NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1310/2013
ze dne 17. prosince 2013,
kterým se stanoví některá přechodná ustanovení o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV),kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013,pokud jde o zdroje a jejich rozdělení v roce 2014, a kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 73/2009 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013, č. 1306/2013 a č. 1308/2013, pokud jde o jejich použití v roce 2014
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 42 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 (2), které se má použít ode dne 1. ledna 2014, stanoví pravidla týkající se podpory poskytované Unií na rozvoj venkova a zrušuje nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (3), aniž je dotčeno další uplatňování prováděcích nařízení k uvedenému nařízení, a to až do doby, než budou zrušena. Pro usnadnění přechodu od stávajících režimů podpor podle nařízení (ES) č. 1698/2005 k novému legislativnímu rámci, který se vztahuje na programové období začínající dnem 1. ledna 2014 (dále jen „nové programové období“), by měla být přijata přechodná pravidla, aby se zabránilo obtížím nebo prodlevám při provádění podpory rozvoje venkova, které mohou vznikat v důsledku načasování přijetí nových programů rozvoje venkova. Z tohoto důvodu by mělo být členským státům umožněno, aby v roce 2014 v případě některých opatření nadále přijímaly právní závazky v rámci svých stávajících programů rozvoje venkova, a výsledné výdaje by měly být způsobilé pro podporu v novém programovém období.
(2)
S ohledem na podstatnou změnu metody pro vymezení oblastí s významnými přírodními omezeními v novém programovém období by se v případě nových právních závazků učiněných v roce 2014 neměla uplatňovat povinnost zemědělce pokračovat v zemědělské činnosti v dané oblasti po dobu pěti let.
(3)
K zajištění právní jistoty v přechodném období by určité výdaje uskutečněné podle nařízení (ES) č. 1698/2005 měly být způsobilé pro příspěvek z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) v novém programovém období, mají-li se ještě uskutečnit platby. To by se mělo vztahovat i na některé dlouhodobé závazky v rámci podobných opatření stanovených v nařízení Rady (EHS) č. 2078/92 (4), v nařízení Rady (EHS) č. 2080/92 (5) a v nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 (6), pokud na tato opatření byla poskytována podpora podle nařízení (ES) č. 1698/2005 a v roce 2014 mají být ještě provedeny platby. V zájmu řádného finančního řízení a účinného provádění programů by tyto výdaje měly být jasně uvedeny v programech rozvoje venkova a v řídicích a kontrolních systémech členských států. Aby se zamezilo zbytečné složitosti finančního řízení programů rozvoje venkova v novém programovém období, měly by se na přechodné výdaje vztahovat sazby spolufinancování z nového programového období.
(4)
S ohledem na vážné problémy s finanční stabilitou, jimž stále čelí řada členských států, a ve snaze omezit během přechodu od stávajícího k novému programovému období související negativní dopady těchto problémů tím, že se umožní maximální využívání dostupných finančních prostředků EZFRV, je nezbytné prodloužit trvání odchylky navyšující maximální sazby příspěvku z EZFRV stanovené v čl. 70 odst. 4c nařízení (ES) č. 1698/2005 až do konečného dne způsobilosti výdajů pro programové období 2007-2013, tedy do 31. prosince 2015.
(5)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 (7), které stanoví nové režimy podpor, se má použít od 1. ledna 2015. Nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (8) bude proto v kalendářním roce 2014 i nadále základem pro poskytování podpory příjmů zemědělcům, ale mělo by se náležitě zohlednit nařízení Rady (EU) č. 1311/2013 (9). V zájmu zajištění soudržnosti při provádění ustanovení o podmíněnosti a dodržení norem požadovaných některými opatřeními by mělo být stanoveno, že příslušná ustanovení, která platí v programovém období 2007-2013, se nadále použijí až do okamžiku, kdy se stane použitelným nový právní rámec. Ze stejných důvodů by mělo být stanoveno, že ustanovení týkající se doplňkových vnitrostátních přímých plateb pro Chorvatsko, která se používají v roce 2013, by se měla uplatňovat i nadále.
(6)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 (10) umožňuje členským státům vyplácet zálohy pro přímé platby. Podle nařízení (ES) č. 73/2009 musí být uplatnění takovéto možnosti povoleno Komisí. Ze zkušeností získaných při provádění režimů přímých podpor vyplývá, že je vhodné umožnit, aby byly zemědělcům zálohy vypláceny. U žádostí podaných v roce 2014 by tyto zálohy měly být omezeny až na 50 % plateb v rámci režimů podpor uvedených v příloze I nařízení (ES) č. 73/2009 a až na 80 % platby na hovězí a telecí maso.
(7)
S cílem dodržet nařízení (EU) č. 1311/2013, a zejména vyrovnání částky, která je k dispozici pro poskytování přímých podpor pro zemědělce, jakož i mechanismus vnější konvergence, je nutné pro rok 2014 upravit vnitrostátní stropy stanovené v příloze VIII nařízení (ES) č. 73/2009. Úprava vnitrostátních stropů bude mít nevyhnutelně dopad na částky, které mohou v roce 2014 jednotliví zemědělci obdržet jako přímé platby. Proto by mělo být stanoveno, jakým způsobem uvedená úprava ovlivní hodnotu platebních nároků a úroveň dalších přímých plateb. S cílem zohlednit situaci menších zemědělců, zejména proto, že se v roce 2014 neuplatní mechanismus modulace ani úpravy, a to ani v osvobození přímých plateb do výše 5 000 EUR z tohoto mechanismu, by členské státy, které neposkytují redistributivní platbu a které nevyužívají možnosti převést finanční prostředky do podpory rozvoje venkova využitím mechanismu flexibility, měly mít možnost nesnižovat hodnotu všech platebních nároků.
(8)
Na základě zkušeností získaných při finančním provádění nařízení (ES) č. 73/2009 by měla být vyjasněna některá ustanovení uvedeného nařízení, zejména pokud jde o prvky, k nimž se vztahují číselné údaje stanovené v příloze VIII uvedeného nařízení, a souvislost s možností poskytnutou členským státům, díky níž mohou prostředky nevyužité v režimu jednotné platby použít k financování zvláštní podpory.
(9)
Podle nařízení (ES) č. 73/2009 mohly členské státy rozhodnout, že určitý procentní podíl vnitrostátního stropu použijí pro zvláštní podporu svých zemědělců, jakož i přezkoumat předchozí rozhodnutí a rozhodnout o změně či ukončení takové podpory. Je vhodné stanovit dodatečný přezkum těchto rozhodnutí s účinkem od kalendářního roku 2014. Zároveň je třeba prodloužit o jeden rok použitelnost zvláštních podmínek uvedených v čl. 69 odst. 5 nařízení (ES) č. 73/2009, za kterých je v některých členských státech vyplácena zvláštní podpora a jejichž platnost má skončit v roce 2013, aby se předešlo narušením ve vztahu k míře podpory. Vzhledem k zavedení dobrovolné vázané podpory, která bude v určitých odvětvích nebo regionech v jasně vymezených případech k dispozici od 1. ledna 2015, je vhodné stanovit pro členské státy možnost zvýšit úroveň určitých druhů zvláštní podpory podle článku 68 nařízení (ES) č. 73/2009 na 6,5 % v roce 2014.
(10)
Jednotná podpora určená zemědělcům s menšími zemědělskými podniky by měla být dostatečná k účinnému dosažení cíle, kterým je podpora příjmů. Jelikož se v roce 2014 neuplatní žádný mechanismus modulace ani úpravy, a to ani osvobození přímých plateb do výše 5 000 EUR z tohoto mechanismu, členské státy by měly mít možnost již v roce 2014 přerozdělit přímou podporu mezi zemědělce tak, že jim poskytnou zvláštní platbu pro první hektary.
(11)
Režim jednotné platby na plochu stanovený v nařízení (ES) č. 73/2009 byl přechodný a měl skončit dne 31. prosince 2013. V souvislosti s reformou společné zemědělské politiky (dále jen „SZP“) bylo rozhodnuto, že členské státy používající tento režim by měly mít možnost používat jej za účelem poskytování základních plateb i během dalšího přechodného období, nejdéle však do konce roku 2020. Používání režimu jednotné platby na plochu stanovené v nařízení (ES) č. 73/2009 by proto mělo být prodlouženo o jeden rok. Kromě toho by za účelem zohlednění probíhající restrukturalizace půdy a z důvodů zjednodušení měla zemědělská plocha v těchto členských státech, na niž lze poskytnout podporu, zahrnovat i plochy, na něž lze poskytnout podporu, které ke dni 30. června 2003 nebyly v dobrém zemědělském stavu, jak tomu bude od 1. ledna 2015 podle nařízení (EU) č. 1307/2013.
(12)
V souladu s článkem 133a nařízení (ES) č. 73/2009 mohou s výjimkou Bulharska a Rumunska nové členské státy, které uplatňují režim jednotné platby na plochu, poskytovat zemědělcům v roce 2013 přechodnou vnitrostátní podporu. S ohledem na prodloužení režimu jednotné platby na plochu na rok 2014 by uvedené členské státy měly mít nadále tuto možnost i v roce 2014. S ohledem na úroveň doplňkových vnitrostátních přímých plateb podle článku 132 nařízení (ES) č. 73/2009 v Bulharsku a Rumunsku v roce 2014 by tyto členské státy měly mít možnost rozhodnout, že v roce 2014 budou poskytovat přechodnou vnitrostátní podporu namísto doplňkových vnitrostátních přímých plateb.
(13)
Přechodná vnitrostátní podpora musí být poskytována za stejných podmínek, jaké pro tuto podporu platily v roce 2013, nebo v případě Bulharska a Rumunska za stejných podmínek, jaké v roce 2013 platily pro doplňkové vnitrostátní přímé platby. V zájmu zjednodušení správy přechodné vnitrostátní podpory v roce 2014 by však neměla být uplatňována snížení uvedená v čl. 132 odst. 2 ve spojení s články 7 a 10 nařízení (ES) č. 73/2009. S cílem zajistit, aby byla přechodná vnitrostátní podpora slučitelná s mechanismem sbližování hodnot plateb, by měla být navíc maximální úroveň podpory pro jednotlivá odvětví omezena na určitou procentní hodnotu. S ohledem na obtížnou finanční situaci Kypru by pro tento členský stát měla být stanovena možnost určitých úprav.
(14)
Aby mohly členské státy řešit potřeby svých zemědělských odvětví nebo posílit své politiky rozvoje venkova s větší flexibilitou, měly by mít možnost převodu finančních prostředků ze svých stropů přímých plateb do svých podpor určených na rozvoj venkova a z podpor určených na rozvoj venkova do svých stropů přímých plateb. Zároveň by mělo být těm členským státům, ve kterých úroveň přímé podpory zůstává nižší než 90 % průměrné výše podpory v Unii, umožněno převádět dodatečné prostředky z jejich podpor určených na rozvoj venkova do jejich stropů přímých plateb. Těchto rozhodnutí by mělo být s určitými omezeními využíváno po celou dobu rozpočtových let 2015-2020, s tím, že v roce 2017 by mohl být proveden přezkum, za předpokladu, že jakékoli rozhodnutí založené na tomto přezkumu nepovede ke snížení částek určených na rozvoj venkova.
(15)
Směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES (11) byla zrušena směrnice Rady 80/68/EHS (12), a to s účinností ode dne 22. prosince 2013. S cílem zachovat v rámci podmíněnosti stejná pravidla týkající se ochrany podzemních vod, jaká byla stanovena ve směrnici 80/68/EHS v poslední den její platnosti, je vhodné upravit oblast působnosti podmíněnosti a vymezit normu dobrého zemědělského a environmentálního stavu zahrnující požadavky jak článku 4 tak článku 5 uvedené směrnice.
(16)
Článek 83 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 (13) stanoví, že odkaz na článek 3 směrnice Rady 91/414/EHS uvedený v příloze II nařízení (ES) č. 73/2009 (14) má být považován za odkaz na článek 55 nařízení (ES) č. 1107/2009. Nařízení (EU) č. 1306/2013 však tento odkaz omezuje tak, že se nyní vztahuje pouze na první a druhou větu článku 55 nařízení (ES) č. 1107/2009. V zájmu zajištění soudržnosti mezi požadavkem na používání přípravků na ochranu rostlin v roce 2014 a v letech následujících je třeba přílohu II nařízení (ES) č. 73/2009 odpovídajícím způsobem pozměnit.
(17)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (15) stanoví začlenění podpory pro chov bource morušového do režimu přímých podpor, a tím i její vynětí z nařízení (EU) č. 1308/2013. Z důvodu opožděného uplatňování nového režimu přímých podpor by podpora v odvětví bource morušového měla pokračovat ještě po dobu jednoho roku.
(18)
Finsku bylo v souladu s článkem 141 aktu o přistoupení z roku 1994 povoleno vyplácet některým zemědělským odvětvím v jižním Finsku vnitrostátní podporu. S ohledem na načasování reformy SZP a vzhledem ke skutečnosti, že hospodářská situace v zemědělství v jižním Finsku je složitá, a producenti tedy stále potřebují zvláštní podporu, je vhodné stanovit integrační opatření, na jejichž základě může Komise Finsku v souladu s článkem 42 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) povolit za určitých podmínek poskytování vnitrostátní podpory v jižním Finsku. Podpora příjmů by měla být v průběhu celého období postupně snižována a v roce 2020 by neměla přesáhnout 30 % částek poskytnutých v roce 2013.
(19)
Ode dne 1. ledna 2015 by se měla používat ustanovení týkající se zemědělského poradenského systému, integrovaného administrativního a kontrolního systému a podmíněnosti, stanovená v uvedeném pořadí v hlavě III, hlavě V kapitole II a hlavě VI nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013.
(20)
Po vložení článku 136a do nařízení (ES) č. 73/2009 je třeba v nařízení (EU) č. 1307/2013 změnit odkazy na článek 14 nařízení (EU) č. 1305/2013.
(21)
Nařízení (ES) č. 73/2009, nařízení (EU) č. 1307/2013, (EU) č. 1306/2013, (EU) č. 1308/2013 a (EU) č. 1305/2013 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(22)
S cílem umožnit rychlé použití plánovaných přechodných ustanovení by toto nařízení mělo vstoupit v platnost v den svého vyhlášení a mělo by se použít ode dne 1. ledna 2014. Aby se zabránilo překrývání pravidel pro flexibilitu mezi pilíři stanovenou v nařízení (ES) č. 73/2009 a nařízení (EU) č. 1307/2013 ve znění tohoto nařízení, uvedená konkrétní změna nařízení (ES) č. 73/2009 by se měla použít ode dne 31. prosince 2013 a změny nařízení (EU) č. 1307/2013 by se měly použít ode dne vstupu uvedeného nařízení v platnost. Změny příloh II a III nařízení (ES) č. 73/2009, jejichž cílem je zajistit pokračování stávajících pravidel podmíněnosti, by se navíc měly použít ode dne zrušení směrnice 80/68/ES, tedy ode dne 22. prosince 2013.
(23)
S ohledem na skutečnost, že rok 2014 bude rokem přechodným, v jehož průběhu budou členské státy muset připravit plné provedení reformy SZP, je důležité zajistit, aby administrativní zátěž vyplývající z přechodných ujednání stanovených v tomto nařízení byla co nejmenší,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘECHODNÁ USTANOVENÍ O PODPOŘE PRO ROZVOJ VENKOVA
Článek 1
Právní závazky podle nařízení (ES) č. 1698/2005 v roce 2014
1. Aniž je dotčen článek 88 nařízení (EU) č. 1305/2013 mohou členské státy v roce 2014 nadále přijímat nové právní závazky vůči příjemcům v souvislosti s opatřeními uvedenými v článku 20, vyjma ustanovení písm. a) bodu iii), písm. c) bodu i) a písmene d) uvedeného článku, a v článku 36 nařízení (ES) č. 1698/2005 v rámci programů rozvoje venkova přijatých na základě uvedeného nařízení, a to i po vyčerpání finančních zdrojů na programové období 2007-2013, za podmínky, že žádost o podporu bude předložena před přijetím příslušného programu rozvoje venkova na programové období 2014-2020.
Aniž je dotčena příloha VI bod E aktu o přistoupení z roku 2012 a ustanovení přijatá na základě této přílohy, Chorvatsko může i v roce 2014 nadále přijímat nové právní závazky vůči příjemcům v souvislosti s opatřeními uvedenými v čl. 171 odst. 2 písm. a) a c) nařízení Komise (ES) č. 718/2007 (16) v souladu s nástrojem předvstupní pomoci na rozvoj venkova (IPARD) přijatým na základě uvedeného nařízení, a to i po vyčerpání příslušných finančních zdrojů tohoto programu, za podmínky, že žádost o podporu bude předložena před přijetím jeho programu rozvoje venkova na programové období 2014-2020.
Výdaje vzniklé na základě uvedených závazků jsou způsobilé v souladu s článkem 3 tohoto nařízení.
2. Podmínka stanovená v čl. 14 odst. 2 druhé odrážce nařízení(ES) č. 1257/1999 se nepoužije na nové právní závazky přijaté členskými státy v roce 2014 podle čl. 36 písm. a) bodů i) a ii) nařízení (ES) č. 1698/2005.
Článek 2
Pokračující používání článků 50a a 51 nařízení (ES) č. 1698/2005
Aniž je dotčen článek 88 nařízení (EU) č. 1305/2013 se články 50a a 51 nařízení (ES) č. 1698/2005 nadále použijí do dne 31. prosince 2014 na operace vybrané v rámci programů rozvoje venkova z programového období 2014-2020 podle čl. 21 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (EU) č. 1305/2013, pokud jde o roční prémii, a podle článků 28 až 31, 33 a 34 uvedeného nařízení.
Článek 3
Způsobilost některých druhů výdajů
1. Aniž je dotčen čl. 6 odst. 1 a článek 88 nařízení (EU) č. 1305/2013 jsou výdaje na právní závazky vůči příjemcům přijaté na základě opatření uvedených v článcích 20 a 36 nařízení (ES) č. 1698/2005 a opatření uvedených v čl. 171 odst. 2 písm. a) a c) nařízení (ES) č. 718/2007, aniž je dotčena příloha VI bod E aktu o přistoupení z roku 2012 a ustanovení přijatá na základě této přílohy v případě Chorvatska, způsobilé pro příspěvek z EZFRV v programovém období 2014-2020 v těchto případech:
a)
u plateb, které se uskuteční mezi 1. lednem 2014 a 31. prosincem 2015 a v případě Chorvatska mezi 1. lednem 2014 a 31. prosincem 2016, pokud finanční prostředky přidělené na dotyčné opatření příslušného programu přijatého podle nařízení (ES) č. 1698/2005 nebo nařízení (ES) č. 718/2007 již byly vyčerpány, a
b)
u plateb, které se uskuteční po 31. prosinci 2015 a v případě Chorvatska po 31. prosinci 2016.
Tento odstavec se použije rovněž na právní závazky vůči příjemcům přijaté na základě odpovídajících opatření stanovených v nařízení (ES) č. 1257/1999, nařízení (EHS) č. 2078/92 a nařízení (EHS) č. 2080/92, kteří přijímají podporu podle nařízení (ES) č. 1698/2005.
2. Výdaje uvedené v odstavci 1 jsou způsobilé pro příspěvek z EZFRV v programovém období 2014-2020 za těchto podmínek:
a)
tyto výdaje jsou stanoveny v příslušném programu rozvoje venkova na programové období 2014-2020;
b)
použije se sazba příspěvku z EZFRV pro odpovídající opatření podle nařízení (EU) č. 1305/2013, jak je stanoveno v příloze I tohoto nařízení; a
c)
členské státy zajistí, aby příslušné přechodné operace byly jasně určeny prostřednictvím jejich řídicích a kontrolních systémů.
Článek 4
Použití některých ustanovení nařízení (ES) č. 73/2009 v roce 2014
Odchylně od nařízení (EU) č. 1305/2013 se pro rok 2014:
a)
odkaz na hlavu VI kapitolu I nařízení (EU) č. 1306/2013 v článcích 28, 29, 30 a 33 nařízení (EU) č. 1305/2013 považuje za odkaz na články 5 a 6 nařízení (ES) č. 73/2009 a přílohy II a III uvedeného nařízení.
b)
odkaz v čl. 40 odst. 1 nařízení (EU) č. 1305/2013 na článek 19 nařízení (EU) č. 1307/2013 považuje za odkaz na článek 132 nařízení (ES) č. 73/2009;
c)
odkaz v čl. 40 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 1305/2013 na článek 17 nařízení (EU) č. 1307/2013 považuje za odkaz na článek 121 nařízení (ES) č. 73/2009.
KAPITOLA II
ZMĚNY
Článek 5
Změny nařízení (ES) č. 1698/2005
Čl. 70 odst. 4c nařízení (ES) č. 1698/2005 se mění takto:
a)
v prvním pododstavci se úvodní věta nahrazuje tímto:
„4c) Odchylně od limitů uvedených v odstavcích 3, 4 a 5 může být příspěvek z EZFRV zvýšen na nejvýše 95 % způsobilých veřejných výdajů v regionech způsobilých podle konvergenčního cíle, v nejvzdálenějších regionech a na menších ostrovech v Egejském moři a na 85 % způsobilých veřejných výdajů v ostatních regionech. Tyto sazby se použijí na způsobilé výdaje nově uvedené v každém certifikovaném prohlášení o výdajích až do konečného data způsobilosti výdajů pro programové období 2007-2013, jímž je 31. prosinec 2015, pokud ke dni 20. prosince 2013 nebo po tomto datu splňuje členský stát jednu z těchto podmínek:“;
b)
druhý pododstavec se nahrazuje tímto:
„Členský stát, který hodlá využít odchylky uvedené v prvním pododstavci, předloží Komisi žádost, aby odpovídajícím způsobem změnila jeho program rozvoje venkova. Odchylka se použije, jakmile Komise změnu programu schválí.“
Článek 6
Změny nařízení (ES) č. 73/2009
Nařízení (ES) č. 73/2009 se mění takto:
1)
V článku 29 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„5. Odchylně od odstavce 2 mohou členské státy vyplácet od 16. října 2014 zemědělcům zálohy ve výši až 50 % přímých plateb v rámci režimů podpor uvedených v příloze I, pokud jde o žádosti podané v roce 2014. U plateb na hovězí a telecí maso stanovených v hlavě IV kapitole 1 oddílu 11 mohou členské státy uvedený procentní podíl zvýšit až na 80 %.“
2)
Článek 40 se nahrazuje tímto:
„Článek 40
Vnitrostátní stropy
1. Pro každý členský stát a pro každý rok se celková hodnota všech přiznaných platebních nároků, vnitrostátní rezervy podle článku 41 a stropů stanovených podle čl. 51 odst. 2, čl. 69 odst. 3 a článku 72b rovná jeho vnitrostátnímu stropu stanovenému v příloze VIII.
2. Členský stát v případě potřeby použije lineární snížení nebo zvýšení hodnoty všech platebních nároků, nebo částky vnitrostátní rezervy podle článku 41, nebo obou, aby zajistil dodržování svého vnitrostátního stropu stanoveného v příloze VIII.
Členské státy, které se rozhodnou neuplatňovat hlavu III kapitolu 5a tohoto nařízení a nevyužít možnosti stanovené v čl. 136a odst. 1, mohou rozhodnout, že s cílem dosáhnout nezbytného snížení hodnoty platebních nároků uvedených v prvním pododstavci nebudou snižovat platební nároky aktivované v roce 2013 zemědělcům, kteří v roce 2013 požádali o částku nižší než přímé platby stanovené dotčeným členským státem; uvedená částka nesmí být vyšší než 5 000 EUR.
3. Aniž je dotčen článek 26 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 (17), částky přímých plateb, které mohou být poskytnuty v členském státě pro kalendářní rok 2014 podle článků 34, 52, 53, 68 a 72a tohoto nařízení a na podporu pro chovatele bource morušového podle článku 111 nařízení (ES) č. 1234/2007, nesmí být vyšší než stropy stanovené pro uvedený rok v příloze VIII tohoto nařízení, snížené o částky, které vyplývají z použití článku 136b tohoto nařízení na kalendářní rok 2014 podle přílohy VIIIa tohoto nařízení.
Je-li to nezbytné a v zájmu dodržení stropů stanovených v příloze VIII tohoto nařízení, snížených o částky, které vyplývají z použití článku 136b tohoto nařízení na kalendářní rok 2014 podle přílohy VIIIa tohoto nařízení, použijí členské státy lineární snížení částek přímých plateb pro kalendářní rok 2014.
(17) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 549)“." 						
3)
V čl. 41 odst. 1 se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
celkovou hodnotou všech přiznaných platebních nároků a stropů stanovených podle čl. 51 odst. 2, čl. 69 odst. 3 a článku 72b tohoto nařízení.“
4)
V čl. 51 odst. 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Pro rok 2014 jsou stropy pro přímé platby uvedené v článcích 52 a 53 totožné se stropy stanovenými pro rok 2013, vynásobené koeficientem, který se pro každý dotčený členský stát vypočte vydělením vnitrostátního stropu pro rok 2014 stanoveného v příloze VIII vnitrostátním stropem pro rok 2013. Toto vynásobení se vztahuje pouze na ty členské státy, pro něž je vnitrostátní strop stanovený v příloze VIII pro rok 2014 nižší než vnitrostátní strop pro rok 2013.“
5)
V čl. 68 odst. 8 se návětí nahrazuje tímto:
„8. Do 1. února 2014 mohou členské státy, které učinily rozhodnutí podle čl. 69 odst. 1, toto rozhodnutí přezkoumat a rozhodnout, že od roku 2014:“
6)
Článek 69 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Členské státy mohou do 1. srpna 2009, do 1. srpna 2010, do 1. srpna 2011, do 1. září 2012, do dne přistoupení v případě Chorvatska nebo do 1. února 2014 rozhodnout, že od roku následujícího po tomto rozhodnutí, v případě Chorvatska od prvního roku, kdy bude režim jednotné platby proveden, nebo, v případě rozhodnutí přijatého do 1. února 2014, od roku 2014 použijí až 10 % svých vnitrostátních stropů uvedených v článku 40, nebo v případě Malty částku 2 000 000 EUR na zvláštní podporu podle čl. 68 odst. 1.“
b)
v odstavci 3 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Výlučně pro účely zajištění souladu s vnitrostátními stropy podle čl. 40 odst. 2 a pro účely výpočtu podle čl. 41 odst. 1 se částky použité na poskytnutí podpory uvedené v čl. 68 odst. 1 písm. c) odečtou od vnitrostátního stropu uvedeného v čl. 40 odst. 1. Počítají se jako přidělené platební nároky.“
c)
v odstavci 4 se procentní podíl „3,5 %“ nahrazuje procentním podílem „6,5 %“
d)
v odst. 5 první větě se rok „2013“ nahrazuje rokem „2014“.
e)
v odstavci 6 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Výlučně pro účely zajištění souladu s vnitrostátními stropy podle čl. 40 odst. 2 a pro účely výpočtu podle čl. 41 odst. 1, v případě, že členský stát využije možnosti stanovené v písm. a) prvního pododstavce tohoto odstavce, se uvedená částka nepočítá jako součást stropů určených podle odstavce 3 tohoto článku.“
7)
V hlavě III se doplňuje nová kapitola, která zní:
„Kapitola 5a
„REDISTRIBUTIVNÍ PLATBA V ROCE 2014
Článek 72a
Obecná pravidla
1. Členské státy mohou do 1. března 2014 rozhodnout, že na rok 2014 poskytnou platbu zemědělcům, kteří mají nárok na platbu v rámci režimu jednotné platby podle kapitol 1,2 a 3 (dále jen „redistributivní platba“).
Členské státy své rozhodnutí oznámí Komisi do 1. března 2014.
2. Členské státy, které se rozhodly používat režim jednotné platby na regionální úrovni v souladu s článkem 46, mohou provádět redistributivní platbu na regionální úrovni.
3. Aniž je dotčeno uplatňování finanční kázně a lineárních snížení uvedených v čl. 40 odst. 3 a uplatňování článků 21 a 23, redistributivní platba se poskytne po aktivaci platebních nároků zemědělcem.
4. Redistributivní platbu vypočítají členské státy tak, že hodnotu, kterou daný členský stát stanoví a která nesmí přesáhnout 65 % průměrné vnitrostátní nebo regionální platby na hektar, vynásobí počtem platebních nároků, jež příslušný zemědělec aktivoval v souladu s článkem 34. Počet těchto platebních nároků nesmí přesáhnout maximum, které stanoví členský stát a které nesmí být vyšší než 30 hektarů nebo průměrnou velikost zemědělských podniků podle přílohy VIIIb, pokud v dotyčném členském státě tato průměrná velikost přesahuje 30 hektarů.
5. Pokud jsou dodrženy maximální limity stanovené v odstavci 4, členské státy mohou na vnitrostátní úrovni zavést odstupňování v rámci počtu hektarů stanovených v souladu s uvedeným odstavcem, které se uplatní stejně u všech zemědělců.
6. Průměrnou vnitrostátní platbu na hektar uvedenou v odstavci 4 určují členské státy na základě vnitrostátního stropu stanoveného v příloze VIIIc a počtu hektarů, na něž lze poskytnout podporu, nahlášených v souladu s čl. 34 odst. 2 v roce 2014.
Průměrnou regionální platbu na hektar uvedenou v odstavci 4 určují členské státy tak, že použijí podíl vnitrostátního stropu stanoveného v příloze VIIIc a počet hektarů, na něž lze poskytnout podporu, nahlášených v dotyčném regionu v souladu s čl. 34 odst. 2 v roce 2014. Pro každý region se tento podíl vypočítá vydělením příslušného regionálního stropu stanoveného v souladu s čl. 46 odst. 3 vnitrostátním stropem stanoveným v souladu s článkem 40 pro rok 2014.
7. Členské státy zajistí, aby zemědělcům, u nichž je zjištěno, že po 18. říjnu 2011 rozdělili svůj zemědělský podnik výhradně za účelem využití redistributivní platby, nebyly poskytnuty žádné výhody podle této kapitoly. Výše uvedené se vztahuje i na zemědělce, jejichž podniky vznikly tímto rozdělením.
Článek 72b
Finanční ustanovení
1. Členské státy mohou do 1. března 2014 rozhodnout, že na financování redistributivní platby použijí pro účely roku pro podání žádosti 2014 až 30 % ročního vnitrostátního stropu stanoveného v souladu s článkem 40. Do tohoto data oznámí každé takové rozhodnutí Komisi.
2. Na základě procentního podílu vnitrostátního stropu, který mají členské státy použít v souladu s odstavcem 1 tohoto článku, přijme Komise prováděcí akty, kterými stanoví odpovídající strop pro redistributivní platbu. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 141b odst. 2.“.
8)
V článku 90 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Částka podpory na hektar, na který lze poskytnout podporu, se stanoví tak, že se výnosy uvedené v odstavci 2 vynásobí těmito referenčními částkami:
Bulharsko
:
520,20 EUR
Řecko
:
234,18 EUR
Španělsko
:
362,15 EUR
Portugalsko
:
228,00 EUR.“
9)
V článku 122 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Režim jednotné platby na plochu lze využívat do 31. prosince 2014.“
10)
V článku 124 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
„1. Zemědělskou plochou nového členského státu v režimu jednotné platby na plochu se rozumí ta část jeho využité zemědělské plochy, která je udržována v dobrém zemědělském stavu, bez ohledu na to, zda je využívána k zemědělské produkci, a případně upravena v souladu s objektivními a nediskriminačními kritérii, která tento nový členský stát stanoví po schválení Komisí.
Pro účely této hlavy se „využitou zemědělskou plochou“ rozumí celková plocha orné půdy, trvalých travních porostů, trvalých kultur a zelinářských zahrad, jak stanoví Komise pro své statistické účely.
2. Pro účely poskytování plateb v rámci režimu jednotné platby na plochu lze platby poskytnout na všechny zemědělské pozemky splňující kritéria stanovená v odstavci 1, jakož i na zemědělské pozemky osázené rychle rostoucími dřevinami pěstovanými ve výmladkových plantážích (kód KN ex 0602 90 41).
S výjimkou případu vyšší moci nebo mimořádných okolností musí zemědělec disponovat pozemky uvedenými v prvním pododstavci ke dni stanovenému členským státem, přičemž to nesmí být později než v den stanovený v tomto členském státě pro změnu žádosti o podporu.
Minimální rozloha plochy zemědělského podniku, pro niž je možno žádat o platbu, činí 0,3 ha. Každý nový členský stát však může na základě objektivních kritérií a po schválení Komisí rozhodnout, že stanoví vyšší minimální rozlohu, za předpokladu, že tato rozloha nepřesáhne 1 ha.“
11)
V hlavě V se vkládá nová kapitola, která zní:
„Kapitola 2a
REDISTRIBUTIVNÍ PLATBA V ROCE 2014
Článek 125a
Obecná pravidla
1. Nové členské státy uplatňující režim jednotné platby na plochu mohou do 1. března 2014 rozhodnout, že na rok 2014 poskytnou platbu zemědělcům, kteří mají nárok na platbu v rámci režimu jednotné platby na plochu podle kapitoly 2 (dále jen „redistributivní platba pro nové členské státy“).
Dotčené nové členské státy oznámí Komisi své rozhodnutí do 1. března 2014.
2. Aniž je dotčeno uplatňování finanční kázně a článků 21 a 23, redistributivní platba pro nové členské státy má formu zvýšení částek poskytnutých na hektar v režimu jednotné platby na plochu.
3. Redistributivní platbu pro nové členské státy vypočítají členské státy tak, že hodnotu, kterou daný členský stát stanoví a která nesmí přesáhnout 65 % průměrné vnitrostátní platby na hektar, vynásobí počtem hektarů, na něž lze poskytnout podporu a na které jsou zemědělci poskytnuty částky v rámci režimu jednotné platby na plochu. Počet těchto hektarů nesmí přesáhnout maximum, které stanoví členské státy a které nesmí být vyšší než 30 nebo průměrnou velikost zemědělských podniků podle přílohy VIIIb, pokud v dotčeném novém členském státě tato průměrná velikost přesahuje 30 hektarů.
4. Pokud jsou dodrženy maximální limity stanovené v odstavci 3, členské státy mohou na vnitrostátní úrovni zavést odstupňování v rámci počtu hektarů stanovených v souladu s prvním pododstavcem, které se uplatní stejně u všech zemědělců.
5. Vnitrostátní průměrnou platbu na hektar uvedenou v odstavci 3 určují členské státy na základě vnitrostátního stropu stanoveného v příloze VIIIc a počtu hektarů, na které lze poskytnout podporu, nahlášených v rámci režimu jednotné platby na plochu v roce 2014.
6. Nové členské státy zajistí, aby zemědělcům, u nichž je zjištěno, že po 18. říjnu 2011 rozdělili svůj zemědělský podnik výhradně za účelem využití redistributivní platby pro nové členské státy, nebyly poskytnuty žádné výhody podle této kapitoly. Výše uvedené se vztahuje i na zemědělce, jejichž podniky vznikly tímto rozdělením.
Článek 125b
Finanční ustanovení
1. Nové členské státy mohou do 1. března 2014 rozhodnout, že na financování redistributivní platby pro nové členské státy použijí pro rok pro podání žádosti 2014 až 30 % ročního vnitrostátního stropu uvedeného v článku 40 nebo v případě Bulharska a Rumunska 30 % částek uvedených v příloze VIIId. Do tohoto data oznámí každé takové rozhodnutí Komisi.
Roční finanční rámec uvedený v článku 123 se sníží o částku uvedenou v prvním pododstavci.
2. Na základě procentního podílu vnitrostátního stropu, který mají dotčené nové členské státy použít v souladu s odstavcem 1 tohoto článku, přijme Komise prováděcí akty, kterými stanoví odpovídající strop pro redistributivní platbu pro nové členské státy a odpovídající snížení ročního finančního rámce uvedeného v článku 123. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 141b odst. 2.“.
12)
V článku 131 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Nové členské státy uplatňující režim jednotné platby na plochu mohou do 1. srpna 2009, 1. srpna 2010, 1. srpna 2011, 1. září 2012 nebo do 1. února 2014 rozhodnout, že od roku následujícího po tomto rozhodnutí, nebo v případě rozhodnutí přijatého do 1. února 2014 od roku 2014 využijí až 10 % svých vnitrostátních stropů uvedených v článku 40 na poskytnutí podpory zemědělcům podle čl. 68 odst. 1 a v souladu s příslušnými ustanoveními hlavy III kapitoly 5.“.
13)
Nadpis článku 133a se nahrazuje tímto:
„Přechodná vnitrostátní podpora v roce 2013“.
14)
V hlavě V kapitole 4 se vkládá nový článek, který zní:
„Článek 133b
Přechodná vnitrostátní podpora v roce 2014
1. Nové členské státy uplatňující režim jednotné platby na plochu podle článku 122 mohou rozhodnout, že v roce 2014 poskytnou přechodnou vnitrostátní podporu.
2. Bulharsko a Rumunsko mohou poskytnout podporu podle tohoto článku jedině tehdy, pokud se ke dni 1. února 2014 rozhodnou, že v roce 2014 neposkytnou žádné doplňkové vnitrostátní přímé platby podle článku 132.
3. Podpora podle tohoto článku může být poskytnuta zemědělcům v odvětvích, jimž byla v roce 2013 poskytnuta přechodná vnitrostátní podpora podle článku 133a, nebo, v případě Bulharska a Rumunska, doplňkové vnitrostátní přímé platby podle článku 132.
4. Podmínky poskytování podpory podle tohoto článku jsou totožné s podmínkami schválenými pro poskytování plateb podle článků 132 nebo 133a v roce 2013, s výjimkou snížení provedených v důsledku použití čl. 132 odst. 2 ve spojení s články 7 a 10.
5. Celková výše podpory, která může být poskytnuta zemědělcům v kterémkoli z odvětví uvedených v odstavci 3, je omezena na 80 % finančních rámců pro jednotlivá odvětví pro rok 2013 schválených Komisí v souladu s čl. 133a odst. 5, nebo, v případě Bulharska a Rumunska, v souladu s čl. 132 odst. 7.
Finanční rámce pro jednotlivá odvětví na Kypru jsou uvedeny v příloze XVIIa.
6. Odstavce 3 a 4 se na Kypr nepoužijí.
7. Nové členské státy oznámí Komisi rozhodnutí uvedená v odstavcích 1 a 2 do 31. března 2014. Oznámení rozhodnutí podle odstavce 1 mimo jiné uvádějí tyto informace:
a)
finanční rámec pro každé odvětví;
b)
případně maximální sazbu přechodné vnitrostátní podpory.
8. Nové členské státy mohou na základě objektivních kritérií a v mezích schválených Komisí podle odstavce 5 rozhodnout o částkách přechodné vnitrostátní podpory, již poskytnou.“
15)
V hlavě VI se doplňuje nový článek, který zní:
„Článek 136a
Flexibilita mezi pilíři
1. Do 31. prosince 2013 mohou členské státy rozhodnout, že uvolní až 15 % svých ročních vnitrostátních stropů na kalendářní rok 2014, jak jsou stanoveny v příloze VIII tohoto nařízení, a svých ročních vnitrostátních stropů na kalendářní roky 2015-2019, jak jsou stanoveny v příloze II nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 (18), jako dodatečnou podporu na opatření v rámci programů rozvoje venkova, která jsou financována na základě EZFRV podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 (19). V důsledku toho již odpovídající částka nebude k dispozici pro poskytování přímých plateb.
Rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci se oznámí Komisi do 31. prosince 2013. Toto rozhodnutí stanoví procentní podíl uvedený v daném pododstavci, který se může v jednotlivých kalendářních letech lišit.
Členské státy, které nepřijmou rozhodnutí uvedené ví prvním pododstavci pro kalendářní rok 2014, mohou do 1. srpna 2014 přijmout uvedené rozhodnutí pro kalendářní roky 2015 až 2019. Takové rozhodnutí oznámí Komisi do uvedeného dne.
Členské státy mohou rozhodnout, že rozhodnutí uvedené v tomto odstavci přezkoumají, a to s účinností od kalendářního roku 2018. Rozhodnutí založené na tomto přezkumu nesmí vést ke snížení procentního podílu oznámeného Komisi v souladu s prvním, druhým a třetím pododstavcem. Členské státy každé takové rozhodnutí založené na tomto přezkumu oznámí Komisi do 1. srpna 2017.
2. Členské státy, které nepřijmou rozhodnutí uvedené v odstavci 1, mohou do 31. prosince 2013 rozhodnout, že jako prostředky na přímé platby uvolní až 15 % nebo, v případě Bulharska, Estonska, Španělska, Litvy, Lotyšska, Polska, Portugalska, Rumunska, Slovenska, Spojeného království, Finska a Švédska, až 25 % částky přidělené na podporu opatření v rámci programů rozvoje venkova financovaných v období 2015-2020 z EZFRV podle nařízení (EU) č. 1305/2013. V důsledku toho již odpovídající částka nebude k dispozici na podporu opatření v rámci programů rozvoje venkova.
Rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci se Komisi oznámí do 31. prosince 2013. Toto rozhodnutí stanoví procentní podíl uvedený v daném pododstavci, který se může v jednotlivých kalendářních letech lišit.
Členské státy, které nepřijmou rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci pro rozpočtový rok 2015, mohou do 1. srpna 2014 přijmout ohledně období 2016 až 2020 uvedené rozhodnutí pro rozpočtové roky 2016 až 2020. Takové rozhodnutí oznámí Komisi do uvedeného dne.
Členské státy mohou rozhodnout, že rozhodnutí uvedené v tomto odstavci přezkoumají, a to s účinností pro rozpočtové roky 2019 a 2020. Rozhodnutí založené na tomto přezkumu nesmí vést ke zvýšení procentního podílu oznámeného Komisi v souladu s prvním, druhým a třetím pododstavcem. Členské státy každé rozhodnutí založené na tomto přezkumu oznámí Komisi do 1. srpna 2017.
3. S cílem zohlednit rozhodnutí oznámená členskými státy v souladu s odstavci 1 a 2 je Komisi v souladu s článkem 141a svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci, pokud jde o přezkum stropů stanovených v příloze VIII.
(18) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví pravidla pro přímé platby zemědělcům v režimech podpory v rámci společné zemědělské politiky a zrušují nařízení Rady (ES) č. 637/2008 a nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 487)." 						
(19) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 ze dne 17. prosince 2013 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 608).“" 						
16)
V hlavě VI se doplňuje nový článek, který zní:
„Článek 136b
Převod do EZFRV
Členské státy, které v souladu s článkem 136 rozhodly, že od rozpočtového roku 2011 uvolní určitou částku pro účely podpory Unie v rámci programů rozvoje venkova a financování z prostředků EZFRV, tyto částky podle přílohy VIIIa pro účely programů rozvoje venkova a financování z prostředků EZFRV uvolní i pro rozpočtový rok 2015.“
17)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 140a
Přenesení pravomocí
S cílem zohlednit rozhodnutí oznámená členskými státy v souladu s čl. 136a odst. 1 a 2, jakož i veškeré další změny vnitrostátních stropů uvedených v příloze VIII, je Komisi v souladu s článkem 141a svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci, pokud jde o změny stropů stanovených v příloze VIIIc.
S cílem zajistit, aby bylo v roce 2014 správně uplatňováno lineární snížení stanovené v čl. 40 odst. 3, je Komisi v souladu s článkem 141a svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci, kterými se stanoví pravidla pro výpočet snížení, která mají členské státy uplatnit na zemědělce podle čl. 40 odst. 3.“
18)
Článek 141a se nahrazuje tímto:
„Článek 141a
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 11a, v čl. 136a odst. 3 a článku 140a je svěřena Komisi do 31. prosince 2014.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 11a, čl. 136a odst. 3 a článku 140a kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 11a, čl. 136a odst. 3 a článku 140a vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.“.
19)
V souladu s body 1), 4), 5) a 6) přílohy II tohoto nařízení se mění přílohy I, VIII a XVIIa a vkládají se nové přílohy VIIIa, VIIIb, VIIIc a VIIId.
20)
Přílohy II a III se mění podle bodů 2) a 3) přílohy II tohoto nařízení.
Článek 7
Změny nařízení (EU) č. 1307/2013
Nařízení (EU) č. 1307/2013 se mění takto:
1)
V článku 6 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. V zájmu zohlednění vývoje v souvislosti s celkovými maximálními částkami přímých plateb, které mohou být poskytnuty, včetně těch, které vyplývají z rozhodnutí přijatých členskými státy v souladu s článkem 136a nařízení (ES) č. 73/2009 a článkem 14 tohoto nařízení, a těch, které vyplývají z uplatňování čl. 20 odst. 2 tohoto nařízení, je Komisi za účelem změn vnitrostátních stropů stanovených v příloze II tohoto nařízení svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 70 tohoto nařízení.“.
2)
V čl. 26 odst. 6 se doplňuje tento pododstavec:
„Pokud se nepoužije redistributivní platba podle článku 41, členské státy pro účely metod výpočtů uvedených v tomto článku plně zohlední podporu poskytnutou na kalendářní rok 2014 podle článků 72a a 125a nařízení (ES) č. 73/2009.“.
3)
V čl. 36 odst. 3 se doplňuje tento pododstavec:
„Pokud se nepoužije redistributivní platba podle článku 41, členské státy za účelem rozlišení částek režimu jednotné platby na plochu plně zohlední podporu poskytnutou na kalendářní rok 2014 podle článku 125a nařízení (ES) č. 73/2009.“.
4)
V čl. 72 odst. 2 se za první pododstavec vkládá tento pododstavec:
„Nadále se však používá pro žádosti o podporu týkající se roků pro podání žádosti, které začínají před 1. lednem 2015.“
Článek 8
Změny nařízení (ES) č. 1306/2013
Nařízení (ES) č. 1306/2013 se mění takto:
1)
V čl. 119 odst. 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Článek 31 nařízení (ES) č. 1290/2005 a příslušná prováděcí pravidla však zůstávají v platnosti do 31. prosince 2014 a články 30 a 44a nařízení (ES) č. 1290/2005 a příslušná prováděcí pravidla zůstávají v platnosti pro vzniklé výdaje a platby uskutečněné pro zemědělský rozpočtový rok 2013.“.
2)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 119a
Odchylka od nařízení (EU) č. 966/2012
Odchylně od čl. 59 odst. 5 nařízení (EU) č. 966/2012 a od čl. 9 odst. 1 tohoto nařízení, ke stanovení skutečnosti, zda jsou výdaje, o jejichž proplacení byla Komise požádána, legální a správné, není na zemědělský rozpočtový rok 2014 zapotřebí stanovisko certifikačního subjektu.“.
3)
V článku 121 se odstavec 2nahrazuje tímto:
„2. Následující ustanovení se však použijí takto:
a)
články 7, 8, 16, 25, 26 a 43 ode dne 16. října 2013;
b)
článek 52, hlava III, hlava V kapitola II a hlava VI ode dne 1. ledna 2015.
3. Bez ohledu na odstavce 1 a 2:
a)
články 9, 18, 40 a 51 se použijí, pokud jde o výdaje uskutečněné od 16. října 2013;
b)
hlava VII kapitola IV se použije pro platby uskutečněné od zemědělského rozpočtového roku 2014.“.
Článek 9
Změny nařízení (ES) č. 1308/2013
Nařízení (EU) č. 1308/2013 se mění takto:
1)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 214a
Vnitrostátní platby pro určitá odvětví ve Finsku
S výhradou povolení Komise může Finsko v období let 2014-2020 nadále poskytovat vnitrostátní podpory, které poskytlo producentům v roce 2013 na základě článku 141 aktu o přistoupení z roku 1994, pokud:
a)
je částka podpory příjmů v průběhu celého období postupně snižována a v roce 2020 nepřesahuje 30 % částky poskytnuté v roce 2013 a
b)
před případným využitím této možnosti byly plně využity režimy podpor v rámci SZP určené pro dotčená odvětví.
Komise povolení vydá bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3 tohoto nařízení.“
2)
V čl. 230 odst. 1se vkládají tato písmena:
„baa)
článek 111 do 31. března 2015;
ca)
čl. 125a odst. 1 písm. e) a odst. 2 a s ohledem na odvětví ovoce a zeleniny příloha XVIa do data použití souvisejících pravidel, která se stanoví prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle čl. 173 odst. 1 písm. b) a i),
da)
články 136, 138 a 140, jakož i příloha XVIII pro účely použití uvedených článků do data použití pravidel, která se stanoví prostřednictvím prováděcích aktů podle článku 180 a čl. 183 písm. a), nebo do 30. června 2014, podle toho, které z dat nastane dříve.“.
Článek 10
Změny nařízení (EU) č. 1305/2013
Nařízení (EU) č. 1305/2013 se mění takto:
1)
V článku 31 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„6. Chorvatsko může poskytovat platby v rámci tohoto opatření příjemcům v oblastech, které byly určeny podle čl. 32 odst. 3, a to i tehdy, jestliže doladění uvedené ve třetím pododstavci daného odstavce nebylo dokončeno. Toto doladění se dokončí nejpozději do 31. prosince 2014. Příjemci v oblastech, které po dokončení doladění přestanou být způsobilé, již v rámci tohoto opatření žádné další platby neobdrží.“.
2)
V článku 58 se odstavec 6 nahrazuje tímto:
„6. Do ročního rozpisu uvedeného v odstavci 4 tohoto článku se zahrnou rovněž finanční prostředky převedené do EZFRV na základě použití čl. 136a odst. 1 nařízení (ES) č. 73/2009 a čl. 7 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 a finanční prostředky převedené do EZFRV na základě použití článků 10b, 136 a 136b nařízení (ES) č. 73/2009 pro kalendářní roky 2013 a 2014.“.
3)
V čl. 59 odst. 4 se písmeno f) nahrazuje tímto:
„f)
činí 100 % v případě částky ve výši 100 milionů EUR v cenách roku 2011 přidělené Irsku, v případě částky ve výši 500 milionů EUR v cenách roku 2011 přidělené Portugalsku a v případě částky ve výši 7 milionů EUR v cenách roku 2011 přidělené Kypru, a to pod podmínkou, že těmto členským státům je poskytována finanční pomoc v souladu s články 136 a 143 Smlouvy o fungování EU ke dni 1. ledna 2014 nebo po tomto datu, až do roku 2016, kdy se použití tohoto ustanovení znovu posoudí.“.
KAPITOLA III
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 11
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Avšak:
-
čl. 6 body 15,17 a 18 se použijí od dne vstupu tohoto nařízení v platnost;
-
čl. 6 bod 20 se použije ode dne 22. prosince 2013; a
-
čl. 8 bod 3 se použije ode dnů použitelnosti v něm uvedených.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne17. prosince 2013.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 1310/2013
(2013 gada 17 decembra),
ar ko nosaka konkrētus pārejas posma noteikumus par atbalstu lauku attīstībaino Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA), groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1305/2013 attiecībā uz līdzekļiem un to sadalījumu 2014. gadam un groza Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009 un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1307/2013, (ES) Nr. 1306/2013 un (ES) Nr. 1308/2013 attiecībā uz to piemērošanu 2014. gadā
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 42. pantu un 43. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,
tā kā:
(1)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1305/2013 (2), kas jāpiemēro no 2014. gada 1. janvāra, ir izklāstīti noteikumi, kuri reglamentē Savienības atbalstu lauku attīstībai, un ar to ir atcelta Padomes Regula (EK) Nr. 1698/2005 (3), neskarot minētās regulas īstenošanas regulu turpmāku piemērošanu, līdz tās tiks atceltas. Lai atvieglotu pāreju no atbalsta shēmām, kas ir spēkā saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1698/2005, uz jauno tiesisko regulējumu, kas aptver plānošanas posmu, kurš sākas 2014. gada 1. janvārī ("jaunais plānošanas posms"), būtu jāpieņem pārejas posma noteikumi, lai jauno lauku attīstības programmu īstenošanā izvairītos no grūtībām vai kavējumiem, ko izraisa jauno lauku attīstības programmu pieņemšanas datums. Šajā nolūkā dalībvalstīm būtu jāatļauj 2014. gadā turpināt saskaņā ar spēkā esošajām lauku attīstības programmām uzņemties juridiskas saistības attiecībā uz konkrētiem pasākumiem un izrietošajiem izdevumiem vajadzētu būt tiesīgiem saņemt atbalstu jaunajā plānošanas posmā.
(2)
Ņemot vērā būtiskās izmaiņas metodē, ar ko nosaka apgabalus, kuros ir būtiski dabīgi ierobežojumi, nākamajam plānošanas posmam lauksaimniekam uzlikto pienākumu piecus gadus turpināt lauksaimniecisku darbību attiecīgajā platībā nebūtu jāattiecina uz jaunajām juridiskajām saistībām, kuras uzņemtas 2014. gadā.
(3)
Lai pārejas posmā nodrošinātu juridisko noteiktību, konkrētiem izdevumiem, kas radušies saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1698/2005, vajadzētu būt tiesīgiem saņemt Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) ieguldījumu jaunajā plānošanas posmā, ja joprojām ir veicami maksājumi. Tam būtu jāattiecas arī uz dažām ilgtermiņa saistībām, kas noteiktas saskaņā ar līdzīgiem pasākumiem, kuri paredzēti Padomes Regulā (EEK) Nr. 2078/1992 (4), Padomes Regulā (EEK) Nr. 2080/1992 (5) un Padomes Regulā (EK) Nr. 1257/1999 (6), ja par minētajiem pasākumiem tiek saņemts atbalsts saskaņā ar Regulu (EK) 1698/2005 un 2014. gadā vēl ir veicami maksājumi. Labas finanšu pārvaldības un programmas efektīvas īstenošanas interesēs šādiem izdevumiem vajadzētu būt skaidri identificētiem lauku attīstības programmās un dalībvalstu pārvaldības un kontroles sistēmās. Lai lieki nesarežģītu lauku attīstības programmu finanšu pārvaldību jaunajā plānošanas posmā, pārejas posma izdevumiem būtu jāpiemēro jaunā plānošanas posma līdzfinansējuma likmes.
(4)
Ņemot vērā nopietnās grūtības, ar ko joprojām saskaras vairākas dalībvalstis saistībā ar to finanšu stabilitāti, kā arī ar mērķi laikā, kurā notiek pāreja no pašreizējā uz jauno plānošanas posmu, ierobežot minēto grūtību radītās negatīvās sekas, atļaujot maksimāli izmantot pieejamos ELFLA līdzekļus, termiņš, kurā piemēro atkāpi par maksimālo ELFLA ieguldījuma likmju paaugstināšanu un kurš paredzēts Regulas (EK) Nr. 1698/2005 70. panta 4.c punktā, būtu jāpagarina līdz 2007.-2013. gada plānošanas posma izdevumu atbilstīguma galīgajam datumam, proti, līdz 2015. gada 31. decembrim.
(5)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1307/2013 (7) ar ko izveido jaunas atbalsta shēmas, ir jāpiemēro no 2015. gada 1. janvāra. Tāpēc Padomes Regulai (EK) Nr. 73/2009 (8) arī turpmāk vajadzētu būt tiesību aktam, uz kura pamata 2014. kalendārajā gadā piešķirs ienākumu atbalstu lauksaimniekiem, bet pienācīgi būtu jāņem vērā Padomes Regula (EK) Nr. 1311/2013 (9). Lai nodrošinātu konsekvenci savstarpējās atbilstības noteikumu īstenošanā un standartu ievērošanā, kas prasīta dažos pasākumos, būtu jāparedz, ka attiecīgos noteikumus, kurus piemēro 2007.-2013. gada plānošanas posmā, turpina piemērot tik ilgi, līdz kļūst piemērojams jaunais tiesiskais regulējums. To pašu iemeslu dēļ būtu jāturpina piemērot noteikumus, kas saistīti ar valsts papildu tiešajiem maksājumiem Horvātijai un ir piemērojami 2013. gadā.
(6)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1306/2013 (10) dod dalībvalstīm iespēju izmaksāt tiešo maksājumu avansu. Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 73/2009 šādas iespējas izmantošanai ir vajadzīga Komisijas atļauja. Tiešā atbalsta shēmu īstenošanā gūtā pieredze ir pierādījusi, ka ir lietderīgi atļaut lauksaimniekiem saņemt avansa maksājumus. Attiecībā uz 2014. gadā iesniegtajiem pieteikumiem minētie avansa maksājumi būtu jāierobežo līdz 50 % no atbalsta, ko izmaksā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 73/2009 I pielikumā uzskaitītajām atbalsta shēmām, un līdz 80 % no maksājumiem liellopu un teļa gaļas nozarē.
(7)
Lai ievērotu Regulu (ES) Nr. 1311/2013 un īpaši vajadzību izlīdzināt summu, kas ir pieejama tiešā atbalsta piešķiršanai lauksaimniekiem, kā arī ārējās konverģences mehānismu, ir jāgroza valstu maksimālie apjomi, kas Regulas (EK) Nr. 73/2009 VIII pielikumā noteikti 2014. gadam. Valstu maksimālo apjomu grozījumi neizbēgami ietekmēs summas, ko individuāli lauksaimnieki var saņemt kā tiešos maksājumus 2014. gadā. Tāpēc būtu jānosaka veids, kā šīs izmaiņas ietekmēs tiesību uz maksājumu vērtību un citu tiešo maksājumu apjomu. Lai ņemtu vērā mazo lauksaimnieku situāciju, īpaši to, ka 2014. gadā nepiemēro nekādus modulācijas vai korekcijas mehānismus, tostarp, jo īpaši izņēmumu no tiešajiem maksājumiem EUR 5 000 apmērā no šādiem mehānismiem, dalībvalstīm, kas nepiešķir pārdalošu maksājumu un neizvēlas pārvietot līdzekļus lauku attīstības atbalstam, izmantojot elastīguma mehānismu, vajadzētu atļaut nesamazināt visu maksājumtiesību vērtību.
(8)
Pamatojoties uz Regulas (EK) Nr. 73/2009 finansiālajā īstenošanā gūto pieredzi, būtu jāprecizē daži minētas regulas noteikumi, it īpaši attiecībā uz elementiem, uz kuriem attiecas minētās regulas VIII pielikumā dotie skaitļi, un attiecībā uz saikni ar dalībvalstīm doto iespēju vienotā maksājuma shēmā neizlietotos līdzekļus izmantot īpašā atbalsta finansēšanai.
(9)
Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 73/2009 dalībvalstis varēja nolemt, ka zināmu procentuālo daļu no valsts maksimālā apjoma tās izmanto, lai sniegtu īpašu atbalstu lauksaimniekiem, kā arī pārskatīt iepriekšējo lēmumu, nolemjot grozīt vai izbeigt šādu atbalstu. Ir lietderīgi paredzēt minēto lēmumu papildu pārskatīšanu, kas stātos spēkā no 2014. kalendārā gada. Tajā pašā laikā īpašie nosacījumi, kas paredzēti Regulas (EK) Nr. 73/2009 69. panta 5. punktā un saskaņā ar kuriem dažās dalībvalstīs tiek izmaksāts īpašais atbalsts, un kuru termiņš beidzas 2013. gadā, ir jāpagarina uz vēl vienu gadu, lai nepieļautu krasas atbalsta apjoma izmaiņas. Ņemot vērā to, ka, sākot no 2015. gada 1. janvāra tiks ieviests brīvprātīgs saistītais atbalsts, kas skaidri noteiktos gadījumos būs pieejams konkrētām nozarēm vai konkrētiem reģioniem, ir lietderīgi dalībvalstīm 2014. gadā ļaut konkrētu, Regulas (EK) Nr. 73/2009 68. pantā noteiktu, īpašā atbalsta veidu līmeni palielināt līdz 6,5 %.
(10)
Individuālajam atbalstam, kas paredzēts lauksaimniekiem ar mazām saimniecībām, vajadzētu būt pietiekamam, lai efektīvi panāktu ienākumu atbalsta mērķi. Tā kā 2014. gadā nepiemēro nekādus modulācijas vai korekcijas mehānismus, tostarp, jo īpaši izņēmumu no tiešajiem maksājumiem EUR 5 000 apmērā no šādiem mehānismiem, dalībvalstīm jau 2014. gadā būtu jāļauj pārdalīt tiešo atbalstu starp lauksaimniekiem, piešķirot tiem papildu maksājumu par pirmajiem hektāriem.
(11)
Vienotā platībmaksājuma shēma, kas izveidota ar Regulu (EK) Nr. 73/2009, ir pārejas posma pasākums, kura termiņam bija jābeidzas 2013. gada 31. decembrī. Saistībā ar kopējās lauksaimniecības politikas ("KLP") reformu tika nolemts, ka dalībvalstīm, kas piemēro minēto shēmu, pamata maksājumu nodrošināšanai to vajadzētu ļaut piemērot papildu pārejas posma laikā - ne ilgāk kā līdz 2020. gada beigām. Tādēļ vienotā platībmaksājuma shēmas piemērošanas laikposms Regulā (EK) Nr. 73/2009 būtu jāpagarina par vienu gadu. Turklāt, lai ņemtu vērā notiekošo zemes pārstrukturēšanu, kā arī vienkāršošanas nolūkā, minētajās dalībvalstīs lauksaimniecības platībā, kas ir tiesīga saņemt atbalstu, būtu jāiekļauj arī tādas platības, kuras ir tiesīgas saņemt atbalstu un kuras nebija labā lauksaimniecības stāvoklī 2003. gada 30. jūnijā, kā tas saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1307/2013 būs noteikts, sākot no 2015. gada 1. janvāra.
(12)
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 73/2009 133.a pantu jaunās dalībvalstis, izņemot Bulgāriju un Rumāniju, kuras piemēro vienotā platībmaksājuma shēmu, var 2013. gadā piešķirt pārejas posma valsts atbalstu lauksaimniekiem. Lai vienotā platībmaksājuma shēmu pagarinātu uz 2014. gadu, minētajām dalībvalstīm būtu jāsaglabā minētā iespēja 2014. gadā. Attiecībā uz papildinošo valsts tiešo maksājumu apjomu, kas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 73/2009 132. pantu 2014. gadā ir paredzēts Bulgārijā un Rumānijā, minētajām dalībvalstīm būtu jādod iespēja 2014. gadā izvēlēties pārejas posma valsts atbalstu, ko sniedz papildinošo valsts tiešo maksājumu vietā.
(13)
Pārejas posma valsts atbalsts ir jāpiešķir ar tādiem pašiem nosacījumiem, kā tie, kurus piemēroja 2013. gadā sniegtajam atbalstam, vai - attiecībā uz Bulgāriju un Rumāniju - ar tādiem pašiem nosacījumiem, kā tiem, ko 2013. gadā piemēroja papildinošajiem valsts tiešajiem maksājumiem. Tomēr, lai 2014. gadā vienkāršotu pārejas posma valsts atbalsta pārvaldību, nebūtu jāpiemēro 132. panta 2. punktā saistībā ar Regulas (EK) Nr. 73/2009 7. un 10. pantu minētie samazinājumi. Turklāt, lai nodrošinātu pārejas posma valsts atbalsta saskanību ar konverģences mehānismu, katrai nozarei paredzēto atbalsta maksimālo apjomu būtu jāierobežo līdz noteiktai procentuālai daļai. Ņemot vērā Kipras grūto finansiālo situāciju, šai dalībvalstij vajadzētu paredzēt konkrētas korekcijas.
(14)
Lai dalībvalstis varētu elastīgāk pievērsties savu lauksaimniecības nozaru vajadzībām vai stiprināt savu lauku attīstības politiku, tām būtu jādod iespēja pārskaitīt līdzekļus no sava tiešo maksājumu maksimālā apjoma uz savu lauku attīstībai atvēlēto atbalstu un otrādi. Tajā pašā laikā tām dalībvalstīm, kurās tiešā atbalsta apmērs joprojām ir mazāks par 90 % no Savienības atbalsta vidējā apmēra, būtu jādod iespēja pārvietot papildu līdzekļus no sava lauku attīstībai atvēlētā atbalsta uz savu tiešo maksājumu maksimālo apjomu. Šādi lēmumi zināmās robežās būtu jāpieņem attiecībā uz visu 2015.-2020. finanšu gada periodu, paredzot iespēju 2017. gadā veikt pārskatīšanu, ar noteikumu, ka neviens lēmums, kas pieņemts, pamatojoties uz šādu pārskatīšanu, neizraisa lauku attīstībai piešķirto summu samazinājumu.
(15)
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2000/60/EK (11), ir paredzēts no 2013. gada 22. decembra atcelt Padomes Direktīvu 80/68/EEK (12). Lai saglabātu tādus pašus savstarpējās atbilstības noteikumus saistībā ar gruntsūdeņu aizsardzību, kā tie, kas izklāstīti Direktīvā 80/68/EEK tās spēkā esamības pēdējā dienā, ir lietderīgi koriģēt savstarpējās atbilstības darbības jomu un definēt labu lauksaimniecības un vides apstākļu standartu, kas aptver minētās direktīvas 4. un 5. panta prasības.
(16)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1107/ (13) 83. pantā ir paredzēts, ka Regulas (EK) Nr. 73/2009 II pielikumā dotā atsauce uz Padomes Direktīvas 91/414/EEK (14) 3. pantu ir jāsaprot kā atsauce uz Regulas (EK) Nr. 1107/2009 55. pantu. Tomēr Regulā (ES) Nr. 1306/2013 šī atsauce ierobežota, tādējādi tā tagad attiecas tikai uz Regulas (EK) Nr. 1107/2009 55. panta pirmo un otro teikumu. Lai nodrošinātu konsekvenci starp prasību izmantot augu aizsardzības līdzekļus 2014. un turpmākajos gados, būtu attiecīgi jāgroza Regulas (EK) Nr. 73/2009 II pielikums.
(17)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1308/2013 (15) ir paredzēts atbalstu zīdtārpiņu audzēšanai iekļaut tiešā atbalsta režīmā un attiecīgi izslēgt to no Regulas (ES) Nr. 1308/2013 darbības jomas. Ņemot vērā jaunā tiešā atbalsta režīma novēlotu piemērošanu, atbalstu zīdtārpiņu audzēšanas nozarē būtu jāturpina sniegt vēl vienu gadu.
(18)
Saskaņā ar tās 1994. gada Pievienošanās akta 141. pantu Somijai ir atļauts maksāt valsts atbalstu noteiktām lauksaimniecības nozarēm Somijas dienvidos. Ņemot vērā KLP reformas grafiku un to, ka lauksaimniecības ekonomiskais stāvoklis Somijas dienvidos ir sarežģīts un ka tālab ražotājiem joprojām ir nepieciešams īpašs atbalsts, ir lietderīgi paredzēt integrācijas pasākumus, saskaņā ar kuriem Komisija atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienības darbību 42. pantam var atļaut Somijai zināmos apstākļos piešķirt valsts atbalstu Somijas dienvidos. Visa laikposma garumā ienākumu atbalsts būtu pakāpeniski jāsamazina, un līdz 2020. gadam tam nevajadzētu pārsniegt 30 % no 2013. gadā piešķirtajām summām.
(19)
Noteikumi par lauku saimniecību konsultāciju sistēmu, integrēto administrācijas un kontroles sistēmu un savstarpējo atbilstību, kas paredzēti attiecīgi III sadaļā, V sadaļas II nodaļā un VI sadaļā Regulā (ES) Nr. 1306/2013, būtu jāpiemēro no 2015. gada 1. janvāra.
(20)
Pēc 136.a panta iekļaušanas Regulā (EK) Nr. 73/2009, ir jāgroza Regulā (ES) Nr. 1307/2013 dotās atsauces uz Regulas (ES) Nr. 1305/2013 14. pantu.
(21)
Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Regula (EK) Nr. 73/2009, (ES) Nr. 1307/2013], (ES) Nr. 1306/2013, (ES) Nr. 1308/2013 un (ES) Nr. 1305/2013.
(22)
Lai paredzētos pārejas posma noteikumus varētu nekavējoties piemērot, šai regulai vajadzētu stāties spēkā tās publicēšanas dienā un to vajadzētu piemērot no 2014. gada 1. janvāra. Lai nepieļautu to, ka pārklājas noteikumi par līdzekļu elastīgu pārvietošanu starp pīlāriem, kas noteikti Regulā (EK) Nr. 73/2009 un Regulā (ES) Nr. 1307/2013, kurās grozījumi izdarīti ar šo regulu, šis konkrētais grozījums Regulā (EK) Nr. 73/2009 būtu jāpiemēro no 2013. gada 31. decembra un grozījumi Regulā (ES) Nr. 1307/2013 būtu jāpiemēro no minētās Regulas spēkā stāšanās dienas. Turklāt grozījumi Regulas (EK) Nr. 73/2009 II un III pielikumā, kuru mērķis ir nodrošināt pašreizējo savstarpējās atbilstības noteikumu piemērošanas turpināšanu, būtu jāpiemēro no kas ir Direktīvas 80/68/EEK atcelšanas dienas, proti, no 2013. gada 22. decembra.
(23)
Ņemot vērā apstākli, ka 2014. gads būs pārejas posma gads, kurā dalībvalstīm būs jāsagatavo KLP reformas pilnīga īstenošana, ir svarīgi nodrošināt, lai administratīvais slogs, ko rada šajā regulā izklāstītie pārejas posma noteikumi, būtu absolūti minimāls,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I NODAĻA
PĀREJAS POSMANOTEIKUMI PAR ATBALSTU LAUKU ATTĪSTĪBAI
1. pants
Juridiskās saistības saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1698/2005 2014. gadā
1. Neskarot Regulas (ES) Nr. 1305/2013 88. pantu, dalībvalstis 2014. gadā var turpināt uzņemties jaunas juridiskas saistības pret saņēmējiem attiecībā uz pasākumiem, kas paredzēti Regulas (EK) Nr. 1698/2005 20. pantā, izņemot tā a) punkta iii) apakšpunktu, c) punkta i) apakšpunktu un d) punktu, un 36. pantā, atbilstīgi lauku attīstības programmām, kas pieņemtas, pamatojoties uz minēto regulu, pat tad, ja 2007.-2013. gada plānošanas posma finanšu resursi ir pilnībā izmantoti, ar noteikumu, ka atbalsta pieteikums ir iesniegts, pirms ir pieņemta attiecīgā lauku attīstības programma 2014.-2020. gada plānošanas posmam.
Neskarot 2012. gada Pievienošanās akta VI pielikuma E. punktu un uz tā pamata pieņemtos noteikumus, Horvātija 2014. gadā var arī turpmāk uzņemties jaunas juridiskas saistības pret saņēmējiem attiecībā uz pasākumiem, kas minēti Komisijas Regulas (EK) Nr. 718/2007 (16) 171. panta 2. punkta a) un c) apakšpunktā, atbilstīgi Pirmspievienošanās palīdzības instrumentam lauku attīstībai (IPARD) programmai, kas pieņemta uz minētās regulas pamata, pat tad, ja minētās programmas attiecīgie finanšu resursi ir pilnībā izmantoti, ar noteikumu, ka atbalsta pieteikums ir iesniegts, pirms ir pieņemta tās lauku attīstības programma 2014.-2020. gada plānošanas posmam.
Izdevumi, kas radušies, pamatojoties uz minētajām saistībām, ir tiesīgi uz atbalstu saskaņā ar šīs regulas 3. pantu.
2. Jaunajām juridiskajām saistībām, ko dalībvalstis 2014. gadā uzņēmušās saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1698/2005 36. panta a) punkta i) un ii) apakšpunktu, Regulas (EK) Nr. 1257/1999 14. panta 2. punkta otrajā ievilkumā izklāstīto nosacījumu nepiemēro.
2. pants
Regulas (EK) Nr. 1698/2005 50.a un 51. panta turpmāka piemērošana
Neskarot Regulas (ES) Nr. 1305/201388. pantu, Regulas (EK) Nr. 1698/2005 50.a un 51. pantu līdz 2014. gada 31. decembrim turpina piemērot darbībām, kas, ievērojot Regulas (ES) Nr. 1305/2013 21. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktu attiecībā uz gada piemaksu un ievērojot minētās regulas 28.līdz 31., 33. un 34. pantu, izvēlētas saskaņā ar 2014.-2020. gada plānošanas posma lauku attīstības programmām.
3. pants
Tiesības uz atbalstu par dažiem izdevumu veidiem
1. Neskarot Regulas (ES) Nr. 1305/2013 6. panta 1. punktu un 88. pantu, par izdevumiem, kas izriet no juridiskajām saistībām pret saņēmējiem, kuras radušās saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1698/2005 20. un 36. pantā minētajiem pasākumiem un Horvātijas gadījumā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 718/2007 171. panta 2. punkta a) un c) apakšpunktā minētajiem pasākumiem, neskarot 2012. gada Pievienošanās akta VI pielikuma E. punktu un uz tā pamata pieņemtos pasākumus, 2014.-2020. gada plānošanas posmā ir tiesības saņemt maksājumus no ELFLA šādos gadījumos:
a)
attiecībā uz maksājumiem, kas jāveic laikā no 2014. gada 1. janvāra līdz 2015. gada 31. decembrim, un Horvātijas gadījumā - attiecībā uz maksājumiem, kas jāveic laikā no 2014. gada 1. janvāra līdz 2016. gada 31. decembrim, ja finansiālais piešķīrums atbilstīgajam pasākumam, kas paredzēts attiecīgajā programmā, kura pieņemta saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1698/2005 vai ar Regulu (EK) Nr. 718/2007, jau ir izlietots, un
b)
attiecībā uz maksājumiem, kas jāveic pēc 2015. gada 31. decembra, un Horvātijas gadījumā - attiecībā uz maksājumiem, kas jāveic pēc 2016. gada 31. decembra.
Šo punktu piemēro arī juridiskajām saistībām pret saņēmējiem, kas radušās saskaņā ar atbilstīgiem pasākumiem, kuri paredzēti Regulā (EK) Nr. 1257/1999, Regulā (EEK) Nr. 2078/1992 un Regulā (EEK) Nr. 2080/1992, un kas saņem atbalstu saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1698/2005.
2. Par 1. punktā minētajiem izdevumiem ir tiesības saņemt ELFLA maksājumus 2014.-2020. gada plānošanas posmā, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:
a)
ka šādi izdevumi ir paredzēti attiecīgajā lauku attīstības programmā 2014.-2020. gada plānošanas posmam;
b)
ka tiek piemērota ELFLA maksājumu likme kas attiecas uz atbilstīgo Regulas (ES) Nr. 1305/2013 pasākumu, kā noteikts šīs regulas I pielikumā; un
c)
ka dalībvalstis nodrošina, lai attiecīgās pārejas posma darbības būtu skaidri identificētas to pārvaldības un kontroles sistēmās.
4. pants
Dažu Regulas (EK) Nr. 73/2009 noteikumu piemērošana 2014. gadā
Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 1305/2013, attiecība uz 2014. gadu:
a)
atsauci uz Regulas (ES) Nr. 1306/2013 VI sadaļas I nodaļu, kas dota Regulas (ES) Nr. 1305/2013 28., 29., 30. un 33. pantā, lasa kā atsauci uz Regulas (EK) Nr. 73/2009 5. un 6. pantu un II un III pielikumu;
b)
Regulas (ES) Nr. 1305/2013 40. panta 1. punktā doto atsauci uz Regulas (ES) Nr. 1307/2013 19. pantu lasa kā atsauci uz Regulas (EK) Nr. 73/2009 132. pantu;
c)
Regulas (ES) Nr. 1305/2013 40. panta 2. punkta a) apakšpunktā doto atsauci uz Regulas (ES) Nr. 1307/2013 17. pantu lasa kā atsauci uz Regulas (EK) Nr. 73/2009 121. pantu.
II NODAĻA
GROZĪJUMI
5. pants
Grozījumi Regulā (EK) Nr. 1698/2005
Regulas (EK) Nr. 1698/2005 70. panta 4.c punktu ar šo groza šādi:
a)
pirmajā daļā ievada daļu aizstāj ar šādu:
"4.c Atkāpjoties no 3., 4. un 5. punktā noteiktajiem maksimālajiem apjomiem, ELFLA ieguldījumu var palielināt ne vairāk kā līdz 95 % no atbilstīgajiem publiskajiem izdevumiem reģionos, kas ir tiesīgi uz atbalstu saskaņā ar konverģences mērķi, un attālākajos reģionos un Egejas jūras nelielajās salās, un līdz 85 % no atbilstīgajiem publiskajiem izdevumiem citos reģionos. Šīs likmes piemēro atbilstīgajiem izdevumiem, kuri ir no jauna deklarēti atsevišķajās apliecinātajās izdevumu deklarācijās, līdz 2007.-2013. gada plānošanas posma izdevumu atbilstīguma galīgajam datumam, proti, 2015. gada 31. decembrim,ja dalībvalsts 20 decembra 2013 vai pēc tam atbilst kādam no turpmāk norādītajiem nosacījumiem:";
b)
otro daļu aizstāj ar šādu:
"Dalībvalsts, kas vēlas izmantot atkāpi, kura minēta pirmajā daļā, iesniedz lūgumu Komisijai attiecīgi grozīt savu lauku attīstības programmu. Atkāpi piemēro, tiklīdz Komisija ir apstiprinājusi programmas grozījumu.".
6. pants
Grozījumi Regulā (EK) Nr. 73/2009
Regulu (EK) Nr. 73/2009 ar šo groza šādi:
1)
regulas 29. pantā pievieno šādu punktu:
"5. Atkāpjoties no 2. punkta, dalībvalstis saistībā ar 2014. gadā iesniegtiem pieteikumiem no 2014. gada 16. oktobra var maksāt lauksaimniekiem avansa maksājumus līdz 50 % apmērā no tiešajiem maksājumiem, ko veic saskaņā ar I pielikumā uzskaitītajām atbalsta shēmām. Attiecībā uz IV sadaļas 1. nodaļas 11. iedaļā paredzētajiem maksājumiem liellopu un teļa gaļas nozarē dalībvalstis minēto procentuālo daļu var palielināt līdz 80 %.";
2)
regulas 40. pantu aizstāj ar šādu:
"40. pants
Valsts maksimālais apjoms
1. Katrai dalībvalstij un katram gadam visu piešķirto maksājumtiesību, 41. pantā minētās valsts rezerves un saskaņā ar 51. panta 2. punktu, 69. panta 3. punktu un 72.b pantu noteikto maksimālo summu kopējā vērtība ir vienāda ar to attiecīgo valsts maksimālo apjomu, kas noteikts VIII pielikumā.
2. Lai nodrošinātu atbilstību tās valsts maksimālajam apjomam, kas noteikts VIII pielikumā, dalībvalsts vajadzības gadījumā lineāri samazina vai palielina visu maksājumtiesību vērtību vai 41. pantā minētās valsts rezerves apjomu vai abus.
Dalībvalsts, kas ir nolēmusi neīstenot šīs regulas III sadaļas 5.a nodaļu un neizmantot 136.a panta 1. punktā paredzēto iespēju, var pieņemt lēmumu, ka tā, lai pēc vajadzības samazinātu pirmajā daļā minēto maksājumtiesību vērtību, nesamazinās maksājumtiesības, kuras 2013. gadā ir aktivizējuši tie lauksaimnieki, kas 2013. gadā ir pieprasījuši mazāk par tiešo maksājumu summu, kas jānosaka attiecīgajai dalībvalstij; minētā summa nedrīkst pārsniegt EUR 5 000.
3. Neskarot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1306/2013 26. pantu (17), to tiešo maksājumu summas, ko dalībvalstī attiecībā uz 2014. kalendāro gadu var piešķirt saskaņā ar šīs regulas 34., 52., 53., 68. un 72.a pantu un kā atbalstu zīdtārpiņu audzētājiem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1234/2007 111. pantu, nepārsniedz maksimālos apjomus, kas minētajam gadam noteikti šīs regulas VIII pielikumā, kad no tiem ir atņemtas summas, kuras izriet no šīs regulas 136.b panta piemērošanas attiecībā uz 2014. kalendāro gadu, kā izklāstīts šīs regulas VIIIa pielikumā.
Vajadzības gadījumā un lai ievērotu šīs regulas VIII pielikumā noteiktos maksimālos apjomus, kad no tiem ir atņemtas summas, kuras izriet no šīs regulas 136.b panta piemērošanas attiecībā uz 2014. kalendāro gadu, kā izklāstīts šīs regulas VIIIa pielikumā, dalībvalstis lineāri samazina tiešo maksājumu summas attiecībā uz 2014. kalendāro gadu.
(17) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1306/2013 (2013 gada 17 decembra) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu (OV L 347, 20.12.2013, 549 lpp.)";" 						
3)
regulas 41. panta b) punktu aizstāj ar šādu:
"b)
visu piešķirto maksājumtiesību kopējo vērtību un maksimālajiem apjomiem, kas noteikti saskaņā ar šīs regulas 51. panta 2. punktu, 69. panta 3. punktu un 72.b pantu.";
4)
regulas 51. panta 2. punktā pievieno šādu daļu:
"Attiecībā uz 2014. gadu 52. un 53. pantā minēto tiešo maksājumu maksimālās summas ir vienādas ar 2013. gadam noteiktajām maksimālajām summām, kas reizinātas ar koeficientu, kurš katrai attiecīgajai dalībvalstij jāaprēķina, valsts maksimālo apjomu, kas 2014. gadam noteikts VIII pielikumā, dalot ar 2013. gadam noteikto valsts maksimālo apjomu. Šo aprēķinu piemēro tikai dalībvalstīm, kurās valsts maksimālais apjoms, kas 2014. gadam noteikts VIII pielikumā, ir mazāks par 2013. gadam noteikto valsts maksimālo apjomu.";
5)
regulas 68. panta 8. punkta ievada daļu aizstāj ar šādu:
"8. Tās dalībvalstis, kuras pieņēmušas 69. panta 1. punktā minēto lēmumu, līdz 2014. gada 1. februārim var minēto lēmumu pārskatīt un nolemt, sākot no 2014. gada, lai:";
6)
regulas 69. pantu groza šādi:
a)
panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
"1. Dalībvalstis var līdz 2009. gada 1. augustam, līdz 2010. gada 1. augustam, līdz 2011. gada 1. augustam, līdz 2012. gada 1. septembrim, Horvātijas gadījumā - līdz tās pievienošanās dienai, vai līdz 2014. gada 1. februārim nolemt no nākamā gada pēc šāda lēmuma pieņemšanas, Horvātijas gadījumā - no vienotās maksājumu shēmas pirmā īstenošanas gada, vai, ja lēmums pieņemts līdz 2014. gada 1. februārim, no 2014. gada līdz 10 % no valstij noteiktā maksimālā apjoma, kas minēts 40. pantā, vai - Maltas gadījumā - summu EUR 2 000 000 apmērā izmantot īpašajam atbalstam, kurš paredzēts 68. panta 1. punktā.";
b)
panta 3. punkta otro daļu aizstāj ar šādu:
"Tikai tādēļ, lai nodrošinātu atbilstību valsts maksimālajam apjomam, kā noteikts 40. panta 2. punktā, un veiktu aprēķinu, kas minēts 41. panta 1. punktā, no 40. panta 1. punktā minētā valsts maksimālā apjoma atskaita summas, ko izmanto 68. panta 1. punkta c) apakšpunktā minētā atbalsta piešķiršanai. Tās uzskatāmas par piešķirtām maksājumtiesībām.";
c)
panta 4. punktā procentuālo daļu "3,5 %" aizstāj ar "6,5 %";
d)
panta 5. punkta pirmajā teikumā gada skaitli "2013" aizstāj ar "2014";
e)
panta 6. punkta otro daļu aizstāj ar šādu:
"Tikai tādēļ, lai nodrošinātu atbilstību valsts maksimālajam apjomam, kā noteikts 40. panta 2. punktā, un veiktu aprēķinu, kas minēts 41. panta 1. punktā, ja dalībvalsts izmanto šā punkta pirmās daļas a) apakšpunktā paredzēto iespēju, attiecīgo summu neuzskata par daļu no maksimālā apjoma, kas noteikts saskaņā ar šā panta 3. punktu.";
7)
III sadaļā iekļauj šādu nodaļu:
"5.a nodaļa
PĀRDALOŠAIS MAKSĀJUMS 2014. GADĀ
72.a pants
Vispārējie noteikumi
1. Dalībvalstis līdz 2014. gada 1. martam var pieņemt lēmumu 2014. gadam piešķirt maksājumu lauksaimniekiem, kuriem ir tiesības saņemt maksājumu saskaņā ar 1., 2. un 3. nodaļā minēto vienotā maksājuma shēmu ("pārdalošais maksājums").
Dalībvalstis līdz 2014. gada 1. martam informē Komisiju par savu lēmumu.
2. Dalībvalstis, kuras ir nolēmušas saskaņā ar 46. pantu piemērot vienotā maksājuma shēmu reģionālā līmenī, pārdalošo maksājumu var piemērot reģionālā līmenī.
3. Neskarot finanšu disciplīnas piemērošanu, lineārus samazinājumus saskaņā ar 40. panta 3. punktu un 21. un 23. panta piemērošanu, pārdalošo maksājumu piešķir pēc tam, kad lauksaimnieks ir aktivizējis maksājumtiesības.
4. Pārdalošo maksājumu dalībvalstis aprēķina, skaitli, kas ir jānosaka dalībvalstij un kas nav lielāks par 65 % no valsts vai reģionālā vidējā maksājuma par hektāru, reizinot ar maksājumtiesību skaitu, kuras lauksaimnieks ir aktivizējis saskaņā ar 34. pantu. Šādu maksājumtiesību skaits nepārsniedz maksimālo skaitu, kas jānosaka dalībvalstīm un kas nav lielāks par 30 hektāriem vai par lauku saimniecību vidējo lielumu, kas noteikts VIIIb pielikumā, ja minētais vidējais lielums attiecīgajā dalībvalstī pārsniedz 30 hektārus.
5. Ar noteikumu, ka 4. punktā noteiktie maksimālie limiti tiek ievēroti, dalībvalstis var valsts līmenī noteikt gradāciju hektāru skaitā, kas noteikts saskaņā ar minēto punktu, kas vienlīdzīgi piemērojama visiem lauksaimniekiem.
6. Panta 4. punktā minēto valsts vidējo maksājumu par hektāru dalībvalstis nosaka, pamatojoties uz VIIIc pielikumā noteikto valsts maksimālo apjomu un atbalsttiesīgo hektāru skaitu, kas 2014. gadā deklarēti saskaņā ar 34. panta 2. punktu.
Panta 4. punktā minēto reģionālo vidējo maksājumu par hektāru dalībvalstis nosaka, izmantojot daļu no VIIIc pielikumā noteiktā valsts maksimālā apjoma un atbalsttiesīgo hektāru skaitu, kas 2014. gadā deklarēti attiecīgajā reģionā saskaņā ar 34. panta 2. punktu. Katram reģionam šo daļu aprēķina, attiecīgo reģiona maksimālo apjomu, kas noteikts saskaņā ar 46. panta 3. punktu, dalot ar valsts maksimālo apjomu, kas saskaņā ar 40. pantu noteikts 2014. gadam.
7. Dalībvalstis nodrošina, lai nekādas priekšrocības, kas paredzētas saskaņā ar šo nodaļu, netiktu piešķirtas lauksaimniekiem, attiecībā uz kuriem ir konstatēts, ka pēc 2011. gada 18. oktobra tie ir sadalījuši savu saimniecību tikai tādēļ, lai varētu gūt labumu no pārdalošā maksājuma. Tas attiecas arī uz lauksaimniekiem, kuru saimniecības rodas minētās sadalīšanas rezultātā.
72.b pants
Finanšu noteikumi
1. Lai finansētu pārdalošo maksājumu, dalībvalstis var nolemt līdz 2014. gada 1. martam izmantot līdz 30 % no saskaņā ar 40. pantu noteiktā valsts gada maksimālā apjoma 2014. pieprasījumu gadam. Par jebkuru šādu lēmumu tās līdz minētajai dienai paziņo Komisijai.
2. Pamatojoties uz to valsts maksimālā apjoma procentuālo daļu, ko dalībvalstīm jāizmanto, ievērojot šā panta 1. punktu, Komisija pieņem īstenošanas aktus, nosakot attiecīgos maksimālos apjomus pārdalošajam maksājumam. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 141.b panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.";
8)
regulas 90. panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
"3. Atbalsta summu par hektāru, kas atbilst atbalsta saņemšanas kritērijiem, aprēķina, 2. punktā minēto ražu reizinot ar šādām pamatsummām:
Bulgārija
:
EUR 520,20
Grieķija
:
EUR 234,18
Spānija
:
EUR 362,15
Portugāle
:
EUR 228,00.";
9)
regulas 122. panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
"3. Vienotā platībmaksājuma shēma ir pieejama līdz 2014. gada 31. decembrim.";
10)
regulas 124. panta 1. un 2. punktu aizstāj ar šādiem:
"1. Jaunās dalībvalsts lauksaimniecības zemes platība, uz kuru attiecas vienotā platībmaksājuma shēma, ir tā daļa no tajā izmantotās lauksaimniecības zemes platības, kas neatkarīgi no tā, vai šī platība tiek vai netiek izmantota ražošanā, ir uzturēta labā lauksaimniecības stāvoklī un kuru vajadzības gadījumā koriģē saskaņā ar objektīviem un nediskriminējošiem kritērijiem, kas minētajai jaunajai dalībvalstij jānosaka pēc Komisijas apstiprinājuma saņemšanas.
Šajā sadaļā "izmantotā lauksaimniecības zemes platība" ir kopējā platība, ko aizņem aramzeme, ilggadīgie zālāji, ilggadīgie stādījumi un piemājas dārzi, kā statistikas vajadzībām noteikusi Komisija.
2. Par visiem lauksaimniecības zemes gabaliem, kas atbilst 1. punktā izklāstītajiem kritērijiem, kā arī par lauksaimniecības zemes gabaliem, kurus aizņem īscirtmeta atvasājs (KN kods ex 0602 90 41), ir tiesības saņemt maksājumu saskaņā ar vienotā platībmaksājuma shēmu.
Izņemot nepārvaramas varas gadījumus vai ārkārtas apstākļus, pirmajā daļā minētie zemes gabali ir lauksaimnieka rīcībā dienā, ko noteikusi dalībvalsts un kas nevar būt vēlāk par laiku, kas minētajā dalībvalstī noteikts atbalsta pieprasījuma grozījumam.
Tās atbalsttiesīgās platības minimālais lielums katrā saimniecībā, par kuru var pieprasīt maksājumus, ir 0,3 ha. Tomēr jebkura jaunā dalībvalsts var nolemt, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem un pēc Komisijas apstiprinājuma saņemšanas, noteikt lielāku minimālo lielumu, ar noteikumu, ka tas nepārsniedz 1 ha.";
11)
V sadaļā iekļauj šādu nodaļu:
"2.a nodaļa
PĀRDALOŠS MAKSĀJUMS 2014. GADĀ
125.a pants
Vispārējie noteikumi
1. Jaunās dalībvalstis, kuras piemēro vienotā platībmaksājuma shēmu, līdz 2014. gada 1. martam var pieņemt lēmumu 2014. gadam piešķirt maksājumu lauksaimniekiem, kuriem ir maksājumtiesības saskaņā ar 2. nodaļā minēto vienotā platībmaksājuma shēmu ("pārdalošais maksājums jaunajām dalībvalstīm").
Attiecīgās jaunās dalībvalstis līdz 2014. gada 1. martam informē Komisiju par savu lēmumu.
2. Neskarot finanšu disciplīnas piemērošanu un 21. un 23. panta piemērošanu, pārdalošo maksājumu jaunajām dalībvalstīm piešķir, palielinot summas, ko saskaņā ar vienotā platībmaksājuma shēmu piešķir par hektāru.
3. Pārdalošo maksājumu jaunajām dalībvalstīm dalībvalstis aprēķina, skaitli, kas ir jānosaka dalībvalstij un kas nav lielāks par 65 % no valsts vidējā maksājuma par hektāru, reizinot ar atbalsttiesīgo hektāru skaitu, par kuriem lauksaimniekam ir piešķirta summa saskaņā ar vienotā platībmaksājuma shēmu. Šādu hektāru skaits nepārsniedz maksimālo skaitu, kas jānosaka dalībvalstīm un kas nav lielāks par 30 hektāriem vai par lauku saimniecību vidējo lielumu, kā noteikts VIIIb pielikumā, ja minētais vidējais lielums attiecīgajā jaunajā dalībvalstī pārsniedz 30 hektārus.
4. Ar noteikumu, ka 3. punktā noteiktie maksimālie limiti tiek ievēroti, dalībvalstis var valsts līmenī noteikt gradāciju hektāru skaitā, kas noteikts saskaņā ar minēto punktu, kas vienlīdzīgi piemērojama visiem lauksaimniekiem.
5. Panta 3.punktā minēto valsts vidējo maksājumu par hektāru dalībvalstis nosaka, pamatojoties uz VIIIc pielikumā noteikto valsts maksimālo apjomu un atbalsttiesīgo hektāru skaitu, kas 2014. gadā deklarēti saskaņā ar vienotā platībmaksājuma shēmu.
6. Jaunās dalībvalstis nodrošina, lai nekādas priekšrocības, kas paredzētas saskaņā ar šo nodaļu, netiktu piešķirtas lauksaimniekiem, attiecībā uz kuriem ir konstatēts, ka pēc 2011. gada 18. oktobra tie ir sadalījuši savu saimniecību tikai tādēļ, lai varētu gūt labumu no pārdalošā maksājuma jaunajām dalībvalstīm. Tas attiecas arī uz lauksaimniekiem, kuru saimniecības rodas minētās sadalīšanas rezultātā.
125.b pants
Finanšu noteikumi
1. Lai finansētu pārdalošo maksājumu jaunajām dalībvalstīm, jaunās dalībvalstis var nolemt līdz 2014. gada 1. martam izmantot līdz 30 % no 40. pantā noteiktā valsts gada maksimālā apjoma 2014. pieprasījumu gadam vai - Bulgārijas un Rumānijas gadījumā - VIIId pielikumā noteiktās summas. Par jebkuru šādu lēmumu tās līdz minētajai dienai paziņo Komisijai.
Pirmajā daļā minētās summas atskaita no gada finansējuma, kas minēts 123. pantā.
2. Pamatojoties uz to valsts maksimālā apjoma procentuālo daļu, kas jaunajām dalībvalstīm jāizmanto, ievērojot šā panta1. punktu, Komisija pieņem īstenošanas aktus, nosakot pārdalošā maksājuma jaunajām dalībvalstīm attiecīgos maksimālos apjomus un 123. pantā minētā finansējuma atbilstīgo samazinājumu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 141.b panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.";
12)
regulas 131. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
"1. Jaunās dalībvalstis, kas piemēro vienotā platībmaksājuma shēmu, līdz 2009. gada 1. augustam, līdz 2010. gada 1. augustam, līdz 2011. gada 1. augustam, līdz 2012. gada 1. septembrim vai līdz 2014. gada 1. februārim, var nolemt no nākamā gada pēc šāda lēmuma pieņemšanas vai, ja lēmums pieņemts līdz 2014. gada 1. februārim, no 2014. gada līdz 10 % no valstij noteiktā maksimālā apjoma, kas minēts 40. pantā, izmantot, lai piešķirtu lauksaimniekiem atbalstu, kā izklāstīts 68. panta 1. punktā un saskaņā ar piemērojamo III sadaļas 5. nodaļu."
13)
regulas 133.a panta nosaukumu aizstāj ar šādu:
"Pārejas posma valsts atbalsts 2013. gadā";
14)
V sadaļas 4. nodaļā iekļauj šādu pantu:
"133.b pants
Pārejas posma valsts atbalsts 2014. gadā
1. Jaunās dalībvalstis, kuras piemēro vienotā platībmaksājuma shēmu saskaņā ar 122. pantu, var pieņemt lēmumu 2014. gadā piešķirt pārejas posma valsts atbalstu.
2. Bulgārija un Rumānija saskaņā ar šo pantu var piešķirt atbalstu vienīgi tad, ja tās līdz 2014. gada 1. februārim nolemj 2014. gadā nepiešķirt nekādus papildu valsts tiešos maksājumus saskaņā ar 132. pantu.
3. Atbalstu saskaņā ar šo pantu var piešķirt lauksaimniekiem nozarēs, kurām pārejas posma valsts atbalsts saskaņā ar 133.a pantu vai - Bulgārijas un Rumānijas gadījumā - papildu valsts tiešie maksājumi saskaņā ar 132. pantu tika piešķirti 2013. gadā.
4. Nosacījumi atbalsta piešķiršanai saskaņā ar šo pantu ir identiski tiem, ar kuriem 2013. gadā atļauj piešķirt maksājumus saskaņā ar 132. vai 133.a pantu, izņemot maksājumu samazinājumu šīs regulas 132. panta 2. punkta saistībā ar 7. un 10. pantu piemērošanas dēļ.
5. Atbalsta kopējo summu, ko var piešķirt lauksaimniekiem jebkurā no nozarēm, kas minētas 3. punktā, ierobežo līdz 80 % no īpašā nozaru finansējuma 2013. gadam, kā to atļāvusi Komisija saskaņā ar 133.a panta 5. punktu, vai Bulgārijas un Rumānijas gadījumā - saskaņā ar 132. panta 7. punktu.
Attiecībā uz Kipru - īpašais nozaru finansējums ir izklāstīts XVIIa pielikumā.
6. Kiprai nepiemēro 3. un 4. punktu.
7. Jaunās dalībvalstis līdz 2014. gada 31. martam paziņo Komisijai par lēmumiem, kas minēti 1. un 2. punktā. Paziņojumā par 1. punktā minēto lēmumu iekļauj šādu informāciju:
a)
finansējums katrai nozarei;
b)
vajadzības gadījumā - pārejas posma valsts atbalsta maksimālā likme.
8. Jaunās dalībvalstis, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem un ņemot vērā ierobežojumus, kurus Komisija noteikusi atbilstīgi 5. punktam, var pieņemt lēmumu par piešķiramā pārejas posma valsts atbalsta apjomu.";
15)
VI sadaļā pievieno šādu pantu:
"136.a pants
Elastīga līdzekļu pārvietošana starp pīlāriem
1. Līdz 2013. gada 31. decembrim dalībvalstis var nolemt kā papildu atbalstu lauku attīstības programmu pasākumiem, ko finansē no ELFLA saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1305/2013 (18), darīt pieejamus līdzekļus līdz 15 % no to maksimālajiem gada apjomiem 2014. kalendārajam gadam, kuri ir noteikti šīs regulas VIII pielikumā un no to maksimālajiem gada apjomiem 2015.-2019. kalendārajiem gadiem, kuri ir noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1307/2013 (19) II pielikumā. Rezultātā attiecīgā summa vairs nav pieejama tiešo maksājumu piešķiršanai.
Pirmajā daļā minēto lēmumu paziņo Komisijai līdz 2013. gada 31. decembrim. Šajā lēmumā norāda minētajā daļā minēto procentuālo likmi, kas katrā kalendārajā gadā var atšķirties.
Dalībvalstis, kuras attiecībā uz 2014. kalendāro gadu nepieņem lēmumu izmanto pirmajā daļā minētos noteikumus, var līdz 2014. gada 1. augustam pieņemt minēto lēmumu attiecībā uz 2015.līdz 2019. kalendāro gadu. Tās par šādu lēmumu paziņo Komisijai līdz minētajai dienai.
Dalībvalstis var nolemt pārskatīt šajā punktā minēto lēmumu; lēmums par pārskatīšanu stājas spēkā 2018. kalendārajā gadā. Jebkura lēmuma, kas pamatojas uz šādu pārskatīšanu, rezultātā netiek samazināta procentuālā likme, kas paziņota Komisijai saskaņā ar pirmo, otro un trešo daļu. Dalībvalstis līdz 2017. gada 1. augustam paziņo Komisijai par katru šādu lēmumu, kas pamatojas uz šādu pārskatīšanu.
2. Dalībvalstis, kuras līdz 2013. gada 31. decembrim nepieņem 1. punktā minēto lēmumu, var nolemt līdzekļus apmērā līdz 15 % vai -Bulgārijas, Igaunijas, Latvijas, Lietuvas, Polijas, Portugāles, Rumānijas, Slovākijas, Somijas, Spānijas, Zviedrijas un Apvienotās Karalistes gadījumā - līdz 25 %, no summas kas atvēlēta to lauku attīstības programmu pasākumu atbalstam, kurus 2015.-2020. gada posmā finansē no ELFLA, ka noteikts Regulā (ES) Nr. 1305/2013, darīt pieejamus tiešo maksājumu veidā. Rezultātā attiecīgā summa vairs nav pieejama atbalsta pasākumiem saskaņā ar lauku attīstības programmu.
Pirmajā daļā minēto lēmumu paziņo Komisijai līdz 2013. gada 31. decembrim. Šajā lēmumā norāda minētajā daļā minēto procentuālo likmi, kas katrā kalendārajā gadā var atšķirties.
Dalībvalstis, kuras attiecībā uz 2015. finanšu gadu nepieņem pirmajā daļā minēto lēmumu, var līdz 2014. gada 1. augustam pieņemt minēto lēmumu attiecībā uz 2016.līdz 2020. finanšu gadu. Tās par jebkuru šādu lēmumu paziņo Komisijai līdz minētajai dienai.
Dalībvalstis var nolemt pārskatīt šajā punktā minēto lēmumu; lēmums par pārskatīšanu stājas spēkā attiecībā uz 2019. un 2020. finanšu gadu. Jebkura lēmuma, kas pamatojas uz šādu pārskatīšanu, rezultātā netiek palielināta procentuālā likme, kas paziņota Komisijai saskaņā ar pirmo, otro un trešo daļu.Dalībvalstis līdz 2017. gada 1. augustam paziņo Komisijai par katru lēmumu, kas pamatojas uz šādu pārskatīšanu.
3. Lai ņemtu vērā lēmumus, kurus dalībvalstis paziņojušas saskaņā ar 1. un 2. punktu, Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 141.a pantu pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem pārskata VIII pielikumā noteiktos maksimālos apjomus.
(18) Padomes Regula (ES) Nr. 1305/2013 (2013 gada 17 decembra) par Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) atbalstu lauku attīstībai un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1698/2005 (OV L 347, 20.12.2013, 487 lpp.)." 						
(19) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1307/2013 (2013 gada 17 decembra), ar ko izveido noteikumus par lauksaimniekiem paredzētiem tiešajiem maksājumiem, kurus veic saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas atbalsta shēmām un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 637/2008 un Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009 (OV L 347, 20.12.2013, 608 lpp.)";" 						
16)
VI sadaļā pievieno šādu pantu:
"136.b pants
Pārvietošana uz ELFLA
Dalībvalstis, kuras saskaņā ar 136. pantu ir pieņēmušas lēmumu no 2011. finanšu gada nodot summu Savienības atbalsta rīcībā saskaņā ar lauku attīstības programmām un finansējumu ELFLA vadībā, turpina VIIIa pielikumā minētās summas nodot lauku attīstības programmām un finansējumam ELFLA vadībā attiecībā uz 2015. finanšu gadu.";
17)
iekļauj šādu pantu:
"140.a pants
Pilnvaru deleģēšana
Lai ņemtu vērā lēmumus, kurus dalībvalstis paziņojušas saskaņā ar 136.a panta 1. un 2. punktu, kā arī jebkādus grozījumus VIII pielikumā noteiktajos valstu maksimālajos apjomos, Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 141.a pantu pieņemt deleģētos aktus, pielāgojot VIIIc pielikumā noteiktos maksimālos apjomus.
Lai nodrošinātu 40. panta 3. punktā paredzēto lineāro samazinājumu pareizu piemērošanu 2014. gadā, Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 141.a pantu pieņemt deleģētos aktus, kuros būtu izklāstīti noteikumi par to samazinājumu aprēķināšanu, kuri dalībvalstīm jāpiemēro lauksaimniekiem saskaņā ar 40. panta 3. punktu.";
18)
regulas 141.a pantu aizstāj ar šādu:
"141.a pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 11.a pantā, 136.a panta 3. punktā un 140.a pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz laikposmu līdz 2014. gada 31. decembrim.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 11.a pantā, 136.a panta 3. punktā un 140.a pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai arī vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz Komisija pieņem deleģēto aktu, tā par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 11.a pantu, 136.a panta 3. punktu un 140.a pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.";
19)
I, VIII un XVIIa pielikumu groza un jaunus VIIIa, VIIIb, VIIIc un VIIId pielikumus pievieno saskaņā ar šīs regulas II pielikuma 1., 4., 5. un 6. punktu.
20)
II un III pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas II pielikuma 2. un 3. punktu.
7. pants
Grozījumi Regulā (ES) Nr. 1307/2013
Regulu (ES) Nr. 1307/2013 groza šādi:
1)
regulas 6. panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
"3. Lai ņemtu vērā pārmaiņas, kas saistītas ar piešķiramo tiešo maksājumu maksimālo kopsummu, ietverot maksājumus, kuri izriet no lēmumiem, ko dalībvalstis pieņēmušas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 73/2009 136.a pantu un šīs regulas 14. pantu, un maksājumus, kuri izriet no šīs regulas 20. panta 2. punkta piemērošanas, Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar šīs regulas 70. pantu pieņemt deleģētos aktus, lai pārskatītu šīs regulas II pielikumā noteiktos valstu maksimālos apjomus.";
2)
regulas 26. panta 6. punktā pēc pēdējās daļas iekļauj šādu daļu:
"piemērojot aprēķina metodes, kas paredzētas šajā pantā, ar noteikumu, ka pārdalošais maksājums atbilstīgi 41. pantam netiek piemērots, dalībvalstis pilnībā ņem vērā atbalstu, kas 2014. kalendārajam gadam piešķirts atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 73/2009 72.a un 125.a pantam.";
3)
regulas 36. panta 3. punktā pievieno šādu daļu:
"Lai diferencētu vienoto platībmaksājumu shēmu un ar noteikumu, ka pārdalošais maksājums atbilstīgi šīs regulas 41. pantam netiek piemērots, dalībvalstis pilnībā ņem vērā atbalstu, kas piešķirts 2014. kalendārajam gadam atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 73/2009 125.a pantam.";
4)
regulas 72. panta 2. punktā pēc pirmās daļas iekļauj šādu daļu:
"Tomēr to turpina piemērot attiecībā uz atbalsta pieteikumiem, kas ir saistīti ar pieprasījumu gadiem, kuri sākas pirms 2015. gada 1. janvāra.".
8. pants
Grozījumi Regulā (ES) Nr. 1306/2013
Regulu (ES) Nr. 1306/2013 ar šo groza šādi:
1)
regulas 119. panta 1. punkta otro daļu aizstāj ar šādu:
"Tomēr Regulas (EK) Nr. 1290/2005 31. pantu un attiecīgos īstenošanas noteikumus turpina piemērot līdz 2014. gada 31. decembrim; Regulas (EK) Nr. 1290/2005 30. un 44.a pantu un attiecīgos īstenošanas noteikumus turpina piemērot attiecīgi izdevumiem, kas radušies, un maksājumiem, kas veikti, attiecībā uz 2013. lauksaimniecības finanšu gadu.";
2)
iekļauj šādu pantu:
"119.a pants
Atkāpe no Regulas (ES) Nr. 966/2012
Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 966/2012 59. panta 5. punkta un no šīs regulas 9. panta 1. punkta, 2014. lauksaimniecības finanšu gadam nevajag sertifikācijas iestādes atzinumu, lai noteiktu, vai izdevumi, attiecībā uz kuriem ir pieprasīta atmaksa no Komisijas, ir likumīgi un pareizi.";
3)
regulas 121. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
"2. Tomēr šādus noteikumus piemēro:
a)
regulas 7., 8., 16., 25., 26. un 43. pantu - no 2013. gada 16. oktobra;
b)
regulas 52. pantu, III sadaļu, V sadaļas II nodaļu un VI sadaļu - no 2015. gada 1. janvāra.
3. Neatkarīgi no 1. un 2. punkta:
a)
regulas 9., 18., 40. un 51. pantu - attiecībā uz izdevumiem, kas veikti no 2013. gada 16. oktobra;
b)
VII sadaļas IV nodaļu - attiecībā uz maksājumiem, kurus veic, sākot no 2014. lauksaimniecības finanšu gada un turpmāk.".
9. pants
Grozījumi Regulā (ES) Nr. 1308/2013
Regulu (ES) Nr. 1308/2013 ar šo groza šādi:
1)
pievieno šādu pantu:
"214.a pants
Valsts atbalsta maksājumi konkrētām nozarēm Somijā
Saņemot Komisijas atļauju, Somija laikposmā no 2014. gada līdz 2020. gadam var turpināt piešķirt ražotājiem valsts atbalstu, kādu tā piešķīra 2013. gadā, pamatojoties uz 1994. gada Pievienošanās akta 141. pantu, ar noteikumu, ka:
a)
ienākumu atbalsta summa visā laikposmā samazinās un 2020. gadā nepārsniedz 30 % no 2013. gadā piešķirtās summas, un
b)
pirms šīs iespējas izmantošanas ir pilnībā izmantotas kopējā lauksaimniecības politikā attiecīgajām nozarēm paredzētās atbalsta shēmas.
Komisija sniedz atļauju, nepiemērojot procedūru, kas minēta šīs regulas 229. panta 2. vai 3. punktā.";
2)
regulas 230. panta 1. punktā pievieno šādus apakšpunktus:
"ba)
111. pantu līdz 2015. gada 31. martam,
ca)
125.a panta 1. punkta e) apakšpunktu un 2. punktu un -attiecībā uz augļu un dārzeņu nozari - XVI pielikumu līdz dienai, kad sāk piemērot attiecīgos noteikumus, kas jānosaka saskaņā ar deleģētajiem aktiem, kuri paredzēti 173. panta 1. punkta b) un i) apakšpunktā,
da)
136., 138.un 140. pantu, kā arī XVIII pielikumu minēto pantu piemērošanai līdz dienai, kad sāk piemērot noteikumus, kas jānosaka saskaņā ar īstenošanas aktiem, kuri paredzēti 180. pantā un 183. panta a) punktā, vai līdz 2014. gada 30. jūnijam - atkarībā no tā, kurš no tiem ir agrākais datums.".
10. pants
Grozījumi Regulā (ES) Nr. 1305/2013
Regulu (ES) Nr. 1305/2013 ar šo groza šādi:
1)
regulas 31. pantā pievieno šādu punktu:
"6. Horvātija var piešķirt maksājumus saskaņā ar šo pasākumu saņēmējiem apgabalos, kas noteikti atbilstīgi 32. panta 3. punktam, pat tad, ja minētā punkta trešajā daļā minētā precizēšana vēl nav pabeigta. Precizēšanu pabeidz ne vēlāk kā līdz 2014. gada 31. decembrī. Saņēmējiem apgabalos, kas pēc precizēšanas pabeigšanas vairs nav tiesīgi saņemt atbalstu, turpmākus maksājumus saskaņā ar šo pasākumu vairs nesaņem.";
2)
regulas 58. panta 6. punktu aizstāj ar šādu:
"6. Līdzekļus, kas pārvietoti uz ELFLA, piemērojot Regulas (EK) Nr. 73/2009 136.a panta 1. punktu un Regulas (ES) Nr. 1307/2013 7. panta 2. punktu, un līdzekļus, kas pārvietoti uz ELFLA, piemērojot Regulas (EK) Nr. 73/2009 10.b, 136. un 136.b pantu attiecībā uz 2013. un 2014. kalendāro gadu, arī iekļauj šā panta 4. punktā minētajā sadalījumā pa gadiem.";
3)
regulas 59. panta 4. punkta f) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
"f)
100 % summai EUR 100 miljonu apmērā 2011. gada cenās, kas piešķirta Īrijai, summai EUR 500 miljonu apmērā 2011. gada cenās, kas piešķirta Portugālei, un summai EUR 7 miljonu apmērā 2011. gada cenās, kas piešķirta Kiprai - ar nosacījumu, ka minētās dalībvalstis 2014. gada 1. janvārī vai pēc tam saņem finansiālu palīdzību saskaņā ar LESD 136. un 143. pantu, - līdz 2016. gadam, kad tiks pārskatīta šā noteikuma piemērošana.".
III NODAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
11. pants
Stāšanās spēkā un piemērošana
Šī regula stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2014. gada 1. janvāra.
Tomēr:
-
6. panta 15., 17. un 18. punktu piemēro no šīs regulas spēkā stāšanās dienas,
-
6. panta 20. punktu piemēro no 2013. gada 22. decembra, un
-
8. panta 3. punktu piemēro no minētajā pantā norādītajiem piemērošanas datumiem.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013 gada 17 decembra