PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 946/2014
ze dne 4. září 2014,
kterým se na základě přezkumu pro „nového vývozce“ podle čl. 11 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 mění prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1008/2011 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1. Předchozí šetření a stávající antidumpingová opatření
(1)
V červenci 2005 Rada nařízením (ES) č. 1174/2005 (2) uložila konečné antidumpingové clo na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“). Opatření měla podobu valorického antidumpingového cla v rozmezí 7,6 % a 46,7 %.
(2)
Na základě prozatímního přezkumu zaměřeného na definici výrobku Rada v červenci 2008 v nařízení (ES) č. 684/2008 (3) objasnila definici výrobku v původním šetření.
(3)
Na základě šetření zaměřeného proti obcházení předpisů Rada v červnu 2009 nařízením (ES) č. 499/2009 (4) rozšířila konečné antidumpingové clo uplatňované na „všechny ostatní společnosti“, které bylo nařízením (ES) č. 1174/2005 uloženo na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů zasílaných z Thajska bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Thajska či nikoli.
(4)
V říjnu 2011 Rada na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení uložila prováděcím nařízením (EU) č. 1008/2011 (5) konečné antidumpingové clo na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z ČLR. Rozšířené clo uvedené výše v 3. bodě odůvodnění bylo rovněž potvrzeno prováděcím nařízením (EU) č. 1008/2011.
(5)
V současné době je platným opatřením antidumpingové clo uložené prováděcím nařízení Rady (EU) č. 1008/2011 na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (dále jen „šetření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti“) ve znění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 372/2013 (6) na základě prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení (dále jen „šetření v rámci prozatímního přezkumu“). Výše celní sazby na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „dotčená země“ nebo „ČLR“) je v současné době 70,8 %. Opatření se vztahuje rovněž na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů zasílaných z Thajska bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Thajska či nikoli podle nařízení Rady (ES) č. 499/2009 na základě šetření obcházení podle článku 13 základního nařízení.
1.2. Žádost o přezkum
(6)
Evropská komise (dále jen „Komise“) obdržela žádost o přezkum pro „nového vývozce“ podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení. Žádost podala dne 3. května 2013 společnost Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd (dále jen „žadatel“), vyvážející výrobce ručních paletových vozíků a jejich základních dílů v ČLR.
(7)
Žadatel tvrdil, že působí v podmínkách tržního hospodářství vymezených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(8)
Dále tvrdil, že během období šetření, na kterém se zakládala antidumpingová opatření, tj. od 1. dubna 2003 do 31. března 2004 (dále jen „období původního šetření“) nevyvážel ruční paletové vozíky a jejich základní díly do Unie. Tvrdil, že dotčený výrobek nevyvážel ani během období šetření následného šetření v rámci prozatímního přezkumu, tj. od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011.
(9)
Žadatel dále tvrdil, že není ve spojení s žádným z vyvážejících výrobců ručních paletových vozíků a jejich základních dílů, které podléhají výše uvedeným antidumpingovým opatřením.
(10)
Žadatel dále tvrdil, že začal ruční paletové vozíky a jejich základní díly do Unie vyvážet po uplynutí období původního šetření a období šetření následného šetření v rámci prozatímního přezkumu.
1.3. Zahájení přezkumu pro nového vývozce
(11)
Komise přezkoumala prima facie důkazy, které žadatel předložil, a usoudila, že dostatečně odůvodňují zahájení přezkumu podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení. Po konzultaci s poradním výborem a poté, co dotčené výrobní odvětví Unie dostalo možnost vyjádřit se, zahájila Komise prostřednictvím nařízení Komise (EU) č. 32/2014 (7) přezkum podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení.
(12)
V souladu s článkem 2 nařízení (EU) č. 32/2014 bylo antidumpingové clo uložené prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1008/2011 ve znění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 372/2013 zrušeno, pokud jde o dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů vyráběných a prodávaných na vývoz do Unie žadatelem. Zároveň byly podle článku 3 nařízení (EU) č. 32/2014 celní orgány vyzvány, aby učinily příslušné kroky k zavedení celní evidence tohoto dovozu.
(13)
Nařízení (EU) č. 32/2014 stanovilo, že pokud by nařízení prokázalo, že žadatel splňuje kritéria pro stanovení individuálního cla, může být nezbytné změnit celní sazbu, která se v současnosti uplatňuje podle čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 1008/2011 ve znění prováděcího nařízení (EU) č. 372/2013.
1.4. Dotčený výrobek
(14)
Dotčeným výrobkem jsou ruční paletové vozíky a jejich základní díly, tj. podvozky a hydraulika, v současnosti kódů KN ex 8427 90 00 (kódy TARIC 8427900011 a 8427900019) a ex 8431 20 00 (kódy TARIC 8431200011 a 8431200019), pocházející z ČLR (dále jen „dotčený výrobek“).
1.5. Dotčené strany
(15)
Komise oficiálně informovala výrobní odvětví Unie, žadatele a zástupce země vývozu o zahájení přezkumu. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a účastnit se slyšení.
(16)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro udělení statusu nového vývozce a pro stanovení podmínek tržního hospodářství a dumpingu. Komise žadateli a společnostem, které jsou s ním ve spojení, zaslala formulář žádosti o přiznání tržního zacházení (dále jen „tržní zacházení“) a dotazník a obdržela odpověď ve stanovených termínech. Inspekce na místě byly provedeny v prostorách žadatele a společnosti, která je s ním ve spojení v Dánsku - Logitrans A/S.
1.6. Období přezkumného šetření
(17)
Přezkumné šetření pro stanovení dumpingu se týkalo období od 1. července 2012 do 31. prosince 2013 (dále jen „období přezkumného šetření“).
2. ŠETŘENÍ
2.1. Status nového vývozce
(18)
Šetření potvrdilo, že žadatel nevyvážel dotčený výrobek během období šetření původního šetření, tj. od 1. dubna 2003 do 31. března 2004, a v období šetření v rámci následného prozatímního přezkumu, tj. od 1. ledna do 31. prosince 2011, a že jej začal vyvážet do Unie po uplynutí těchto období.
(19)
Žadatel byl dále schopen prokázat, že neměl žádné přímé ani nepřímé vazby s žádným z čínských vyvážejících výrobců, na které se vztahují antidumpingová opatření platná pro dotčený výrobek.
(20)
Je tudíž potvrzeno, že by se uvedený žadatel měl považovat za „nového vývozce“ podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení a mělo by pro něj být určeno individuální dumpingové rozpětí.
2.2. Zacházení jako v tržním hospodářství
(21)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení Komise určí běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 1 až 6 uvedeného nařízení pro vyvážející výrobce v ČLR, kteří splňují kritéria uvedená v čl. 2 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení, a mohlo by jjim být proto přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství.
(22)
Žadatel je soukromá společnost, kterou zcela vlastní společnost, jejichž přímí akcionáři jsou společnosti v Evropské unii. Denní obchodní rozhodnutí přijímá výkonný ředitel, který je občanem Evropské unie a také členem představenstva. Hlavní obchodní rozhodnutí přijímá valná hromada. Při rozhodování se neprokázala přítomnost žádného se státem spojeného úředníka, ani žádný jiný zásah státu ze strany ČLR.
(23)
Hlavní surovinou pro výrobu ručních paletových vozíků a jejich základních dílů byly dále v případě žadatele polotovary kovových dílů z uhlíkové oceli válcované za tepla zakoupené od různých dodavatelů v ČLR, tedy již zpracované na díly z uhlíkové oceli válcované za tepla.
(24)
Na základě veřejně dostupných informací (8) bylo zjištěno, že ceny zpracovaných kovových dílů placené žadatelem byly dostatečně vysoké, aby odrážely ceny oceli na mezinárodním trhu a přidanou hodnotu za zpracování oceli válcované za tepla na polotovary kovových dílů. V důsledku toho se nepotvrdilo, že by se zkreslení cen nezpracované oceli v ČLR, které bylo zjištěno během šetření v rámci předběžného přezkumu (9), přeneslo do cen zpracovaných kovových dílů, které v tomto případě platí žadatel.
(25)
Na základě výše uvedených skutečností se dospělo k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 1 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(26)
Žadatel dále vede jednoznačné a jasné účetnictví ověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy a používané pro všechny účely. Dospělo se proto k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 2 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(27)
Žadatel dále neměl žádné půjčky od čínských finančních institucí ani půjčky, které by nebyly poskytnuty za tržních podmínek, pokud jde o záruky, úrokové sazby a další podmínky. Nebyly zaznamenány žádné známky jakéhokoli jiného zkreslení nebo výhod týkajících se umístění nebo prostor nebo jiných zásahů státu do činnosti žadatele. Žadatel taktéž není považován za technologicky vyspělou společnost, aby v důsledku toho mohl požívat jakoukoli formu státních výhod. Dospělo se proto k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 3 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(28)
Dále se ukázalo, že žadatel podléhá příslušným čínským právním předpisům o úpadku a o vlastnictví, jejichž uplatňování má pro fungování společností zaručit právní jistotu a stabilitu. Nic nenaznačovalo, že by tyto právní předpisy nebyly u žadatele uplatňovány a prováděny. Dospělo se proto k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 4 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(29)
Šetření nakonec neodhalilo žádná omezení týkající se používání a přepočtů zahraniční měny. Devizové transakce žadatele byly prováděny podle tržních kurzů a společnost mohla se svými finančními prostředky volně nakládat. Dospělo se proto k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 5 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(30)
Na základě výše uvedených zjištění se dospělo k závěru, že žadateli lze přiznat status tržního hospodářství tak, aby běžná hodnota mohla být určena v souladu s čl. 2 odst. 1 až 6 základního nařízení.
(31)
Komise sdělila výsledky analýzy o zacházení jako v tržním hospodářství žadateli, orgánům ČLR a výrobnímu odvětví Unie a poskytla jim možnost předložit připomínky.
(32)
Výrobní odvětví Unie tvrdilo, že mezinárodní cena oceli založená na veřejně dostupných informacích (viz 24. bod odůvodnění výše) nepředstavuje vhodný základ pro srovnání, protože ceny placené menšími hospodářskými subjekty na trhu s ocelí jsou nejméně o 20 % vyšší než mezinárodní referenční ceny. Výrobní odvětví Unie dále tvrdilo, že cena zaplacená za zpracované kovové díly používané při výrobě ručních paletových vozíků v Unii je mnohem vyšší než ceny placené žadatelem, což samo o sobě naznačuje, že cena zaplacená za tyto díly žadatelem, je zkreslená.
(33)
Mezinárodní referenční ceny byly také použity jako základ pro srovnání při šetření v rámci prozatímního přezkumu, přičemž u těchto cen nebyly provedeny žádné úpravy. (10) Vzhledem k tomu, že by totiž jakákoli prémie zaplacená nad rámec mezinárodních referenčních cen závisela na individuálních faktorech specifických pro každý hospodářský subjekt na trhu, neexistuje žádný objektivní základ k provedení všeobecné úpravy pro údajnou přirážku. Tvrzení, že by mezinárodní referenční ceny měly být upraveny, bylo proto zamítnuto.
(34)
Pokud jde o cenu zaplacenou za zpracované kovové díly používané při výrobě ručních paletových vozíků v Unii, důkazy předložené výrobním odvětvím v Unii neprokázaly, že je cena zaplacená za tyto díly žadatelem zkreslená. Bylo tomu tak proto, že, jak již bylo popsáno v 33. bodě odůvodnění výše, jakákoli prémie zaplacená nad rámec mezinárodní referenční ceny by závisela na individuálních faktorech specifických pro každý hospodářský subjekt na trhu, a tudíž neexistuje žádný objektivní základ k provedení všeobecné úpravy pro údajnou přirážku. Kromě toho z předložených důkazů vyplynulo významné množství dalších faktorů kromě ceny ocele, které ovlivňují ceny takových kovových dílů, což neumožnilo dospět k závěru, pokud jde o přiměřenou úroveň takových částí, kterou by bylo možné použít jako referenční hodnotu. Proto bylo tvrzení, že ceny placené za zpracované kovové díly v Unii naznačují, že cena zaplacená za tyto díly žadatelem je zkreslená, zamítnuto.
(35)
Výrobní odvětví Unie rovněž tvrdilo, že ceny oceli v ČLR jsou subvencované a všeobecně zkreslené a že tato skutečnost je již sama o sobě dostačující k tomu, aby se ceny dále zpracovávaných kovových dílů v ČLR považovaly za zkreslené.
(36)
Podle judikatury Tribunálu platí, že se Komise sice může opírat o makroekonomické aspekty, jako např. zkreslení cen surovin na úrovni výrobního průmyslu/odvětví, ale rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství musí být učiněno samostatně pro každou společnost, tj. musí být posouzeno, zda ceny, které jednotlivé společnosti platí za své vstupy, odrážejí tržní hodnoty. (11) Kromě toho bylo rovněž objasněno, že Komise může srovnávat průměrné ceny na čínském domácím trhu surovin s průměrnými mezinárodními cenami s cílem určit, zda by měl být na tomto základě přiznán status tržního hospodářství. (12)
(37)
Jak je objasněno ve 24. bodě odůvodnění, zjistilo se, že zjištěná zkreslení cen na trhu s nezpracovanou ocelí v ČLR se nepřenášejí do cen zpracovaných kovových dílů, které platí žadatel. Tento přístup je v souladu s judikaturou, neboť posuzuje individuální situaci žadatele, a tvrzení výrobního odvětví Unie bylo proto v tomto ohledu zamítnuto.
(38)
Výrobní odvětví Unie nakonec tvrdilo, že přidělení individuálního antidumpingového rozpětí žadateli by představovalo vysoké riziko obcházení, neboť žadatel již zakoupil ruční paletové vozíky od jiného dodavatele v ČLR a zpětně je vyvezl do Unie.
(39)
Tvrzení o zvýšeném riziku obcházení nebylo podloženo žádnými důkazy. Především se zjistilo, že žadatel není propojený s dotčeným dodavatelem ani s žádným jiným dodavatelem v ČLR. Šetření tedy v tomto konkrétním případě nepotvrdilo zvýšené riziko obcházení. Riziko obcházení samo o sobě navíc v důsledku nepředstavuje kritérium uvedené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, a není proto relevantní pro určení toho, zda společnost splňuje podmínky pro přiznání statusu tržního hospodářství. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto.
(40)
Po zveřejnění těchto skutečností výrobní odvětví Unie znovu zopakovalo svá tvrzení, že ceny oceli stanovené na základě veřejně dostupných informací nejsou vhodným základem pro srovnání, protože ceny placené menšími hospodářskými subjekty na trhu s ocelí byly vyšší než mezinárodní referenční ceny a rovněž vyšší než ceny účtované těmto společnostem, které byly předmětem šetření v rámci prozatímního přezkumu uvedeného výše ve 24. bodě odůvodnění. Výrobní odvětví Unie rovněž tvrdilo, že srovnání cen provedené Komisí uvedené ve 24. bodě odůvodnění řádně nezohlednilo náklady na zpracování kovových dílů.
(41)
Tvrzení výrobního odvětví Unie však nebyla podložena žádnými dalšími důkazy. Proto se dospělo k závěru, že tyto připomínky byly pouze zopakováním dřívějších argumentů, které již byly řešeny a zamítnuty výše v 32. až 37. bodě odůvodnění.
2.3. Dumping
Běžná hodnota
(42)
Komise nejprve zkoumala, zda byl celkový objem žadatelova domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval alespoň 5 % jeho celkového objemu prodeje na vývoz dotčeného výrobku do Unie během přezkumu v rámci období šetření v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Komise zjistila, že celkový prodej obdobného výrobku na domácím trhu nebyl reprezentativní, neboť nedosahoval výše 5 %.
(43)
Vzhledem k tomu, že nebyl k dispozici žádný reprezentativní objem domácího prodeje, vypočítala Komise běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení.
(44)
Běžná hodnota byla vypočítána tak, že se k průměrným výrobním nákladům během přezkumu v rámci období šetření, které byly v případě potřeby upraveny, připočítaly vážené průměrné prodejní, správní a režijní náklady a vážený průměr zisku dosaženého žadatelem při domácím prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku během přezkumu v rámci období šetření.
Vývozní cena
(45)
Žadatel vyvážel nejen ruční paletové vozíky, ale také jejich základní díly (hydrauliku), které jsou rovněž dotčeným výrobkem. Vývoz hydrauliky dosahoval během přezkumu v rámci období šetření relativně nízké hodnoty a objemu. Společnost ve spojení navíc hydrauliku znovu neprodávala nezávislým odběratelům v Unii. Místo toho hydrauliku využívala společnost ve spojení v Unii výlučně pro výrobu ručních paletových vozíků a hotový výrobek (ruční paletové vozíky) následně prodávala na trhu Unie. V důsledku toho v případě hydrauliky neexistovala cena pro další prodej. Navíc vzhledem k tomu, že se tento přezkum týká pouze jedné společnosti, nebyly k dispozici jiné údaje, na jejichž základě by bylo možné cenu dalšího prodeje hydrauliky spolehlivě stanovit. S ohledem na to u hydrauliky žádná vývozní cena stanovena nebyla. Po dohodě s žadatelem byla vývozní cena stanovená pro ruční paletové vozíky považována za reprezentativní i pro základní díly, a tímto způsobem použita.
(46)
Vývozní prodej probíhal prostřednictvím dovozce ve spojení v Unii, který dále prodával výrobek nezávislým odběratelům v Unii. Vývozní cena tak byla stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny, za kterou se dovážený výrobek poprvé znovu prodával nezávislým odběratelům v Unii, od níž se odečetly veškeré náklady vzniklé mezi dovozem a dalším prodejem, jakož i přiměřené ziskové rozpětí. Byly použity skutečné prodejní, správní a režijní náklady dovozce ve spojení. Pokud jde o přiměřené ziskové rozpětí, bylo vzhledem k absenci jakýchkoli dalších informací použito odhadované ziskové rozpětí ve výši 5 %.
(47)
Po zveřejnění žadatel vznesl námitky vůči úrovni prodejních, správních a režijních nákladů týkajících se prodeje dotčeného výrobku stanovené během období šetření a tvrdil, že vyšší náklady vzniklé při prodeji jiných výrobků by se neměly připisovat k dotčenému výrobku. Toto tvrzení je v rozporu s ověřenými údaji. Žadatel také nebyl schopen poskytnout alternativní rozdělení nákladů, ani žádné důkazy, které by podporovaly jeho tvrzení, které proto bylo zamítnuto.
(48)
Po zveřejnění těchto skutečností žadatel uvedl, že navzdory vztahu mezi vývozcem a dovozcem ve spojení v Unii byly vývozní ceny v souladu se zásadou tržního odstupu a neměly by být považovány za nespolehlivé. Žadatel se proto domníval, že vývozní cena by měla být stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení jako cena zaplacená dovozcem ve spojení.
(49)
Důkazy předložené žadatelem neumožňují podpořit tvrzení, že uvedená cena byla stanovena v souladu se zásadou tržního odstupu. Transferová cena mezi společnostmi ve spojení tudíž nebyla na takové úrovni, aby dovozce ve spojení mohl v rámci Unie dosáhnout přiměřeného zisku. Komise proto dospěla k závěru, že vnitřní transferová cena neodráží přiměřenou tržní hodnotu dotčeného výrobku, a toto tvrzení bylo zamítnuto.
(50)
Žadatel po zveřejnění informací rovněž argumentoval alternativním tvrzením, že zaplacené antidumpingové clo bylo náležitě zohledněno v cenách dalšího prodeje a v následných prodejních cenách v Unii, a proto by se v souladu s čl. 11 odst. 10 základního nařízení při vytváření vývozní ceny neměla odečítat suma odpovídající zaplacenému antidumpingovému clu.
(51)
Důkazy, které žadatel poskytl, však nemohly prokázat, že bylo antidumpingové clo řádně zohledněno v cenách dalšího prodeje a v následných kupních cenách v Unii. Z důkazů vyplývá jen velmi malý nárůst, k němuž navíc došlo až po období šetření. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
Srovnání
(52)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Pro zajištění spravedlivého srovnání byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy rozdílů ovlivňujících srovnatelnost cen. Na tomto základě byly provedeny úpravy v případě nákladů na balení, přepravu, dovozní poplatky, včetně cel (4 %) a antidumpingových cel (46,7 % a 70,8 %, uloženo prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1008/2011 ve znění prováděcí nařízení Rady (EU) č. 372/2013) přímo u vývozní ceny ve všech případech, kdy se prokázaly rozdíly, které ovlivňují srovnatelnost cen. Výše uvedené náklady na přepravu a balení jsou, v souladu s článkem 19 základního nařízení, považovány za důvěrné informace. Tyto informace však byly Komisí ověřeny a bylo shledáno, že se neodchylují od obvyklých úrovní.
(53)
Po zveřejnění informací žadatel požadoval úpravu na základě obchodní úrovně kvůli údajnému rozdílu mezi prodeji na domácím trhu a na vývozním trhu. Žadatel tvrdil, že prodeje na domácím trhu byly všechny určeny pro konečné uživatele, zatímco prodeje do Unie uskutečňoval s distributory nebo dovozci. Žadatel uvedl, že by se měla provést zvláštní úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. d) bodu ii) základního nařízení.
(54)
Žadatel nepředložil žádné nové nebo dodatečné informace na podporu svého tvrzení. Na základě informací shromážděných a ověřených během šetření nebylo možné zjistit, zda slevy distributorům a dovozcům souvisely s rozdílem v prodejních funkcích. Proto nemohlo být prokázáno, že údajný rozdíl v úrovni obchodování ovlivnil prodejní ceny a srovnatelnost cen. Tvrzení žadatele proto bylo zamítnuto.
Dumpingové rozpětí
(55)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí stanoveno na základě srovnání vážené průměrné běžné hodnoty s váženou průměrnou vývozní cenou stanovenou výše uvedeným způsobem.
(56)
Srovnání prokázalo existenci dumpingu na úrovni 54,1 %, vyjádřené jako procentní podíl z ceny CIF (náklady, pojištění a přepravné) na ceny s dodáním na hranice Unie před proclením.
3. ZMĚNA OPATŘENÍ, KTERÁ JSOU PŘEDMĚTEM PŘEZKUMU
(57)
Zjištěné dumpingové rozpětí je nižší než celostátní sazba určená k odstranění újmy, která byla pro ČLR stanovena při původním šetření, jak je uvedeno v 1. bodě odůvodnění výše. Na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů vyráběných společností Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd. by proto mělo být uloženo clo na základě dumpingového rozpětí a prováděcí nařízení Rady (EU) č. 372/2013 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
4. CELNÍ EVIDENCE
(58)
Vzhledem k výše uvedeným zjištěním se antidumpingové clo, jak je stanoveno, by mělo být vybíráno zpětně z dovozu dotčeného výrobku, který byl zaevidován podle článku 3 nařízení (EU) č. 32/2014.
5. OZNÁMENÍ A DOBA TRVÁNÍ OPATŘENÍ
(59)
Dotčené strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlí uložit na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů od žadatele změněné konečné antidumpingové clo a zpětně vybrat toto clo z dovozu, který byl předmětem celní evidence. Jejich námitky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu.
(60)
Tento přezkum nemá vliv na datum, kdy opatření uložená prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1008/2011 ve znění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 372/2013 pozbudou platnosti na základě čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(61)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného čl. 15 odst. 1 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. V článku 1 prováděcí nařízení Rady (EU) č. 372/2013, kterým se nahrazuje čl. 1 odst. 2 prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1008/2011, se v tabulce týkající se Čínské lidové republiky doplňuje toto:
Společnost
Celní sazba
(%)
Doplňkový kód TARIC
Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd
54,1 %
A070
2. Uložené clo se rovněž vybere zpětně z dovozu dotčeného výrobku, který byl evidován podle článku 3 nařízení (EU) č. 32/2014.
Celní orgány se vyzývají, aby ukončily celní evidenci dovozu dotčeného výrobku vyráběného společností Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd.
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. září 2014.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 946/2014
(2014. gada 4. septembris),
ar kuru pēc pārskatīšanas saistībā ar “jaunu eksportētāju”, kura veikta atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 11. panta 4. punktam, groza Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1008/2011, ar ko uzliek galīgo antidempinga maksājumu, ko piemēro Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes ar roku darbināmu paliktņu autokrāvēju un to galveno daļu importam
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2009. gada 30. novembra Regulu (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1) (“pamatregula”), un jo īpaši tās 11. panta 4. punktu,
tā kā:
1. PROCEDŪRA
1.1. Iepriekšējās izmeklēšanas un spēkā esošie antidempinga pasākumi
(1)
2005. gada jūlijā Padome ar Regulu (EK) Nr. 1174/2005 (2) noteica galīgo antidempinga maksājumu Ķīnas Tautas Republikas (“ĶTR”) izcelsmes ar roku darbināmu paliktņu autokrāvēju un to galveno daļu importam. Pasākumi bija procentuālais antidempinga maksājums no 7,6 % līdz 46,7 %.
(2)
2008. gada jūlijā, kad bija notikusi ražojuma jomas starpposma pārskatīšana, Padome ar Regulu (EK) Nr. 684/2008 (3) precizēja ražojuma jomu, uz ko attiecās sākotnējā izmeklēšana.
(3)
2009. gada jūnijā pēc pasākumu pretapiešanas izmeklēšanas Padome ar Regulu (EK) Nr. 499/2009 (4) galīgo antidempinga maksājumu, ko piemēro “visiem pārējiem uzņēmumiem” un kas noteikts ar Regulu (EK) Nr. 1174/2005, attiecināja arī uz tādiem no Taizemes nosūtītiem ar roku darbināmiem paliktņu autokrāvējiem un to galvenajām daļām neatkarīgi no tā, vai deklarēts, ka šo ražojumu izcelsmes valsts ir Taizeme.
(4)
2011. gada oktobrī pēc termiņa beigu pārskatīšanas, kas tika veikta atbilstīgi pamatregulas 11. panta 2. punktam, Padome ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1008/2011 (5) noteica galīgo antidempinga maksājumu ĶTR izcelsmes ar roku darbināmu paliktņu autokrāvēju un to galveno daļu importam. Ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1008/2011 tika saglabāts arī 3. apsvērumā minētais paplašinātais maksājums.
(5)
Patlaban ir spēkā antidempinga maksājums, kas pēc termiņa beigu pārskatīšanas, kura veikta atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1225/2009 11. panta 2. punktam (“termiņa beigu pārskatīšanas izmeklēšana”), noteikts ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1008/2011, kura pēc starpposma pārskatīšanas, kas veikta atbilstoši pamatregulas 11. panta 3. punktam (“starpposma pārskatīšanas izmeklēšana”), grozīta ar Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 372/2013 (6). Ķīnas Tautas Republikas (“attiecīgā valsts” jeb “ĶTR”) izcelsmes ar roku darbināmu paliktņu autokrāvēju un to galveno daļu importam Savienībā noteiktā maksājuma likme pašlaik ir 70,8 %. Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 499/2009 pēc pasākumu pretapiešanas izmeklēšanas atbilstīgi pamatregulas 13. pantam pasākumi ir piemērojami arī tādu ar roku darbināmu paliktņu autokrāvēju un to galveno daļu importam, kas nosūtīti no Taizemes, neatkarīgi no tā, vai tiem deklarēta Taizemes izcelsme.
1.2. Pārskatīšanas pieprasījums
(6)
Eiropas Komisija (“Komisija”) saņēma pieprasījumu veikt pārskatīšanu saistībā ar “jaunu eksportētāju” atbilstīgi pamatregulas 11. panta 4. punktam. Pieprasījumu 2013. gada 3. maijā iesniedza Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd (“pieprasījuma iesniedzējs”), kas ir ar roku darbināmu paliktņu autokrāvēju un to galveno daļu ražotājs eksportētājs Ķīnas Tautas Republikā.
(7)
Pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, kas definēti pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunktā.
(8)
Turklāt tas apgalvoja, ka izmeklēšanas periodā, uz kuru pamatojoties tika noteikti antidempinga pasākumi, proti, no 2003. gada 1. aprīļa līdz 2004. gada 31. martam (“sākotnējās izmeklēšanas periods”), nav veicis ar roku darbināmu paliktņu autokrāvēju un to galveno daļu eksportu uz Savienību. Tas apgalvoja, ka attiecīgo ražojumu nav eksportējis arī starpposma pārskatīšanas izmeklēšanas periodā, proti, no 2011. gada 1. janvāra līdz 2011. gada 31. decembrim.
(9)
Turklāt pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka nav saistīts ar roku darbināmu paliktņu autokrāvēju un to galveno daļu, uz kuriem attiecas iepriekšminētie antidempinga pasākumi, ražotājiem eksportētājiem.
(10)
Pieprasījuma iesniedzējs vēl apgalvoja, ka sācis eksportēt uz Savienību ar roku darbināmus paliktņu autokrāvējus un to galvenās daļas pēc sākotnējās izmeklēšanas perioda beigām un pēc starpposma pārskatīšanas izmeklēšanas perioda beigām.
1.3. Pārskatīšanas sākšana saistībā ar “jaunu eksportētāju”
(11)
Komisija pārbaudīja pieprasījuma iesniedzēja iesniegtos pirmšķietamos pierādījumus un atzina tos par pietiekamiem, lai sāktu pārskatīšanu saskaņā ar pamatregulas 11. panta 4. punktu. Pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju un pēc tam, kad attiecīgajai Savienības ražošanas nozarei bija dota iespēja sniegt piezīmes, Komisija ar Regulu (ES) Nr. 32/2014 (7) sāka pārskatīšanu atbilstīgi pamatregulas 11. panta 4. punktam.
(12)
Atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 32/2014 2. pantam antidempinga maksājums, kas noteikts ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1008/2011, kura grozīta ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 372/2013, tika atcelts attiecībā uz paliktņu autokrāvējiem, kas darbināmi ar roku, un to galvenajām daļām, kurus pieprasījuma iesniedzējs ražo un pārdod eksportam uz Savienību. Vienlaikus atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 32/2014 3. pantam muitas dienestiem tika uzdots veikt attiecīgus šāda importa reģistrācijas pasākumus.
(13)
Regulā (ES) Nr. 32/2014 tiks konstatēts, ka tad, ja izmeklēšanā tiktu parādīts, ka pieprasījuma iesniedzējs atbilst prasībām, kas jāizpilda, lai tam noteiktu individuālu maksājumu, var būt nepieciešams grozīt maksājuma likmi, kas pašlaik piemērojama atbilstīgi 1. panta 2. punktam Īstenošanas regulā (ES) Nr. 1008/2011, kura grozīta ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 372/2013.
1.4. Attiecīgais ražojums
(14)
Attiecīgais ražojums ir ĶTR izcelsmes ar roku darbināmi paliktņu autokrāvēji un to galvenās daļas, t. i., šasijas un hidraulikas, ko patlaban klasificē ar KN kodiem ex 8427 90 00 (Taric kodi 8427900011 un 8427900019) un ex 8431 20 00 (Taric kodi 8431200011 un 8431200019) (“attiecīgais ražojums”).
1.5. Attiecīgās personas
(15)
Komisija oficiāli paziņoja Savienības ražošanas nozarei, pieprasījuma iesniedzējam un eksportētājvalsts pārstāvjiem par pārskatīšanas sākšanu. Ieinteresētajām personām tika dota iespēja rakstiski izteikt viedokli un pieprasīt, lai tās uzklausītu.
(16)
Komisija pieprasīja un pārbaudīja visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu, lai noteiktu “jaunā eksportētāja” statusu, tirgus ekonomikas apstākļus un dempingu. Pieprasījuma iesniedzējam Komisija nosūtīja tirgus ekonomikas režīma (“TER”) pieprasījuma veidlapu un anketu un paredzētajā termiņā saņēma atbildi. Notika pārbaudes apmeklējumi pieprasījuma iesniedzēja telpās un tā saistītajā uzņēmumā Logitrans A/S Dānijā.
1.6. Pārskatīšanas izmeklēšanas periods
(17)
Pārskatīšanas izmeklēšanas periods dempinga noteikšanai aptvēra laikposmu no 2012. gada 1. jūlija līdz 2013. gada 31. decembrim (“pārskatīšanas izmeklēšanas periods”).
2. IZMEKLĒŠANA
2.1. “Jaunā eksportētāja” statuss
(18)
Izmeklēšana apstiprināja, ka pieprasījuma iesniedzējs attiecīgo ražojumu neeksportēja ne sākotnējās izmeklēšanas periodā (2003. gada 1. aprīlis līdz 2004. gada 31. marts), ne starpposma pārskatīšanas izmeklēšanas periodā (2011. gada 1. janvāris līdz 2011. gada 31. decembris) un ka tas sāka eksportēt uz Savienību pēc minētajiem periodiem.
(19)
Turklāt pieprasījuma iesniedzējs spēja parādīt, ka nav tieši vai netieši saistīts ne ar vienu no Ķīnas ražotājiem eksportētājiem, kuriem attiecībā uz attiecīgo ražojumu noteikti spēkā esošie antidempinga pasākumi.
(20)
Attiecīgi tiek apstiprināts, ka pieprasījuma iesniedzējs būtu jāuzskata par “jaunu eksportētāju” saskaņā ar pamatregulas 11. panta 4. punktu un tādēļ būtu jānosaka tam individuāla dempinga starpība.
2.2. Tirgus ekonomikas režīms (“TER”)
(21)
Atbilstoši pamatregulas 2. panta 7. punkta b) apakšpunktam Komisija nosaka normālo vērtību atbilstīgi minētās regulas 2. panta 1.-6. punktam ĶTR ražotājiem eksportētājiem, kuri atbilst minētās regulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunkta kritērijiem un kuriem tādējādi varētu piešķirt TER.
(22)
Pieprasījuma iesniedzējs ir privāts uzņēmums, kas pilnībā pieder uzņēmumam, kura tiešie akcionāri ir uzņēmumi Eiropas Savienībā. Lēmumus par uzņēmuma ikdienas darbu pieņem izpilddirektors, kurš ir Eiropas Savienības pilsonis un valdes loceklis. Svarīgākos darbības lēmumus pieņem akcionāru sapulce. Lēmumu pieņemšanā valsts ierēdņi nepiedalījās, un nenotika arī cita veida ĶTR valsts iejaukšanās.
(23)
Turklāt galvenā izejviela, kas vajadzīga ar roku darbināmu paliktņu autokrāvēju un to galveno daļu ražošanā, pieprasījuma iesniedzēja gadījumā bija metāla daļu sagataves no karsti velmēta oglekļa tērauda, kas iepirktas no dažādiem piegādātājiem ĶTR, proti, karsti velmēts oglekļa tērauds, kas jau pārstrādāts daļās.
(24)
Pamatojoties uz publiski pieejamo informāciju (8), tika noteikts, ka apstrādātā metāla daļu cenas, ko maksāja pieprasījuma iesniedzējs, bija tik augstas, ka atbilst tērauda cenām starptautiskajā tirgū un pievienotajai vērtībai, kas rodas, karsti velmētu tēraudu apstrādājot metāla daļu sagatavēm. Tādējādi starpposma pārskatīšanas izmeklēšanas (9) laikā ĶTR konstatētie neapstrādāta tērauda cenu izkropļojumi netika pārņemti apstrādātā metāla daļu cenās, ko šajā gadījumā maksāja pieprasījuma iesniedzējs.
(25)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, tādējādi tika secināts, ka pieprasījuma iesniedzējs ir parādījis, ka atbilst 1. kritērijam atbilstīgi pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunktam.
(26)
Pieprasījuma iesniedzējam turklāt bija viena, skaidri saprotama grāmatvedības pamatuzskaite, kuru saskaņā ar starptautiskajiem grāmatvedības standartiem revidē neatkarīgs revidents un kuru izmanto visiem nolūkiem. Tādējādi tika secināts, ka pieprasījuma iesniedzējs ir parādījis, ka atbilst 2. kritērijam atbilstīgi pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunktam.
(27)
Pieprasījuma iesniedzējam turklāt nebija ne Ķīnas finanšu iestāžu aizdevumu, ne tādu aizdevumu saistībā ar garantijām, procentu likmēm un citiem nosacījumiem, kuri nebūtu piešķirti atbilstoši tirgus nosacījumiem. Pieprasījuma iesniedzēja darbībā nekas neliecināja par cita veida izkropļojumu vai priekšrocībām, kas saistītas ar atrašanās vietu vai uzņēmuma telpām, vai par cita veida valsts iejaukšanos. Turklāt pieprasījuma iesniedzējs netika uzskatīts par augsto tehnoloģiju uzņēmumu, lai tas šajā statusā varētu saņemt palīdzību no valsts. Tādējādi tika secināts, ka pieprasījuma iesniedzējs ir parādījis, ka atbilst 3. kritērijam atbilstīgi pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunktam.
(28)
Bez tam tika konstatēts, ka pieprasījuma iesniedzējam bija jāievēro attiecīgie Ķīnas bankrota un īpašumtiesību tiesību akti, kuru piemērošana garantē tiesisko noteiktību un uzņēmumu darbības stabilitāti. Nekas neliecināja, ka attiecībā uz pieprasījuma iesniedzēju minētie tiesību akti netiktu piemēroti vai īstenoti. Tādējādi tika secināts, ka pieprasījuma iesniedzējs ir parādījis, ka atbilst 4. kritērijam atbilstīgi pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunktam.
(29)
Visbeidzot, izmeklēšanā netika atklāts, ka pastāvētu ierobežojumi attiecībā uz ārvalstu valūtas izmantošanu un konvertēšanu. Pieprasījuma iesniedzējs darījumus ar ārvalstu valūtas konvertēšanu veica saskaņā ar tirgus likmēm un brīvi rīkojās ar saviem finanšu līdzekļiem. Tādējādi tika secināts, ka pieprasījuma iesniedzējs ir parādījis, ka tas atbilst 5. kritērijam atbilstīgi pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunktam.
(30)
Pamatojoties uz iepriekš minētajiem konstatējumiem, tika secināts, ka pieprasījuma iesniedzējam var piešķirt TER, tāpēc tā normālā vērtība tiks noteikta saskaņā ar pamatregulas 2. panta 1.-6. punktu.
(31)
Komisija pieprasījuma iesniedzējam, ĶTR iestādēm un Savienības ražošanas nozarei atklāja TER analīzes rezultātus un deva iespēju iesniegt piezīmes.
(32)
Savienības ražošanas nozare apgalvoja, ka starptautiskā tērauda cena, kas balstīta uz publiski pieejamo informāciju (sk. iepriekš 24. apsvērumu), nav piemērots salīdzinājuma pamats, jo mazo uzņēmumu tērauda tirgū maksātās cenas vismaz par 20 % pārsniegtu iepriekšminētās starptautiskās atsauces cenas. Savienības ražošanas nozare tāpat apgalvoja, ka cena, kas maksāta par apstrādātā metāla daļām, kuras izmanto ar roku darbināmo paliktņu autokrāvēju ražošanā Savienībā, ievērojami pārsniegtu cenas, ko maksājis pieprasījuma iesniedzējs, un tas norādītu, ka cena, kuru par šādām daļām maksājis pieprasījuma iesniedzējs, tiktu izkropļota.
(33)
Starpposma pārskatīšanas izmeklēšanā uz starptautiskās atsauces cenas pamata tika veikts salīdzinājums, bet minētās cenas netika koriģētas (10). Tā kā piemaksa, kas maksāta papildus starptautiskajai atsauces cenai, būtu atkarīga no individuāliem, katram tirgus dalībniekam specifiskiem faktoriem, tad patiešām nav objektīva iemesla veikt vispārēju korekciju, lai ņemtu vēra iespējamo uzcenojumu. Tādēļ tika noraidīts apgalvojums, ka starptautiskās atsauces cenas būtu jākoriģē.
(34)
Attiecībā uz cenu, kas maksāta par apstrādātā metāla daļām, kuras izmanto ar roku darbināmo paliktņu autokrāvēju ražošanā Savienībā, Savienības ražošanas nozares sniegtie apstiprinošie pierādījumi nevarēja parādīt, ka cena, ko par šādām daļām maksāja pieprasījuma iesniedzējs, ir izkropļota. Iepriekš 33. apsvērumā jau minēts, ka tam par iemeslu bija tas, ka papildus starptautiskajai atsauces cenai maksātā piemaksa ir atkarīga no individuāliem, katram tirgus dalībniekam specifiskiem faktoriem, tādēļ nav objektīva pamata veikt vispārēju korekciju, lai ņemtu vēra iespējamu uzcenojumu. Turklāt iesniegtie pierādījumi norādīja, ka daudzi citi apstākļi, ne tikai tērauda cenas, ietekmēja šādu metāla daļu cenas, un tas neļāva izdarīt secinājumu par šādu daļu atbilstošo cenu līmeni, ko varētu izmantot par kritēriju. Tādējādi tika noraidīts apgalvojums, ka cenas, ko maksā par apstrādātā metāla daļām Savienībā, liecina, ka pieprasījuma iesniedzēja maksātās cenas par šādām daļām būtu izkropļotas.
(35)
Savienības ražošanas nozare arī apgalvoja, ka tērauda cenas ĶTR tiek subsidētas un tās ir kopumā izkropļotas un ka šis fakts pats par sevi varētu būt pietiekams, lai uzskatītu, ka arī apstrādātā metāla daļu cenas ĶTR ir izkropļotas.
(36)
Saskaņā ar Vispārējās tiesas judikatūru Komisija var atsaukties uz tādiem makroekonomikas apsvērumiem kā, piemēram, izejvielu cenu izkropļojumi ražošanas nozares/sektora līmenī, tomēr TER jānosaka katram uzņēmumam atsevišķi, proti, novērtējot, vai katra atsevišķā uzņēmuma maksātās cenas par izejvielām atbilst tirgus vērtībai (11). Turklāt tika precizēts, ka Komisija var salīdzināt Ķīnas izejmateriālu vidējās cenas iekšzemes tirgū ar vidējām cenām starptautiskajā tirgū, lai noteiktu, vai uz šā pamata būtu jāpiešķir TER (12).
(37)
Kā paskaidrots 24. apsvērumā, tika noteikts, ka novērotie cenas izkropļojumi neapstrādāta tērauda tirgū ĶTR netika iekļauti apstrādātā metāla daļu cenās, ko bija maksājis pieprasījuma iesniedzējs. Šāda prakse atbilst judikatūrai, jo tā ņem vērā pieprasījuma iesniedzēja individuālo situāciju, tāpēc šajā jautājumā Savienības ražošanas nozares apgalvojums tika noraidīts.
(38)
Visbeidzot, Savienības ražošanas nozare apgalvoja, ka, piešķirot pieprasījuma iesniedzējam individuālu antidempinga starpību, rastos nopietns pasākumu apiešanas risks, jo tas jau ir iegādājies ar roku darbināmus paliktņu autokrāvējus no cita piegādātāja ĶTR un tos reeksportējis uz Savienību.
(39)
Apgalvojums par lielāku pasākumu apiešanas risku netika pamatots ar pierādījumiem. Proti, tika konstatēts, ka pieprasījuma iesniedzējs nav saistīts ar attiecīgo piegādātāju vai citiem piegādātājiem ĶTR. Tāpēc izmeklēšanā šajā konkrētajā gadījumā netika apstiprināts lielāks pasākumu apiešanas risks. Visbeidzot, pasākumu apiešanas risks per se nav pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunktā minētais kritērijs, tādēļ tas nav būtisks, nosakot, vai uzņēmums atbilst TER piešķiršanas kritērijiem. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(40)
Pēc informācijas izpaušanas Savienības ražošanas nozare atkārtoti apgalvoja, ka tērauda cenas, kas pamatotas ar publiski pieejamu informāciju, nav piemērots pamats salīdzinājumam, jo mazo tērauda tirgus dalībnieku maksātās cenas būtu augstākas par starptautiskajām atsauces cenām, kā arī par cenām, ko maksā uzņēmumi, kurus pārbaudīja iepriekš 24. apsvērumā minētajā starpposma pārskatīšanas izmeklēšanā. Savienības ražošanas nozare tāpat apgalvoja, ka Komisijas veiktais cenu salīdzinājums, kas minēts 24. apsvērumā, neņem pienācīgi vērā metāla daļu apstrādes izmaksas.
(41)
Eiropas Savienības ražošanas nozares apgalvojumus tomēr nepamato neviens cits pierādījums. Tādēļ tika uzskatīts, ka minētās piezīmes tikai atkārto iepriekšējos apgalvojumus, kas aplūkoti jau iepriekš 32.-37. apsvērumā, un tie tika noraidīti.
2.3. Dempings
Normālā vērtība
(42)
Komisija vispirms saskaņā ar pamatregulas 2. panta 2. punktu pārbaudīja, vai pieprasījuma iesniedzēja līdzīgā ražojuma pārdošanas kopapjoms neatkarīgiem pircējiem iekšzemes tirgū bijis reprezentatīvs, t. i., vai šādas pārdošanas kopapjoms bijis vismaz 5 % no attiecīgā ražojuma kopapjoma, ko pārskatīšanas izmeklēšanas perioda laikā tas pārdevis eksportam uz Savienību. Komisija konstatēja, ka līdzīgā ražojuma pārdošanas kopapjoms iekšzemes tirgū nav bijis reprezentatīvs, jo nepārsniedza 5 %.
(43)
Tā kā iekšzemes tirgū attiecīgais pārdošanas apjoms nebija reprezentatīvs, Komisija izmantoja salikto normālo vērtību saskaņā ar pamatregulas 2. panta 3. un 6. punktu.
(44)
Normālā vērtība tika noteikta, ražošanas vidējām izmaksām pārskatīšanas izmeklēšanas periodā pieskaitot radušās vidējās svērtās pārdošanas, vispārējās un administratīvās (“PVA”) izmaksas un vidējo svērto peļņu, kuru pieprasījuma iesniedzējs izmeklēšanas periodā parastā tirdzniecības apritē guvis no līdzīgā ražojuma pārdošanas iekšzemes tirgū.
Eksporta cena
(45)
Pieprasījuma iesniedzējs eksportēja ar roku darbināmus paliktņu autokrāvējus un to galvenās daļas (hidrauliku), kas arī ir attiecīgais ražojums. Pārskatīšanas izmeklēšanas periodā hidraulikas eksportam bija relatīvi zema vērtība un apjoms. Turklāt saistītais uzņēmums Savienībā hidrauliku nepārdeva tālāk neatkarīgiem pircējiem. Saistītais uzņēmums Savienībā to izmantoja tikai ar roku darbināmo paliktņu autokrāvēju ražošanā un pēc tam galaražojumu (ar roku darbināmu paliktņu autokrāvējus) pārdeva Savienības tirgū. Līdz ar to hidraulikai nebija tālākpārdošanas cenas. Turklāt, tā kā šī pārskatīšana attiecas tikai uz vienu uzņēmumu, nav citu pieejamu datu, uz kuru pamata varētu uzticami noteikt tālākpārdošanas cenu. To ņemot vērā, netika noteikta hidraulikas eksporta cena. Vienojoties ar pieprasījuma iesniedzēju, eksporta cena, kuru noteica ar roku darbināmiem paliktņu autokrāvējiem, tika uzskatīta par reprezentatīvu attiecībā uz galvenajām daļām, un tādējādi tā tika izmantota.
(46)
Eksporta pārdošana notika ar Savienības saistītā importētāja starpniecību, kurš šo ražojumu pārdeva tālāk neatkarīgiem pircējiem Savienībā. Tādēļ eksporta cena tika noteikta saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu, pamatojoties uz cenu, par kādu importēto ražojumu pirmo reizi pārdeva tālāk neatkarīgiem pircējiem Savienībā, no tās atskaitot visas izmaksas, kas radušās no importēšanas līdz tālākpārdošanai (PVA), un samērīgu peļņas procentu. Tika izmantotas saistītā importētāja faktiskās PVA izmaksas. Par samērīgo peļņas procentu cita informācija nebija pieejama, tāpēc tika izmantots aplēstais peļņas procents 5 %.
(47)
Pēc informācijas izpaušanas pieprasījuma iesniedzējs apstrīdēja PVA līmeni, kas saistīts ar izmeklēšanas laikā noteikto attiecīgā ražojuma pārdošanas apjomu, apgalvojot, ka uz attiecīgo ražojumu nebūtu jāattiecina augstākas izmaksas, kas radušās, pārdodot citus ražojumus. Šis apgalvojums ir pretrunā pārbaudītajiem datiem. Pieprasījuma iesniedzējs nevarēja uzrādīt nedz alternatīvu izmaksu sadali, nedz arī pierādījumus, kas pamatotu tā apgalvojumu, kurš tādēļ tika noraidīts.
(48)
Pēc informācijas izpaušanas pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka eksporta cenas atbilst savstarpēji nesaistītu pušu darījuma nosacījumiem, neraugoties uz saistību starp eksportētāju un saistīto importētāju Savienībā, un tās nebūtu uzskatāmas par neuzticamām. Tādējādi pieprasījuma iesniedzējs uzskatīja, ka saskaņā ar pamatregulas 2. panta 8. punktu būtu jānosaka, ka eksporta cena ir saistītā importētāja samaksātā cena.
(49)
Pieprasījuma iesniedzēja iesniegtie pierādījumi neapstiprina apgalvojumu, ka cena tika noteikta atbilstoši savstarpēji nesaistītu pušu darījuma nosacījumiem. Tādējādi transfertcenas starp saistītajiem uzņēmumiem nebija tādā līmenī, kas saistītajam importētājam ļauj Savienībā gūt samērīgu peļņu. Tādēļ Komisija secināja, ka iekšējā transfertcena pienācīgi neatspoguļo attiecīgā ražojuma tirgus vērtību, un šis apgalvojums tika noraidīts.
(50)
Alternatīvi pēc informācijas izpaušanas pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka maksātie antidempinga maksājumi tika pienācīgi atspoguļoti tālākpārdošanas cenās un turpmākajās pārdošanas cenās Savienībā un, aprēķinot eksporta cenu, antidempinga maksājumu samaksātā summa tādējādi nebūtu jāatskaita saskaņā ar pamatregulas 11. panta 10. punktu.
(51)
Ar pieprasījuma iesniedzēja sniegtajiem pierādījumiem tomēr nevarēja parādīt, ka antidempinga maksājumi būtu pienācīgi atspoguļoti tālākpārdošanas cenās un turpmākajās pārdošanas cenās Savienībā. Pierādījumi liecināja par ļoti minimālu kāpumu pat pēc izmeklēšanas perioda. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
Salīdzinājums
(52)
Normālā vērtība un eksporta cena tika salīdzinātas, pamatojoties uz EXW. Lai nodrošinātu taisnīgu salīdzinājumu, saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu tika izdarītas pienācīgas pielaides korekciju veidā, lai ņemtu vērā atšķirības, kas ietekmē cenu salīdzināmību. Uz šā pamata visos gadījumos, kad tika parādītas atšķirības, kas ietekmē cenu salīdzināmību, tika koriģēta eksporta cena attiecībā uz kravas pārvadājumu, iepakošanas izdevumiem un ievedmuitu, ieskaitot muitas nodokļus (4 %) un antidempinga maksājumu (46,7 % un 70,8 %, kuri tika noteikti attiecīgi ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1008/2011 un grozīti ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 372/2013). Saskaņā ar pamatregulas 19. pantu tiek uzskatīts, ka iepriekšminētie kravas pārvadājumu un iesaiņošanas izdevumi ir konfidenciāla informācija. Tomēr šo informāciju Komisija pārbaudīja un konstatēja, ka nav atkāpes no parastajiem līmeņiem.
(53)
Pēc informācijas izpaušanas pieprasījuma iesniedzējs saistībā ar tirdzniecības līmeni pieprasīja izdarīt korekciju, pamatojoties uz apgalvojumu par starpību starp pārdošanas apjomu iekšzemes tirgū un eksporta tirgū. Pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka visa pārdošana iekšzemes tirgū notika tiešajiem lietotājiem, bet pārdevumi Savienībā - tirgotājiem un importētājiem. Pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka būtu izdarāma īpaša korekcija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punkta d) apakšpunkta ii) punktu.
(54)
Pieprasījuma iesniedzējs nav sniedzis jaunu vai papildu informāciju, lai pamatotu savu apgalvojumu. Pamatojoties uz informāciju, kas izmeklēšanas laikā tika savākta un pārbaudīta, nebija iespējams konstatēt, ka atlaides tirgotājiem un importētājiem bija saistītas ar pārdošanas funkciju atšķirībām. Tādēļ nevarēja parādīt, ka apgalvotās tirdzniecības līmeņa atšķirības būtu ietekmējušas pārdošanas cenas un skārušas cenu salīdzināmību. Tādēļ apgalvojums tika noraidīts.
Dempinga starpība
(55)
Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 11. un 12. punktu dempinga starpība tika noteikta, salīdzinot vidējo svērto normālo vērtību ar vidējo svērto eksporta cenu, kas noteikta iepriekš.
(56)
No šā salīdzinājuma redzams, ka pastāv dempings 54,1 % līmenī, kas izteikts procentos no izmaksām, apdrošināšanas un transporta (CIF) līdz Savienības robežai pirms nodokļa nomaksas.
3. GROZĪJUMS PĀRSKATĀMAJOS PASĀKUMOS
(57)
Noteiktā dempinga starpība bija zemāka par valsts vienoto kaitējuma novēršanas līmeni, kuru Ķīnas Tautas Republikai noteica sākotnējā izmeklēšanā, kas minēta iepriekš 1. apsvērumā. Tādējādi būtu jānosaka uz dempinga starpību balstīts maksājums ar roku darbināmu paliktņu autokrāvējiem un to galvenajām daļām, kurus ražo uzņēmums Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd, un attiecīgi būtu jāgroza Īstenošanas regula (ES) Nr. 372/2013.
4. REĢISTRĒŠANA
(58)
Ņemot vērā iepriekš minētos konstatējumus, noteiktais antidempinga maksājums par attiecīgā ražojuma importu, kuri jāreģistrē saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 32/2014 3. pantu, būtu jāiekasē ar atpakaļejošu spēku.
5. INFORMĀCIJAS IZPAUŠANA UN PASĀKUMU ILGUMS
(59)
Attiecīgās personas tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, uz kuru pamata paredzēts noteikt grozītu galīgo antidempinga maksājumu ar roku darbināmu paliktņu autokrāvēju un to galveno daļu importam un šo maksājumu ar atpakaļejošu spēku iekasēt par reģistrējamo importu. To piezīmes tika izskatītas un attiecīgā gadījumā ņemtas vērā.
(60)
Šī pārskatīšana neietekmē dienu, kurā pasākumi, kas noteikti ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1008/2011, kas grozīta ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 372/2013, zaudēs spēku atbilstoši pamatregulas 11. panta 2. punktam.
(61)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar komitejas atzinumu, kas izveidota atbilstīgi pamatregulas 15. panta 1. punktam,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
1. Tabulā, kas iekļauta Īstenošanas regulas (ES) Nr. 372/2013 1. pantā, ar ko aizstāj Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1008/2011 1. panta 2. punktu, attiecībā uz Ķīnas Tautas Republiku iekļauj šādu tekstu:
Uzņēmums
Maksājuma likme,
%
Taric papildu kods
Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd
54,1 %
A070
2. Ar šo regulu noteikto uzlikto maksājumu arī ar atpakaļejošu spēku iekasē par attiecīgā ražojuma importu, kas reģistrēts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 32/2014 3. pantu.
Ar šo muitas dienestiem tiek uzdots izbeigt reģistrēt attiecīgā ražojuma importu, ko ražo Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd.
3. Ja nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
2. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2014. gada 4. septembrī