyl nijak zvýhodněn a ani protistrany směnou nezískaly výhodnější postavení než jejich konkurenti, neboť o směnu svého soukromého lesního pozemku za pozemek ve veřejném vlastnictví mohl zažádat každý vlastník pozemku. Podobný argument předkládá další z osob, které směny využily, (61) a má přitom za to, že režim směn představuje všeobecné opatření, jehož mohou využít všichni vlastníci lesních pozemků.
(70)
Co se týče hospodářského zvýhodnění, rozporuje většina osob, které směny využily, (62) tvrzení, že by k němu při dotčených transakcích došlo, neboť podle nich administrativní cena za směněnou půdu odpovídala tržní ceně, nebo byla vyšší.
(71)
V neposlední řadě pak na otázku, zda směny narušují hospodářskou soutěž a ovlivňují obchod mezi členskými státy, velká většina osob, které směny využily, (63) odpověděla, že nepůsobí v oblasti výstavby nemovitostí nebo v oblasti cestovního ruchu a/nebo že nepodnikla žádné kroky, aby povolení k činnosti poskytovatele souborných služeb cestovního ruchu získala. Tyto osoby navíc potvrdily, že pozemek, který směnou nabyly, nevyužily k těžbě dřeva a nerealizovaly prodej dřeva v Bulharsku ani v jiných členských státech. Uvádějí tedy, že nelze tvrdit, že byl dán nějaký skutečný či potenciální vliv na obchod v rámci Společenství. Jiná z osob, které směny využily, (64) doplnila, že tyto směny nevedou k posílení tuzemské výroby, a neomezují tak možnosti podniků z jiných členských států v oblasti dovozu výrobků na místní trh.
(72)
Jiné z osoby, které směny využily, (65) uvedly, že vzhledem k tomu, že dotčené směny nezahrnují převod státních prostředků a nepřinášejí jim hospodářské zvýhodnění, nelze mít za to, že by ovlivňovaly rovnováhu trhu a hospodářské podmínky, ve kterých podniky působí; z jejich pohledu v tomto směru platí, že na pořízení hmotných aktiv je zapotřebí počáteční investice. Podniky z jiných členských států tak mohou vstupovat na týž trh a působit na něm za rovných podmínek, a nelze tedy mít za to, že obchod mezi členskými státy byl napadenými směnami ovlivněn.
(73)
V neposlední řadě pak jedna z osob, které směny využily, (66) vysvětlila, že lesní pozemek, který od státu získala, není vhodný pro zalesňování. Dále má za to, že její pozemek má vyšší hodnotu než pozemek, který získala od státu a že při této transakci nedošlo ke státní podpoře. A své vyjádření pak uzavřela konstatováním, že získané pozemky používá pro mobilní včelařství, jako zdroj pro letní snůšku.
4.2.3. Slučitelnost možné státní podpory s vnitřním trhem
(74)
Přestože Komise zúčastněné strany vyzvala, aby předložily veškeré dostupné důkazy, které by jí umožnily přezkoumat slučitelnost napadených směn s vnitřním trhem, žádná z osob, které směny využily, tak neučinila.
5. PŘIPOMÍNKY BULHARSKÉ REPUBLIKY
5.1. PŘIPOMÍNKY BULHARSKA K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(75)
Bulharské orgány tvrdí, že napadené směny státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy nepředstavují.
(76)
Pokud jde o údajnou vzájemnou souvislost mezi směnami a změnou určeného účelu užívání směněných lesních pozemků, uvedly bulharské orgány, že čl. 15 písm. b) zákona o lesích povoluje možnost zažádat o změnu určeného účelu užívání lesního pozemku bez ohledu na způsob, jakým byla půda získána, ať již prostřednictvím směny, koupí nebo jinými prostředky. Takováto teoretická možnost by ale neměla být chápána jako nějaká pevně daná dohoda mezi orgány a soukromým subjektem, který se směny účastní, o budoucím postupu v tom smyslu, že dojde k následné změně určeného účelu užívání pozemku.
(77)
Bulharské orgány předložily důkazy o tom, že bylo v souvislosti se 132 směnami, k nimž v období let 2007 až 2009 došlo, podáno 24 žádostí o změnu určeného účelu užívání směněných lesních pozemků, přičemž pouze v 15 případech (tj. v 11,4 % všech směn) bylo vydáno kladné správní rozhodnutí, jímž byla požadovaná změna povolena.
(78)
Bulharské orgány také poukazují na odlišné cíle, jež jsou směnami a změnou určeného účelu užívání pozemku sledovány. Zatímco účelem směn je dosáhnout konsolidace a ochrany bulharských lesů s cílem zajistit jejich udržitelný rozvoj a obnovu ve prospěch společnosti jako celku, smyslem změny určeného účelu užívání pozemku je dosáhnout cílů stanovených v zákoně o územním plánování, který určuje pravidla pro začlenění pozemků do hranic aglomerací, ve kterých je povolena výstavba v souladu s veřejnými potřebami a zájmy týkajícími se udržitelného rozvoje a vytvoření vhodných životních, pracovních a rekreačních podmínek pro občany. Kromě toho je třeba konstatovat, že zatímco směny závisí na rozhodnutích ministra zemědělství a potravinářství, změny určeného účelu užívání pozemku závisí na schválení plánu územního rozvoje, což je věcí jednotlivých příslušných orgánů, tj. ministra pro místní rozvoj a veřejné práce, regionálního hejtmana nebo obecních rad. V neposlední řadě mají bulharské orgány za to, že vzhledem k tomu, že právo zažádat o změnu určeného účelu užívání pozemku ze zákona o lesích přímo nevyplývá, nýbrž vyžaduje splnění podmínek stanovených jinými zákony, nelze hypotetickou možnost změnit určený účel užívání pozemku chápat v tom smyslu, že by tato změna vzájemně souvisela se směnami.
(79)
Pokud jde o otázku, zda by možná změna určeného účelu užívání směněných pozemků měla být při stanovení ceny těchto pozemků brána v potaz, zopakovaly bulharské orgány svůj postoj, že neexistuje přímá souvislost mezi cenou, k níž se ve věci směny dospělo, a následnou změnou účelu užívání směněných pozemků. Bulharské orgány podrobně popsaly postup, jenž měl být při stanovení cen u směn uplatňován (bývalý čl. 20 odst. 5 a bývalý článek 21 nařízení o základních cenách) a poplatky účtované za změnu určeného účelu užívání pozemku. Tyto orgány také konstatují, že soukromí vlastníci mohou o změnu určeného účelu užívání lesního pozemku zažádat bez ohledu na to, jak tento pozemek získali; každý investor tak požíval týchž výhod, a to bez ohledu na to, zda les získal od státu, nebo v rámci transakce za obvyklých podmínek uzavřené se soukromým subjektem; poplatky, jež jsou účtovány za provedení změny určeného účelu užívání pozemku, by se tedy ve vztahu k osobám, které směny využily, měly považovat za neselektivní.
(80)
Pokud jde o pochybnosti Komise ohledně toho, zda metodika výpočtu administrativních cen náležitě odráží ceny tržní, konstatují bulharské orgány zaprvé, že administrativní ceny jsou stanoveny podle nařízení o základních cenách a že při koncipování tohoto nařízení jako vzor sloužily postupy pro stanovení cen lesních pozemků v jiných členských státech, zejména v Německu. Ocenění lesů v soukromém i veřejném vlastnictví provedli nezávislí znalci na základě jednotného souboru kritérií.
(81)
Zadruhé předložily bulharské orgány údaje o všech transakcích (67), jejichž předmětem byl prodej a nákup lesů v soukromém vlastnictví v období let 2007-2009 (68). Informace předložené k průměrným cenám nemovitostí v soukromém vlastnictví (tj. „tržním cenám“) obsahují přehled věrohodných tržních dokladů v souladu s požadavkem stanoveným v bodu 34 doplňkových ustanovení nařízení o základních cenách. V případech, kdy informace o transakcích uzavřených pro totožné oblasti k dispozici nejsou, byly předloženy podrobné údaje o transakcích, které se uskutečnily v blízkých oblastech s lesy, které jsou podobné z hlediska umístění a rostlinných druhů. Podle bulharských orgánů lze na základě těchto údajů prokázat, že ve většině případů byla administrativní cena použitá pro napadené transakce obecně vyšší než tržní ceny při transakcích za obvyklých podmínek (69). V tomto ohledu bulharské orgány zpochybňují důkazy, které předložil stěžovatel. Na jedné straně by totiž ceny, které uvádějí stěžovatelé, představovaly ceny, za které byly pozemky nabídnuty k prodeji, a nikoli nutně ceny fakticky dosažené nebo ceny parcel, u kterých již došlo ke změně určeného účelu použití a za něž bylo uhrazeno kolkovné. Na straně druhé tržní cena, již stěžovatel uvedl, není vždy spolehlivá, neboť v mnoha případech představuje výsledek jediné soukromé transakce.
(82)
Zatřetí bulharské orgány zopakovaly, že stát neposkytuje žádnou náhradu za rozdíl mezi vyšší celkovou administrativní hodnotou soukromých lesních pozemků, které získal, a tržní hodnotou směněných pozemků a že se směny prováděly pouze v případech, kdy hodnota získané parcely lesního pozemku v soukromém vlastnictví byla vyšší než hodnota parcely ve vlastnictví státu, za kterou byla směněna, nebo rovna této hodnotě. Soukromý subjekt měl nadto povinnost uhradit režii ve výši 2 % hodnoty dotčeného majetku.
(83)
V neposlední řadě bulharské orgány poukazují na to, že nařízení o základních cenách bylo od svého přijetí třikrát změněno, a to v letech 2004, 2005 a 2007. Změna nařízení v roce 2005 se s ohledem na pokročilou fázi navracení vyvlastněných lesů a lesních pozemků jeví jako obzvláště pozoruhodná; vyplývalo z ní totiž, že lesy v soukromém vlastnictví již na trhu byly k dispozici a byla po nich poptávka. Účelem této změny v zásadě bylo změnit metodiku oceňování pozemků. Koeficienty týkající se oblastí chráněných vůči urbanizaci byly nadto také zvýšeny a bylo zavedeno několik nových kategorií k vymezení navýšení (přírůstků) cen pozemků v závislosti na kategorii sídla.
(84)
Po přistoupení Bulharska k Evropské unii dne 1. ledna 2007 byly navíc koeficienty v nařízení plně aktualizovány, a to včetně koeficientů týkajících se oblastí chráněných před urbanizací a tzv. „tržně regulačních“ koeficientů, které závisejí na kategorii pozemků. Kromě toho došlo i ke změně čl. 20 odst. 5 nařízení o základních cenách, v jejímž rámci se zvýšila cena směněných pozemků ve vlastnictví státu o 50 % hodnoty „tržně regulačního“ koeficientu. Nadto bylo zavedeno navýšení (přírůstek) hodnoty pozemku podle jednotlivých kategorií sídel.
(85)
Podle bulharských orgánů tyto změny nařízení o základních cenách prokazují, že i při absenci vyspělého tuzemského trhu s lesními pozemky se bulharské orgány s ohledem na nadcházející přistoupení Bulharska k Evropské unii snažily o aktualizaci mechanismu oceňování stanoveného v tomto nařízení, tak aby se zajistilo, že bude vycházet z věrohodných tržních údajů. Ke dni přistoupení Bulharska k Evropské unii tedy administrativní ceny vypočtené na základě nařízení o základních cenách nebyly nižší než tržní ceny těchto parcel.
(86)
Pokud jde o pochybnosti Komise ohledně toho, že směny mohly narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi členskými státy, zdůrazňují bulharské orgány zaprvé, že ze soukromých subjektů, které se na napadených směnách podílely, jich podniky ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy představuje 81. Zbývajících 51 soukromých subjektů tvoří fyzické osoby, které nepůsobí v oblasti obchodování se zbožím ani se službami. Bulharsko v této souvislosti zdůrazňuje, že ani Státní lesní úřad ani jeho nástupce Výkonný lesní úřad neobdržely od fyzických osob, které v posuzovaném období směny uskutečnily, žádné žádosti o kácení nebo vývoz dřeva
(87)
Zadruhé bulharské orgány tvrdí, že směny nemohou ovlivnit obchod v rámci Unie, neboť firmy, které podporu získaly, nevyvíjejí činnost, která by zahrnovala dovoz nebo vývoz výrobků či služeb. Bulharské orgány doplnily již poskytnuté informace o objemu vytěženého dřeva a dřeva vyvezeného do Evropské unie za posuzované období a předložily dokument, který prokazuje, že žádný ze soukromých subjektů, jež získaly lesní pozemek ve vlastnictví státu v rámci napadených směn, nevytěžil, neprodal na vnitrostátním trhu ani nevyvezl dřevo z Bulharské republiky.
(88)
Zatřetí bulharské orgány tvrdí, že odvětví cestovního ruchu (např. poskytovatelé souborných služeb cestovního ruchu, cestovní kanceláře, vlastníci hotelu a poskytovatelé doplňkových služeb cestovního ruchu) se řídí pravidly, jež stanoví bulharský zákon o cestovním ruchu. Tento zákon vyžaduje správní registraci poskytovatelů služeb ve veřejném rejstříku vedeném ministerstvem hospodářství, energetiky a cestovního ruchu. Povinnost registrace ve zvláštním rejstříku se podle článku 58 tohoto zákona vztahuje také na osoby činné v oblasti řízení hotelů. Z tohoto důvodu lze za podniky působící v odvětví cestovního ruchu považovat pouze společnosti zapsané v příslušných veřejných rejstřících vedených ministerstvem hospodářství, energetiky a cestovního ruchu. Kontrola příslušných rejstříků ukázala, že pouze jedna ze společností, které získaly lesní pozemek ve vlastnictví státu v rámci napadených směn, a sice Kapsi Tours OOD, je zapsána jako poskytovatel souborných služeb cestovního ruchu ve smyslu zákona o cestovním ruchu.
(89)
Začtvrté bulharské orgány vysvětlily, že v Bulharsku společnosti zabývající se výstavbou nemovitostí z hlediska své činnosti rovněž podléhají také povinnosti registrace v ústředním oborovém rejstříku stavebních podniků vedeném Bulharskou stavební komorou, a to v souladu se zvláštním zákonem, totiž zákonem o stavební komoře (70). Bulharské orgány poukazují na to, že pouze tři z podniků, které se státem provedly směnu, jsou zapsány jako stavební podniky a mohly nějakým způsobem vyvíjet stavební činnost podle dotčeného zákona.
(90)
Bulharské orgány tudíž konstatovaly, že většina podniků, které případně mohly mít z napadených směn prospěch, v odvětví stavebnictví a cestovního ruchu nepůsobí. Podle jejich názoru tedy nelze mít za to, že těmito transakcemi byla narušena hospodářská soutěž na příslušných trzích mimo rámec odvětví lesnictví.
5.2. PŘIPOMÍNKY BULHARSKA K PŘIPOMÍNKÁM STĚŽOVATELE
(91)
Bulharské orgány souhlasí se stěžovatelem v tom, že směny lesních pozemků mezi státem a obcemi neobsahují prvek státní podpory. Namítají ovšem, že tvrzení stěžovatele, že většina příjemců aktivně působí v odvětví stavebnictví nebo cestovního ruchu neodpovídá skutečnosti, a to z týchž důvodů, jež byly vysvětleny v předchozím oddílu.
(92)
Bulharské orgány také nesouhlasí se způsobem, jakým stěžovatel určil tržní ceny lesních pozemků na základě porovnání cen lesních pozemků v jednotlivých letech (např. z doby několika let předtím, než došlo ke směně lesů), a rozporují tvrzení stěžovatele, že v určitých případech vlastníci směněných lesních pozemků tuto půdu poskytli jako zajištění k získání úvěrů, neboť takovýto postup by byl v rozporu s ustanoveními bulharského práva a zákona o státním majetku, jež stěžovatel citoval. Údaje, jež stěžovatel předložil, zřejmě obsahují závažné chyby a nejsou v souladu s dostupnými katastry nemovitostí a dokumentací týkající se směn. Údaje, jež předložil stěžovatel, jsou zřejmě také nesprávné, pokud jde o lesní pozemky ve vlastnictví státu, jež byly získány prostřednictvím směn a následně poskytnuty jako zajištění za úvěry. Bulharské orgány v každém případě pro vysvětlení uvádějí, že banky v Bulharsku k zajištění toho, aby byl dluh splacen, vedle nemovitostí vyžadují i jiná likvidní aktiva. Podle bulharských orgánů by tedy bylo nesprávné stanovit cenu na metr čtvereční jako podíl částky poskytnutého úvěru a plochy pozemků, jež slouží jako zajištění za hypotéku. Bulharské orgány také předložily stanovisko První investiční banky k mechanismům poskytování úvěrů a k metodám oceňování lesů a lesních majetků navrhovaných dlužníky jako zajištění.
(93)
Bulharské orgány také nesouhlasí s tvrzením stěžovatele, že obecní orgány neměly v případě pozemků, jejichž určený účel používání byl změněn, jinou možnost než přijmout podrobné plány územního rozvoje. Podle bulharských orgánů vychází případná změna určeného účelu užívání této pozemků z právně vynucovaných podrobných plánů územního rozvoje, které byly veřejně projednány a kterými byly stávající obecné plány územního rozvoje v osídlených oblastech změněny. Tato správní řízení nespadají do rozhodovací pravomoci ministra zemědělství a potravinářství, který jednotlivá správní oznámení týkající se změny územního plánu subjektům, jež o tuto změnu zažádaly, vydává teprve poté, co vstoupí v platnost podrobný plán územního rozvoje.
(94)
Bulharské orgány dále odmítají tvrzení, že mnoho subjektů zapojených do směn mělo v úmyslu provést změnu určeného účelu užívání získané lesní parcely. Podle bulharského zákona o lesích lze takovou změnu provést jen na základě podání žádosti v rámci postupu uvedeného v čl. 14 písm. c) zákona o lesích (jenž byl zrušen). Jakýkoliv jiný záměr vyjádřený prostřednictvím některého z hromadných sdělovacích prostředků nebo jiným způsobem odlišným od příslušného zákonného postupu by představoval irelevantní a svévolný akt.
(95)
Bulharské orgány rovněž nesouhlasí se stanoviskem stěžovatele, že administrativní stanovení cen lesních pozemků nezohledňovalo dynamický vývoj ekonomiky. Bulharské orgány mají za to, že způsob stanovení cen podle nařízení o základních cenách je přiměřený. Rovněž není pravda, že předmětné nařízení nebylo aktualizováno, neboť v roce 2007 byly zavedeny nové koeficienty, a již uskutečněné směny tak hospodářské subjekty v hospodářské soutěži nijak nezvýhodňovaly.
(96)
Bulharské orgány rozporují argument stěžovatele, že by odhadci byli zaujatí. Podle bulharských orgánů jsou tito odhadci soudními znalci, jejichž bezúhonnost nelze zpochybňovat. V případě, že by lesní pozemky ocenili způsobem příznivým pro soukromý subjekt a v rozporu s ustanoveními nařízení o základních cenách, bulharské orgány by takové ocenění pro účely směny nepřijaly.
(97)
V reakci na tvrzení stěžovatele, že oficiální statistické údaje o hodnotě/cenách transakcí, jež poskytují příslušné orgány, nejsou správné, bulharské orgány uvádějí, že daňové úniky vzniklé v důsledku tajení skutečné ceny určité transakce jsou podle bulharského trestního zákoníku trestným činem.
(98)
V neposlední řadě pak bulharské orgány rozporují tvrzení stěžovatele, že by obvinění bývalého vedoucího Výkonného lesního úřadu bylo důkazem přítomnosti státní podpory při směnách. Podle bulharských orgánů jsou řízení vedená proti úředníkům, kteří se na řízeních ve věci směn lesních pozemků ve vlastnictví státu podíleli, z hlediska posouzení přítomnosti podpory v rámci napadených transakcí irelevantní.
5.3. PŘIPOMÍNKY BULHARSKA K PŘIPOMÍNKÁM, KTERÉ PODALY DALŠÍ TŘETÍ STRANY
5.3.1. Připomínky Bulharska podané ke dni 29. září 2011
(99)
Na připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení podané společností All Seas odpověděly bulharské orgány dopisem ze dne 29. září 2011.
(100)
Společnost All Seas směnila celkem 157,4 ha lesních parcel v soukromém vlastnictví na území obcí Teteven a Gaborovo za lesní parcely ve vlastnictví státu o celkové výměře asi 57,9 ha v katastrálním území obce Balčik (71). V této souvislosti také společnost All Seas zaplatila bulharskému státu částku 138 781 BGN za režijní náklady.
(101)
Administrativní cena lesních parcel ve vlastnictví státu byla stanovena na 11,99 BGN za m2. Podle informací, jež mají bulharské orgány k dispozici, činila průměrná tržní cena v posuzovaném období (jakožto cena dohodnutá mezi soukromými subjekty, které lesní parcely v téže nebo blízké oblasti na území téže obce koupily či prodaly za komerčních podmínek) 4,16 BGN za m2. Směna mezi společností All Seas a Bulharskou republikou tedy proběhla oproti příslušné platbě a neměla za následek hospodářské zvýhodnění ve smyslu článku 107 Smlouvy.
(102)
Bulharské orgány dále poznamenávají, že společnost All Seas požádala o změnu určeného účelu užívání lesní parcely v souladu s článkem 14 zákona o lesích a že Rada ministrů Bulharské republiky tuto žádost v souladu s čl. 14d odst. 2 tohoto zákona schválila (72). Podle informací, které mají bulharské orgány k dispozici, toto rozhodnutí nevstoupilo v platnost. Bulharské orgány souhlasí se společností All Seas v tom, že stát nemá přímý vliv na změny určeného účelu užívání předmětných pozemků (pro něž neexistuje žádná mapa využití pozemků), a že tudíž změna vlastníka v důsledku směny nemůže být projevem společného záměru stran této směny provést u předmětných pozemků změnu určeného účelu užívání. Podle bulharských orgánů musí být při posuzování směny určujícím faktorem to, zda si odpovídá hodnota aktiv, jež jsou předmětem směny, uvedená v rozvaze. Právě to bylo pro bulharskou vládu při provádění uvedených transakcí východiskem. Dalším argumentem ve prospěch tvrzení, že při změně určeného účelu užívání pozemku po provedení směny nedochází ke státní pomoci, je, že administrativní poplatky jsou pro všechny žadatele stejné.
(103)
Bulharské orgány dále poznamenávají, že společnost All Seas dřevo z lesních parcel, jež jí připadly v důsledku směny, netěží ani se neúčastní obchodu se dřevem z těchto lesních parcel v rámci Unie. Společnost All Seas neposkytuje služby v oblasti cestovního ruchu ve smyslu zákona o cestovním ruchu a není ani stavební společností ve smyslu zákona o stavební komoře.
5.3.2. Připomínky Bulharska podané ke dni 4. listopadu 2011
(104)
Dopisem ze dne 4. listopadu 2011 odpověděly bulharské orgány na připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení podané těmito třetími stranami: společnostmi Elkabel AD, LM Impex EOOD, Foros Development EAD a panem Simeonem Stoevem Mirovem.
(105)
Pokud jde o směny provedené se společnostmi Elkabel, LM Impex a Foros Development, uvedly bulharské orgány, že nebyla poskytnuta náhrada za rozdíl v ceně směněných pozemků a že v dotčených případech přijaly od soukromých subjektů doplatky za režijní náklady. Kromě toho uvedené soukromé subjekty zaplatily veškeré místní daně/poplatky. Žádná z uvedených tří společností navíc o změnu určeného účelu užívání nabytých lesních pozemků nepožádala.
(106)
Bulharské orgány dále konstatují, že v některých obcích, na jejichž území se směněné parcely nacházejí, žádné čistě soukromé transakce neproběhly, a nebylo tedy možné stanovit tržní cenu směňovaných parcel nebo to, zda došlo k nějakému hospodářskému zvýhodnění.
(107)
Bulharské orgány dále uvádějí, že ani společnost Elkabel ani společnost LM Impex nejsou vývozci dřeva a nejsou ve smyslu bulharského práva ani zapsány jako stavební společnosti nebo společnosti podnikající v oblasti cestovního ruchu.
(108)
Pokud jde o případ fyzické osoby pana Simeona Stoeva Mirova, který směnil 0,56 ha soukromého lesního pozemku v oblasti Rakitovo, jehož hodnota byla stanovena na 3 436 BGN, za 0,5 ha lesního pozemku ve veřejném vlastnictví v oblasti Burgasu (obec Krajmorie), jehož hodnota byla stanovena na 1 308 BGN, mají bulharské orgány za to, že by se na tuto směnu mělo vztahovat nařízení de minimis.
(109)
Z těchto důvodů bulharské orgány tvrdí, že z jejich hlediska nepředstavují směny s výše uvedenými soukromými subjekty státní podporu.
5.3.3. Připomínky Bulharska podané ke dni 16. prosince 2011
(110)
Dopisem ze dne 16. prosince 2011 odpověděly bulharské orgány na připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení podané těmito třetími stranami: společnostmi V-G-N Confort OOD, Izgrev 5 EOOD, Ecobalkani-Bulgaria EOOD, Vichren EOOD, Liteks Komers AD a Živkou Blagoevovou.
(111)
Pokud jde o směny provedené se společnostmi V-G-N Confort, Izgrev 5, Ecobalkani, Vichren a Liteks Komers, uvedly bulharské orgány, že nebyla poskytnuta náhrada za rozdíl v ceně směněných pozemků a že v dotčených případech přijaly od soukromých subjektů doplatky za režijní náklady. Kromě toho uvedené soukromé subjekty zaplatily veškeré místní daně/poplatky. Společnosti V-G-N Confort, Ecobalkani a Liteks Komers navíc nepožádaly o změnu určeného účelu užívání lesních pozemků ve vlastnictví státu, jichž nabyly.
(112)
Bulharské orgány dále uvádějí, že v některých obcích, na jejichž území se směněné parcely nacházejí, nebyly provedeny žádné čistě soukromé transakce, a nelze proto stanovit tržní cenu dotčených parcel ani prokazatelně zjistit, zda došlo k nějakému hospodářskému zvýhodnění výše uvedených soukromých subjektů. V případě společnosti Izgrev 5 byla administrativní cena lesních pozemků ve veřejném vlastnictví, jež byly předmětem směny, mírně vyšší než tržní cena dosažená v podobných soukromých transakcích, a podle bulharských orgánů tedy k žádnému zvýhodnění nedošlo. Týž argument lze uplatnit i v případě transakce provedené se společností Liteks Komers, kde by podle bulharských orgánů administrativní ceny lesních pozemků ve veřejném vlastnictví čtyřikrát převyšovaly ceny tržní.
(113)
Bulharské orgány v neposlední řadě poznamenávají, že žádný z výše uvedených soukromých subjektů není vývozcem dřeva a není ve smyslu bulharského práva ani zapsán jako stavební společnost nebo společnost podnikající v oblasti cestovního ruchu, a proto směny, k nimž s těmito subjekty došlo, nemají vliv na obchod mezi členskými státy.
(114)
Předmětem transakce s fyzickou osobou, paní Živkou Blagoevou, byla směna 1,9036 ha soukromého lesního pozemku na území obce Tetven, jehož hodnota byla stanovena na 16 091 BGN, za 0,3001 ha lesního pozemku ve veřejném vlastnictví v oblasti Predela (obec Razlog), jehož hodnota byla stanovena na 24 216 BGN. Bulharskému státu nebyla poskytnuta náhrada za rozdíl v ceně směněných pozemků, všechny režijní náklady a místní daně/poplatky zaplatila paní Živka Blagoevová a nová majitelka nepožádala o změnu určeného účelu užívání pozemku, jenž byl předmětem směny. Podle bulharských orgánů by se na tuto směnu mělo vztahovat nařízení de minimis.
(115)
Bulharské orgány tedy mají za to, že v rámci směn dohodnutých s výše uvedenými soukromými subjekty nedošlo k žádné státní podpoře.
5.3.4. Připomínky Bulharska podané ke dni 25. dubna 2012
(116)
Dopisem ze dne 25. dubna 2012 odpověděly bulharské orgány na připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení podané těmito třetími stranami: Aqua Estate, Beta Forest, Kosta Gerov, Dimitar Ivanov Terziev, Javor Iliev Chajtov, Valentina Angelova Chajtovová, Georgi Aleksandrov Babev, Marieta Tihomirova Damjanova, Elizabet Petkova Michailova, Svetoslav Petkov Michailov, BG Land Co, Mirta Engineering, Miks PS-OOD, a BOIL OOD.
(117)
Bulharské orgány souhlasí s připomínkami, jež podaly tyto fyzické osoby a společnosti, které byly stranami ve směnách, k nimž v posuzovaném období došlo, a to v tom smyslu, že při těchto směnách ke státní podpoře nedošlo, a že tyto směny naopak představují transakce provedené za podmínek výhodných pro stát, a to za ceny, jež nejsou nižší než tržní ceny obdobných nemovitostí. Bulharské orgány nadto souhlasí se stanoviskem výše uvedených soukromých subjektů, že směny byly provedeny v souladu s platnými bulharskými vnitrostátními právními předpisy: nařízením o základních cenách a zákonem o lesích. V neposlední řadě by se pak některé z těchto transakcí měly považovat za transakce, na které se vztahuje nařízení de minimis.
5.4. ODPOVĚDI BULHARSKA NA ŽÁDOSTI O INFORMACE, JEŽ V PRŮBĚHU FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ ZASLALA KOMISE
(118)
V následných podáních v reakci na žádosti o informace poskytly bulharské orgány údaje o tržních cenách lesních pozemků v soukromém i veřejném vlastnictví u všech směn provedených v posuzovaném období (73).
(119)
Ve svém podání ze dne 19. listopadu 2013 (74) nicméně bulharské orgány naznačily, že poskytnuté údaje nejsou zcela spolehlivé. Konkrétně bulharské orgány předložily pro účely vzorce uvedeného ve 44. bodu odůvodnění reálné tržní ceny 82 parcel (60 ve veřejném vlastnictví a 22 ve vlastnictví soukromém), jež byly předmětem napadených směn. U ostatních parcel se poskytnuté informace o tržní hodnotě opíraly o nejlepší možný odhad, přičemž bulharské orgány naznačily, že uvedené ceny nemusí nutně představovat reálnou tržní hodnotu. Bulharské orgány vysvětlily, že v případě ostatních dotčených parcel ve veřejném vlastnictví byly ceny, které uváděly jako ceny tržní, ve skutečnosti středními cenami z různých druhů směn lesních pozemků. Tyto ceny tedy nutně nepředstavují reálnou tržní hodnotu: neodpovídají totiž průměrným cenám u zcela analogických transakcí.
(120)
Obdobně se podle bulharských orgánů i u ostatních parcel v soukromém vlastnictví, jež dosud nebyly oceněny nezávislým odhadcem, v některých případech ceny uvedené v potvrzení o prodeji, jež bulharské orgány použily jako zástupný ukazatel tržní hodnoty předmětných parcel, blížily nebo rovnaly tzv. daňové hodnotě. Daňová hodnota parcely nevyjadřuje její tržní hodnotu, ale minimální cenu, již je nutné při realitní transakci zaplatit, což znamená, že tržní hodnota dotčené parcely by v zásadě byla vyšší.
(121)
Bulharské orgány navzdory výše uvedeným skutečnostem zdůraznily, že údaje, jež o tržních cenách poskytly, představují nejlepší odhady, které mohou získat, a to vzhledem k tomu, že: i) v Bulharsku neexistují žádná zvláštní pravidla pro stanovení tržních cen lesních parcel na základě ocenění; ii) stanovení tržních cen dotčených parcel aktuálních v době uskutečnění směny nezávislým odhadcem by trvalo velmi dlouho a iii) zpracování tohoto ocenění by bylo velmi nákladné. Nadto se bulharské orgány vyjádřily v tom smyslu, že uvedené mají v každém případě blíže k reálným tržním cenám než k cenám administrativním.
(122)
Bulharské orgány dále na základě vzorku 25 směn poskytly informace o skutečně použitých administrativních cenách a hypotetických administrativních cenách vyplývajících z použití koeficientů uvedených v aktualizaci nařízení o základních cenách z roku 2010. Uvedený vzorek se týkal 25 transakcí uskutečněných převážně v roce 2009 a 2008 (jen 6 transakcí proběhlo v roce 2007). Tyto informace si vyžádala Komise s cílem ověřit, zda je systém administrativních cen - jsou-li náležitě aktualizovány - s to přiměřeně odrážet tržní ceny lesních pozemků a zda ve všech případech povede k určení ceny co možná nejbližší tržní hodnotě, což vyžaduje judikatura.
6. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
6.1. PŘÍTOMNOST PODPORY
(123)
Podle čl. 107 odst. 1 Smlouvy jsou podpory poskytované v jakékoli formě členským státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem.
(124)
Ke kvalifikaci opatření jako podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 tedy musí být naplněny všechny tyto podmínky: i) opatření musí být možné přisoudit státu a musí být financováno ze státních prostředků; ii) musí přinášet výhodu příjemci; iii) tato výhoda musí být selektivní; iv) opatření musí narušovat hospodářskou soutěž nebo představovat hrozbu takového narušení a musí mít potenciál ovlivnit obchod mezi členskými státy.
(125)
V tomto případě je ovšem nejprve také třeba posoudit, zda osoby, které směny využily a staly se možnými příjemci státní podpory, představují podniky ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Důvodem je to, že podle znění uvedeného ustanovení platí pravidla o státní podpoře jen tehdy, je-li příjemcem podnik.
(126)
Soudní dvůr Evropské unie definuje pro účely čl. 107 odst. 1 Smlouvy pojem „podnik“ jako subjekt zapojený do hospodářské činnosti bez ohledu na jeho právní postavení či na způsob jeho financování (75). Podle Soudního dvora Evropské unie představuje hospodářskou činnost jakákoliv činnost spočívající v nabízení zboží a služeb na trhu (76). Klasifikace určitého subjektu jako podniku se tedy vždy vztahuje ke konkrétní činnosti. Na subjekt, který vykonává hospodářskou i nehospodářskou činnost, je třeba jako na podnik pohlížet, jen co se týče činnosti hospodářské. Podnik nemusí být právnickou osobou; i fyzické osoby lze považovat za podniky využívající státní podporu, pakliže vykonávají hospodářskou činnost.
(127)
Se zřetelem k tomu je třeba konstatovat, že některé osoby, které napadených směn využily, nevykonávaly v posuzovaném období na lesním pozemku, jenž byl předmětem směny, žádnou hospodářskou činnost a nevykonávají ji ani v současnosti. Tyto osoby, které směny využily, tedy nelze považovat za podniky ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, a proto se má za to, že v rámci směn, jež tyto osoby s bulharským státem uskutečnily, nedošlo k poskytnutí státní podpory.
(128)
Zbývající část tohoto rozhodnutí se tedy týká jen těch osob, které napadené směny využily a které jsou podniky ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
6.1.1. Vzájemná souvislost mezi směnou pozemků a změnou jejich určeného účelu užívání
(129)
První otázka, o níž Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila pochybnosti, se týkala toho, zda existuje vzájemná souvislost mezi směnami a změnou určeného účelu užívání pozemků, jichž osoby, které směny využily, nabyly. Jedná se o důležitou otázku: závěr, že taková souvislost existuje, bude totiž mít vliv na to, jak Komise posoudí otázky, zda směnami došlo k hospodářskému zvýhodnění a jak takovéto zvýhodnění vyčíslit. Vzájemná souvislost by existovala, pokud by strany směny měly ještě před provedením této směny v úmyslu změnit následně po provedení směny určený účel užívání pozemku ve veřejném vlastnictví z lesního pozemku na pozemek stavební. Pokud by tedy administrativní ceny vypočtené pro účely směny podle nařízení o základních cenách byly stanoveny pro směnu dvou lesních pozemkových parcel, mohla by mít následná změna určeného účelu užívání parcely ve veřejném vlastnictví vzhledem k jejímu zamýšlenému budoucímu využití jako stavebního pozemku za následek podhodnocení nabyté parcely, bylo-li již od počátku úmyslem takovouto změnu provést.
(130)
Podle Komise by skutečnost, že na napadené směny vždy - nebo přinejmenším ve velké většině případů - navazovaly (následně schválené) žádosti o změnu určeného účelu užívání lesních pozemků nabytých osobou, která směny využila, na stavební pozemek, objektivně naznačovala, že strany takovýchto směn již od počátku zamýšlely po provedení směny určený účel užívání pozemku ve veřejném vlastnictví změnit.
(131)
Statistické údaje poskytnuté bulharskými orgány v reakci na rozhodnutí o zahájení řízení, které potvrzují údaje zohledněné ve 38. bodu odůvodnění, ukazují, že na 132 směn provedených v posuzovaném období bylo podáno 24 žádostí o změnu určeného účelu užívání předmětného pozemku na stavební pozemek (tyto žádosti byly tedy podány v 18,2 % všech směn), přičemž takováto změna byla schválena v 15 případech (tedy v 11,4 % všech směn). Na základě těchto údajů dochází Komise k závěru, že ve většině případů žádosti o změnu určeného účelu užívání pozemku na směny nenavazovaly.
(132)
Komise konstatuje, že podle bulharských právních předpisů tak jako tak existují pro provádění směn a změn určeného účelu užívání dvě oddělená řízení a pro každý z těchto úkonů je příslušný jiný ze dvou samostatných státních orgánů, jež jsou jeden na druhém nezávislé. Toto představuje další argument pro popření existence vzájemné souvislosti mezi směnami pozemků a změnou jejich určeného účelu užívání v tomto případě.
(133)
Vzhledem k tomu, že nebyla prokázána existence vzájemné souvislosti mezi směnami a změnou určeného účelu užívání pozemků nabytých osobami, které směny využily, prověří Komise přítomnost státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy v každém z dotčených úkonů zvlášť.
6.1.2. Přítomnost státní podpory při změnách určeného účelu užívání pozemků
(134)
Určený účel užívání pozemku je kontrolním nástrojem orgánů veřejné moci v oblasti využívání a míry zastavění určité pozemkové parcely. Při schvalování změny určeného účelu užívání pozemkové parcely vykonává orgán veřejné moci regulační činnost a nejedná jako hospodářský subjekt.
(135)
Za podporu ve smyslu článku 107 Smlouvy se považují jen zvýhodnění poskytnutá přímo či nepřímo ze státních prostředků. Podle judikatury Soudního dvora Evropské unie (77) z rozlišení mezi „podporou poskytovanou státy“ a podporou poskytnutou „ze státních prostředků“ nevyplývá, že všechna zvýhodnění poskytnutá státem, ať už jsou financována ze státních prostředků, či nikoliv, představují podporu. Účelem tohoto rozlišení je spíše do definice státní podpory zahrnout jak zvýhodnění poskytnutá přímo státem, tak ta, jež poskytují veřejné či soukromé instituce státem pověřené nebo zřízené.
(136)
Schválení změny určeného účelu užívání konkrétní pozemkové parcely z lesního pozemku na pozemek stavební orgánem veřejné moci sice může mít za následek nárůst tržní hodnoty předmětného pozemku, ale nedochází při něm k převodu státních prostředků ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy: výsledkem výkonu takovéto regulační činnosti není převod finančních prostředků v pozitivním smyslu osobě, která tohoto schválení využije, a stát se při tomto výkonu ani nevzdává svých prostředků, neboť v rámci takového výkonu nemá povinnost účtovat úspěšným žadatelům poplatek, jenž by plně odpovídal hospodářské hodnotě, již tito žadatelé schválením získají (78).
(137)
V tomto směru tedy ani rozhodnutí orgánu veřejné moci o změně určeného účelu užívání konkrétní pozemkové parcely nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
6.1.3. Přítomnost podpory při směnách
(138)
Prodej pozemků nebo budov orgány veřejné moci podniku nebo jednotlivci, který vykonává hospodářskou činnost, může podle ustálené judikatury (79) zakládat hospodářské zvýhodnění, a může tedy představovat státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, zejména pokud se neuskuteční za tržní hodnotu, tj. za cenu, kterou by pravděpodobně stanovil soukromý investor v podmínkách běžné hospodářské soutěže. Totéž platí o směně, při níž je hodnota pozemku ve veřejném vlastnictví nabytého od státu vyšší než hodnota pozemku v soukromém vlastnictví, který se státu přenechává.
(139)
Před prověřením toho, zda dané směny přinášejí nějaké hospodářské zvýhodnění, nicméně Komise prověří, zda jsou naplněny ostatní podmínky uvedené ve 124. bodu odůvodnění, na jejichž základě lze konstatovat přítomnost státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
(140)
Zaprvé se, pokud jde o otázku, komu lze toto opatření přičíst, konstatuje, že směny spadají do kompetence ministra zemědělství a potravinářství nebo Rady ministrů (v závislosti na velikosti parcely, jež je předmětem směny) a Výkonného lesního úřadu, což jsou všechno státní orgány. Pokud je výsledkem směny převod lesních pozemků ve veřejném vlastnictví, jež mají vyšší hodnotu než přenechané lesní pozemky ve vlastnictví soukromém, představuje tato směna převod státních prostředků, kterým se bulharský stát vzdává určitých výnosů, jichž by býval mohl dosáhnout, pokud by při provádění této transakce postupoval v rámci tržních podmínek.
(141)
Zadruhé jsou směny, pokud z nich těží pouze ti vlastníci pozemků, kteří směnili své lesní pozemky v soukromém vlastnictví za lesní pozemky ve vlastnictví veřejném, selektivní.
(142)
Zatřetí směny narušují hospodářskou soutěž a ovlivňují obchod mezi členskými státy. Jsou-li osoby, které směny využily, podniky, jež nabízejí zboží a služby na některém konkrétním trhu, posílí jakýkoli finanční prospěch, jež jim z uskutečnění směny plyne, jejich postavení oproti ostatním podnikům, s nimž si v rámci Unie v oblasti téhož druhu zboží a služeb konkurují (80). Řada osob, které směny využily, (81) má v bulharském obchodním rejstříku mezi hospodářskými odvětvími, v nichž působí, mimo jiné uvedeny i reality, cestovní ruch, pohostinství či zalesňování. Uvedená odvětví jsou přitom otevřená hospodářské soutěži na úrovni Unie. Prokazují to i údaje z tohoto rejstříku, v nichž se u několika osob, které směny využily, (82) jako hospodářské odvětví, v němž působí, uvádí obchod či (mezinárodní) obchodní činnost. Pokud jde o argument předložený bulharskými orgány, že pro výkon činnosti v odvětví cestovního ruchu nebo stavebnictví je nezbytné, aby byla společnost zapsána ve zvláštních rejstřících, a že tomu tak u většiny společností podílejících se na směnách nebylo, konstatuje Komise, že pojem „podnik“ v čl. 107 odst. 1 Smlouvy je pojmem objektivním, a otázku, zda podniky nabízejí zboží a služby na daném trhu, a tudíž konkurují ostatním podnikům a zapojují se do trhu v rámci Unie, je tedy třeba zodpovědět s ohledem na činnosti, jež tyto podniky skutečně vykonávají, a nikoli podle toho, zda splňují určité vnitrostátní právní formální náležitosti.
(143)
Konečně, pokud jde o přítomnost hospodářského zvýhodnění, týkají se směny vzájemné výměny (nejméně) dvou lesních pozemkových parcel mezi bulharským státem a soukromými subjekty. K zodpovězení otázky, zda soukromé subjekty těžily z hospodářského zvýhodnění plynoucího z provedené směny, je třeba provést odhad tržních hodnot parcel, jež byly předmětem dané směny, a tyto hodnoty vzájemně porovnat. Je-li výsledkem směny převod lesního pozemku ve veřejném vlastnictví, jehož hodnota je vyšší než hodnota lesního pozemku, který státu přenechává soukromý subjekt, pak je tento soukromý subjekt hospodářsky zvýhodněn.
(144)
Pro účely dotčených směn byly, jak se uvádí v 16. bodu odůvodnění, příslušné administrativní ceny vypočteny podle nařízení o základních cenách. Soudní dvůr Evropské unie shledal, že v případech, kdy vnitrostátní právní úprava stanoví správní pravidla výpočtu tržní hodnoty pozemku určeného na prodej orgány veřejné moci, musí použití uvedených pravidel za účelem jejich souladu s článkem 107 Smlouvy vést ve všech případech ke administrativní ceně, která se co nejvíce blíží tržní hodnotě daného pozemku (83). Jelikož tato tržní hodnota je teoretická, bude povoleno rozpětí, v jehož rámci se dosažená cena od teoretické ceny odchyluje (84).
(145)
Bulharské orgány byly požádány o poskytnutí informací o administrativních cenách uplatněných při 132 směnách, jež v posuzovaném období proběhly, jakož i o příslušných tržních cenách pro tytéž transakce. Komise rovněž požádala bulharské orgány, aby vzaly při stanovení tržní hodnoty předmětných lesních parcel v úvahu případné předcházející či následné transakce, jejichž byly tyto parcely předmětem. Ačkoli má Komise za to, že pro účely posouzení možných prvků státní podpory v rámci směn je místo, kde se směňované lesních parcely nacházejí, irelevantní, byly údaje o cenách - byly-li k dispozici - vzaty v úvahu.
(146)
Bulharské orgány upozornily na to, že údaje, jež mohly o tržních cenách poskytnout, nejsou zcela spolehlivé (85). Zároveň ale sdělily, že tyto informace představují nejlepší možné odhady tržních cen (86). Komise tyto údaje považuje za dostatečně spolehlivé odhady skutečné (tj. „reálné“) tržní hodnoty dotčených parcel.
(147)
Z analýzy těchto údajů vyplývá, že důsledkem uplatnění administrativních cen na parcely v soukromém vlastnictví bylo systematické nadhodnocení dotčených lesních pozemků oproti cenám tržním (87), zatímco u lesních pozemků ve veřejném vlastnictví byla situace poněkud složitější, neboť byly zaznamenány jak případy nadhodnocení, tak podhodnocení. Při hledání odpovědi na otázku, zda osoby, které směny využily, získaly na jejich základě nějakou výhodu, by tedy prosté porovnání tržní ceny parcely ve veřejném vlastnictví v době uskutečnění směny s tržní cenou směněné parcely v soukromém vlastnictví dostatečně nezohlednilo systematické nadhodnocení dotčené soukromé parcely. Komise proto sestavila vzorec zohledňující administrativní ceny uplatněné v prvotní transakci, který umožňuje náležitě posoudit zvýhodnění plynoucí z dané směny. Tento vzorec, který byl uveden již v rozhodnutí o zahájení řízení, vyžaduje vypočtení těchto částek:
(i)
rozdíl mezi skutečnou tržní cenou lesní pozemkové parcely v soukromém vlastnictví a administrativní cenou této parcely určenou podle nařízení o základních cenách a
ii)
rozdíl mezi skutečnou tržní cenou lesní pozemkové parcely ve veřejném vlastnictví a administrativní cenou této parcely určenou podle nařízení o základních cenách.
Ke zvýhodnění by došlo v případě, že po odečtení hodnoty získané podle bodu i) od hodnoty získané podle bodu ii) vyjde kladný výsledek.
Při určování toho, zda danou směnou dochází ke zvýhodnění, je nicméně třeba vzít v úvahu i případnou peněžní náhradu vyplacenou jednou stranou druhé za účelem dorovnání rozdílu v administrativních cenách dvou parcel, jež jsou předmětem směny.
(148)
Při uplatnění uvedeného vzorce na údaje o reálných tržních hodnotách a administrativních cenách směňovaných lesních pozemků, jež poskytly bulharské orgány, dospěla Komise k závěru, že téměř v 80 % směn provedených v posuzovaném období bylo osobám, které směny využily, v jejich rámci poskytnuto zvýhodnění, což ukazuje tabulka 4.
Tabulka 4
Porovnání administrativních cen uplatněných při směnách a tržních cen uvedených bulharskými orgány
Směny
2007
2008
2009
Celkem
Poskytnutí výhody (počet případů)
18
48
38
104
Procentuální podíl na všech směnách
78 %
77 %
81 %
79 %
Počet uskutečněných směn
23
62
47
132
(149)
Výše uvedené údaje ukazují, že administrativní ceny stanovené pro účely směn podle nařízení o základních cenách dostatečně neodrážely skutečnou tržní hodnotu předmětných lesních parcel.
(150)
Rozdíl mezi administrativními cenami použitými pro účely napadených směn a tržními cenami předmětných parcel vyplývá jednak ze skutečnosti, že výchozí metodika uvedená v nařízení o základních cenách dostatečně nezohledňuje kritéria, jež by z hlediska ocenění směňovaných lesních pozemkových parcel za důležitá považoval účastník trhu, a ani jim nepřiznává náležitou váhu. Zaprvé se předpokládalo, že průměrné hodnoty pozemků uvedených v příloze 1 nařízení o základních cenách podle kategorií pozemků skýtajících totožné podmínky k pěstování rostlin, které se používají jako východisko pro stanovení základní hodnoty pozemku (viz 18. bod odůvodnění) budou stanoveny na základě tržních cen nebo účetních záznamů vedených u lesů ve vlastnictví státu, avšak ve skutečnosti je stanovili znalci na základě malého počtu tržních zdrojů.
(151)
Zadruhé jsou koeficienty a navýšení (přírůstky) cen uplatněné pro účely vyčíslení některých vlastností lesního pozemku při výpočtu jeho základní hodnoty, jež jsou uvedeny v 18. až 26. bodu odůvodnění, spíše výsledkem administrativního zjednodušení, než pokusem o přesné určení hospodářské hodnoty, kterou by hypotetický účastník trhu v podobné situaci takovýmto vlastnostem pozemku přisoudil. Bulharské orgány ve skutečnosti žádné hospodářské údaje odůvodňující hodnotu těchto koeficientů a míru navýšení (přírůstky) cen uvedených v předmětném nařízení nepředložily.
(152)
I kdyby se připustilo, že výsledkem uplatnění metodiky uvedené v nařízení o základních cenách u směňovaných lesních pozemků zpočátku byly tržní ceny, což nebyly, průměrné ceny, nebyly příslušné koeficienty a navýšení (přírůstky) cen během posuzovaného období nikdy aktualizovány tak, aby se zohlednilo následné kolísání tržních cen. V souladu s judikaturou (88) musí v případě výrazného nárůstu cen pozemků administrativní metody pro výpočet cen pozemků prodávaných orgány veřejné moci umožňovat průběžnou aktualizaci těchto cen tak, aby se cena skutečně zaplacená kupujícím co nejvíce blížila tržní hodnotě těchto pozemků. V průběhu fáze předběžného přezkoumávání bulharské orgány vysvětlily, že podle čl. 7 odst. 1 a článku 32 nařízení o základních cenách měly být koeficienty pro výpočet administrativních cen uvedené v tomto nařízení každoročně aktualizovány. Kromě toho podle informací poskytnutých bulharskými orgány rostly tržní ceny lesních pozemků během posuzovaného období velmi výrazně. K aktualizaci, kterou uvedené nařízení předpokládá, nicméně během předmětného období vůbec nedošlo. Bulharské orgány průměrné ceny, příslušné koeficienty a navýšení (přírůstky) cen pro účely stanovení administrativních cen na základě posledního vývoje trhu aktualizovaly až v roce 2010.
(153)
Komise proto dospěla k závěru, že osobám, které směny využily, tyto pozemkové směny v těch případech, kdy použité administrativní ceny dostatečně neodrážely tržní cenu směňovaného pozemku, přinesly hospodářské zvýhodnění.
6.1.4. Podpora de minimis
(154)
Závěrem je třeba poznamenat, že se v případech, kdy byly osoby, které směny využily, zvýhodněny v rozsahu, jenž nepřesahuje limit uvedený v nařízení Komise (EU) č. 1407/2013 (89), toto zvýhodnění nepovažuje za státní podporu, a na tyto případy se tudíž nevztahuje zákaz daný ustanovením čl. 107 odst. 1 Smlouvy, pokud jsou ovšem splněny všechny ostatní podmínky stanovené uvedeným nařízením.
(155)
Na základě kvantitativních údajů předložených bulharskými orgány se zdá, že v mnoha případech (90) je částka podpory, kterou osoby, které směny využily, obdržely pod úrovní limitu de minimis, který činí 200 000 EUR.
6.1.5. Závěr ohledně přítomnosti podpory
(156)
S ohledem na výše uvedené dospěla Komise k závěru, že směny, které v posuzovaném období provedla Bulharská republika, představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy v těch případech, kdy protistrana příslušné transakce je podnikem ve smyslu uvedeného ustanovení, kdy administrativní ceny použité pro účely dané transakce neodrážely tržní ceny a kdy nebyly naplněny podmínky podpory de minimis stanovené v nařízení (ES) č. 1407/2013.
6.2. ZÁKONNOST OPATŘENÍ
(157)
Bulharská republika uvedené směny před jejich provedením neoznámila, a nesplnila tak svou povinnost ve smyslu čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Uvedené směny tak představují protiprávně poskytnutou státní podporu.
6.3. SLUČITELNOST PODPORY S VNITŘNÍM TRHEM
(158)
Ačkoli byly bulharské orgány požádány o poskytnutí informací o případné slučitelnosti uvedených směn s vnitřním trhem, trvaly na své argumentaci, že předmětné transakce neměly na obchod v rámci Unie žádný vliv, a že tedy státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy nepředstavují.
(159)
V tomto ohledu Komise poznamenává, že důkazní břemeno slučitelnosti podpory s vnitřním trhem, jako výjimky z ustanovení čl. 107 odst. 1 Smlouvy, náleží v zásadě dotyčnému členskému státu, který musí prokázat, že podmínky pro tuto výjimku jsou splněny (91).
(160)
Komise v každém případě konstatuje, že se nezdá, že by existovaly nějaké zřejmé důvody, na jejichž základě by bylo možné považovat předmětné směny za slučitelné s vnitřním trhem, a to ani přímo na základě čl. 107 odst. 3 písm. a) a c) Smlouvy ani na základě pokynů z těchto ustanovení vycházejících.
(161)
Slučitelnost režimu směn tedy nelze odvozovat od pokynů Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví („pokyny k odvětví lesnictví“), protože ty se vztahují pouze na živé stromy a na jejich přirozené prostředí v lesích a na ostatní zalesněné půdě, včetně opatření k udržování a zlepšování ekologické a ochranné funkce lesů a opatření na podporu rekreačního využívání a sociální a kulturní dimenze lesů. Navíc náklady hrazené z podpory poskytnuté v souvislosti se směnami neodpovídají definici způsobilých nákladů uvedené v pokynech k odvětví lesnictví (92), neboť soukromým subjektům nebyly uloženy žádné zákonné nebo smluvní závazky využívat pozemky nabyté směnou jako oblasti s ochranou přírody. Všechny soukromé subjekty měly naopak právo požádat o změnu účelu užívání z lesního pozemku na pozemek stavební, což také některé z nich učinily.
(162)
Slučitelnost nelze odvozovat ani od pokynů k vnitrostátní regionální podpoře na období 2007-2013. Komise v této souvislosti poznamenává, že bulharské orgány směny neprovedly s konkrétním cílem přispět k regionálnímu rozvoji. Nadto nebyly vymezeny způsobilé náklady a nebylo ani stanoveno, jakým způsobem se bude kontrolovat pobídkový účinek předmětné podpory a jak bude zajištěno dodržování příslušných limitů regionální podpory.
(163)
V neposlední řadě pak bulharské orgány v diskusích předcházejících přijetí rozhodnutí o zahájení řízení prohlašovaly, že dotčené směny sledovaly cíl veřejné politiky spočívající v konsolidaci vlastnictví lesních pozemků. I kdyby bylo možné považovat konsolidaci lesních pozemků za cíl společného zájmu, což ovšem nelze, neprokázaly bulharské orgány, že poskytnutá podpora byla k dosažení uvedeného cíle nezbytná a ani že zvolené prostředky byly ty nejvhodnější.
(164)
Bulharské orgány rovněž neprokázaly, že zvolené prostředky zajistily, aby se poskytnutá podpora omezila na minimum nezbytné k přesvědčení soukromých subjektů k tomu, aby směnu uskutečnily. Je to mimo jiné patrné ze silného kolísání administrativních cen, k nimž se uplatněním předepsané metodiky dospělo. Při porovnání s tržními cenami, jež bulharské orgány poskytly, se nezdá, že by tyto administrativní ceny byly systematicky o určitý obdobný procentuální podíl vyšší či nižší než tržní ceny. Na příkladu transakcí uskutečněných v roce 2007 lze sledovat rozdíly mezi tržními a administrativními cenami parcel v soukromém vlastnictví v rozmezí od -503,97 % do +89,91 % (93).
(165)
Bulharské orgány konečně ani neprokázaly, že předmětné směny nenarušily hospodářskou soutěž v míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem. Směny proto nelze přímo považovat za slučitelné s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy.
(166)
Komise proto dospěla k závěru, že podporu poskytnutou v souvislosti se směnami nelze považovat za slučitelnou s vnitřním trhem.
7. NAVRÁCENÍ PODPORY
(167)
Podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999 by měla být státní podpora příjemcem navrácena, pokud byla předmětná protiprávně poskytnutá státní podpora shledána neslučitelnou s vnitřním trhem a není-li to v rozporu s obecnými zásadami práva Společenství. V čl. 14 odst. 2 uvedeného nařízení se stanoví, že podpora, která má být navrácena, zahrnuje úroky splatné od data, kdy byla protiprávní podpora k dispozici příjemci, do data jejího faktického navrácení. V čl. 14 odst. 3 se dále stanoví, že navrácení se provede bezodkladně a v souladu s postupy vnitrostátního práva dotyčného členského státu za předpokladu, že umožňují okamžitý a účinný výkon rozhodnutí Komise.
(168)
Ke splnění účelu navrácení podpory dojde v okamžiku, kdy podniky, jež z předmětné protiprávní podpory těžily, tuto podporu spolu s příslušnými úroky z prodlení navrátí. Navrácením příjemce pozbude zvýhodnění, ze kterého měl na trhu oproti svým konkurentům prospěch, a obnoví se stav, který poskytnutí podpory předcházel (94). Členský stát si sice může zvolit prostředky, kterými svou povinnost dosáhnout navrácení nelegální podpory splní, ale zvolená opatření nesmí mít nepříznivý vliv na působnost a účinnost práva Unie. Členský stát může povinnost dosáhnout navrácení podpory splnit, pouze pokud jsou prostředky zvolené k navrácení podpory vhodné k opětovnému nastolení běžných podmínek hospodářské soutěže, které byly poskytnutím nezákonné podpory narušeny, a pokud jsou v souladu s příslušnými ustanoveními práva Unie (95).
(169)
Vzhledem k tomu, že bylo shledáno, že Bulharská republika protiprávně uplatňovala státní podporu prostřednictvím směn, měla by se jí stanovit povinnost zajistit, aby osoby, které tyto směny využily, tuto podporu navrátily.
7.1. URČENÍ PŘÍJEMCŮ, KTEŘÍ MUSÍ PODPORU NAVRÁTIT
(170)
Protiprávní a neslučitelnou podporu musí navrátit podniky, které z ní skutečně měly prospěch (96). Nicméně v případech, kdy všechny podniky, které protiprávní a neslučitelnou podporu obdržely, není schopna určit v rozhodnutí samotném Komise, bude tak muset na počátku procesu jeho provádění učinit dotčený členský stát, který musí přihlédnout k individuální situaci jednotlivých dotčených podniků (97).
(171)
V tomto případě jsou potenciálními příjemci neslučitelné státní podpory ty fyzické a právnické osoby, které se podílely na 132 směnách s bulharskými orgány, k nimž v posuzovaném období došlo. Z této skupiny subjektů by měly bulharské orgány vyjmout ty fyzické a právnické osoby, jež nejsou „podniky“ ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, a ty, jež na při směnách, jichž se zúčastnily, získaly podporu v celkové výši nepřesahující limit stanovený v nařízení de minimis, pokud ovšem dotčené transakce splňují i ostatní podmínky stanovené uvedeným nařízením. Zbývající fyzické a právnické osoby, jež se směn účastnily, by se měly považovat za příjemce protiprávně poskytnuté státní podpory, a bulharským orgánům se ukládá povinnost zajistit, aby tyto subjekty zvýhodnění, jehož se jim na základě předmětných směn dostalo, navrátily.
7.2. VYČÍSLENÍ PODPORY
(172)
Komise není z právního hlediska povinna vyčíslit přesnou částku, jež má být navrácena, zejména pokud k tomu, aby tak učinila, nemá k dispozici dostatečné údaje. Postačí, pokud rozhodnutí Komise obsahuje informace, jež dotčenému členskému státu bez přílišných obtíží umožní stanovit částku, jež má být navrácena (98).
(173)
Jak bylo vysvětleno ve 147. bodu odůvodnění, má Komise za to, že členské státy by při stanovení výše neslučitelné podpory, již musí každý z příjemců navrátit, měly vyjít z této metodiky:
(i)
stanovit rozdíl mezi skutečnou tržní cenou lesní pozemkové parcely v soukromém vlastnictví a administrativní cenou této parcely určenou podle nařízení o základních cenách;
(ii)
stanovit rozdíl mezi skutečnou tržní cenou lesní pozemkové parcely ve veřejném vlastnictví a administrativní cenou této parcely určenou podle nařízení o základních cenách.
Prvotní výše státní podpory získané na základě směny je rovna hodnotě ii) snížené o hodnotu i).
V případech, kdy byla směněna pozemková parcela ve veřejném vlastnictví s vyšší administrativní hodnotou za pozemkovou parcelu v soukromém vlastnictví s nižší administrativní hodnotou, by měla být tato prvotní částka upravena. Podle bulharských orgánů musela v takovémto případě osoba, která směny využila, zaplatit státu náhradu za rozdíl v hodnotě dotčených pozemků. Původní výše podpory by tedy měla být ponížena o částku náhrady zaplacenou příjemcem bulharským orgánům. Bulharské orgány by pak měly dosáhnout toho, aby příslušní příjemci výslednou částku navrátili, tak aby se vyrovnalo zvýhodnění, které tito příjemci v důsledku provedení směny získali.
(174)
Při stanovení tržních cen dotčených parcel by měla být plně zohledněna hospodářská hodnota předmětného pozemku v okamžiku provedení směny. Z informací uvedených v podání bulharských orgánů ze dne 29. srpna 2008 se zdá, že v některých případech byly na státních lesních parcelách budovy a infrastruktura postaveny ještě dříve, než došlo k uskutečnění směny, a to i přesto, že daná parcela předtím nebyla překlasifikována na stavební pozemek. Komise zastává názor, že v takových případech by se měla do tržní hodnoty parcely plně promítnout i hodnota těchto budov a/nebo infrastruktury.
(175)
Komise poznamenává, že bulharské orgány již údaji o administrativních cenách použitých při směnách, jakož i o tržních cenách všech předmětných parcel v době uskutečnění směny disponují (99), a nemělo by pro ně tedy být příliš obtížné stanovit na základě metodiky popsané ve 173. bodu odůvodnění (100) částky, jež musí být navráceny.
(176)
V případech, kdy mohou mít bulharské orgány oprávněné obavy, že uvedenou metodiku nelze uplatnit nebo že vede k výsledným částkám, jež zjevně dostatečně neodrážejí výši státní podpory, již příjemce obdržel, nicméně mohou rozhodnout, že nechají provést odhad tržních cen směňovaných pozemků nezávislým znalcem, který má k oceňování kvalifikaci a který se vybere na základě otevřeného veřejného nabídkového řízení. Při stanovení postupu výběru takového znalce by se měly dodržovat zásady transparentnosti a rovného zacházení, a to i v případech, kdy výše smluvního plnění nepřekračuje prahové hodnoty stanovené směrnicemi Unie týkajícími se zadávání veřejných zakázek. Nabídkové řízení by zejména mělo: i) být dostatečně inzerované; ii) opírat se o objektivní, předem oznámená kritéria výběru; iii) obsahovat informace o tom, že po provedení předběžného výběru bude konečné rozhodnutí přijato za účasti zástupců útvarů Komise. V těchto výjimečných případech musí bulharské orgány: i) uvést dotčenou parcelu (dotčené parcely); ii) uvést odůvodnění, proč je třeba v tom kterém konkrétním případě využít odhadu nezávislého znalce; iii) navrhnout Komisi nezávislého znalce (vybraného ve veřejném nabídkovém řízení), jehož pověření odsouhlasí Komise i Bulharská republika.
(177)
Vzhledem k tomu, že účelem navrácení podpory je obnova stavu před uskutečněním směny, má Komise v neposlední řadě za to, že by s ohledem na výjimečnou povahu dohod o směně ve vztahu k lesním pozemkům, které nebyly do rozhodné doby komerčně využívány, Bulharská republika splnila svou povinnost dosáhnout navrácení protiprávně poskytnuté podpory tím, že sporné směny zruší a u dotčených parcel provede zpětnou směnu. Takový postup by nicméně k navrácení podpory v náležité míře vedl jen v případech, kdy ode dne uskutečnění směny nedošlo k významným změnám dotčených lesních pozemků ve veřejném i soukromém vlastnictví. V takovýchto případech je třeba o dotčených parcelách informovat Komisi do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí Bulharské republice; předmětné směny by měly být zrušeny a doklad o provedení tohoto úkonu by měl být předložen do čtyř měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí.
(178)
Ve všech případech, kdy se vyžaduje navrácení podpory, se toto navrácení musí vztahovat k okamžiku, kdy příjemcům předmětné zvýhodnění vzniklo, tj. ke dni právního aktu, kterým se příjemcům uděluje právo směnit své lesní pozemky v soukromém vlastnictví za lesní pozemky ve vlastnictví veřejném.
(179)
Do částek, jež mají být navráceny, by měly být započteny úroky za dobu počínaje dnem, k němuž byly příjemcům tyto částky dány k dispozici, až do doby jejich faktického navrácení. Výše úroku by se měla vypočítávat jako složený úrok podle kapitoly V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (101) a podle nařízení Komise (ES) č. 271/2008 (102), kterým se mění nařízení (ES) č. 794/2004.
(180)
Harmonogram navrácení státní podpory jednotlivými příjemci by měl co možná nejvíce souhlasit s harmonogramem uvedeným v oznámení o navrácení podpory (103). V žádném případě by ale nemělo dojít k překročení lhůt uvedených v tabulce 5.
Tabulka 5
Harmonogram navrácení podpory
Lhůta
Úkon
1.
do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí Bulharské republice:
Bulharská republika musí Komisi informovat o opatřeních plánovaných nebo přijatých k provedení tohoto rozhodnutí, a to zejména:
i)
předložit Komisi seznam všech směn, kterých se týká navrácení podpory, a uvést tyto informace:
-
administrativní a tržní ceny lesních parcel v soukromém a veřejném vlastnictví, jež jsou předmětem směny (na základě informací uvedených Bulharskou republikou v podání 2014/032997), informace o doplatcích náhrad v každé z transakcí a o výsledné výši státní podpory, jež musí být navrácena,
-
název zapojeného soukromého subjektu u každé z transakcí a uvedení důvodů, na základě kterých tato osoba, která směny využila, je, či není považována za podnik;
ii)
určit případy, v nichž navrácení podpory proběhne na základě znaleckého odhadu tržních cen lesních parcel v okamžiku uskutečnění směny (176. bod odůvodnění);
iii)
určit případy, kdy k navrácení podpory dojde prostřednictvím zrušení směny (177. bod odůvodnění).
2.
do čtyř měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí Bulharské republice:
V případě parcel uvedených v bodu 1 podbodu ii) výše by měla Bulharská republika pověřit nezávislého znalce, který by zpracoval ocenění dotčených parcel. Tento znalec by měl být vybrán na základě otevřeného veřejného nabídkového řízení a pověřen se souhlasem Komise na základě předchozího návrhu Bulharské republiky.
3.
do sedmi měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí Bulharské republice:
Bulharská republika by měla předložit Komisi zprávu o ocenění parcel uvedených v bodu 1 podbodu ii) výše vypracovanou nezávislým znalcem.
4.
do osmi měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí Bulharské republice:
Bulharská republika by měla zaslat příkazy k navrácení všem dotčeným příjemcům, a to s přesným uvedením částek, jež mají být navráceny.
5.
do dvanácti měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí Bulharské republice:
Bulharská republika musí realizovat navrácení podpory u všech dotčených směn.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora podnikům v souvislosti se směnami lesních pozemků ve veřejném vlastnictví za lesní pozemky v soukromém vlastnictví, protiprávně poskytnutá Bulharskou republikou v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy v období od 1. ledna 2007 do 27. ledna 2009, je neslučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
Jednotlivá podpora poskytnutá v rámci směn uvedených v článku 1 nepředstavuje podporu, pokud v době, kdy je poskytnuta, splňuje podmínky stanovené nařízením přijatým podle článku 2 nařízení (ES) č. 994/98, které je použitelné v době, kdy je podpora poskytnuta.
Článek 3
Jednotlivá podpora poskytnutá v rámci směn uvedených v článku 1, která v době, kdy je poskytnuta, splňuje podmínky stanovené nařízením přijatým podle článku 1 nařízení (ES) č. 994/98 nebo v rámci jakéhokoliv jiného schváleného režimu podpor, je slučitelná s vnitřním trhem až do maximální výše podpory použitelné pro tento druh podpor.
Článek 4
1. Bulharská republika zajistí navrácení neslučitelné podpory poskytnuté v rámci směn uvedených v článku 1 od příjemců.
2. Odchylně od odstavce 1 lze v případech, kdy ode dne uskutečnění směny nedošlo k významným změnám lesních pozemků ve veřejném i v soukromém vlastnictví, kterých se transakce dotýkala, zajistit navrácení neslučitelné podpory od příjemců zrušením předmětných směn.
3. Do částek, jež mají být navráceny, se započítají úroky za dobu počínaje dnem, k němuž byly příslušné prostředky dány k dispozici příjemcům, až do doby jejich faktického navrácení.
4. Výše úroku se vypočte jako složený úrok podle kapitoly V nařízení (ES) č. 794/2004 a podle nařízení (ES) č. 271/2008.
5. Bulharská republika zruší veškeré doposud neuhrazené platby podpory v rámci režimu uvedeného v článku 1 s účinkem ode dne přijetí tohoto rozhodnutí.
Článek 5
1. Navrácení podpory poskytnuté v rámci režimu uvedeného v článku 1 se zajistí neprodleně a účinně.
2. Bulharská republika zajistí úplné provedení tohoto rozhodnutí ve lhůtě dvanácti měsíců ode dne oznámení.
Článek 6
1. Do čtyř měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí předloží Bulharská republika Komisi tyto informace:
a)
seznam všech směn obsahující tyto informace:
-
administrativní a tržní ceny lesních parcel v soukromém a veřejném vlastnictví, které jsou předmětem směny, informace o doplatcích v jednotlivých transakcích a výslednou výši státní podpory,
-
název zúčastněného soukromého subjektu, tj. osoby, která směny využila, u každé z transakcí a důvody, na základě kterých tento subjekt je, či není považován za podnik;
b)
určení případů, v nichž se uplatní navrácení podpory na základě tržních cen v okamžiku uskutečnění směn, jež jsou uvedeny v podání Bulharské republiky 2014/032997;
c)
určení případů, kdy k navrácení podpory dojde prostřednictvím zrušení směny;
d)
určení případů, kdy k navrácení podpory dojde na základě částek stanovených nezávislým znalcem-odhadcem, a doklady o pověření tohoto nezávislého znalce, který se vybere ve veřejném nabídkovém řízení a jehož odsouhlasí Komise.
2. Do osmi měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí předloží Bulharská republika Komisi tyto informace:
a)
seznam příjemců, kteří obdrželi podporu v rámci směn uvedených v článku 1, a celkovou výši podpory, kterou každý z těchto příjemců v důsledku předmětných transakcí obdržel;
b)
celkovou částku (jistinu a úrok při navrácení), jejíhož navrácení se má od každého jednotlivého příjemce dosáhnout;
c)
podrobný popis opatření již přijatých či plánovaných k dosažení souladu s tímto rozhodnutím;
d)
doklady prokazující, že příjemcům bylo přikázáno podporu navrátit.
3. Do dvanácti měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí předloží Bulharská republika doklady prokazující, že dotčení příjemci navrátili podporu v plné výši.
4. Bulharská republika bude prostřednictvím zpráv předkládaných jednou za dva měsíce informovat Komisi o průběhu vnitrostátních opatření k provedení tohoto rozhodnutí až do doby, než bude navrácení podpory poskytnuté v rámci směn uvedených v článku 1 dokončeno. Na žádost Komise poskytne Bulharská republika neprodleně informace o opatřeních již přijatých a plánovaných k provedení tohoto rozhodnutí. Poskytne rovněž podrobné informace o částkách podpory a úrocích z podpor, které již byly příjemci navráceny.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno Bulharské republice.
V Bruselu dne 5. září 2014.
KOMISIJAS LĒMUMS (ES) 2015/456
(2014. gada 5. septembris)
par atbalsta shēmu SA.26212 (11/C) (ex 11/NN - ex CP 176/A/08) un SA.26217 (11/C) (ex 11/NN - ex CP 176/B/08), ko īstenojusi Bulgārijas Republika saistībā ar meža zemes maiņu
(izziņots ar dokumenta numuru C(2014) 6207)
(Autentisks ir tikai teksts bulgāru valodā)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
ņemot vērā Komisijas 2011. gada 29. jūnija Lēmumu C(2011) 4444 (1),
pēc tam, kad ieinteresētās personas tika aicinātas iesniegt piezīmes atbilstoši minētajiem noteikumiem, un ņemot vērā to piezīmes,
tā kā:
1. PROCEDŪRA
(1)
Komisija 2008. gada 17. jūlijā no sūdzības iesniedzēja, kas vēlējās palikt anonīms (turpmāk “pirmais sūdzības iesniedzējs”), saņēma vēstuli, kurā bija apgalvots, ka Bulgārijas Republika ir piešķīrusi atbalstu saistībā ar īpašumtiesību maiņu no privātas meža zemes pret valsts meža zemi, pēc kuras bieži tika mainīts arī paredzētais zemes lietojums no meža zemes uz būvniecībai pieejamu zemi. Pirmais sūdzības iesniedzējs iesniedza papildu informāciju ar 2008. gada 28. augusta, 3. septembra, 1. oktobra, 5. decembra, 2010. gada 18. februāra, 12. oktobra un 2011. gada 26. janvāra vēstulēm.
(2)
Komisija 2009. gada 27. janvārī no trešās personas saņēma papildu informāciju par apstrīdētajiem maiņas darījumiem. Otrā sūdzība par minētajiem maiņas darījumiem tika iesniegta 2009. gada 14. maijā, un tās iesniedzējs sniedza papildu informāciju 2009. gada 2. un 8. jūnijā. Vēl viena trešā persona 2010. gada 23. martā iesniedza Komisijai informāciju par minētajiem maiņas darījumiem.
(3)
Bulgārijas iestādes informāciju par apstrīdētajiem maiņas darījumiem iesniedza Komisijai ar 2008. gada 2. septembra, 2008. gada 28. oktobra, 2010. gada 4. janvāra, 23. marta, 27. marta, 30. augusta un 2011. gada 14. februāra vēstulēm. Sanāksmēs, kas notika starp Komisijas dienestiem un Bulgārijas iestādēm 2010. gada 22. februārī, 12. oktobrī un 2011. gada 3. februārī, Bulgārijas iestādes sniedza papildu informāciju par attiecīgajiem maiņas darījumiem.
(4)
Ar 2011. gada 29. jūnija vēstuli Komisija informēja Bulgārijas Republiku, ka ir nolēmusi attiecībā uz apstrīdētajiem maiņas darījumiem sākt Līguma 108. panta 2. punktā noteikto procedūru. Komisijas lēmums par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu (turpmāk “lēmums par procedūras sākšanu”) tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (2). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt tai savas piezīmes par minēto pasākumu.
(5)
Ar vēstuli, kas saņemta 2011. gada 29. septembrī, Bulgārijas iestādes iesniedza savas piezīmes attiecībā uz lēmumu par procedūras sākšanu.
(6)
Komisija saņēma piezīmes attiecībā uz lēmumu par procedūras sākšanu no šādām ieinteresētajām personām: Ecobalkani-Bulgaria EOOD (3), Vihren OOD (4), Aqua Estate OOD (5), Elkabel AD (6), Jivka Blagoeva (7), V-N-G Confort OOD (8), Yavor Haytov (9), Simeon Stoev Mirov (10), LM Impex EOOD (11), All Seas Property 2 OOD (12), Litex Commerce AD (13), Foros Development EAD (14), Izgrev 5 EOOD (15), BOIL OOD (16), BG Land Co OOD (17), Mirta Engineering EOOD (18), Beta Forest EOOD (19), Kosta Gerov (20), Marieta Babeva (21), Dimitar Terziev (22), Svetoslav Mihailov un Elizabet Mihailova (23), kā arī no sūdzības iesniedzēja, kas lūdza neizpaust tā identitāti (24).
(7)
Ar 2011. gada 1. septembra, 5. oktobra, 25. novembra, 14. decembra un 2012. gada 3. aprīļa vēstulēm Komisija pārsūtīja minētās piezīmes Bulgārijas iestādēm, kam tika sniegta iespēja atbildēt. Bulgārijas Republikas piezīmes par ieinteresēto personu piezīmēm tika saņemtas attiecīgi ar 2011. gada 4. novembra, 15. decembra, 2012. gada 12. janvāra un 25. aprīļa vēstulēs.
(8)
Bulgārijas iestādes sniedza papildu informāciju par apstrīdētajiem maiņas darījumiem ar 2011. gada 2. decembra vēstuli un 9. decembra sanāksmē, kurā piedalījās Komisijas dienesti.
(9)
Komisija ar 2012. gada 9. februāra vēstuli pieprasīja no pirmā sūdzības iesniedzēja papildu precizējumus par konkrētiem tā iesniegtajiem pierādījumiem.
(10)
Komisija 2012. gada 3. aprīlī pārsūtīja Bulgārijas iestādēm no vairākām trešām personām (25) saņemtās papildu piezīmes. Bulgārijas Republikas piezīmes par minētajām piezīmēm Komisija saņēma 2012. gada 25. aprīlī un 15. maijā.
(11)
Komisija pieprasīja no Bulgārijas iestādēm papildu informāciju. Bulgārijas iestādes 2012. gada 17. augustā prasīja pagarināt minētās informācijas sniegšanas termiņu; Komisija to pagarināja 2012. gada 31. augustā. Bulgārijas iestādes 2012. gada 19. septembrī sniedza prasīto informāciju.
(12)
Komisija 2012. gada 3. oktobrī pieprasīja papildu precizējumus no Elkabel AD, kas ir viena no trešām personām, kuras iesniedza piezīmes attiecībā uz lēmumu par procedūras sākšanu; papildu precizējumi tika sniegti 2012. gada 31. oktobrī.
(13)
Ar 2013. gada 14. janvāra, 17. maija, 22. jūlija un 22. oktobra vēstulēm Komisija pieprasīja no Bulgārijas iestādēm papildu informāciju, kas tika sniegta attiecīgi 2013. gada 4. un 5. februārī, 25. jūnijā un 5. jūlijā, 16. un 23. augustā, 19. novembrī un 20. decembrī. Daļu no informācijas, kas sniegta ar pēdējām vēstulēm, Bulgārijas iestādes vēlāk nosūtīja atkārtoti 2014. gada 21. janvāra e-pastā.
2. PASĀKUMA APRAKSTS
2.1. ZEMES MAIŅAS DARĪJUMI
(14)
Valsts īstenotas ekspropriācijas dēļ 1947. gadā visa mežu zeme Bulgārijā kļuva par valsts īpašumu. Šāda situācija saglabājās līdz 2000. gadam, kad tika sākta meža zemes atdošana atpakaļ to iepriekšējiem privātīpašniekiem.
(15)
Pamatojoties uz Mežu likuma (26) grozījumiem, kas stājās spēkā 2002. gada 22. februārī, kļuva iespējama nesen privatizētās meža zemes maiņa pret valsts meža zemi no Valsts mežu fonda. Minētais Meža likuma grozījums bija spēkā līdz 2009. gada 27. janvārim, un tajā bija paredzēta kārtība un nosacījumi, saskaņā ar kuriem veicami maiņas darījumi.
(16)
Maiņas darījumu nolūkos privātās un valsts meža zemes cenas tika noteiktas, pamatojoties uz īpašiem noteikumiem, proti, Noteikumiem par pamatcenu aprēķinu, izslēgtajās teritorijās esošās zemes cenām un lietošanas un servitūtu tiesību radīšanu attiecībā uz mežiem un meža resursu zemi (27) (turpmāk “Noteikumi par pamatcenām”), kas stājās spēkā 2003. gada 18. novembrī. Bulgārijas tiesību akti neļāva ekspertiem, kuri veic novērtēšanu, atkāpties no cenām, kas noteiktas meža zemei, piemērojot Noteikumus par pamatcenām.
(17)
Pamatojoties uz minētajiem noteikumiem, meža zemes gabala cenu nosaka kā attiecīgās zemes pamatvērtības un audzes (uz meža zemes augošo augu sugu) vērtības summu.
(18)
Zemes vērtību nosaka, pamatojoties uz zemes vidējo vērtību atbilstoši zemes kategorijām, kas nodrošina identiskus apstākļus augu augšanai (150 vietu veidi saskaņā ar Noteikumu par pamatcenām 1. pielikumu). Tad vērtību koriģē, izmantojot korekcijas koeficientu, kurā ņemta vērā zemes atrašanās vieta attiecībā pret vietējo un valsts infrastruktūru. Korekcijas koeficientu (Km), kas paredzēts Noteikumu par pamatcenām 2. pielikumā, nosaka, izmantojot šādu formulu:
,
kur:
p
=
koeficients, ar ko izsaka attālumu līdz ceļam ar segumu, mērot taisnā līnijā (no 0,00 līdz 0,20);
s
=
koeficients, ar ko izsaka attālumu līdz pilsētas teritorijai, mērot taisnā līnijā (no 0,00 līdz 0,25);
m
=
koeficients, ar ko izsaka attālumu līdz jūrai, mērot taisnā līnijā (no 0,00 līdz 0,20);
g
=
koeficients, ar ko skaitļos izsaka attālumu līdz konkrētai pilsētai (pa īsāko ceļu no attiecīgā zemes gabala līdz pilsētai). Pilsētas ir iedalītas sešās grupās, kā norādīts 1. tabulā.
1. tabula
1. grupa:
Sofija (no 0,00 līdz 0,70)
2. grupa:
Ruse, Plovdiv, Burgas un Varna (no 0,00 līdz 0,50)
3. grupa:
Blagoevgrad, Veliko Tarnovo, Vratza, Pleven un Stara Zagora (no 0,00 līdz 0,40)
4. grupa:
citas rajona pilsētas (no 0,00 līdz 0,35)
5. grupa:
citas lielpilsētas (Botevgrad, Gorna Oryahovitza, Dimitrovgrad, Dupnitza, Kazanlak, Karlovo, Lom, Petrich, Samokov, Svishtov un Cherven Bryag) (no 0,00 līdz 0,30)
6. grupa:
citi pašvaldību centri (no 0,00 līdz 0,10)
(19)
Zemes vērtību koriģē vēlreiz, pieskaitot palielinājumu uz vienu hektāru (pieauguma vienība), ko nosaka, pamatojoties uz zemes vidējo cenu teritorijā, kurā atrodas zemes gabals. Šādas pieauguma vienības ir paredzētas Noteikumu par pamatcenām 3. pielikumā un norādītas 2. tabulā turpmāk.
2. tabula
Pieauguma vienība
(BGN/hektāri)
Sofija, valsts kūrorti un blakusesoši brīvdienu dzīvojamie rajoni, kas atrodas līdz 10 km attālumā no jūras
5 000
1. un 2. kategorijas apmešanās vietas
2 000
3. un 4. kategorijas apmešanās vietas
1 000
5. un 6. kategorijas apmešanās vietas
500
7. un 8. kategorijas apmešanās vietas
0
(20)
Zemes kopējo vērtību, kas noteikta, izmantojot šo mehānismu, dēvē par zemes pamatvērtību.
(21)
Audzes (uz zemes augošo augu sugu) vērtību veido audzes konkrētā vecuma vērtība un prognozētā audzes ciršanas vecuma vērtība. No mežaudzēm iegūtas koksnes vērtība mežaudžu attiecīgajā vecumā (vecumā, kāds ir novērtēšanas brīdī) ir vienāda ar peļņu, ko gūst no attiecīgo šķirņu pārdošanas par vidējām tirgus cenām, atskaitot izmaksas, kas saistītas ar koku ciršanu un koksnes sākotnējo apstrādi un transportēšanu līdz pagaidu uzglabāšanas vietai. Ja ienākumi nesedz izmaksas, uzskata, ka koksnei nav nekādas vērtības.
(22)
Ienākumus no pārdošanas nosaka, sašķirojot audzi un nosakot katras šķiras koksnes apjomu. Izmaksas (BGN/kubikmetrs), kas saistītas ar koku ciršanu un koksnes sākotnējo apstrādi cirsmā ar vidēju sarežģītības līmeni, nosaka pēc koku veida un koksnes kategorijas uz attiecīgās zemes. Koksnes transportēšanas izmaksas nosaka pēc koku veida, koksnes kategorijas un vidējā transportēšanas attāluma no attiecīgās vietas. Transporta izmaksas uz katru ceļa kilometru reizina ar koeficientu, kurā ir ņemts vērā maršruta sarežģītības līmenis.
(23)
Mežu izpildaģentūrai (turpmāk “MIA”) (28) būtu regulāri jānosaka un jāatjaunina vidējās tirgus cenas un ar koku ciršanu un koksnes sākotnējo apstrādi un transportēšanu saistītās izmaksas, pamatojoties uz svērtajām vidējām vērtībām, kas aprēķinātas no statistikas datiem, kuri savākti trīs gadu laikā (pēdējam gadam ir divkāršs svērums).
(24)
Tādējādi, zemes pamatvērtībai pieskaitot novērtētāja noteikto audzes vērtību, iegūst meža zemes gabala pamatcenu.
(25)
Minētajai pamatcenai piemēro korekciju, lai ņemtu vērā vidi veidojošās dabas aizsardzību un meža zemes nodrošinātās atpūtas funkcijas attiecībā uz zemi, kas atrodas teritorijās, kurām piemēro tā dēvēto “īpašo aizsardzību pret urbanizāciju” un kuras ar tiesību aktiem izveidotas konkrētos Bulgārijas reģionos. Atbilstoši Noteikumu par pamatcenām 19. pielikumam šādās teritorijās esošu meža īpašumu pamatvērtību reizina ar koeficientu (К), kas norādīts 3. tabulā (29).
3. tabula
Melnās jūras piekrastes pirmā teritorija
К = 6
Melnās jūras piekrastes otrā teritorija
К = 5
Valsts nozīmes kūrortu teritorijas, kūrorti un apmešanās vietas
К = 4
Mežs un zemes, kas atrodas teritorijās, kuras stiepjas no valsts un pašvaldības ceļu malai līdz būvniecību ierobežojošām līnijām
К = 3
Vietējas nozīmes kūrortu teritorijas, kūrorti un apmešanās vietas
К = 4
(26)
Visbeidzot, zemes pamatcenai piemēro tā dēvēto “tirgus regulatora koeficientu” atbilstoši Noteikumu par pamatcenām 20. pielikumam. Minēto koeficientu izsaka BGN/m2, un tas svārstās no 10 zemei, kas atrodas blakus jūrai, lieliem kalnu kūrortiem un Sofijai, līdz 1 zemei ar visneizdevīgāko atrašanās vietu.
(27)
Neatkarīgi no iepriekšminētā, ja maiņas darījumā privātpersona saņēma meža zemi, kam ir augstāka kopējā administratīvā cena nekā zemei, kuru tā nodevusi, attiecīgajai personai bija jākompensē valstij cenas atšķirība. Kā norādījušas Bulgārijas iestādes, parasti valsts piekrita maiņas darījumiem tikai tad, ja tā saņēma zemi ar augstāku administratīvo vērtību. Tomēr šāds noteikums attiecas tikai uz privātu zemes gabalu kopējo administratīvo cenu, kas ir augstāka par maiņas darījumā saņemtās valsts zemes administratīvo cenu, nevis tās cenu par kvadrātmetru.
(28)
Meža zemes maiņas aizliegums stājās spēkā 2009. gada 27. janvārī. Tādējādi izskatāmais apstrīdēto maiņas darījumu laikposms ir no 2007. gada 1. janvāra - datuma, kad Bulgārija pievienojās Savienībai, - līdz 2009. gada 27. janvārim - maiņas darījumu moratorija ieviešanas datumam (turpmāk “izskatāmais laikposms”).
2.2. PAREDZĒTĀ ZEMES LIETOJUMA MAIŅA
(29)
Sūdzības iesniedzēji arī apgalvo, ka pēc maiņas darījumiem bieži tika mainīts arī paredzētais zemes lietojums no meža zemes uz būvniecībai pieejamu zemi un ka šāda maiņa vēl vairāk palielināja tirgus vērtības atšķirības starp maiņā iesaistīto valsts meža zemi un privātajiem zemes gabaliem.
(30)
Bulgārijas iestādes paskaidroja, ka paredzētā zemes lietojuma maiņas procedūru reglamentē nevis Mežu likuma noteikumi (kā tas ir attiecībā uz zemes maiņas darījumiem), bet gan atsevišķs tiesību aktu kopums, kurā ietverts arī Telpiskās plānošanas likums (turpmāk “TPL”) (30). Saskaņā ar minētajiem tiesību aktiem jebkurš meža zemes īpašnieks, nosūtot pieteikumu MIA (kas bija daļa no Lauksaimniecības un pārtikas ministrijas (31)) izpilddirektoram, var pieprasīt, lai paredzētais viņa meža zemes lietojums tiek mainīts uz būvniecībai pieejamu zemi. Tad (iekšēju un, iespējams, ārēju) ekspertu komisija izskata šādu prasību un sniedz atzinumu izpilddirektoram, kurš pieņem pagaidu lēmumu par pieteikumu. Ja lēmums ir labvēlīgs un apstiprina pieteikuma pamatotību un likumību, to pārsūta visiem par paredzētā lietojuma maiņu atbildīgajiem dienestiem (provinces gubernatoram, pašvaldības mēram un par mežiem atbildīgā reģionālā direktorāta direktoram).
(31)
Pamatojoties uz labvēlīgu pagaidu lēmumu, īpašnieks iesniedz pieteikumu attiecīgajai pašvaldībai par sīki izstrādāta ģenerālplāna pasūtīšanu, izstrādi un apstiprināšanu. Par šādu plānu ir jāapspriežas ar visām (vietējām) ieinteresētajām personām. Ja atbildīgās iestādes apstiprina plānu, pēc tā stāšanās spēkā zemes īpašnieks iesniedz pieteikumu lauksaimniecības un pārtikas ministram par attiecīgās meža zemes izslēgšanu no aizsargājamiem meža resursiem. Ja pieteikumu apstiprina, jāmaksā zīmognodeva, ko nosaka neatkarīgs vērtētājs atbilstoši Noteikumiem par pamatcenām.
(32)
Kad meža zemes īpašnieks ir samaksājis zīmognodevu atbildīgajām iestādēm, tiek sākta procedūra administratīva lēmuma pieņemšanai par paredzētā zemes lietojuma maiņu. Atkarībā no īpašuma lieluma lēmumu pieņem vai nu lauksaimniecības un pārtikas ministrs (ja īpašums ir mazāks par 10 hektāriem), vai arī Ministru padome.
(33)
2009. gada 3. septembrī tika ieviests moratorijs turpmākai apmainītās zemes paredzētā lietojuma maiņai.
2.3. PASĀKUMU JURIDISKAIS PAMATS
(34)
Maiņas darījumus, maiņas darījumos izmantojamo cenu aprēķinu un paredzētā apmainītās meža zemes lietojuma maiņas procedūru reglamentē šādi juridiski dokumenti:
-
Bulgārijas Mežu likums,
-
Noteikumi par pamatcenu aprēķinu, izslēgtajās teritorijās esošās zemes cenām un lietošanas un servitūtu tiesību radīšanu attiecībā uz mežiem un meža resursu zemi,
-
Valsts īpašuma likums (32),
-
Saistību un līgumu likums (33),
-
Telpiskās plānošanas likums.
2.4. ATBALSTA SAŅĒMĒJI
(35)
Iespējamie atbalsta saņēmēji zemes maiņas darījumos ir fiziskas personas, privātuzņēmumi un pašvaldības, kas bieži aktīvi darbojās nekustamā īpašuma attīstības un/vai tūrisma jomā un kas mainīja savu meža zemi pret valstij piederošu meža zemi.
3. PROCEDŪRAS SĀKŠANAS PAMATOJUMS
(36)
Lēmumā par procedūras sākšanu Komisija pauda šaubas, vai maiņas darījumi un/vai vēlāk notiekošā paredzētā zemes lietojuma maiņa ietver valsts atbalsta elementus Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē un vai šādu atbalstu var atzīt par saderīgu ar iekšējo tirgu.
3.1. SAVSTARPĒJĀ SAIKNE STARP MAIŅAS DARĪJUMIEM UN PAREDZĒTĀ ZEMES LIETOJUMA MAIŅU
(37)
Pirmkārt, Komisija pauda šaubas saistībā ar sūdzības iesniedzēju apgalvojumiem, ka vairākos gadījumos pēc zemes maiņas darījumiem notika paredzētā apmainītās zemes lietojuma maiņa no meža zemes uz būvniecībai pieejamu zemi.
(38)
Ņemot vērā Bulgārijas iestāžu iesniegtos skaitliskos pierādījumus, Komisija lēmumā par procedūras sākšanu ņēma vērā, ka no 147 maiņas darījumiem, kas veikti izskatāmajā laikposmā (no 2006. gada līdz 2009. gadam), 15 darījumos vēlāk notika paredzētā zemes lietojuma maiņa (10 %). Komisija arī norādīja, ka maiņas darījumiem un iespējamiem paredzētā lietojuma maiņas pieprasījumiem piemēro atšķirīgas tiesību normas un ka uz abu veidu procedūrām attiecas atšķirīga administratīvā kārtība. Sākotnēji šķita, ka tas apstiprina Bulgārijas iestāžu apgalvojumu, ka principā abi minētie posmi nav savstarpēji saistīti (34).
(39)
Tomēr Bulgārijas iestādes norādīja, ka formulas meža zemes administratīvo cenu un par paredzētā lietojuma maiņu maksājamās zīmognodevas aprēķināšanai tika noteiktas tādā līmenī, kas nodrošina, ka pilna meža zemes maiņas cena, kam pieskaitīta cena par zemes paredzētā lietojuma maiņu, ir, ciktāl iespējams, vienāda ar līdzīgas būvniecībai pieejamas zemes tirgus cenu. Tas varētu nozīmēt, ka iestādes pieņēma, ka daudzi ieguldītāji mēģinās apvienot abus posmus vienā darījumā.
(40)
Attiecīgi Komisija pauda šaubas, vai paredzētā meža zemes lietojuma iespējamā maiņa būtu jāņem vērā, nosakot zemes gabala cenu maiņas darījumu nolūkos, t. i., vai zemes maiņa un vēlāk notiekošā paredzētā apmainītās zemes lietojuma maiņa būtu jāuzskata par savstarpēji saistītām.
3.2. IESPĒJAMAIS VALSTS ATBALSTS PAREDZĒTĀ ZEMES LIETOJUMA MAIŅĀ
(41)
Otrkārt, Komisija pauda šaubas, vai paredzētā apmainītās zemes lietojuma maiņa galu galā varētu būt valsts atbalsts, jo tā vēl vairāk palielināja apmainītās zemes vērtību.
(42)
Lēmumā par procedūras sākšanu Komisija norādīja, ka paredzētā zemes lietojuma maiņa prima facie nav saistīta ar valsts līdzekļu nodošanu. Zīmognodeva, kas maksājama par šādiem darījumiem, tika aprēķināta saskaņā ar tiesību normām un - ciktāl Komisijai zināms - tika samaksāta visos attiecīgajos gadījumos. Tāpēc, lai gan uzņēmumi, ko ietekmēja paredzētā zemes lietojuma maiņa, iespējams, guva labumu no šādas maiņas, administratīvie lēmumi, kas bija maiņas pamatā, nerada valsts atbalstu Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē. Komisija nepauda konkrētu nostāju šajā jautājumā un aicināja ieinteresētās personas izteikties par to, vai konkrētajā darbībā ir iesaistīts valsts atbalsts.
3.3. IESPĒJAMAIS VALSTS ATBALSTS MEŽA ZEMES MAIŅĀ
(43)
Lēmumā par procedūras sākšanu Komisija ņēma vērā, ka maiņas nolūkos meža zemes cenas noteica eksperti, izmantojot vienīgi Noteikumos par pamatcenām paredzētās formulas. Tāpēc Komisija pauda šaubas, vai, piemērojot minētās formulas, tika iegūta administratīva cena, kas ir līdzīga cenām, kuras iegūtas nesaistītu pušu darījumu nosacījumiem atbilstošos darījumos starp divām pusēm. Tāpēc Komisija aicināja Bulgārijas Republiku un trešās personas sniegt informāciju par tirgus cenām, kas iegūtas pilnīgi privātos meža zemes pārdošanas (vai maiņas) darījumos, kuri notikuši Bulgārijā izskatāmajā laikposmā. Tāpat Komisija arī aicināja Bulgārijas Republiku un trešās personas sniegt informāciju par atšķirībām starp šādām cenām un administratīvajām cenām, kas izmantotas apstrīdētajiem maiņas darījumiem, un attiecīgi - par izrietošo iespējamo valsts atbalsta summu, kas iesaistīta šādos darījumos. Turklāt Komisija aicināja Bulgārijas Republiku un trešās personas sniegt informāciju par piemērotajiem noteikumiem attiecībā uz kompensāciju, kas samaksāta maiņas darījumos par abu apmainīto zemes gabalu cenas starpību. Visbeidzot, Komisija aicināja Bulgārijas Republiku sniegt papildu informāciju, lai pamatotu tās apgalvojumu, ka apstrīdētie maiņas darījumi neietekmē Savienības iekšējo tirdzniecību.
(44)
Komisija lēmumā par procedūras sākšanu arī izklāsta savu pagaidu viedokli par to, kā būtu jānosaka no apstrīdētajiem maiņas darījumiem iegūto priekšrocību apjoms gadījumā, ja tiek konstatēts, ka maiņas darījumi rada valsts atbalstu:
i)
starpība starp privātā meža zemes gabala Nr. 1 reālo tirgus cenu un zemes gabala Nr. 1 administratīvo cenu, kas noteikta atbilstoši Noteikumos par pamatcenām sniegtajiem norādījumiem;
ii)
starpība starp valsts meža zemes gabala Nr. 2 reālo tirgus cenu un zemes gabala Nr. 2 administratīvo cenu, kas noteikta atbilstoši Noteikumos par pamatcenām sniegtajiem norādījumiem.
Šādā gadījumā maiņas darījumos iesaistītais valsts atbalsts būtu vienāds ar vērtību ii), no kuras atskaitīta vērtība i).
Aprēķinot darījumā iesaistīto iespējamā valsts atbalsta komponentu, būtu jāņem vērā arī ikviena naudas kompensācija, kas izriet no abu zemes gabalu, kuri ir maiņas darījuma priekšmets, administratīvo cenu, ko viena puse samaksājusi otrai pusei, starpības.
3.4. IESPĒJAMĀ VALSTS ATBALSTA SADERĪBA
(45)
Lēmumā par procedūras sākšanu Komisija pauda šaubas, vai gadījumā, ja tiek konstatēts, ka pastāv valsts atbalsts, kas izriet no paredzētā zemes lietojuma maiņas un/vai no maiņas darījumiem, šādu atbalstu varētu uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu un jo īpaši ar Līguma 107. panta 3. punkta a) apakšpunktu un noteikumiem pamatnostādnēs par valsts reģionālo atbalstu 2007.-2013. gadam (35), un/vai Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu un noteikumiem Kopienas pamatnostādnēs par valsts atbalstu lauksaimniecības un mežsaimniecības nozarei 2007.-2013. gadam (turpmāk “Mežsaimniecības pamatnostādnes”) (36).
(46)
Tāpēc Komisija prasīja, lai Bulgārijas Republika un ieinteresētās personas iesniedz apsvērumus par apstrīdēto pasākumu saderību.
4. IEINTERESĒTO PERSONU PIEZĪMES
4.1. PIRMĀ SŪDZĪBAS IESNIEDZĒJA PIEZĪMES PAR KOMISIJAS PAUSTAJĀM ŠAUBĀM LĒMUMĀ PAR PROCEDŪRAS SĀKŠANU
(47)
Pirmais sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka apstrīdētie zemes maiņas darījumi ir valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē, kas nav saderīgs ar iekšējo tirgu.
(48)
Attiecībā uz pirmajām Komisijas paustajām šaubām pirmais sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka paredzētā zemes lietojuma maiņa un zemes maiņas darījumi būtu jāuzskata par savstarpēji saistītiem. Pirmkārt, sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka daudzi no zemes maiņas darījumu atbalsta saņēmējiem aktīvi darbojas būvniecības un tūrisma nozarēs, nevis mežsaimniecības nozarē. Otrkārt, kā norādījis pirmais sūdzības iesniedzējs, kopš 2009. gadā stājās spēkā moratorijs, apmainītā meža zeme praktiski netiek izmantota komerciāliem mērķiem. Treškārt, kā tiek apgalvots, laikā, kad tika veikti zemes maiņas darījumi, daudzi no atbalsta saņēmējiem paziņoja un reklamēja savus attīstības projektus par apmainīto meža zemi kā slēpošanas vai jūras kūrortus un pat bija sākuši sarunas ar attiecīgajām vietējām pārvaldes iestādēm, lai nodrošinātu, ka notiek paredzētā zemes lietojuma maiņa. Ceturtkārt, sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka viena un tā pati valsts aģentūra (MIA) bieži vien bija atbildīga par maiņas darījumu noslēgšanu un par apmainītās meža zemes izslēgšanu no mežu fonda (MIA un kompetentais regulators) (37), tādējādi radot iespējas tās komerciālajai attīstībai.
(49)
Attiecīgi pirmais sūdzības iesniedzējs uzskata, ka, nosakot maiņas darījumos iesaistītā valsts atbalsta kopējo apmēru, būtu jāņem vērā paredzētā zemes lietojuma iespējama pārklasificēšana un atbilstošais cenas paaugstinājums. Tāpēc, pēc sūdzības iesniedzēja ieskata, lai pienācīgi atspoguļotu apmainītās zemes tirgus cenu, atbalsta apmēra noteikšanā būtu jāveic salīdzināšana ar apbūvējamas zemes gabaliem.
(50)
Sūdzības iesniedzējs arī norāda, ka, ņemot vērā to reģionu pievilcīgumu, kuros atradās valsts meža zemes gabali, būtu bijis saprātīgāk, ja iestādes vispirms rīkotos, lai palielinātu zemes gabalu vērtību (t. i., mainītu paredzēto to lietojumu, lai tie kļūtu pieejami būvniecībai), un tikai tad rīkotos ar tiem. Kā norādījis sūdzības iesniedzējs, nevienā no gadījumiem, kad iesniegti maiņas pieprasījumi, MIA nerīkojās, lai mainītu paredzēto konkrētās zemes lietojumu pirms zemes maiņas. Sūdzības iesniedzējs uzskata, ka šis fakts skaidri liecina, ka bija nodoms radīt labumu valsts meža zemes ieguvējam. Šo praksi kritizēja arī Pasaules Banka 2009. gada ziņojumā par Bulgārijas mežiem, kurā bija norādīts, ka, šādi rīkojoties, valstij rodas zaudējumi (38).
(51)
Otrkārt, attiecībā uz Komisijas paustajām šaubām par to, vai valsts apmainītās zemes paredzētā lietojuma maiņas rezultātā tika piešķirts valsts atbalsts, pirmais sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka zemes ieguvējs vēlāk samaksāja zīmognodevu, pamatojoties uz lēmumu mainīt paredzēto zemes lietojumu, un ka attiecīgā summa būtu jāatskaita no jebkura aprēķinātā atbalsta apmēra, kas saņemts maiņas darījuma rezultātā, tomēr minētā nodeva neatspoguļo zemes gabala vērtības faktisko palielinājumu, kas radies lietojuma maiņas dēļ. Sūdzības iesniedzējs arī apgalvo, ka gadījumos, kad zemes maiņa veikta pirms Bulgārijas pievienošanās Savienībai, bet paredzētā zemes lietojuma maiņa notikusi pēc pievienošanās, nelikumīgajam valsts atbalstam, kas piešķirts zemes ieguvējam, būtu jābūt vienādam ar starpību starp attiecīgā zemes gabala tirgus vērtību maiņas brīdī (pirms pievienošanās) un tā tirgu vērtību pēc paredzētā zemes lietojuma maiņas (pēc pievienošanās).
(52)
Attiecībā uz Komisijas paustajām šaubām par valsts atbalsta rašanos maiņas darījumu rezultātā sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka Noteikumos par pamatcenām paredzētās formulas neatspoguļo apmainītās zemes tirgus vērtību. Sūdzības iesniedzējs arī apstrīd vērtētāju neatkarību, jo tas uzskata, ka zemes ieguvējs var brīvi izvēlēties sev tīkamu vērtētāju, tāpēc cenas tiek novērtētās pārmērīgi zemu.
(53)
Tas arī iesniedza papildu informāciju par apmainītās meža zemes vai tai ļoti līdzīgas meža zemes tirgus cenām, lai pierādītu zemes gabalu administratīvo cenu būtiskās atšķirības. Laika ierobežojumu dēļ sūdzības iesniedzējs izpētīja tikai deviņu apmainīto zemes gabalu cenas. Šim nolūkam tika izmantoti banku novērtējumi, kā arī informācija no Bulgārijas Valsts īpašumu reģistra, kurā norādītas faktiskās cenas, par kādām tika noslēgti nekustamā īpašuma darījumi saistībā ar līdzīgiem zemes gabaliem. Cenu atšķirības svārstījās, sākot no gadījumiem, kad cenas novērtētas 50-65 % par zemu (izmantojot administratīvo cenu), līdz gadījumiem, kad meža zeme, kā tiek apgalvots, iegūta par 1-2 % no tās tirgus vērtības.
(54)
Visbeidzot, sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka tas, ka pret bijušo MIA vadītāju tika izvirzītas kriminālapsūdzības par valstij neizdevīgu zemes maiņas darījumu noslēgšanu, liecina, ka Bulgārijas iestādes pašas uzskata, ka meža zeme tika nodota konkrētām privātpersonām par cenu, kas ir daudz zemāka par tirgus vērtību.
(55)
Attiecībā uz jautājumu, vai zemes maiņas darījumi traucē konkurenci un iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm, sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka, ciktāl tam zināms, nevienam no zemes maiņas darījumu atbalsta saņēmējiem mežu apsaimniekošana nav to galvenā saimnieciskā darbība. Gandrīz visiem atbalsta saņēmējiem ir jau iepriekš īstenoti vai vēl nākotnē iecerēti uzņēmējdarbības plāni saimnieciskās darbības vai ieguldījumu jomā vienā no šādām nozarēm: spekulācijas ar nekustamo īpašumu, būvniecība un/vai tūrisms. Kā norādījis sūdzības iesniedzējs, tūrisms pēc definīcijas skar visu iekšējo tirgu, tāpēc pat nedaudzi selektīva atbalsta gadījumi traucē minēto tirgu. Sūdzības iesniedzējs arī piebilst, ka, ņemot vērā zemes maiņas darījumu skaitu un apjomu, ārvalstu konkurentiem praktiski nav iespējams iesaistīties Bulgārijas tirgū. Lai gan vairāki lieli Savienības ieguldītāji (piemēram, Lindner, ECE) ir aktīvi iesaistījušies pilsētbūvniecības projektos Bulgārijā (uzņēmējdarbības centri un universālveikali), tiek apgalvots, ka praktiski visus lielākos ieguldījumus jūras, slēpošanas vai golfa kūrortos ir veikuši Bulgārijas kontrolēti uzņēmumi.
4.2. ZEMES MAIŅAS DARĪJUMU ATBALSTA SAŅĒMĒJU UN CITU TREŠO PERSONU PIEZĪMES
(56)
Komisija saņēma piezīmes no vairākām trešām personām, no kurām lielākā daļa bija maiņas darījumu puses-privātpersonas (turpmāk “atbalsta saņēmēji”). Komisija norāda, ka vairāki atbalsta saņēmēji (39) tikai iesniedza īsu paziņojumu, ka to veiktajos zemes maiņas darījumos nav iesaistīts valsts atbalsts. Citi atbalsta saņēmēji iesniedza sīkākus apsvērumus par šaubām, ko Komisija paudusi lēmumā par procedūras sākšanu - tie ir izvērtēti nākamajās iedaļās.
4.2.1. Savstarpējā saikne starp maiņas darījumiem un paredzētā zemes lietojuma maiņu
(57)
Attiecībā uz Komisijas pirmajām paustajām šaubām par savstarpējas saiknes esību starp zemes maiņas darījumiem un paredzētā zemes lietojuma maiņu lielākā daļa atbalsta saņēmēju (40), kas atbildēja uz lēmumu par procedūras sākšanu, apgalvo, ka šādas saiknes nav. Zemes maiņu un vēlāk notiekošo paredzētā apmainītās zemes lietojuma maiņu reglamentē divas atsevišķas procedūras, no kurām katra ir divu dažādu savstarpēji neatkarīgi darbojošos valsts institūciju kompetencē. Zemes maiņas darījumi atkarībā no maināmā zemes gabala lieluma ir lauksaimniecības un pārtikas ministra vai Ministru padomes un IMA kompetencē, savukārt paredzētā zemes lietojuma maiņa ir vietējo pārvaldes iestāžu - pašvaldību mēru vai pilsētas padomes, reģionālās attīstības un valsts būvdarbu ministra vai tā reģiona gubernatora, kurā atrodas būvlaukumi, - kompetencē, un, lai tos varētu veikt, ir jāapstiprina telpiskās attīstības detālplāns vai ģenerālplāns.
(58)
Viens atbalsta saņēmējs (41) turklāt piebilst, ka nav automātiskas saiknes starp paredzētā zemes lietojuma maiņu un zemes vērtības palielināšanos. Lēmums mainīt paredzēto zemes lietojumu tiek pieņemts, pamatojoties uz šādas vajadzības novērtējumu, kas ir plašāks un bieži vien tiek veikts, neņemot vērā īpašnieku privātās intereses, un tāpēc tas nav pamatots ar zemes maiņas darījuma pušu komerciālajām interesēm. Kāds cits atbalsta saņēmējs (42) norāda, ka Bulgārijas iestāžu sniegtā statistiskā informācija apstiprina savstarpējas saiknes neesību. Visbeidzot, citi atbalsta saņēmēji (43) uzskata, ka jautājumam par to, vai pastāv šāda saikne, nav nozīmes, jo viņu gadījumā apmainītā zeme, ko viņi ieguva, nebija izslēgta no mežu aizsardzības attīstības nolūkos, kā arī nav sākta procedūra paredzētā zemes lietojuma maiņai.
(59)
Attiecībā uz jautājumu, vai paredzētā zemes lietojuma iespējamā maiņa būtu jāņem vērā attiecīgās zemes cenas noteikšanā, lielākā daļa atbalsta saņēmēju apgalvo, ka ne - dažādu iemeslu dēļ. Vairāki atbalsta saņēmēji (44) apgalvo, ka būtu nepamatoti ņemt vērā hipotētisko iespēju mainīt paredzēto apmainītās zemes lietojumu, jo šādu maiņu var nekad nepieprasīt vai arī to var noraidīt, jo nav izpildītas attiecīgās administratīvās prasības. Apmainītās meža zemes stratēģiskajai atrašanās vietai, kas, kā tiek apgalvots, palielina zemes vērtību, nevajadzētu būt būtiski svarīgai, ja paredzētais zemes lietojums nav mainīts un iegūto zemi var izmantot tikai tiesību aktos paredzētajam mērķim. Tādējādi viens atbalsta saņēmējs (45) apgalvo, ka būtu jāņem vērā konkrētā vienošanās, kas panākta starp maiņas darījuma pusēm novērtējuma dienā. Objektīvā un taisnīgā tirgus vērtības aprēķinā būtu arī jāņem vērā telpiskās attīstības ģenerālplāni (kas atļauj vai neatļauj būvniecību), kas ir spēkā apmainītās meža zemes novērtēšanas dienā. Attiecīgi būtu jānosaka vienotu kritēriju kopums, kas ļauj atšķirt hipotētisku iespēju un maiņas darījuma pušu faktisko ieceri vēlāk panākt zemes lietojuma maiņu.
(60)
Turklāt daudzi atbalsta saņēmēji norāda, ka, lai zemi izslēgtu no meža aizsardzības, ir jāsamaksā nodeva par paredzētā zemes lietojuma maiņu, kas ir vienāda ar apbūvējamas zemes cenu par kvadrātmetru attiecīgajā teritorijā. Tādējādi minētie atbalsta saņēmēji apgalvo, ka lietojuma maiņa nerada tiem ekonomiskas priekšrocības, jo, ja iegūto zemi pārdod, izmanto kā nodrošinājumu vai attīsta, tās vērtība ir tāda pati kā būvniecībai pieejamās zemes vērtība. Līdzīgu argumentu izteica Mirta Engineering un Beta Forest, kas norādīja, ka paredzētā zemes lietojuma maiņa ir saistīta ar papildu izdevumiem, proti, ir jāmaksā zīmognodeva un vietējais nodoklis, kā arī projekta izstrādes izmaksas, kas vēl vairāk palielina īpašuma vērtību. Mihailov k-gs un Mihailova k-dze patiešām apgalvo, ka viņu gadījumā paredzētā zemes lietojuma maiņa tika veikta ar nosacījumu, ka tiek samaksātas valsts nodevas, kas minētas Mežu likuma 17. pantā un Meža likuma īstenošanas noteikumos.
(61)
Visbeidzot, daži atbalsta saņēmēji (46) uzskata šo jautājumu par nebūtisku, jo viņu gadījumā viņu iegūtā maiņas zeme nebija izslēgta no meža aizsardzības attīstības nolūkos, kā arī nav sākta procedūra paredzētā zemes lietojuma maiņai. MIKS savā iesniegumā norādīja, ka Bulgārijas valsts savā zemes maiņas darījumu līgumā bija paredzējusi, ka paredzētā zemes lietojuma maiņa nav atļauta.
4.2.2. Valsts atbalsts meža zemes maiņā
(62)
Attiecībā uz Komisijas paustajām šaubām par to, vai administratīvo cenu izmantošana zemes maiņas darījumos ir ļāvusi iegūt tirgus cenu, atbalsta saņēmēji (47) attiecībā uz saviem maiņas darījumiem izvirzīja vairākus līdzīgus argumentus par to, kāpēc tam tā vajadzētu būt.
(63)
Pirmkārt, viens atbalsta saņēmējs (48) apgalvo, ka, nosakot administratīvās cenas, Noteikumos par pamatcenām ir ņemti vērā objektīvi kritēriji, piemēram, zemes atrašanās vieta, rajonu nozīmīgums un uz zemes augošo augu šķirņu veids un nozīmīgums, savukārt divi citi atbalsta saņēmēji (49) apgalvo, ka administratīvās maiņas cenas pamatā ir kritēriji, kas ir identiski tiem, kurus izmantoja privātu ieguldītāju veiktos privātās meža zemes maiņas darījumos, proti, zemes atrašanās tuvu vietējai vai valsts infrastruktūrai, kas ir līdzīga apstrīdētajiem maiņas darījumiem pēc tādiem rādītājiem kā augu šķirnes, atrašanās vieta teritorijās, kam piemēro īpašu aizsardzību no urbanizācijas, utt. Citi atbalsta saņēmēji (50) līdzīgi apgalvo, ka vērtējumos, kas veikti, pamatojoties uz Noteikumiem par pamatcenām, tika noteiktas administratīvās cenas, kas ir līdzīgas meža zemes tirgus cenām Bulgārijā vai dažos gadījumos pat augstākas par tām, jo nav vietējā šāda veida zemes tirgus, kā arī tāpēc, ka nedaudzie privātie darījumi notika par zemām cenām. Tāpēc zemes maiņas darījumi tika veikti tirgū dominējošajos ekonomiskajos apstākļos.
(64)
Otrkārt, vairāki atbalsta saņēmēji (51) apgalvo, ka tie veica apmainīto zemes gabalu novērtējumus, kuros iegūtās administratīvās cenas ir līdzīgas (52) meža zemes tirgus cenām Bulgārijā vai daudzos gadījumos pat augstākas (53) par tām.
(65)
Treškārt, vairāki atbalsta saņēmēji (54) norāda uz pilnībā privātu zemes maiņas vai pārdošanas darījumu neesību jomās, kurās notika konkrēto atbalsta saņēmēju veiktie zemes maiņas darījumi, tāpēc būtu jāuzskata, ka administratīvās cenas aptuveni atbilst tirgus cenām.
(66)
Visbeidzot, vairāki atbalsta saņēmēji (55) apgalvo, ka, kopš lauksaimniecības un pārtikas ministrs, īstenojot savu rīcības brīvību, ir tiesīgs atteikt zemes maiņu, ja valsts nav ieinteresēta iegūt privātu mežu un maiņas nolīguma nosacījumi jāapstiprina abām pusēm (valstij un privātpersonai), zemes maiņas darījumi būtu jāuzskata par komerciāliem darījumiem, attiecībā uz kuriem valsts darbojas kā tirgus ekonomikas dalībnieks (“TED”).
(67)
Attiecībā uz darījumos iesaistītā iespējamā valsts atbalsta apjomu (t. i., starpību starp meža zemes administratīvo cenu un tirgus cenu) lielākā daļa atbalsta saņēmēju (56) atbildēja, ka gadījumos, kad privātā zeme bija vērtīgāka par valsts zemi, Bulgārijas iestādes nesedza cenu starpību. Kāds cits atbalsta saņēmējs (57) apgalvoja, ka apmainīto privātās un valsts meža zemes gabalu, kas atrodas vienā un tajā pašā teritorijā vai blakusesošās teritorijās, tirgus cenas starpība ir izdevīga valstij, jo administratīvās cenas ir augstākas nekā tirgus cenas, ko sarunās brīvi apspriež privātie meža īpašnieki attiecīgajās teritorijās.
(68)
Attiecībā uz pārējiem nosacījumiem valsts atbalsta konstatēšanai vairāki atbalsta saņēmēji (58) apstrīdēja, ka tie ir izpildīti. Konkrēti atbalsta saņēmēji (59) apgalvo, ka tie ir fiziskas personas, tāpēc uz tiem neattiecas Bulgārijas Valsts atbalsta likums un Līguma 107. pants. Attiecībā uz valsts līdzekļiem minētie atbalsta saņēmēji norāda, ka valsts ieguva zemi, veicot nelikumīgu ekspropriāciju bez atbilstošas kompensācijas, tāpēc nevar uzskatīt, ka valsts piešķīra minētos līdzekļus. Attiecībā uz selektivitāti minētie atbalsta saņēmēji apgalvo, ka Mežu likums ir piemērojams erga omnes un tāpēc nav diskriminējošs.
(69)
Arī kāds cits atbalsta saņēmējs (60) uzskata, ka Līguma 107. panta nosacījumi nav izpildīti attiecībā uz zemes maiņas darījumiem, tikai mazliet atšķirīgu iemeslu dēļ. Pirmkārt, nenotika valsts līdzekļu nodošana, jo zemes maiņa bija “divkāršas pārdošanas darījums”, kas veikts pēc tam, kad neatkarīgs īpašuma vērtētājs bija veicis novērtēšanu, pamatojoties uz likumā noteiktiem objektīviem cenu aprēķināšanas kritērijiem. Otrkārt, netika piešķirtas nekādas priekšrocības, kā arī zemes maiņas darījuma partneri nebija izdevīgākā situācijā kā konkurenti, jo ikviens meža zemes īpašnieks varēja prasīt savas privātās zemes maiņu pret valsts meža zemi. Līdzīgu argumentu pauž vēl viens atbalsta saņēmējs (61), kurš uzskata, ka zemes maiņas darījumu shēma ir vispārējs pasākums, kas pieejams visiem meža zemes īpašniekiem.
(70)
Attiecībā uz ekonomisku priekšrocību esību lielākā daļa atbalsta saņēmēju (62) apstrīdēja, ka ir guvuši šādas priekšrocības no darījumiem, jo, kā tie norāda, apmainītās zemes administratīvā cena bija vienāda ar zemes tirgus cenu vai augstāka par to.
(71)
Visbeidzot, attiecībā uz jautājumu, vai zemes maiņas darījumi traucē konkurenci un iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm, lielākā daļa atbalsta saņēmēju (63) atbildēja, ka tie nedarbojas nekustamā īpašuma attīstības vai tūrisma nozarēs un/vai nav veikuši nekādus pasākumus, lai iegūtu ceļojumu rīkotāja licenci. Turklāt tie apstiprināja, ka zemi, kas iegūta maiņas darījumā, tie nav izmantojuši kokmateriālu ieguvei un ka tie nav arī pārdevuši kokmateriālus Bulgārijā vai citās dalībvalstīs. Tāpēc tie apgalvo, ka nevar būt runas par faktisku vai iespējamu ietekmi uz Kopienas iekšējo tirdzniecību. Kāds cits atbalsta saņēmējs (64) piebilda, ka zemes maiņas darījumi neveicina vietējās produkcijas izlaides palielināšanos, tādējādi ierobežojot citu dalībvalstu uzņēmumiem pieejamās iespējas importēt produktus vietējā tirgū.
(72)
Citi atbalsta saņēmēji (65) apgalvoja, ka, tā kā zemes maiņas darījumi nav saistīti ar valsts līdzekļu nodošanu un nepiešķir tiem ekonomikas priekšrocības, nevar uzskatīt, ka minētie darījumi ietekmē tirgus līdzsvaru un ekonomikas apstākļus, kādos darbojas uzņēmumi, t. i., ir vajadzīgi sākotnējie ieguldījumi materiālu aktīvu iegādei. Tādējādi uzņēmumi no citām dalībvalstīm var iesaistīties un darboties tajā pašā tirgū ar līdzvērtīgiem nosacījumiem, tāpēc nevar teikt, ka apstrīdētie zemes maiņas darījumi ir iespaidojuši tirdzniecību starp dalībvalstīm.
(73)
Visbeidzot, viens atbalsta saņēmējs (66) paskaidroja, ka meža zeme, ko tas ieguvis no valsts, nav piemērota apmežošanai. Viņš arī uzskata, ka tā īpašums ir vērtīgāks par īpašumu, ko tas saņēma no valsts, un ka darījums neietver valsts atbalstu. Visbeidzot, viņš minēja, ka iegūtā zeme tiek izmantota pārvietojamu bišu saimju uzturēšanai, vasarā zemi izmantojot kā medus vākšanas vietu bitēm.
4.2.3. Iespējamā atbalsta saderība
(74)
Komisija prasīja ieinteresētajām personām iesniegt visus pieejamos pierādījumus, lai tā varētu izvērtēt apstrīdēto zemes maiņas darījumu saderību ar iekšējo tirgu, tomēr neviens no atbalsta saņēmējiem to neizdarīja.
5. BULGĀRIJAS REPUBLIKAS PIEZĪMES
5.1. BULGĀRIJAS PIEZĪMES ATTIECĪBĀ UZ LĒMUMU PAR PROCEDŪRAS SĀKŠANU
(75)
Bulgārijas iestādes joprojām uzskata, ka apstrīdētie zemes maiņas darījumi nav valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.
(76)
Attiecībā uz iespējamo savstarpējo saikni starp zemes maiņas darījumiem un paredzētā apmainītās meža zemes lietojuma maiņu Bulgārijas iestādes norādīja, ka Mežu likuma 15. panta b) punktā ir paredzēta iespēja mainīt paredzēto meža zemes lietojumu neatkarīgi no tā, kādā veidā zeme iegūta - maiņas darījumā, pārdošanas darījumā vai citādi. Tomēr šāda teorētiska iespēja nebūtu jāuzskata par stingru iepriekšēju vienošanos starp attiecīgajām maiņas darījumā iesaistītajām iestādēm un privātpersonu vēlāk mainīt paredzēto zemes lietojumu.
(77)
Bulgārijas iestādes iesniedza pierādījumus, ka attiecībā uz 132 zemes maiņas darījumiem, kas notika laikposmā no 2007. gada līdz 2009. gadam, tika saņemtas 24 prasības veikt paredzētā apmainītās meža zemes lietojuma maiņu, no kurām tikai 15 gadījumos (t. i., 11,4 % no visiem zemes maiņas darījumiem) tika pieņemts labvēlīgs administratīvs lēmums atļaut prasīto lietojuma maiņu.
(78)
Bulgārijas iestādes arī norāda, ka zemes maiņas darījumiem un paredzētā zemes lietojuma maiņai ir atšķirīgi mērķi. Zemes maiņas darījumu mērķis ir veikt Bulgārijas mežu konsolidāciju un saglabāšanu, lai nodrošinātu to ilgtspējīgu attīstību un ataugšanu visas sabiedrības labā, savukārt paredzētā zemes lietojuma maiņas mērķis ir sasniegt tos mērķus, kuri noteikti Telpiskās plānošanas likumā, kas paredz noteikumus par zemes iekļaušanu to aglomerāciju robežās, kurās ir atļauta būvniecība, atbilstoši sabiedrības vajadzībām un interesēm attiecībā uz ilgtspējīgu attīstību, kā arī radīt atbilstošus dzīves, darba un atpūtas apstākļus iedzīvotājiem. Turklāt zemes maiņas darījumi ir atkarīgi no lauksaimniecības un pārtikas ministra pieņemtajiem lēmumiem, savukārt paredzētā zemes lietojuma maiņa ir atkarīga no tā, vai dažādās kompetentās institūcijas, proti, reģionālās attīstības un valsts būvdarbu ministrs, reģiona gubernators vai pilsētas padomes, apstiprinās telpiskās attīstības plānu. Visbeidzot, ņemot vērā, ka tiesības prasīt paredzētā zemes lietojuma maiņu neizriet tieši no Mežu likuma un ka šādas tiesības rodas tikai tad, ja ir izpildīti citos likumos paredzēti nosacījumi, Bulgārijas iestādes uzskata, ka hipotētiskā iespēja mainīt paredzēto zemes lietojumu nenozīmē, ka šāda maiņa automātiski ir saistīta ar zemes maiņas darījumiem.
(79)
Saistībā ar jautājumu, vai paredzētā apmainītās zemes lietojuma iespējamā maiņa būtu jāņem vērā attiecīgās zemes cenas noteikšanā, Bulgārijas iestādes vēlreiz atkārtoja savu nostāju, ka nav tiešas saiknes starp cenu, par kādu zemes maiņas darījums novērtēts, un vēlāku zemes lietojuma maiņu. Iestādes plaši izklāstīja procedūru, kas izmantojama, lai noteiktu attiecīgi zemes maiņas darījuma cenas (Noteikumu par pamatcenām bijušais 20. panta 5. punkts un 21. pants) un nodevas, kuras maksājamas par paredzētā zemes lietojuma maiņu. Iestādes arī norāda, ka privātīpašnieki var prasīt paredzētā meža zemes lietojuma maiņu neatkarīgi no tā, kā tie zemi ieguvuši, tāpēc visiem ieguldītājiem ir vienādas priekšrocības neatkarīgi no tā, vai tie mežu ieguvuši no valsts vai ar privātpersonu noslēgtā nesaistītu pušu darījumu nosacījumiem atbilstošā darījumā; tāpēc nodevas, kas maksājamas, lai tiktu veikta paredzētā zemes lietojuma maiņa, būtu jāuzskata par neselektīvām attiecībā pret atbalsta saņēmējiem.
(80)
Attiecībā uz Komisijas šaubām par to, vai administratīvo cenu aprēķina metodika pareizi atspoguļo tirgus cenas, Bulgārijas iestādes, pirmkārt, norāda, ka administratīvās cenas nosaka atbilstoši Noteikumiem par pamatcenām un ka minētie noteikumi tika izstrādāti, kā piemēru izmantojot meža zemes administratīvo cenu noteikšanas praksi citās dalībvalstīs, jo īpaši Vācijā. Turklāt privāto un valsts mežu novērtēšanu veica neatkarīgi eksperti atbilstoši vienotam kritēriju kopumam.
(81)
Otrkārt, Bulgārijas iestādes sniedza datus par visiem darījumiem (67), kas saistīti ar privātu mežu pārdošanu un pirkšanu un kas notikuši laikposmā no 2007. gada līdz 2009. gadam (68). Sniegtajā informācijā par privātīpašumu vidējām cenām (t. i., “tirgus cenām”) ir ietverts ticamu tirgus datu kopsavilkums atbilstoši prasībai, kas paredzēta Noteikumu par pamatcenām Papildnoteikumu 34. punktā. Ja nebija pieejama informācija par darījumiem, kas noslēgti tajās pašās teritorijās, tika sniegti dati par darījumiem, kuri notika tuvējās teritorijās un kuri bija saistīti mežiem, kas ir līdzīgi to atrašanās vietas un augu sugu ziņā. Kā norādījušas Bulgārijas iestādes, pamatojoties uz šiem datiem, var pierādīt, ka lielākajā daļā gadījumu administratīvā cena, kas izmantota apstrīdētajiem zemes maiņas darījumiem, kopumā bija augstāka nekā tirgus cenas, kas iegūtas nesaistītu pušu darījumu nosacījumiem atbilstošos darījumos (69). Šajā saistībā Bulgārijas iestādes apšauba sūdzības iesniedzēja sniegtos pierādījumus. No vienas puses, sūdzības iesniedzēju minētās cenas ir cenas, par kādām zeme tika piedāvāta pārdošanai, nevis obligāti realitātē iegūtās cenas vai to zemes gabalu cenas, kuriem paredzētais lietojums jau bija mainīts un par kuriem bija samaksāta zīmognodeva. No otras puses, sūdzības iesniedzēja norādītā tirgus cena ne vienmēr ir ticama, jo daudzos gadījumos tā tika iegūta tikai atsevišķa privāta darījuma rezultātā.
(82)
Treškārt, Bulgārijas iestādes atkārtoja, ka valsts nav kompensējusi augstākās administratīvās kopējās vērtības starpību, kāda ir tās iegūtajai privātajai meža zemei, un ka zemes maiņas darījumi notika tikai tad, ja saņemtā privātā meža zemes gabala vērtība bija lielāka nekā apmainītā valsts zemes gabala vērtība vai vienāda ar to. Turklāt privātpersonai bija jāsedz pieskaitāmās izmaksas 2 % apmērā no īpašuma vērtības.
(83)
Visbeidzot, Bulgārijas iestādes norāda, ka kopš Noteikumu par pamatcenām sākotnējās pieņemšanas tie ir grozīti trīs reizes - attiecīgi 2004., 2005. un 2007. gadā. Īpaši vērts pieminēt šo noteikumu grozīšanu 2005. gadā, ņemot vērā būtisko progresu ekspropriēto mežu un meža zemes atpakaļatdošanā, jo tas nozīmē, ka tirgū jau bija gan privāto mežu piedāvājums, gan pieprasījums. Minēto grozījumu mērķis būtībā bija mainīt zemes novērtēšanas metodiku. Papildus tika arī paaugstināti koeficienti, kas attiecās uz teritorijām, kuras aizsargā no urbanizācijas, un tika ieviestas vairākas jaunas kategorijas, kurās bija noteiktas zemes cenu pieauguma vienības atkarībā no konkrētās vietas kategorijas.
(84)
Turklāt pēc Bulgārijas pievienošanās Savienībai 2007. gada 1. janvārī noteikumos paredzētie koeficienti tika pilnīgi atjaunināti, tostarp arī koeficienti, kas attiecās uz teritorijām, kuras aizsargā no urbanizācijas, un tā dēvētie “tirgus regulatora” koeficienti, kas ir atkarīgi no zemes kategorijas. Tika grozīts arī Noteikumu par pamatcenām 20. panta 5. punkts, paaugstinot valsts zemes maiņas cenu par 50 % no “tirgus regulatora” koeficienta vērtības. Turklāt tika ieviesta pieauguma vienība, kas pieskaitāma pie zemes vērtības atbilstoši dažādajām apmešanās vietu kategorijām.
(85)
Kā norādījušas Bulgārijas iestādes, minētie Noteikumu par pamatcenām grozījumi liecina, ka, neraugoties uz pietiekami attīstīta vietējā meža zemes tirgus neesību un ņemot vērā gaidāmo Bulgārijas pievienošanos Savienībai, iestādes mēģināja atjaunināt noteikumos paredzēto novērtēšanas mehānismu, nodrošinot, ka tā pamatā ir ticami tirgus dati. Attiecīgi dienā, kad Bulgārija pievienotos Savienībai, administratīvās cenas, kas aprēķinātas, pamatojoties uz Noteikumiem par pamatcenām, nebūtu zemākas par attiecīgo zemes gabalu tirgus cenām.
(86)
Attiecībā uz Komisijas šaubām par zemes maiņas darījumu spēju traucēt konkurenci un iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm Bulgārijas iestādes, pirmkārt, norāda, ka no visām privātpersonām, kas piedalījās apstrīdētajos zemes maiņas darījumos, 81 bija uzņēmums Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē. Atlikusī 51 privātpersona bija fiziskas personas, kas nebija iesaistītas preču vai pakalpojumu tirdzniecībā. Bulgārija uzsver, ka šajā saistībā ne Valsts mežu aģentūra, ne tās pēctece Mežu izpildaģentūra nav saņēmusi pieteikumus par koku ciršanu vai eksportu no fiziskām personām, kuras veica zemes maiņas darījumus izskatāmajā laikposmā.
(87)
Otrkārt, Bulgārijas iestādes apgalvo, ka zemes maiņas darījumi nevar iespaidot Savienības iekšējo tirdzniecību, jo atbalstītie uzņēmumi ir iesaistīti darbībās, kas nav saistītas ar produktu vai pakalpojumu importu vai eksportu. Bulgārijas iestādes papildināja iepriekš sniegto informāciju par saražotās un uz Savienību eksportētās koksnes apjomiem izskatāmajā laikposmā un iesniedza dokumentu, kas apliecina, ka neviena no privātpersonām, kuras ieguva valsts meža zemi apstrīdētajos zemes maiņas darījumos, neražoja, nepārdeva vietējā tirgū un neeksportēja koksni no Bulgārijas Republikas.
(88)
Treškārt, Bulgārijas iestādes apgalvo, ka tūrisma nozari (piemēram, ceļojumu rīkotāju, ceļojumu aģentūru, viesnīcu īpašnieku un tūrisma palīgpakalpojumu sniedzēju darbību) reglamentē Bulgārijas Tūrisma likuma noteikumi. Minētais likums paredz ceļojumu rīkotāju administratīvu reģistrāciju publiskā reģistrā, ko uztur Ekonomikas, enerģētikas un tūrisma ministrija. Viesnīcu vadīšanā iesaistītām personām piemēro arī prasību reģistrēties speciālā reģistrā atbilstoši Tūrisma likuma 58. pantam. Šā iemesla dēļ par uzņēmumiem, kas darbojas tūrisma nozarē, var uzskatīt tikai uzņēmumus, kas reģistrēti attiecīgajos publiskajos reģistros, kurus uztur Ekonomikas, enerģētikas un tūrisma ministrija. Pārbaudot attiecīgos reģistrus, tika noskaidrots, ka tikai viens no minētajiem uzņēmumiem, kas ieguvuši valsts meža zemi apstrīdētajos zemes maiņas darījumos, proti, Kapsi Tours OOD, ir reģistrēts kā ceļojumu rīkotājs Tūrisma likuma nozīmē.
(89)
Ceturtkārt, Bulgārijas iestādes paskaidroja, ka, lai uzņēmums varētu darboties kā nekustamā īpašuma attīstības uzņēmums Bulgārijā, tam jābūt reģistrētam Galvenajā būvniecības profesiju reģistrā, ko uztur Bulgārijas Būvniecības kamera saskaņā ar konkrētu likumu, proti, Būvniecības kameras likumu (70). Bulgārijas iestādes norāda, ka tikai trīs no uzņēmumiem, kas veica zemes maiņas darījumus ar valsti, bija reģistrēti kā būvniecības uzņēmumi un varētu būt bijuši jebkādā veidā iesaistīti būvdarbos atbilstoši minētajam likumam.
(90)
Attiecīgi Bulgārijas iestādes apgalvo, ka lielākā daļa uzņēmumu, kas varētu būt guvuši labumu no apstrīdētajiem zemes maiņas darījumiem, nedarbojās būvniecības un tūrisma nozarēs. Tāpēc tās uzskata, ka nevar teikt, ka minētie darījumi ir traucējuši konkurenci attiecīgajos tirgos, kas nav mežsaimniecības nozare.
5.2. BULGĀRIJAS PIEZĪMES PAR SŪDZĪBAS IESNIEDZĒJA APSVĒRUMIEM
(91)
Bulgārijas iestādes piekrīt sūdzības iesniedzējam, ka meža zemes maiņas darījumos starp valsti un pašvaldībām nav valsts atbalsta. Tomēr tās norāda, ka sūdzības iesniedzēja apgalvojums, ka lielākā daļa atbalsta saņēmēju aktīvi darbojas būvniecības vai tūrisma nozarē, neatbilst patiesībai iepriekšējā iedaļā izskaidroto iemeslu dēļ.
(92)
Bulgārijas iestādes arī nepiekrīt tam, kā sūdzības iesniedzējs noteicis meža zemes tirgus cenas, salīdzinot meža zemes cenas dažādos gados (piemēram, dažus gadus pirms meža zemes maiņas darījumiem), un apstrīd sūdzības iesniedzēja apgalvojumu, ka atsevišķos gadījumos apmainītās meža zemes īpašnieki izmantoja zemi kā nodrošinājumu, lai saņemtu aizdevumus, jo tas neatbilst Bulgārijas tiesību aktu noteikumiem un Valsts īpašumu likumam, uz ko atsaucās sūdzības iesniedzējs. Sūdzības iesniedzēja datos ir būtiskas kļūdas, un tie nekorelē ar pieejamajiem īpašumu reģistriem un dokumentāciju par zemes maiņu. Sūdzības iesniedzēja sniegtie dati ir arī nepareizi attiecībā uz valsts meža zemi, kas iegūta maiņas darījumos un vēlāk izmantota kā nodrošinājums aizdevumu saņemšanai. Bulgārijas iestādes paskaidro, ka jebkurā gadījumā bankas Bulgārijā kā nodrošinājumu papildus nekustamajam īpašumam prasa citus likvīdus aktīvus, lai nodrošinātu parāda atmaksu. Iestādes norāda, ka tāpēc būtu nepareizi piešķirtā aizdevuma summu dalīt ar tās zemes platību kvadrātmetros, kura izmantota kā nodrošinājums hipotēkai, lai noteiktu cenu par kvadrātmetru. Iestādes arī iesniedz Pirmās investīciju bankas atzinumu par aizdevumu piešķiršanas mehānismiem un metodēm to mežu un meža īpašumu novērtēšanai, kurus aizņēmēji piedāvā kā nodrošinājumu.
(93)
Bulgārijas iestādes arī nepiekrīt sūdzības iesniedzēja apgalvojumam, ka pašvaldību iestādēm nebija citas izvēles kā vien izstrādāt telpiskās attīstības detālplānus par zemi, kam mainīts tās paredzētais lietojums. Kā norādīja minētās iestādes, ikviena paredzētā zemes lietojuma maiņa ir pamatota ar likumīgi ieviestiem telpiskās attīstības detālplāniem, kas ir publiski apspriesti un ar ko grozīti esošie apdzīvoto vietu telpiskās attīstības ģenerālplāni. Minētās administratīvās procedūras nav lauksaimniecības un pārtikas ministra ziņā; viņš izdod individuālus administratīvus paziņojumus par zemes zonējuma maiņu personām, kuras prasa šādu maiņu, tikai pēc attiecīgā telpiskās attīstības detālplāna stāšanās spēkā.
(94)
Iestādes arī atspēko argumentu, ka daudzas maiņas darījumos iesaistītās puses bija iecerējušas mainīt paredzēto iegūtā meža zemes gabala lietojumu. Atbilstoši Bulgārijas Mežu likumam šādu iecerētu maiņu var veikt, tikai aizpildot pieteikumu atbilstoši Mežu likuma 14. panta c) punktā (atcelts) minētajai procedūrai. Jebkāda cita iecere, kas darīta zināma plašsaziņas līdzekļu publikācijā vai citādi, nevis izmantojot likumā noteikto procedūru, ir beznozīmīga un patvaļīga.
(95)
Iestādes arī nepiekrīt sūdzības iesniedzēja teiktajam, ka administratīvais veids, kā noteiktas meža zemes cenas, neatspoguļo ekonomikas dinamisko attīstību. Iestādes uzskata, ka pareizi ir cenas noteikt, izmantojot Noteikumus par pamatcenām. Nav arī tiesa, ka Noteikumi nav atjaunināti, jo 2007. gadā tika ieviesti jauni koeficienti, tāpēc jau veiktie zemes maiņas darījumi neradīja ekonomiskas priekšrocības ekonomikas dalībniekiem.
(96)
Iestādes atspēko sūdzības iesniedzēja argumentu, ka vērtētāji ir neobjektīvi. Tās norāda, ka vērtētāji ir tiesu eksperti, kuru integritāti nevar apšaubīt. Turklāt, ja viņi novērtētu meža zemi privātpersonai izdevīgā veidā un neievērojot Noteikumus par pamatcenām, iestādes nepieņemtu šādu novērtējumu zemes maiņas nolūkam.
(97)
Attiecībā uz sūdzības iesniedzēja apgalvojumu, ka iestāžu iesniegtie oficiālie statistikas dati par darījumu vērtību/cenām ir nepareizi, iestādes norāda, ka izvairīšanās no nodokļu maksāšanas, slēpjot darījuma faktisko cenu, ir noziegums atbilstoši Bulgārijas Sodu kodeksam.
(98)
Visbeidzot, Bulgārijas iestādes atspēko sūdzības iesniedzēja teikto, ka apsūdzību izvirzīšana bijušajam MIA vadītājam pierāda valsts atbalsta esību attiecībā uz zemes maiņas darījumiem. Iestādes norāda, ka tiesvedībai, kas ierosināta pret amatpersonām, kuras piedalījušās procedūrās attiecībā uz valsts meža zemes maiņas darījumiem, nav nozīmes, novērtējot atbalsta esību apstrīdētajos darījumos.
5.3. BULGĀRIJAS PIEZĪMES PAR CITU TREŠO PERSONU IESNIEGTAJIEM APSVĒRUMIEM
5.3.1. Bulgārijas 2011. gada 29. septembra piezīmes
(99)
Ar 2011. gada 29. septembra vēstuli Bulgārijas iestādes atbildēja uz All Seas iesniegtajām piezīmēm attiecībā uz lēmumu par procedūras sākšanu.
(100)
All Seas ir apmainījis privātas meža zemes gabalus ar kopējo platību 157,4 ha Teteven un Gaborovo pašvaldībās pret valsts meža zemes gabaliem ar kopējo platību aptuveni 57,9 ha Balchik pašvaldībā (71). Šajā saistībā All Seas arī samaksāja Bulgārijas valstij pieskaitāmās izmaksas BGN 138 781 apmērā.
(101)
Novērtētā valsts meža zemes gabalu administratīvā cena bija BGN 11,99/m2. Saskaņā ar Bulgārijas iestādēm pieejamo informāciju izskatāmajā laikposmā vidējā tirgus cena (cena, par ko vienojušās privātpersonas, kuras komerciāli pirka un pārdeva meža zemes gabalus tajā pašā vai blakusesošā tās pašas pašvaldības reģionā) bija BGN 4,16/m2. Attiecīgi zemes maiņas darījums starp All Seas un Bulgārijas Republiku tika veikts par maksu un neradīja ekonomiskas priekšrocības Līguma 107. panta nozīmē.
(102)
Bulgārijas iestādes arī norāda, ka All Seas iesniedza pieteikumu paredzētā meža zemes gabala lietojuma maiņai saskaņā ar Mežu likuma 14. pantu un ka Bulgārijas Ministru padome apmierināja pieteikumu saskaņā ar Mežu likuma 14.d panta 2. punktu (72). Ciktāl Bulgārijas iestādēm ir zināms, attiecīgais lēmums nav stājies spēkā. Bulgārijas iestādes piekrīt All Seas teiktajam, ka valstij nebija tiešas ietekmes uz paredzētā attiecīgās zemes (par kuru nebija zemes lietojuma plāna) lietojuma maiņu un ka tāpēc īpašumtiesību maiņu, kas izrietēja no zemes maiņas, nevar uzskatīt par izpausmi darījuma pušu kopējai iecerei mainīt paredzēto zemes lietojumu. Saskaņā ar Bulgārijas iestādēm noteicošajam faktoram zemes maiņas darījumu novērtēšanā jābūt tam, vai apmainīto aktīvu bilances vērtība ir vienāda. Tieši uz šāda pamata Bulgārijas valsts ir veikusi minētos darījumus. Vēl viens iemesls, kāpēc zemes lietojuma maiņā pēc zemes maiņas darījuma nav iesaistīts valsts atbalsts, ir tas, ka administratīvā maksa ir vienāda visiem pieteikumu iesniedzējiem.
(103)
Bulgārijas iestādes arī norāda, ka All Seas nav nedz ieguvis koksni zemes gabalos, ko tas saņēma zemes maiņas darījumā, nedz iesaistījies zemes gabalos iegūtās koksnes tirdzniecībā Savienības iekšienē. Turklāt All Seas nepiedāvā Tūrisma likumā noteiktos tūrisma pakalpojumus un nav arī būvniecības uzņēmums Būvniecības kameras likuma nozīmē.
5.3.2. Bulgārijas 2011. gada 4. novembra piezīmes
(104)
Ar 2011. gada 4. novembra vēstuli Bulgārijas iestādes atbildēja uz šādu trešo personu piezīmēm: Elkabel AD, LM Impex EOOD, Foros Development EAD un Simeon Stoev Mirov.
(105)
Attiecībā uz zemes maiņas darījumiem ar Elkabel, LM Impex un Foros Development Bulgārijas iestādes norādīja, ka tās nekompensēja nekādu cenu starpību un konkrētajos gadījumos saņēma pieskaitāmo izmaksu papildu maksājumu no šīm privātpersonām. Turklāt minētās personas samaksāja visus vietējos nodokļus. Visbeidzot, neviens no trim minētajiem uzņēmumiem nepieprasīja paredzētā iegūtās meža zemes lietojuma maiņu.
(106)
Bulgārijas iestādes arī norāda, ka dažās pašvaldībās, kurās atradās apmainītie zemes gabali, nav notikuši pilnībā privāti darījumi, tāpēc nav iespējams noteikt apmainīto zemes gabalu tirgus cenu un to, vai ir piešķirtas ekonomiskas priekšrocības.
(107)
Bulgārijas iestādes arī norāda, ka ne Elkabel, ne LM Impex nav koksnes eksportētāji un nav reģistrēti kā būvniecības vai tūrisma uzņēmumi atbilstoši Bulgārijas tiesību aktiem.
(108)
Attiecībā uz Simeon Stoev Mirov - fizisku personu, kura apmainīja 5 600 m2 privātas meža zemes ar novērtēto vērtību BGN 3 436Rakitovo apkaimē pret 5 000 m2 valsts meža zemes ar novērtēto vērtību BGN 1 308Burgas (Kraymorie ciems) apkaimē - Bulgārijas iestādes uzskata, ka uz šo maiņas darījumu būtu jāattiecina de minimis regula.
(109)
Minēto iemeslu dēļ Bulgārijas iestādes apgalvo, ka zemes maiņas darījumi ar, kā tās uzskata, iepriekšminētajām privātpersonām nav valsts atbalsts.
5.3.3. Bulgārijas 2011. gada 16. decembra piezīmes
(110)
Ar 2011. gada 16. decembra vēstuli Bulgārijas iestādes atbildēja uz šādu trešo personu piezīmēm: V-G-N Confort OOD, Izgrev 5 EOOD, Ecobalkani-Bulgaria EOOD, Vihren EEOD, Liteks Komers AD un Jivka Blagoeva.
(111)
Attiecībā uz zemes maiņas darījumiem ar V-G-N Confort, Izgrev 5, Ecobalkani, Vihren un Liteks Komers Bulgārijas iestādes paskaidroja, ka tās nekompensēja cenu starpības un konkrētajos gadījumos saņēma pieskaitāmo izmaksu papildu maksājumu no šīm privātpersonām. Turklāt minētās personas samaksāja visus vietējos nodokļus. Visbeidzot, V-G-N Confort, Ecobalkani un Liteks Komers nepieprasīja to iegūtās valsts meža zemes paredzētā lietojuma maiņu.
(112)
Bulgārijas iestādes arī norāda, ka dažās pašvaldībās, kurās atradās apmainītie zemes gabali, nav notikuši pilnībā privāti darījumi, tāpēc nav iespējams noteikt attiecīgo zemes gabalu tirgus cenu un galīgi pārliecināties, vai minētajām privātpersonām ir piešķirtas ekonomiskas priekšrocības. Izgrev 5 gadījumā apmainītās valsts meža zemes administratīvā cena bija nedaudz augstāka par tirgus cenu, kas iegūta līdzīgos privātos darījumos, tāpēc Bulgārijas iestādes uzskata, ka priekšrocības netika piešķirtas. Tas pats arguments attiecas uz darījumu ar Liteks Komers, kurā - kā apgalvo Bulgārijas iestādes - administratīvās cenas bija četras reizes augstākas par valsts meža zemes tirgus cenām.
(113)
Visbeidzot, Bulgārijas iestādes norāda, ka neviena no minētajām privātpersonām nav koksnes eksportētājs un nav reģistrēta kā būvniecības vai tūrisma uzņēmums atbilstoši Bulgārijas tiesību aktiem, tāpēc ar tām noslēgtie zemes maiņas darījumi neiespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm.
(114)
Darījumā ar Jivka Blagoeva - fizisku personu - 1,9036 ha privātas meža zemes ar novērtēto vērtību BGN 16 091Teteven pašvaldībā tika apmainīti pret 0,3001 ha valsts meža zemes ar novērtēto vērtību BGN 24 216Predela teritorijā, Razlog pašvaldībā. Bulgārijas valsts nekompensēja cenas starpību, visas pieskaitāmās izmaksas un vietējos nodokļus samaksāja Jivka Blagoev, un jaunais īpašnieks nav pieprasījis paredzētā apmainītās zemes lietojuma maiņu. Saskaņā ar Bulgārijas iestādēm uz šo zemes maiņas darījumu būtu jāattiecina de minimis regula.
(115)
Attiecīgi Bulgārijas iestādes uzskata, ka ar iepriekšminētajām privātpersonām noslēgtajos zemes maiņas darījumos nav valsts atbalsta.
5.3.4. Bulgārijas 2012. gada 25. aprīļa piezīmes
(116)
Ar 2012. gada 25. aprīļa vēstuli Bulgārijas iestādes atbildēja uz šādu trešo personu piezīmēm: Aqua Estate, Beta Forest, Kosta Gerov, Dimitar Ivanov Terziev, Yavor Iliev Haytov, Valentina Angelova Haytova, Georgi Aleksandrov Babev, Marieta Tihomirova Damyanova, Elizabet Petkova Mihaylova, Svetoslav Petkov Mihaylov, BG Land Co, Mirta Engineering, Miks PS-OOD un BOIL OOD.
(117)
Bulgārijas iestādes piekrīt piezīmēm, ko iesniegušas minētās fiziskās personas un uzņēmumi, ar kuriem noslēgti zemes maiņas darījumi izskatāmajā laikposmā, proti, ka zemes maiņas darījumi neietver valsts atbalstu, bet ir darījumi, kas veikti ar valstij izdevīgiem nosacījumiem un par cenām, kuras nebija zemākas par līdzīgu nekustamo īpašumu tirgus cenām. Turklāt Bulgārijas iestādes piekrīt iepriekšminēto privātpersonu viedoklim, ka zemes maiņas darījumi notika atbilstoši spēkā esošajiem Bulgārijas tiesību aktiem - Noteikumiem par pamatcenām un Mežu likumam. Visbeidzot, daži no minētajiem darījumiem būtu jāuzskata par tādiem, uz kuriem attiecas de minimis regula.
5.4. BULGĀRIJAS ATBILDES UZ KOMISIJAS INFORMĀCIJAS PIEPRASĪJUMIEM, KAS NOSŪTĪTI OFICIĀLĀS IZMEKLĒŠANAS PROCEDŪRAS LAIKĀ
(118)
Vēlākajos apsvērumos, atbildot uz informācijas pieprasījumiem, Bulgārijas iestādes iesniedza tirgus cenas - attiecībā uz privātu un valsts meža zemi - par visiem zemes maiņas darījumiem, kas notikuši izskatāmajā laikposmā (73).
(119)
Tomēr savā 2013. gada 19. novembra dokumentā (74) Bulgārijas iestādes norādīja, ka ir dažas problēmas saistībā ar to sniegto datu ticamību. Jo īpaši attiecībā uz 44. apsvērumā norādīto formulu Bulgārijas iestādes iesniedza patiesās tirgus cenas par 82 zemes gabaliem (60 valsts un 22 privātiem), ar kuriem bija saistīti apstrīdētie zemes maiņas darījumi. Par atlikušajiem zemes gabaliem tās iesniedza tirgus vērtības, norādot, ka tās var arī nebūt patiesās tirgus vērtības. Par atlikušajiem valsts zemes gabaliem Bulgārijas iestādes paskaidroja, ka cenas, ko tās norādījušas kā tirgus cenas, faktiski ir ar mežu saistīto dažādo darījumu veidu vidējās cenas. Tāpēc tās var neatspoguļot patieso tirgus vērtību, jo tās nav vienādas ar pilnīgi identisku darījumu vidējām cenām.
(120)
Līdzīgi attiecībā uz atlikušajiem privātajiem zemes gabaliem, ko vēl nebija novērtējis neatkarīgs eksperts, Bulgārijas iestādes norādīja, ka dažos gadījumos pārdošanas apliecībās norādītās cenas, ko iestādes izmantoja kā tuvinājumu iesniegtajām konkrēto zemes gabalu tirgus vērtībām, bija līdzīgas tā dēvētajām nodokļu vērtībām vai vienādas ar tām. Zemes gabala nodokļu vērtība nav tā tirgus vērtība, bet ir minimālā cena, kas jāmaksā nekustamā īpašuma darījumos, t. i., attiecīgā zemes gabala tirgus vērtība principā ir lielāka.
(121)
Neatkarīgi no iepriekšminētā Bulgārijas iestādes uzsvēra, ka to iesniegtie dati par tirgus cenām ir visprecīzākās aplēses, ko tās var iegūt, jo: i) Bulgārijā nav īpašu noteikumu par meža zemes gabalu tirgus cenu noteikšanu, veicot vērtēšanu; ii) būtu laikietilpīgi neatkarīgam ekspertam veikt novērtējumu par to, kādas būtu bijušas attiecīgo zemes gabalu tirgus cenas to maiņas brīdī; un iii) šāda novērtēšana būtu ļoti dārgs process. Turklāt Bulgārijas iestādes norādīja, ka iesniegtās cenas jebkurā gadījumā vairāk atbilst patiesajām tirgus cenām, nekā tās atbilstu administratīvajām cenām.
(122)
Visbeidzot, Bulgārijas iestādes sniedza informāciju par 25 izlasē iekļautu zemes maiņas darījumu administratīvajām cenām, kas faktiski izmantotas, un hipotētiskajām administratīvajām cenām, kas būtu iegūtas, izmantojot Noteikumu par pamatcenām 2010. gada atjauninātajā versijā norādītos koeficientus. Iesniegtajā izlasē bija iekļauti 25 darījumi, kas notika pārsvarā 2009. vai 2008. gadā (tikai seši darījumi 2007. gadā). Komisija pieprasīja šādu informāciju, lai pārliecinātos, vai administratīvo cenu sistēma, ja cenas būtu pienācīgi atjauninātas, būtu atbilstoša, lai atspoguļotu meža zemes tirgus cenas un visos gadījumos ļautu iegūt cenu, kas pēc iespējas precīzāk atbilst tirgus vērtībai, kā to paredz judikatūra.
6. PASĀKUMA NOVĒRTĒJUMS
6.1. ATBALSTA ESĪBA
(123)
Līguma 107. panta 1. punktā par nesaderīgu ar kopējo tirgu ir atzīts ikviens atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences traucējumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm.
(124)
Tāpēc, lai pasākumu varētu klasificēt kā atbalstu 107. panta 1. punkta nozīmē, jābūt izpildītiem visiem šādiem nosacījumiem: i) pasākumam jābūt piedēvējamam valstij un finansētam no valsts līdzekļiem; ii) tam jāpiešķir priekšrocības tā saņēmējam; iii) šādām priekšrocībām jābūt selektīvām; un iv) pasākumam jārada vai jādraud radīt konkurences traucējumus un jāiespaido tirdzniecība starp dalībvalstīm.
(125)
Tomēr šajā gadījumā vispirms ir arī jāizvērtē, vai iespējamie atbalsta saņēmēji no zemes maiņas darījumiem ir uzņēmumi Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē, jo saskaņā ar minētā punkta formulējumu valsts atbalsta noteikumi ir piemērojami tikai tad, ja atbalsta saņēmējs ir uzņēmums.
(126)
Eiropas Savienības Tiesa (turpmāk “EST”) jēdzienu “uzņēmums” Līguma 107. panta 1. punkta nolūkos definē kā jebkuru subjektu, kas veic saimniecisku darbību, neatkarīgi no šo subjektu juridiskā statusa un finansēšanas veida (75). Saskaņā ar EST jebkura darbība, kas ietver preču un pakalpojumu piedāvāšanu tirgū, ir saimnieciska darbība (76). Tāpēc tas, vai subjektu klasificē kā uzņēmumu, vienmēr ir atkarīgs no konkrētās darbības. Subjekts, kas veic gan saimniecisko, gan nesaimniecisko darbību, ir uzskatāms par uzņēmumu vienīgi attiecībā uz tā saimniecisko darbību. Uzņēmumam nav obligāti jābūt juridiskai personai; arī fiziskas personas var uzskatīt par uzņēmumiem atbilstīgi valsts atbalstam, ja vien tie veic saimniecisko darbību.
(127)
Paturot to prātā, būtu jāņem vērā, ka daži apstrīdēto zemes maiņas darījumu atbalsta saņēmēji neveica saimniecisku darbību ar apmainīto meža zemi izskatāmajā laikposmā un neveic šādu darbību arī pašlaik. Tāpēc minētos atbalsta saņēmējus nevar uzskatīt par uzņēmumiem Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē, un attiecīgi jāuzskata, ka zemes maiņas darījumos, ko tie noslēdza ar Bulgārijas valsti, nav valsts atbalsta.
(128)
Attiecīgi lēmuma pārējā daļa attiecas tikai uz tiem apstrīdēto zemes maiņas darījumu atbalsta saņēmējiem, kas ir uzņēmumi Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.
6.1.1. Savstarpējā saikne starp maiņas darījumiem un paredzētā zemes lietojuma maiņu
(129)
Vispirms lēmumā par procedūras sākšanu Komisija pauda šaubas, vai pastāv savstarpēja saikne starp zemes maiņas darījumiem un apmainītās un atbalsta saņēmēju saņemtās zemes paredzētā lietojuma maiņu. Tas ir svarīgi, jo, ja tiek konstatēta šāda saikne, tā ietekmēs Komisijas novērtējumu par to, vai zemes maiņas darījumi rada ekonomiskas priekšrocības un kā būtu jānosaka šādu priekšrocību apjoms. Savstarpēja saikne nozīmē, ka zemes maiņas darījuma puses pirms darījuma veikšanas bija iecerējušas mainīt paredzēto valsts zemes lietojumu no meža zemes uz zemi, kas pēc maiņas būs pieejama būvniecībai. Tādējādi, lai gan administratīvās cenas, kas aprēķinātas par zemes maiņas darījumu, pamatojoties uz Noteikumiem par pamatcenām, bija pamatotas ar divu meža zemes gabalu maiņu, vēlāk veiktā valsts zemes gabala lietojuma maiņa, ja tā bija jau sākotnēji iecerēta, varēja būt par iemeslu pārāk zemas saņemtā zemes gabala vērtības noteikšanai, ņemot vērā ieceri to turpmāk izmantot kā būvniecības zemi.
(130)
Kā norādīja Komisija, tas, ka pēc apstrīdētajiem zemes maiņas darījumiem vienmēr - vai vismaz vairumā gadījumu - tika iesniegta (apstiprināta) prasība veikt apmainītās un atbalsta saņēmēja saņemtās meža zemes paredzētā lietojuma maiņu uz būvniecībai pieejamu zemi, ir objektīva liecība, ka minēto maiņas darījumu puses jau sākotnēji bija iecerējušas pēc zemes maiņas mainīt arī paredzēto valsts zemes lietojumu.
(131)
Statistikas dati, ko Bulgārijas iestādes iesniedza, atbildot uz lēmumu par procedūras sākšanu, vēlreiz apstiprinot 38. apsvērumā izklāstītos datus, pierāda, ka par 132 zemes maiņas darījumiem, kas notika izskatāmajā laikposmā, tika iesniegtas 24 prasības mainīt paredzēto zemes lietojumu uz būvniecībai paredzētu zemi (18,2 % no kopējiem zemes maiņas darījumiem), no kurām 15 gadījumos šāda maiņa tika apstiprināta (11,4 % no kopējiem zemes maiņas darījumiem). Pamatojoties uz minētajiem datiem, Komisija secina, ka vairākumā gadījumu pēc zemes maiņas darījumiem netika iesniegta prasība mainīt paredzēto zemes lietojumu.
(132)
Jebkurā gadījumā Komisija ņem vērā, ka Bulgārijas tiesību aktos ir paredzētas divas atsevišķas procedūras attiecīgi zemes maiņas darījumiem un paredzētā zemes lietojuma maiņai un ka katra no šīm darbībām ir divu atsevišķu, savstarpēji neatkarīgi darbojošos valsts iestāžu kompetencē. Tas ir vēl viens pierādījums, ka šajā gadījumā nav savstarpējas saiknes starp zemes maiņas darījumiem un paredzētā zemes lietojuma maiņu.
(133)
Tā kā savstarpējas saiknes esība starp zemes maiņas darījumiem un apmainītās un atbalsta saņēmēja saņemtās zemes paredzētā lietojuma maiņu nav pierādīta, Komisija katru no minētajām darbībām izvērtēs atsevišķi, lai noskaidrotu valsts atbalsta esību Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.
6.1.2. Valsta atbalsta esība paredzētā zemes lietojuma maiņā
(134)
Paredzētā zemes lietojuma noteikšana ir publisko iestāžu īstenota juridiskā kontrole pār zemes gabala izmantošanu un attīstības intensitāti. Kad publiska iestāde apstiprina paredzētā zemes gabala lietojuma maiņu, tā veic reglamentējošu funkciju un nedarbojas kā ekonomikas subjekts.
(135)
Par valsts atbalstu Līguma 107. panta nozīmē ir uzskatāmas tikai tādas priekšrocības, ko tieši vai netieši piešķir no valsts līdzekļiem. Saskaņā ar EST judikatūru (77) tas, ka minētajā pantā ir nošķirts “dalībvalsts piešķirts atbalsts” un atbalsts, kas piešķirts “no valsts līdzekļiem”, nenozīmē, ka visas valsts piešķirtās priekšrocības neatkarīgi no tā, vai tās finansē no valsts līdzekļiem, ir atbalsts. Šāda nošķīruma mērķis ir iekļaut definīcijā gan priekšrocības, ko tieši piešķir valsts, gan priekšrocības, ko piešķir publiska vai privāta iestāde, kuru iecēlusi vai izveidojusi valsts.
(136)
Publiskai iestādei apstiprinot paredzēto konkrēta zemes gabala lietojuma maiņu no meža zemes uz būvniecībai pieejamu zemi, var palielināties zemes tirgus vērtība, tomēr šāds apstiprinājums neietver valsts līdzekļu nodošanu Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē - minētās reglamentējošās funkcijas īstenošanas rezultātā nenotiek līdzekļu nodošana apstiprinājuma saņēmējam, kā arī tā neietver valsts līdzekļu zaudēšanu, jo valstij, īstenojot minēto reglamentējošo funkciju, nav pienākuma iekasēt no apstiprinātiem pieteikumu iesniedzējiem maksu, kas sedz visu ekonomisko vērtību, kuru tie iegūst, saņemot šādu apstiprinājumu (78).
(137)
Attiecīgi publiskas iestādes lēmums mainīt paredzēto konkrēta zemes gabala lietojumu nav valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.
6.1.3. Atbalsta esība zemes maiņas darījumā
(138)
Saskaņā ar iedibināto judikatūru (79) publisku iestāžu veikta zemes vai ēku pārdošana uzņēmumam vai privātpersonai, kas veic saimniecisko darbību, var radīt ekonomiskas priekšrocības un tādējādi var būt valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē, jo īpaši, ja pārdošana nenotiek par tirgus vērtību, proti, ja zeme vai ēkas netiek pārdotas par cenu, kādu, visticamāk, būtu noteicis privāts ieguldītājs, darbojoties normālos konkurences apstākļos. Tas pats attiecas uz zemes maiņas darījumu, ja no valsts saņemtās zemes vērtība ir lielāka par valstij atdotās zemes vērtību.
(139)
Tomēr, pirms izvērtēt, vai zemes maiņas darījumi rada ekonomiskas priekšrocības, Komisija izvērtēs, vai pastāv pārējie 124. apsvērumā uzskaitītie nosacījumi, lai konstatētu valsts atbalstu Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.
(140)
Pirmkārt, attiecībā uz pasākuma piedēvējamību jānorāda, ka zemes maiņas darījumi ir lauksaimniecības un pārtikas ministra vai Ministru padomes (atkarībā no maināmā zemes gabala lieluma) un MIA kompetencē; tās visas ir valsts iestādes. Ja zemes maiņas darījumā tiek piešķirta valsts meža zeme, kuras vērtība ir lielāka par atdoto privāto meža zemi, rodas valsts līdzekļu nodošana, ciktāl Bulgārijas valsts zaudē konkrētus ieņēmumus, ko tā būtu varējusi gūt, ja tā, veicot konkrēto darījumu, būtu darbojusies saskaņā ar tirgus apstākļiem.
(141)
Otrkārt, zemes maiņas darījumi ir selektīvi, ciktāl tie ir izdevīgi tikai tiem zemes īpašniekiem, kas savu privāto meža zemi apmainījuši pret valsts meža zemi.
(142)
Treškārt, zemes maiņas darījumi traucē konkurenci un iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm. Ciktāl zemes maiņas darījumu atbalsta saņēmēji ir uzņēmumi, kas piedāvā preces un pakalpojumus konkrētā tirgū, jebkādas finansiālas priekšrocības, ko rada zemes maiņas darījumi, nostiprina to stāvokli salīdzinājumā ar citiem uzņēmumiem, kas konkurē par tādu pašu preču un pakalpojumu tirdzniecību Savienībā (80). Par vairākiem zemes maiņas darījumu atbalsta saņēmējiem (81) Bulgārijas Komercreģistrā norādītās ekonomikas nozares, kurās tie darbojas, cita starpā ir nekustamā īpašuma, tūrisma, restorānu un apmežošanas nozares. Šīs nozares ir atvērtas konkurencei Savienības līmenī. To pierāda informācija, kas ietverta minētajā reģistrā, kurā tirdzniecība vai (starptautiskā) komercdarbība ir norādītas kā ekonomikas nozares, kas ir vairāku zemes maiņas darījumu atbalsta saņēmēju (82) darbības nozares. Attiecībā uz Bulgārijas iestāžu izvirzīto argumentu, ka uzņēmumiem, lai tie varētu aktīvi darboties tūrisma vai būvniecības nozarēs, jābūt reģistrētiem speciālos reģistros un ka šāda prasība nav attiecināma uz lielāko daļu uzņēmumu, kas piedalījušies zemes maiņas darījumos, Komisija norāda, ka jēdziens “uzņēmums” Līguma 107. panta 1. punktā ir objektīvs jēdziens, tāpēc tas, vai uzņēmumi piedāvā preces un pakalpojumus konkrētā tirgū un tādējādi konkurē ar citiem uzņēmumiem, un iesaistās Savienības iekšējā tirdzniecībā, ir jānosaka, ņemot vērā šādu uzņēmumu faktiski veiktās darbības, nevis to, vai uzņēmumi ir izpildījuši konkrētas valsts juridiskās formalitātes.
(143)
Visbeidzot, attiecībā uz ekonomisku priekšrocību esību - maiņas darījumi attiecas uz (vismaz) divu meža zemes gabalu maiņu starp Bulgārijas valsti un privātpersonām. Lai noskaidrotu, vai zemes maiņas darījumi radīja ekonomiskas priekšrocības privātpersonām, ir jānovērtē un savstarpēji jāsalīdzina apmainīto zemes gabalu tirgus vērtība. Ja zemes maiņas darījumā saņemtās meža zemes vērtība ir lielāka par privātpersonas atdotās meža zemes vērtību, attiecīgajai privātpersonai tiek radītas ekonomikas priekšrocības.
(144)
Kā paskaidrots 16. apsvērumā, attiecīgajiem zemes maiņas darījumiem administratīvās cenas tika aprēķinātas, pamatojoties uz Noteikumiem par pamatcenām. EST ir atzinusi, ka tad, ja valsts tiesību aktos ir paredzēti administratīvi noteikumi par zemes tirgus vērtības aprēķināšanu, ja zemi pārdod publiskas iestādes, visos gadījumos, piemērojot minētos noteikumus, lai ievērotu Līguma 107. pantu, ir jāiegūst administratīvā cena, kas ir pēc iespējas tuvāka zemes tirgus vērtībai (83). Tā kā šāda tirgus vērtība ir teorētiska, ir pieļaujama pielaide attiecībā uz iegūto cenu salīdzinājumā ar teorētisko cenu (84).
(145)
Bulgārijas iestādēm tika prasīts sniegt informāciju par administratīvajām cenām, kas izmantotas 132 zemes maiņas darījumos, kuri notikuši izskatāmajā laikposmā, kā arī par minēto darījumu tirgus cenām. Komisija prasīja Bulgārijas iestādēm, nosakot meža zemes gabalu tirgus vērtību, arī ņemt vērā visus iepriekšējos vai vēlākos darījumus ar tiem. Attiecīgi, kaut gan Komisija uzskata, ka, lai novērtētu iespējamā valsts atbalsta elementus zemes maiņas darījumos, apmainīto meža zemes gabalu izcelsmei nav nozīmes, tika ņemta vērā cenu informācija, ja tā bija pieejama.
(146)
Bulgārijas iestādes norādīja uz dažām problēmām saistībā ar to datu ticamību, kurus tās varēja iesniegt par tirgus cenām (85). Tomēr tajā pašā laikā tās norādīja, ka sniegtā informācija ietver visprecīzākās tirgus cenu aplēses (86). Komisija uzskata minētos datus par pietiekami ticamām attiecīgo zemes gabalu reālās (t. i., “patiesās”) tirgus vērtības aplēsēm.
(147)
Datu analīze liecināja, ka attiecībā uz privātiem zemes gabaliem izmantojot administratīvās cenas, attiecīgās meža zemes vērtība sistemātiski tika palielināta salīdzinājumā ar tirgus cenām (87), savukārt attiecībā uz valsts meža zemi situācija bija niansētāka, jo bija gan pārāk augstas, gan pārāk zemas vērtības novērtēšanas gadījumi. Attiecīgi, nosakot, vai zemes maiņas darījumi radīja atbalsta saņēmējiem ekonomiskas priekšrocības, ja vienkārši salīdzinātu valsts zemes gabala tirgus cenu, kāda tā bija zemes maiņas brīdī, ar saņemtās privātās zemes gabala tirgus cenu, nebūtu pietiekami ņemta vērā privātā zemes gabala sistemātiskā vērtības palielināšana. Tāpēc, lai pienācīgi novērtētu maiņas darījuma radītās priekšrocības, Komisija izstrādāja formulu, kurā bija ņemtas vērā administratīvās cenas, kas izmantotas sākotnējā darījumā. Minētā formula, kas jau bija aprakstīta lēmumā par procedūras sākšanu, paredz aprēķināt šādas summas:
i)
starpība starp privātā meža zemes gabala reālo tirgus cenu un attiecīgā zemes gabala administratīvo cenu, kas noteikta atbilstoši Noteikumos par pamatcenām sniegtajiem norādījumiem; un
ii)
starpība starp valsts meža zemes gabala reālo tirgus cenu un attiecīgā zemes gabala administratīvo cenu, kas noteikta atbilstoši Noteikumos par pamatcenām sniegtajiem norādījumiem.
Ja vērtība ii), no kuras atskaitīta vērtība i), būtu pozitīva, tiktu uzskatīts, ka ir radītas priekšrocības.
Tomēr, nosakot, vai zemes maiņas darījums ir radījis priekšrocības, ņem vērā arī ikvienu naudas kompensāciju, ko viena darījuma puse samaksājusi otrai pusei, lai segtu abu apmainīto zemes gabalu administratīvo cenu starpību.
(148)
Piemērojot minēto formulu Bulgārijas iestāžu iesniegtajiem datiem par apmainītās meža zemes patiesajām tirgus vērtībām un administratīvajām cenām, Komisija secina, ka zemes maiņas darījumu atbalsta saņēmējiem tika piešķirtas priekšrocības gandrīz 80 % zemes maiņas darījumu, kas veikti izskatāmajā laikposmā, kā redzams 4. tabulā.
4. tabula
Zemes maiņas darījumos izmantoto administratīvo cenu un Bulgārijas iestāžu iesniegto tirgus cenu salīdzinājums
Zemes maiņas darījumi
2007
2008
2009
Kopā
Piešķirtās priekšrocības (gadījumu skaits)
18
48
38
104
Procentos no visiem zemes maiņas darījumiem
78 %
77 %
81 %
79 %
Veikto zemes maiņas darījumu skaits
23
62
47
132
(149)
Tabulā norādītie dati liecina, ka administratīvās cenas, kas noteiktas zemes maiņas darījumu nolūkos saskaņā ar Noteikumiem par pamatcenām, nepietiekami atspoguļo attiecīgo meža zemes gabalu reālo tirgus vērtību.
(150)
Šādu atšķirību starp administratīvajām cenām, kas izmantotas apstrīdētajiem zemes maiņas darījumiem, un attiecīgo zemes gabalu tirgus cenām rada, no vienas puses, tas, ka Noteikumos par pamatcenām izmantotā pamatmetodika nepietiekami atspoguļo kritērijus, ko tirgus dalībnieks uzskatītu par svarīgiem, lai novērtētu apmainīto meža zemes gabalu vērtību, un tas, ka pamatmetodika nepiešķir šādiem kritērijiem atbilstošu svērumu. Pirmkārt, zemes vidējās vērtības, kas norādītas Noteikumu par pamatcenām 1. pielikumā, atbilstoši zemes kategorijām, kuras nodrošina identiskus apstākļus augu augšanai, un kas tika izmantotas zemes pamatvērtības noteikšanai (sk. 18. apsvērumu), bija jānosaka, pamatojoties uz valsts mežu tirgus cenām vai grāmatvedības pārskatiem, bet praksē tās noteica eksperti, izmantojot nelielu tirgus avotu skaitu.
(151)
Otrkārt, koeficienti un pieauguma vienības, kas izmantotas, lai meža zemes pamatvērtības aprēķinā atspoguļotu zemes konkrētas īpašības, un kas izklāstītas 18.-26. apsvērumā, ir administratīvas vienkāršošanas līdzeklis, nevis mēģinājums precīzi novērtēt ekonomisko vērtību, ko šādām īpašībām piešķirtu līdzīgā situācijā esošs hipotētisks tirgus dalībnieks. Bulgārijas iestādes patiešām nav iesniegušas ekonomiskos datus, lai pamatotu minētajos noteikumos paredzētās koeficientu un pieauguma vienību vērtības.
(152)
Taču, pat ja Noteikumos par pamatcenām paredzētā metodika sākotnēji ļāva noteikt apmainītās meža zemes tirgus cenas, quod non vidējās cenas, koeficienti un pieauguma vienības izskatāmajā laikposmā nekad netika atjauninātas, lai pienācīgi atspoguļotu vēlāk notiekošās tirgus cenu svārstības. Saskaņā ar judikatūru (88), ja zemes cenas strauji pieaug, administratīvajās metodēs, ko izmanto publisku iestāžu pārdotās zemes cenas aprēķināšanai, ir jāparedz nepārtraukta šādu cenu atjaunināšana, lai pircēja faktiski samaksātā cena, ciktāl iespējams, atspoguļotu attiecīgās zemes tirgus vērtību. Pagaidu izmeklēšanas posmā Bulgārijas iestādes paskaidroja, ka atbilstoši Noteikumu par pamatcenām 7.1. un 32. pantam noteikumos paredzētie koeficienti administratīvo cenu aprēķināšanai bija jāatjaunina katru gadu. Turklāt saskaņā ar Bulgārijas iestāžu sniegto informāciju izskatāmajā laikposmā meža zemes tirgus cenas strauji pieauga. Tomēr noteikumos paredzētā atjaunināšana minētajā laikposmā nekad netika veikta. Bulgārijas iestādes tikai atjaunināja vidējās cenas, koeficientus un pieauguma vienības, kas izmantotas administratīvo cenu noteikšanai 2010. gadā, pamatojoties uz nesenajām tirgus norisēm.
(153)
Attiecīgi Komisija secina, ka zemes maiņas darījumi piešķīra ekonomiskas priekšrocības zemes maiņas darījumu atbalsta saņēmējiem gadījumos, kad izmantotās administratīvās cenas nepienācīgi atspoguļoja apmainītās zemes tirgus cenu.
6.1.4. De minimis atbalsts
(154)
Visbeidzot, būtu jānorāda, ka gadījumos, kad konkrētais zemes maiņas darījuma atbalsta saņēmējs saņēma priekšrocības, kas nepārsniedza robežvērtības, kuras noteiktas Komisijas Regulā (ES) Nr. 1407/2013 (89), šādas priekšrocības netiek uzskatītas par valsts atbalstu, un tāpēc uz tām neattiecas Līguma 107. panta 1. punktā noteiktais aizliegums, ja vien ir izpildīti visi pārējie minētajā punktā paredzētie nosacījumi.
(155)
Pamatojoties uz Bulgārijas iestāžu iesniegtajiem kvantitatīvajiem datiem, ir skaidrs, ka daudzos gadījumos (90) zemes maiņas darījuma atbalsta saņēmēju saņemtā atbalsta apjoms ir mazāks par de minimis robežvērtību EUR 200 000.
6.1.5. Secinājums par atbalsta esību
(156)
Ņemot vērā iepriekšminēto, Komisija secina, ka Bulgārijas Republikas veiktie zemes maiņas darījumi izskatāmajā laikposmā ir valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē tajos gadījumos, kad darījuma puse ir uzņēmums minētā punkta nozīmē, un ka darījumam izmantotās administratīvās cenas neatspoguļoja tirgus cenas, un ka nosacījumi de minimis atbalstam, kas paredzēti Regulā (ES) Nr. 1407/2013, nav izpildīti.
6.2. PASĀKUMA LIKUMĪBA
(157)
Neinformējot par minētajiem zemes maiņas darījumiem pirms to īstenošanas, Bulgārijas Republika nav izpildījusi savu pienākumu saskaņā ar Līguma 108. panta 3. punktu. Tāpēc minētie zemes maiņas darījumi ir nelikumīgi īstenots valsts atbalsts.
6.3. ATBALSTA SADERĪBA
(158)
Lai gan Bulgārijas iestādēm tika prasīts sniegt informāciju par minēto zemes maiņas darījumu iespējamo saderību ar iekšējo tirgu, tās vēlreiz norādīja uz savu argumentāciju, ka minētie darījumi nav iespaidojuši Savienības iekšējo tirdzniecību un ka tāpēc tie nav valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.
(159)
Šajā saistībā Komisija norāda, ka pienākums pierādīt, ka atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu, atkāpjoties no Līguma 107. panta 1. punkta noteikumiem, principā ir attiecīgajai dalībvalstij, kurai jāpierāda, ka ir izpildīti visi šādas atkāpes nosacījumi (91).
(160)
Katrā ziņā Komisija norāda, ka nav prima facie iemeslu uzskatīt zemes maiņas darījumus par saderīgiem ar iekšējo tirgu, tieši pamatojoties vai nu uz Līguma 107. panta 3. punkta a) vai c) apakšpunktu, vai arī uz pamatnostādnēm, kas ir minēto noteikumu pamatā.
(161)
Tāpēc Kopienas pamatnostādnes par valsts atbalstu lauksaimniecības un mežsaimniecības nozarei (turpmāk “Mežsaimniecības pamatnostādnes”) nevar izmantot par pamatu zemes maiņas darījumu shēmas saderības noteikšanai, jo tās attiecas tikai uz augošiem kokiem un to dabisko vidi mežos un uz citas mežu zemes, tostarp pasākumiem mežu ekoloģisko un aizsargājošo funkciju saglabāšanai un uzlabošanai un pasākumiem, kuru mērķis ir veicināt mežu izmantošanu atpūtai un to sociālo un kultūras dimensiju. Turklāt izmaksas, uz kurām attiecas saistībā ar zemes maiņas darījumiem piešķirtais valsts atbalsts, neatbilst Mežsaimniecības pamatnostādnēs ietvertajai attiecināmo izmaksu definīcijai (92), jo privātpersonām netika piemērots likumisks vai līgumisks pienākums izmantot maiņas darījumos iegūto zemi kā dabas aizsardzības zonas. Gluži pretēji - visām personām bija tiesības pieprasīt meža zemes lietojuma maiņu uz apbūvējamu zemi, un dažas no tām patiešām šādu iespēju arī izmantoja.
(162)
Tāpat arī pamatnostādnes par valsts reģionālo atbalstu 2007.-2013. gadam nav izmantojamas kā pamats saderības noteikšanai. Šajā ziņā Komisija norāda, ka Bulgārijas iestādes neveica zemes maiņas darījumus ar konkrētu mērķi veicināt reģionālo attīstību. Turklāt attiecināmās izmaksas nebija definētas, un arī nebija noteikts, kā tiks kontrolēta atbalsta stimulējošā ietekme un kā tiks nodrošināta piemērojamo reģionālā atbalsta robežvērtību ievērošana.
(163)
Visbeidzot, apspriedēs, kas notika, pirms tika pieņemts lēmums par procedūras sākšanu, Bulgārijas iestādes apgalvoja, ka zemes maiņas darījumiem ir ar sabiedrisko kārtību saistīts mērķis, proti, nostiprināt meža zemes īpašumtiesības. Pat ja varētu konstatēt, ka meža zemes konsolidācija ir kopīgu interešu mērķis, quod non Bulgārijas iestādes nav pierādījušas, ka piešķirtais atbalsts bija nepieciešams, lai sasniegtu minēto mērķi, un ka izvēlētie līdzekļi bija vispiemērotākie.
(164)
Tās arī nav pierādījušas, ka izvēlētie līdzekļi nodrošināja piešķirtā atbalsta ierobežošanu līdz minimumam, kas nepieciešams, lai stimulētu privātpersonas veikt zemes maiņas darījumus. Par to cita starpā liecina to administratīvo cenu būtiskās svārstības, kas iegūtas, izmantojot paredzēto metodiku. Salīdzinot ar tirgus cenām, ko bija iesniegušas Bulgārijas iestādes, nav redzams, ka minētās administratīvās cenas sistemātiski būtu par līdzīgu procentu augstākas vai zemākas nekā tirgus cenas. Ja kā piemēru izmanto 2007. gada darījumus, starpība starp privātu zemes gabalu tirgus cenām un administratīvajām cenām svārstījās no -503,97 % līdz +89,91 % (93).
(165)
Visbeidzot, Bulgārijas iestādes nav pierādījušas, ka zemes maiņas darījumi netraucēja konkurenci tiktāl, ciktāl tas ir pretrunā kopējām interesēm. Attiecīgi zemes maiņas darījumus nevar uzskatīt par saderīgiem ar iekšējo tirgu, tieši pamatojoties uz Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu.
(166)
Tāpēc Komisija secina, ka saistībā ar zemes maiņas darījumiem piešķirto valsts atbalstu nevar uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu.
7. ATBALSTA ATGŪŠANA
(167)
Atbilstoši Regulas (EK) Nr. 659/1999 14. panta 1. punktam, ja konstatē, ka nelikumīgi piešķirts valsts atbalsts nav saderīgs ar iekšējo tirgu, tas jāatgūst no tā saņēmējiem, ja vien tas nav pretrunā vispārējam tiesību principam. Minētās regulas 14. panta 2. punktā ir noteikts, ka atbalsts ir jāatgūst, ieskaitot procentus, kas maksājami no dienas, kad nelikumīgais atbalsts nodots saņēmēja rīcībā, līdz tā faktiskās atgūšanas dienai. Visbeidzot, regulas 14. panta 3. punktā ir noteikts, ka atgūšanu veic tūlīt un saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktos paredzētajām procedūrām, ja vien tās nodrošina tūlītēju un efektīvu Komisijas lēmuma izpildi.
(168)
Atgūšanas mērķis ir sasniegts, kad uzņēmumi, kas saņēmuši attiecīgo nelikumīgo atbalstu, to atmaksā kopā ar piemērojamiem kavējuma procentiem. Atmaksājot atbalstu, tā saņēmējs zaudē iegūtās priekšrocības salīdzinājumā ar tā konkurentiem tirgū, un tiek atjaunota situācija, kāda pastāvēja pirms atbalsta piešķiršanas (94). Dalībvalsts var izvēlēties, kā tā izpildīs savu pienākumu atgūt nelikumīgo atbalstu, tomēr izvēlētie pasākumi nedrīkst nelabvēlīgi ietekmēt Savienības tiesību darbības jomu un efektivitāti. Dalībvalsts var izpildīt atgūšanas pienākumu tikai tad, ja izvēlētie līdzekļi ir piemēroti, lai atjaunotu normālos konkurences apstākļus, kas traucēti, piešķirot nelikumīgo atbalstu, un kas ir saderīgi ar attiecīgajiem Savienības tiesību noteikumiem (95).
(169)
Tādējādi, ņemot vērā, ka ir konstatēts, ka Bulgārijas Republika ir nelikumīgi īstenojusi valsts atbalstu, veicot zemes maiņas darījumus, būtu jāprasa, lai tā atgūst minēto atbalstu no tā saņēmējiem.
7.1. TO SAŅĒMĒJU IDENTIFICĒŠANA, NO KURIEM ATBALSTS JĀATGŪST
(170)
Nelikumīgais un nesaderīgais atbalsts jāatgūst no uzņēmumiem, kas faktiski ir guvuši no tā labumu (96). Tomēr, ja Komisija nevar lēmumā identificēt visus uzņēmumus, kas saņēmuši nelikumīgu un nesaderīgu atbalstu, tie jāidentificē īstenošanas procesa sākumā attiecīgajai dalībvalstij, kam jāizvērtē katra attiecīgā uzņēmuma individuālā situācija (97).
(171)
Šajā gadījumā iespējamie nesaderīgā valsts atbalsta saņēmēji ir fiziskās un juridiskās personas, kuras piedalījās 132 zemes maiņas darījumos ar Bulgārijas iestādēm izskatāmajā laikposmā. Bulgārijas iestādēm būtu jāatskaita no šīs grupas fiziskās un juridiskās personas, kuras nav uzskatāmas par “uzņēmumiem” Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē, kā arī personas, kas zemes maiņas darījumos, kuros tās piedalījās, ieguva priekšrocības, kuru kopējais apjoms nepārsniedz de minimis regulā noteiktās robežvērtības, kamēr vien šādi darījumi atbilst arī pārējiem regulā paredzētajiem nosacījumiem. Pārējās fiziskās un juridiskās personas, kuras piedalījās zemes maiņas darījumos, būtu jāuzskata par nelikumīgi īstenotā valsts atbalsta saņēmējiem, no kuriem Bulgārijas iestādēm jāatgūst priekšrocības, kas saņemtas šādos darījumos.
7.2. ATBALSTA APMĒRA NOTEIKŠANA
(172)
Komisijai nav juridiska pienākuma noteikt precīzu atgūstamo summu, jo īpaši, ja tai trūkst datu, lai to izdarītu. Tā vietā ir pietiekami, ja Komisijas lēmumā tiek iekļauta informācija, kas ļauj dalībvalstij bez pārmērīgām grūtībām noteikt atgūstamo summu (98).
(173)
Kā paskaidrots 147. apsvērumā, Komisija uzskata, ka dalībvalstij, lai noteiktu no katra saņēmēja atgūstamo nesaderīgā atbalsta summu, vispirms būtu jāizmanto šāda metodika:
i)
jānosaka starpība starp privātā meža zemes gabala reālo tirgus cenu un attiecīgā zemes gabala administratīvo cenu, kas noteikta atbilstoši Noteikumos par pamatcenām sniegtajiem norādījumiem; un
ii)
jānosaka starpība starp valsts meža zemes gabala reālo tirgus cenu un attiecīgā zemes gabala administratīvo cenu, kas noteikta atbilstoši Noteikumos par pamatcenām sniegtajiem norādījumiem.
Sākotnējā valsts atbalsta summa, kas saņemta zemes maiņas darījumā, ir vienāda ar vērtību ii), no kuras atskaitīta vērtība i).
Jāveic šīs sākotnējās summas korekcija par tiem gadījumiem, kuros valsts meža zemes gabals ar lielāku administratīvo vērtību apmainīts pret privātu zemes gabalu ar mazāku administratīvo vērtību. Saskaņā ar Bulgārijas iestādēm šādos gadījumos atbalsta saņēmējam bija jāmaksā valstij kompensācija, lai segtu zemes gabalu vērtības starpību. Attiecīgi atbalsta sākotnējā summa būtu jāsamazina par kompensācijas summu, ko atbalsta saņēmējs samaksājis Bulgārijas iestādēm. Rezultātā iegūtā summa Bulgārijas iestādēm tad būtu jāatgūst no atbalsta saņēmēja, tādējādi atņemot priekšrocības, kas piešķirtas zemes maiņas darījumā.
(174)
Lai noteiktu attiecīgo zemes gabalu tirgus cenas, ir pilnībā jāņem vērā konkrētās zemes ekonomiskā vērtība zemes maiņas brīdī. Pamatojoties uz informāciju, kas ietverta Bulgārijas iestāžu 2008. gada 29. augusta apsvērumos, šķiet, ka dažos gadījumos uz valstij piederošajiem meža zemes gabaliem jau pirms zemes maiņas bija uzbūvētas ēkas un infrastruktūra, pat ja attiecīgais zemes gabals iepriekš nebija pārklasificēts par būvniecībai pieejamu zemi. Komisija uzskata, ka šādos gadījumos šādu ēku un/vai infrastruktūras vērtībai arī jābūt pilnīgi atspoguļotai zemes gabala tirgus vērtībā.
(175)
Komisija norāda, ka informācija par administratīvajām cenām, kas izmantotas zemes maiņas darījumos, kā arī par visu ar darījumiem saistīto zemes gabalu tirgus cenām zemes maiņas brīdī jau ir Bulgārijas iestāžu rīcībā (99), tāpēc tām nevajadzētu būt pārmērīgi sarežģīti noteikt atgūstamās summas, pamatojoties uz 173. apsvērumā aprakstīto metodiku (100).
(176)
Tomēr gadījumos, kad Bulgārijas iestādēm ir pamatotas bažas, ka minēto metodiku nevar īstenot vai ka, to izmantojot, tiek iegūta summa, kas acīmredzami nepareizi atspoguļo saņemtā valsts atbalsta summu, tās var nolemt, ka tās novērtēs apmainīto zemes gabalu tirgus cenas, kādas tās bija darījuma brīdī, piesaistot neatkarīgu ekspertu, kurš ir kvalificēts veikt šādus novērtējumus un kurš izvēlēts atklāta konkursa procedūrā. Nosakot procedūru šāda eksperta izvēlei, pat gadījumos, kad līguma summa nepārsniedz Savienības publiskā iepirkuma direktīvās noteiktās robežvērtības, jāievēro pārredzamības un vienlīdzīgas attieksmes princips. Konkrētāk, konkursa procedūrai jābūt šādai: i) pietiekami reklamētai; ii) pamatotai ar objektīviem, iepriekš zināmiem atlases kritērijiem; un iii) tās ietvaros jābūt sniegtai informācijai, ka pēc sākotnējās atlases posma galīgais lēmums tiks pieņemts, piedaloties Komisijas dienestu pārstāvjiem. Minētajos izņēmuma gadījumos Bulgārijas iestādēm: i) jānorāda attiecīgais(-ie) zemes gabals(-i); ii) jānorāda pamatojums vajadzībai pēc neatkarīga eksperta veikta novērtējuma konkrētajā gadījumā; un iii) jāiesniedz Komisijai priekšlikums par neatkarīgu ekspertu (kurš jāizvēlas atklātā konkursā), par kuru jāvienojas Komisijai un Bulgārijas Republikai.
(177)
Visbeidzot, tā kā atbalsta atgūšanas mērķis ir tāda status quo ante atjaunošana, kāds tas bija pirms zemes maiņas darījuma dienas, Komisija uzskata, ka, ņemot vērā zemes maiņas nolīgumu izņēmuma raksturu attiecībā uz meža zemi, kas nav komerciāli izmantota, Bulgārijas Republika izpildītu savu pienākumu atgūt nelikumīgi īstenoto atbalstu, anulējot apstrīdētos zemes maiņas darījumus, proti, apmainot attiecīgos zemes gabalus atpakaļ. Tomēr tā būtu pienācīga atgūšana tikai tādos gadījumos, ja attiecīgajai valsts un privātajai meža zemei kopš maiņas darījuma nav veikti būtiski pārveidojumi. Šādos gadījumos Komisija jāinformē par attiecīgajiem zemes gabaliem divu mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas Bulgārijas Republikai, attiecīgie zemes maiņas darījumi jāanulē, un četru mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas jāiesniedz pierādījumi par anulēšanu.
(178)
Visos gadījumos, kad jāveic atbalsta atgūšana, tā jāīsteno, sākot no brīža, kad atbalsta saņēmēji sākuši saņemt priekšrocības, tas ir, no dienas, kad stājies spēkā tiesību akts, ar ko atbalsta saņēmējiem piešķirtas tiesības apmainīt viņu privāto meža zemi pret valsts meža zemi.
(179)
Atgūstamajās summās jāiekļauj procenti, ko aprēķina no dienas, kad summas nodotas saņēmēju rīcībā, līdz to faktiskajai atmaksāšanai. Procenti jāaprēķina, procentu likmi piemērojot gan pamatsummai, gan procentiem līdz atbalsta atmaksāšanas dienai, saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 794/2004 (101) V nodaļu un Komisijas Regulu (EK) Nr. 271/2008 (102), ar ko groza Regulu (EK) Nr. 794/2004.
(180)
Termiņam, kurā valsts atbalsta summas jāatgūst no individuāliem to saņēmējiem, pēc iespējas precīzāk jāatbilst atgūšanas paziņojumā (103) norādītajiem termiņiem. Jebkurā gadījumā termiņi nedrīkst pārsniegt 5. tabulā norādītos.
5. tabula
Atbalsta atgūšanas grafiks
Termiņš
Darbība
1.
Divu mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas Bulgārijas Republikai
Bulgārijas Republikai jāinformē Komisija par pasākumiem, kas plānoti vai veikti, lai īstenotu šo lēmumu, un jo īpaši:
i)
jāiesniedz Komisijai visu to zemes maiņas darījumu saraksts, uz kuriem attiecas atbalsta atgūšana, norādot šādu informāciju:
-
apmainīto privāto un valsts meža zemes gabalu administratīvās un tirgus cenas (pamatojoties uz informāciju, ko Bulgārijas Republika sniegusi dokumentā Nr. 2014/032997), informācija par katrā darījumā iesaistītajām papildu kompensācijām un izrietošais valsts atbalsts, kas jāatgūst,
-
katrā darījumā iesaistītās privātpersonas vārds, uzvārds, norādot iemeslus, kāpēc konkrēto atbalsta saņēmēju uzskata vai neuzskata par uzņēmumu;
ii)
jānorāda gadījumi, kuros atgūšana tiks veikta, pamatojoties uz ekspertu novērtējumu par meža zemes gabalu tirgus cenām zemes maiņas darījumu brīdī (176. apsvērums);
iii)
jānorāda gadījumi, kuros atgūšana tiks veikta, anulējot zemes maiņas darījumu (177. apsvērums).
2.
Četru mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas Bulgārijas Republikai
Attiecībā uz 1. punkta ii) apakšpunktā minētajiem zemes gabaliem Bulgārijas Republikai jābūt iecēlušai neatkarīgu ekspertu zemes gabalu novērtēšanas veikšanai. Šādam ekspertam jābūt izvēlētam atklāta konkursa procedūrā un ieceltam, vienojoties ar Komisiju, pēc iepriekšēja Bulgārijas Republikas priekšlikuma.
3.
Septiņu mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas Bulgārijas Republikai
Bulgārijas Republikai jāiesniedz Komisijai neatkarīgā eksperta sagatavots novērtējuma ziņojums par 1. punkta ii) apakšpunktā minētajiem zemes gabaliem.
4.
Astoņu mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas Bulgārijas Republikai
Bulgārijas Republikai jābūt nosūtījušai visiem attiecīgajiem atbalsta saņēmējiem atgūšanas rīkojumus, kuros norādītas precīzas atbalsta summas, kas jāatgūst.
5.
Divpadsmit mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas Bulgārijas Republikai
Bulgārijas Republikai jābūt īstenojušai atgūšanu par visiem attiecīgajiem zemes maiņas darījumiem.
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Valsts atbalsts, kas piešķirts uzņēmumiem saistībā ar darījumiem, kuros valsts meža zeme apmainīta pret privātu meža zemi laikposmā no 2007. gada 1. janvāra līdz 2009. gada 27. janvārim, un ko Bulgārijas Republika nelikumīgi īstenojusi, pārkāpjot Līguma 108. panta 3. punktu, nav saderīgs ar iekšējo tirgu.
2. pants
Šā lēmuma 1. pantā minētajos zemes maiņas darījumos piešķirtais individuālais atbalsts nav atbalsts, ja piešķiršanas brīdī tas ir atbildis nosacījumiem regulā, kura pieņemta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 994/98 2. pantu un kura ir piemērojama minētā atbalsta piešķiršanas brīdī.
3. pants
Individuāls atbalsts, kas piešķirts 1. pantā minētajos zemes maiņas darījumos un piešķiršanas brīdī ir atbildis nosacījumiem regulā, kura pieņemta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 994/98 1. pantu, vai jebkuras citas apstiprinātas atbalsta shēmas nosacījumiem, ir saderīgs ar iekšējo tirgu, ja tas nepārsniedz konkrētajam atbalsta veidam piemērojamo maksimālo atbalsta intensitāti.
4. pants
1. Bulgārijas Republika atgūst nesaderīgo atbalstu, kas piešķirts 1. pantā minētajos zemes maiņas darījumos, no tā saņēmējiem.
2. Atkāpjoties no 1. punkta, nesaderīgo atbalstu var atgūt no tā saņēmējiem, anulējot zemes maiņas darījumus gadījumos, ja attiecīgajai valsts un privātajai meža zemei kopš maiņas darījuma nav veikti būtiski pārveidojumi.
3. Atgūstamajām summām pieskaita procentus par laikposmu no dienas, kad atbalsts nodots saņēmējiem, līdz to faktiskās atgūšanas dienai.
4. Procentus aprēķina gan par pamatsummu, gan procentiem līdz atbalsta atmaksāšanas dienai saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 794/2004 V nodaļu un Regulu (EK) Nr. 271/2008.
5. No šā lēmuma pieņemšanas dienas Bulgārijas Republika atceļ visus neizmaksātos atbalsta maksājumus, kas piešķirti saistībā ar 1. pantā minētajiem zemes maiņas darījumiem.
5. pants
1. Saskaņā ar 1. pantā minēto shēmu piešķirto atbalstu atgūst nekavējoties un faktiski.
2. Bulgārijas Republika nodrošina, kas šis lēmums tiek pilnīgi īstenots divpadsmit mēnešu laikā no tā paziņošanas dienas.
6. pants
1. Četru mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas Bulgārijas Republika iesniedz Komisijai šādu informāciju:
a)
visu maiņas darījumu saraksts, kurā norādīta šāda informācija:
-
apmainīto privāto un valsts meža zemes gabalu administratīvās un tirgus cenas, informācija par katrā darījumā iesaistītajām papildu naudas summām un izrietošā valsts atbalsta summa,
-
privātpersonas, t. i., katrā zemes maiņas darījumā piešķirtā atbalsta saņēmēja, vārds, uzvārds, norādot iemeslus, kāpēc konkrēto personu uzskata vai neuzskata par uzņēmumu;
b)
informācija par gadījumiem, kuros atgūšana tiks veikta, pamatojoties uz tām tirgus cenām zemes maiņas darījumu brīdī, kas norādītas Bulgārijas Republikas iesniegtajā dokumentā Nr. 2014/032997;
c)
informācija par gadījumiem, kuros atgūšana tiks īstenota, anulējot zemes maiņas darījumu;
d)
informācija par gadījumiem, kuros atgūšana tiks īstenota, pamatojoties uz summām, kuras noteicis neatkarīgs profesionāls vērtēšanas eksperts, un dokumenti, kas apliecina, ka konkrētais neatkarīgais eksperts, kurš izvēlēts atklātā konkursā un kuram piekritusi Komisija, ir iecelts.
2. Astoņu mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas Bulgārijas Republika iesniedz Komisijai šādu informāciju:
a)
to personu skaits, kuras saņēmušas atbalstu 1. pantā minētajos zemes maiņas darījumos, un atbalsta kopējā summa, ko katra persona saņēmusi darījumu rezultātā;
b)
kopējā summa (pamatsumma un atgūšanas procenti), kas jāatgūst no katra saņēmēja;
c)
šā lēmuma izpildei jau veikto un plānoto pasākumu sīks apraksts;
d)
dokumenti, kas apliecina, ka atbalsta saņēmējiem ir pieprasīts atmaksāt atbalstu.
3. Divpadsmit mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas Bulgārijas Republika iesniedz dokumentus, kas apliecina, ka atbalsts ir pilnīgi atgūts no attiecīgajiem tā saņēmējiem.
4. Bulgārijas Republika, iesniedzot ziņojumus reizi divos mēnešos, informē Komisiju par šā lēmuma īstenošanai veikto valsts pasākumu norisi, līdz 1. pantā minētajos zemes maiņas darījumos piešķirtā atbalsta atgūšana ir pabeigta. Pēc Komisijas vienkārša pieprasījuma tā tūlīt sniedz informāciju par jau veiktajiem un plānotajiem šā lēmuma izpildes pasākumiem. Tā arī sniedz sīku informāciju par atbalsta un atgūšanas procentu summām, ko saņēmēji jau atmaksājuši.
7. pants
Šis lēmums ir adresēts Bulgārijas Republikai.
Briselē, 2014. gada 5. septembrī