PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 16. května 2014,
kterým se povoluje odchylka požadovaná Nizozemskem podle směrnice Rady 91/676/EHS o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů
(oznámeno pod číslem C(2014) 3103)
(Pouze nizozemské znění je závazné)
(2014/291/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 91/676/EHS ze dne 12. prosince 1991 o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů (1), a zejména na bod 2 třetí pododstavec přílohy III uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pokud se množství statkových hnojiv, které členský stát zamýšlí použít na hektar za rok, liší od množství stanoveného v první větě druhého pododstavce bodu 2 přílohy III směrnice 91/676/EHS a v písmenu a) uvedeného pododstavce, musí být určeno tak, aby neohrozilo dosažení cílů uvedených v článku 1 uvedené směrnice, a musí být zdůvodněno na základě objektivních kritérií, jakými jsou v tomto případě např. dlouhá vegetační období a plodiny s vysokou spotřebou dusíku.
(2)
Dne 8. prosince 2005 přijala Komise rozhodnutí 2005/880/ES (2) umožňující za určitých podmínek používání statkových hnojiv z pasoucích se hospodářských zvířat do výše 250 kg dusíku na hektar za rok v zemědělských podnicích s nejméně 70 % podílem travních porostů.
(3)
Dne 5. února 2010 přijala Komise rozhodnutí 2010/65/EU (3), kterým se mění rozhodnutí 2005/880/ES a platnost odchylky se prodlužuje do 31. prosince 2013.
(4)
Takto udělená odchylka se v roce 2012 týkala 21 752 zemědělských podniků, což odpovídá 46 % celkové čisté zemědělské plochy.
(5)
Dne 22. ledna 2014 předložilo Nizozemsko Komisi žádost o opětovné povolení odchylky podle bodu 2 třetího pododstavce přílohy III směrnice 91/676/EHS.
(6)
Nizozemsko používá v souladu s čl. 3 odst. 5 směrnice 91/676/EHS akční program na celém svém území.
(7)
Nizozemské právní předpisy, které provádějí směrnici 91/676/EHS, obsahují normy pro použití dusíku i fosfátu.
(8)
Z údajů poskytnutých Nizozemskem k období 2008-2011 vyplývá nárůst počtu prasat ve výši 7 % a drůbeže ve výši 8 % v porovnání s obdobím 2004-2007. Počty skotu, ovcí a koz zůstaly stabilní. Příslušné orgány v Nizozemsku stanovily omezení počtu prasat a drůbeže a přijaly závazek, že produkce statkových hnojiv, pokud jde o množství dusíku a fosforu, nepřesáhne úroveň z roku 2002. Příslušné orgány v Nizozemsku navíc počínaje lednem 2015 zajistí zpracování odpovídajícího podílu přebytečných statkových hnojiv pocházejících z odvětví mléka a mléčných výrobků. Tato opatření jsou nezbytná, aby se zajistilo, že uplatňování současné odchylky nepovede k další intenzifikaci.
(9)
V období 2008-2011 se použilo 344 000 tun dusíku ze statkových hnojiv, což ve srovnání s obdobím 2004-2007 znamená mírný pokles. Používání umělých dusíkatých hnojiv se v období 2008-2011 v porovnání s obdobím 2004-2007 snížilo zhruba o 18 %. Přebytek fosforu v období 2008-2011 činil 16 000 tun, což ve srovnání s obdobím 2004-2007 znamená pokles o 51 %.
(10)
Podnebí v Nizozemsku, charakterizované rovnoměrným rozdělením ročních srážek a poměrně malým rozsahem ročních teplot, podporuje dlouhé vegetační období travin v délce 250 dnů ročně.
(11)
Informace poskytnuté nizozemskými orgány v souvislosti s odchylkou udělenou rozhodnutím 2010/65/EU naznačují, že odchylka nevedla ke zhoršení jakosti vody. Ze zprávy Komise Radě a Evropskému parlamentu o provádění směrnice 91/676/EHS o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů za období 2008-2011, která vycházela ze zpráv členských států, vyplývá, že v případě podzemních vod vykazuje zhruba 88 % monitorovacích stanic v Nizozemsku průměrné koncentrace dusičnanů nižší než 50 mg/l a 79 % monitorovacích stanic vykazuje průměrné koncentrace dusičnanů nižší než 25 mg/l. Údaje monitorování vykazují klesající trend koncentrace dusičnanů v případě podzemních vod ve srovnání s předchozím vykazovaným obdobím (2004-2007). V případě povrchových vod vykazuje 98 % monitorovacích stanic průměrné koncentrace dusičnanů nižší než 50 mg/l a 92 % monitorovacích stanic vykazuje průměrné koncentrace dusičnanů nižší než 25 mg/l. Většina monitorovacích stanovišť v povrchových vodách vykazuje klesající trend koncentrace dusičnanů. Roční přebytek dusíku a fosforu v půdě se snížil, a to zejména díky snížení přísunu statkových a minerálních hnojiv v důsledku soustavně nižších norem používání dusíku a fosforu v nizozemských akčních programech. Ve vykazovaném období 2008-2011 všechny čerstvé a brakické vody byly klasifikovány jako eutrofní nebo hypertrofní.
(12)
Komise se domnívá, že podmínky pro udělení odchylky musí být změněny na základě přezkoumání žádosti, kterou podalo Nizozemsko dne 22. ledna 2014, a zvážení akčního programu, informací o jakosti vody a zkušeností nabytých s uplatňováním odchylky udělené rozhodnutím 2010/65/EU, jakož i odchylek, které jsou v platnosti v jiných členských státech. Komise se proto domnívá, že lze povolit množství statkových hnojiv z pasoucích se hospodářských zvířat, které odpovídá 230 kg dusíku na hektar za rok, v zemědělských podnicích s nejméně 80 % podílem travních porostů na jižních a středních písčitých půdách a sprašových půdách, zatímco 250 kg dusíku na hektar za rok může být povoleno pouze v zemědělských podnicích s nejméně 80 % podílem travních porostů na jiných typech půdy. Komise zastává názor, že to neohrozí dosažení cílů směrnice 91/676/EHS, budou-li splněny určité přísné podmínky.
(13)
K těmto podmínkám patří vypracování plánů hnojení na úrovni jednotlivých zemědělských podniků, vedení záznamů o postupech hnojení v podobě evidence hnojení, periodické analýzy půdy, pokryv zelení po kukuřici v zimě, zvláštní pravidla týkající se zaorání trávy, zákaz používat statková hnojiva před zaoráním trávy a úprava hnojení s ohledem na přínos luštěnin, zákaz používat fosfát z umělých hnojiv a posílené kontroly. Tyto podmínky by měly zajistit hnojení, jež bude odpovídat nárokům plodin, jakož i zmírnění a zamezení úniku dusíku a fosforu do vody.
(14)
Z údajů předložených Nizozemskem vyplývá, že množství statkových hnojiv z pasoucích se hospodářských zvířat, které odpovídá 230 kg dusíku na hektar za rok v zemědělských podnicích s nejméně 80 % podílem travních porostů na jižních a středních písčitých půdách a sprašových půdách (jak je stanoveno v akčním programu) a 250 kg dusíku na hektar za rok v zemědělských podnicích s nejméně 80 % podílem travních porostů na jiných typech půdy, je zdůvodněno objektivními kritérii, jakými jsou vysoké čisté srážky, dlouhé vegetační období a velké výnosy trávy s vysokou spotřebou dusíku.
(15)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro dusičnany zřízeného podle článku 9 směrnice 91/676/EHS.
(16)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (4), stanoví ucelený přeshraniční přístup k ochraně vod, založený na oblastech povodí s cílem dosáhnout na evropské úrovni do roku 2015 dobrého stavu vodních útvarů. Snížení živin je nedílnou součástí tohoto cíle. Udělením odchylky podle tohoto rozhodnutí nejsou dotčena ustanovení podle směrnice 2000/60/ES ani není vyloučeno, že k plnění povinností, které z něj vyplývají, může být zapotřebí přijetí dalších opatření.
(17)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/2/ES ze dne 14. března 2007 o zřízení Infrastruktury pro prostorové informace v Evropském společenství (INSPIRE) (5) stanoví obecná pravidla pro zřízení Infrastruktury pro prostorové informace v Evropském společenství pro účely politik Společenství v oblasti životního prostředí a politik nebo činností, které mohou mít vliv na životní prostředí. Prostorové informace shromážděné v souvislosti s touto odchylkou by měly být pokud možno v souladu s ustanoveními stanovenými v této směrnici. V zájmu snížení administrativní zátěže a zlepšení soudržnosti údajů by Nizozemsko při sběru potřebných dat, na která se vztahuje tato výjimka, mělo případně využít informace získané v rámci integrovaného administrativního a kontrolního systému zřízeného podle kapitoly II hlavy V nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (6),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Odchylka požadovaná Nizozemskem v dopise ze dne 22. ledna 2014 za účelem povolení vyššího množství statkových hnojiv z pasoucích se hospodářských zvířat, které je každoročně vpraveno do půdy, než jaké se uvádí v bodě 2 písm. a) přílohy III směrnice 91/676/EHS, se uděluje za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
1)
„zemědělským podnikem s travními porosty“ se rozumí podnik, v němž tvoří tráva nejméně 80 % plošné výměry vhodné pro použití statkových hnojiv;
2)
„pasoucími se hospodářskými zvířaty“ se rozumí skot (s výjimkou jatečných telat), ovce, kozy a koně, osly, jelenovití a vodní buvoli;
3)
„zemědělskou půdou“ se rozumí plošná výměra, kterou zemědělec vlastní, má v nájmu nebo ve správě na základě jiné jednotlivé písemné smlouvy a za jejíž správu nese přímou odpovědnost;
4)
„trávou“ se rozumí trvalé travní porosty nebo dočasné travní porosty o stáří kratším než pět let.
Článek 3
Oblast působnosti
Toto rozhodnutí se použije na jednotlivé zemědělské podniky s travními porosty za podmínek stanovených v článcích 4, 5 a 6.
Článek 4
Každoroční žádost a závazek
1. Zemědělci, kteří chtějí využívat odchylku podle tohoto rozhodnutí, každoročně předloží příslušným orgánům žádost o její povolení.
2. Spolu s každoroční žádostí uvedenou v odstavci 1 se písemně zavážou k plnění podmínek stanovených v článcích 5 a 6.
Článek 5
Používání statkových a jiných hnojiv
1. Množství statkových hnojiv z pasoucích se hospodářských zvířat, které je každoročně vpraveno do půdy v zemědělských podnicích s travními porosty, včetně množství vpraveného samotnými zvířaty, nepřekročí množství statkových hnojiv obsahující 230 kg dusíku na hektar za rok v zemědělských podnicích s nejméně 80 % podílem travních porostů na jižních a středních písčitých půdách a sprašových půdách (jak je stanoveno v akčním programu) a 250 kg dusíku na hektar za rok v zemědělských podnicích s nejméně 80 % podílem travních porostů na jiných typech půdy, s výhradou podmínek stanovených v odstavcích 2 až 9.
2. Celkový přísun dusíku a fosfátu odpovídá nárokům plodiny na živiny i zásobování z půdy. Celkový přísun dusíku a fosfátu nepřekročí maximální normy pro jejich použití stanovené v akčním programu.
3. V zemědělských podnicích využívajících odchylky podle tohoto rozhodnutí není povoleno používání fosfátu z umělých hnojiv.
4. Pro každou zemědělskou půdu se vede plán hnojení, jenž u zemědělské půdy popisuje střídání plodin i plánované použití statkových a jiných dusíkatých a fosfátových hnojiv. Tento plán se v zemědělském podniku zveřejní v každém kalendářním roce nejpozději do června prvního roku a do února v letech následujících.
5. V plánu hnojení jsou uvedeny tyto údaje:
a)
počet hospodářských zvířat, popis systému ustájení a uskladnění, včetně dostupných skladovacích kapacit pro statková hnojiva;
b)
výpočet množství dusíku i fosforu vyprodukovaného ze statkových hnojiv v zemědělském podniku (po odečtení ztrát při ustájení a skladování);
c)
plán střídání plodin, který musí uvádět plošnou výměru jednotlivých polí s travou a polí s jinými plodinami, včetně situačního náčrtu s umístěním jednotlivých polí;
d)
předpokládané nároky na dusík a fosfor u plodin;
e)
množství a druh statkových hnojiv, jež jsou dodávána smluvním partnerům a nejsou použita na zemědělské půdě;
f)
množství dovezených statkových hnojiv, která jsou použita na zemědělské půdě;
g)
výpočet podílu mineralizace organické hmoty, luštěnin, atmosférické depozice a množství dusíku v půdě v období, kdy ho začne plodina významnou měrou využívat;
h)
použití dusíku a fosforu ze statkových hnojiv na každém poli (parcely zemědělského podniku, které jsou homogenní z hlediska plodin i půdního typu);
i)
použití dusíku z chemických a jiných hnojiv na každém poli;
j)
výpočet k posouzení souladu s normami pro použití dusíku a fosforu.
Tyto plány se aktualizují nejpozději sedm dní po provedení jakékoli změny v zemědělských postupech, aby se zajistil soulad plánů a skutečných zemědělských postupů.
6. U každé zemědělské půdy se povede evidence hnojení. Tyto informace se každoročně předkládají příslušnému orgánu.
7. V evidenci hnojení jsou uvedeny tyto údaje:
a)
plochy zemědělských plodin;
b)
počet a druh hospodářských zvířat;
c)
produkce statkových hnojiv na zvíře;
d)
množství hnojiv dovezených zemědělským podnikem;
e)
množství statkových hnojiv vyvezených ze zemědělského podniku a jejich odběratele.
8. Každý zemědělský podnik, který využívá jednotlivé odchylky, souhlasí s tím, že u něho může být provedena kontrola používání i evidence hnojení.
9. V každém zemědělském podniku, který využívá jednotlivé odchylky, se nejméně jednou za čtyři roky provedou periodické analýzy koncentrace dusíku a fosforu v půdě, a to v každé oblasti zemědělského podniku, jež je homogenní z hlediska střídání plodin a vlastností půdy.
Po orbě travních porostů se pro každou homogenní oblast zemědělského podniku provede analýza koncentrace dusíku z hlediska minerálního dusíku a parametrů k určení podílu dusíku z mineralizace organické hmoty.
U analýz uvedených v prvním a druhém pododstavci se požaduje nejméně jedna analýza na pět hektarů půdy.
10. Statková hnojiva se nesmí rozmetávat před osevem travou na podzim.
Článek 6
Pokryv půdy
1. Zemědělci, kteří využívají odchylku podle tohoto rozhodnutí, vysejí trávu na 80 % nebo více procentech plošné výměry vhodné pro použití statkových hnojiv v jejich zemědělských podnicích.
2. Zemědělci, kteří využívají odchylku podle tohoto rozhodnutí, kromě toho přijmou tato opatření:
a)
na písčité nebo sprašové půdě se po kukuřici v průběhu zimy vyseje tráva nebo jiné plodiny, aby se snížil potenciál vyplavování;
b)
orba pokryvných meziplodin se neprovádí před 1. únorem, aby se zajistil stálý rostlinný pokryv orné půdy za účelem zpětného získání úniků dusičnanů do podorniční vrstvy půdy na podzim a omezení úniků v zimě;
c)
orba trávy se na písčitých a sprašových půdách provádí pouze na jaře;
d)
bezprostředně po zaorání trávy na všech typech půdy následuje osev plodinami s vysokou spotřebou dusíku; hnojení vychází z analýzy půdy týkající se minerálního dusíku a jiných parametrů, které slouží jako ukazatele odhadu uvolňování dusíku při mineralizaci organické hmoty v půdě; a dále
e)
zahrnuje-li střídání plodin luštěniny nebo jiné plodiny, které vážou atmosférický dusík, je použití hnojiv odpovídajícím způsobem sníženo.
3. Odchylně od písmena c) se na podzim povoluje orba pro výsadbu květinových cibulí.
Článek 7
Opatření k produkci statkových hnojiv
Vnitrostátní orgány v Nizozemsku zajistí, aby z hlediska množství dusíku a fosforu nepřesáhla vnitrostátní produkce statkových hnojiv úroveň z roku 2002. To znamená, že po dobu trvání odchylky udělené tímto rozhodnutím budou zachována výrobní práva v případě prasat a drůbeže.
Příslušné orgány v Nizozemsku nadto počínaje lednem 2015 zajistí zpracování přiměřeného podílu přebytečných statkových hnojiv pocházejících z odvětví mléka a mléčných výrobků.
Článek 8
Monitorování
1. Příslušný orgán vypracuje a každoročně aktualizuje mapy zachycující procentuální podíl zemědělských podniků s trávními porosty, hospodářských zvířat a zemědělské půdy, na které se v každé obci vztahuje jednotlivá odchylka.
2. Dojde k vytvoření monitorovací sítě pro odběr vzorků z půdní vody, z vodních toků a z mělkých podzemních vod, jež bude udržována pro oblasti monitorování, na něž se vztahuje odchylka.
3. Uvedená monitorovací síť, k níž přísluší nejméně 300 zemědělských podniků využívajících jednotlivých odchylek, je reprezentativní pro každý typ půdy (jílovité, rašelinné, písčité a písčitosprašové půdy), postupy hnojení a střídání plodin. Skladba monitorovací sítě se během doby použitelnosti tohoto rozhodnutí nezmění.
4. Šetření a průběžné analýzy živin poskytnou údaje o místním využívání půdy, cyklickém pěstování plodin a zemědělských postupech v podnicích, které využívají jednotlivých odchylek. Tyto údaje se mohou použít pro modelové výpočty rozsahu vyplavování dusičnanů a úniku fosforu z polí, na kterých se použije na hektar a za rok až 230 kg nebo až 250 kg dusíku obsaženého ve statkových hnojivech z pasoucích se hospodářských zvířat.
5. Monitorovací síť zahrnující mělké podzemní vody, půdní vodu, drenážní vodu a vodní toky v zemědělských podnicích příslušejících k monitorovací síti poskytne údaje o koncentraci dusičnanů a fosforu ve vodě, která opouští kořenovou zónu a vtéká do systému podzemních a povrchových vod.
6. Zvýšené monitorování vody se zaměří na zemědělská povodí v písčitých půdách.
Článek 9
Kontroly
1. Příslušný vnitrostátní orgán provede správní kontroly ve všech zemědělských podnicích, které využívají jednotlivé odchylky, aby posoudil, zda jsou dodržována maximální množství 230 kg nebo 250 kg dusíku na rok a hektar ze statkových hnojiv z pasoucích se hospodářských zvířat v zemědělských podnicích s nejméně 80 % podílem travních porostů, jakož i normy ohledně celkových množství pro použití dusíku a fosforu a podmínky využívání půdy. Pokud kontrola provedená vnitrostátními orgány prokáže nesplnění podmínek uvedených v článcích 5 a 6, je o tom žadatel vyrozuměn. V takovémto případě se žádost považuje za zamítnutou.
2. Na základě rizik bude vypracován program inspekcí s přiměřenou četností, v němž budou zohledněny výsledky kontrol z předchozích let a výsledky všeobecných namátkových kontrol právních předpisů provádějících směrnici 91/676/EHS, jakož i veškeré informace, které by mohly svědčit o jejich nedodržování.
Na nejméně 5 % zemědělských podniků, které využívají jednotlivé odchylky, se zaměří správní inspekce týkající se využívání půdy, počtu hospodářských zvířat a produkce statkových hnojiv.
V nejméně 7 % zemědělských podniků využívajících jednotlivé odchylky podle tohoto rozhodnutí se s ohledem na podmínky uvedené v článcích 5 a 6 provedou inspekce v terénu.
3. Příslušné orgány jsou vybaveny nezbytnými pravomocemi a prostředky k ověření dodržování podmínek pro udělení odchylky podle tohoto rozhodnutí.
Článek 10
Podávání zpráv
1. Příslušné orgány předkládají Komisi každoročně do března zprávu obsahující tyto informace:
a)
údaje o hnojení ve všech zemědělských podnicích, které využívají jednotlivé odchylky, včetně informací o výnosech a o typech půdy;
b)
trendy v počtu hospodářských zvířat pro jednotlivé kategorie hospodářských zvířat v Nizozemsku a v zemědělských podnicích, jimž byla udělena odchylka;
c)
trendy ve vnitrostátní produkci statkových hnojiv co do množství dusíku a fosfátu;
d)
přehled výsledků kontrol na vnitrostátní úrovni týkajících se koeficientů exkrece u hnoje prasat a drůbeže;
e)
mapy znázorňující procentní podíl zemědělských podniků, procentní podíl hospodářských zvířat a procentní podíl zemědělské půdy, na které se v každé obci vztahuje jednotlivá odchylka podle čl. 8 odst. 1;
f)
výsledky monitorování vody, včetně informací o trendech jakosti podzemních a povrchových vod a také o vlivu odchylky na jakost vody;
g)
informace o koncentraci dusičnanů a fosforu ve vodě, která opouští kořenovou zónu a vtéká do systému podzemních a povrchových vod podle čl. 8 odst. 5, a výsledky zvýšeného monitorování vody v zemědělských povodích v písčitých půdách, jak je uvedeno v čl. 8 odst. 6;
h)
výsledky šetření o místním využívání půdy, cyklickém pěstování plodin a zemědělských postupech a výsledky modelových výpočtů rozsahu vyplavování dusíku a úniku fosforu, k němuž dochází v zemědělských podnicích využívajících jednotlivou odchylku podle čl. 8 odst. 4;
i)
vyhodnocení toho, jak jsou uplatňovány podmínky odchylky, které vychází z kontrol na úrovni zemědělských podniků a informací o nevyhovujících zemědělských podnicích, jakož i z výsledků správních kontrol a inspekcí v terénu, jak je uvedeno v článku 9.
2. Prostorová data obsažená ve zprávě se případně řídí požadavky ustanovení směrnice 2007/2/ES. Při shromažďování potřebných údajů využije Nizozemsko v případě potřeby informace získané v rámci integrovaného administrativního a kontrolního systému zřízeného podle kapitoly II hlavy V nařízení (EU) č. 1306/2013.
Článek 11
Použití
Toto rozhodnutí pozbývá platnosti dne 31. prosince 2017.
Článek 12
Toto rozhodnutí je určeno Nizozemskému království.
V Bruselu dne 16. května 2014.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2014. gada 16. maijs),
ar ko Nīderlandei piešķir atkāpi, kuru tā pieprasījusi atbilstīgi Padomes Direktīvai 91/676/EEK attiecībā uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti
(izziņots ar dokumenta numuru C(2014) 3103)
(Autentisks ir tikai teksts nīderlandiešu valodā)
(2014/291/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 1991. gada 12. decembra Direktīvu 91/676/EEK attiecībā uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti (1), un jo īpaši tās III pielikuma 2. punkta trešo daļu,
tā kā:
(1)
Ja kūtsmēslu daudzums, ko dalībvalsts ir paredzējusi izmantot uz hektāru gadā, atšķiras no Direktīvas 91/676/EEK III pielikuma 2. punkta otrās daļas pirmajā teikumā un a) apakšpunktā norādītā, minētais daudzums nosakāms tā, lai netiktu apdraudēta direktīvas 1. pantā minēto mērķu sasniegšana, un pamatojams ar objektīviem kritērijiem, kuri šajā gadījumā ir ilgs veģetācijas periods un kultūraugi, kam nepieciešams daudz slāpekļa.
(2)
Komisija 2005. gada 8. decembrī pieņēma Lēmumu 2005/880/EK (2), atļaujot izmantot ganību dzīvnieku mēslus apmērā, kas nepārsniedz 250 kg slāpekļa uz hektāru gadā saimniecībās, kurās ir vismaz 70 % zālaugu platību, ja tiek ievēroti daži nosacījumi.
(3)
Komisija 2010. gada 5. februārī pieņēma Lēmumu 2010/65/ES (3) par grozījumiem Lēmumā 2005/880/EK un atkāpes termiņa pagarināšanu līdz 2013. gada 31. decembrim.
(4)
Ar minēto lēmumu piešķirtā atkāpe 2012. gadā attiecās uz 21 752 saimniecībām, kuru platība veido 46 % no lauksaimniecībā izmantojamās zemes kopējās platības.
(5)
Nīderlande 2014. gada 22. janvārī iesniedza Komisijai lūgumu atjaunot atkāpi atbilstīgi Direktīvas 91/676/EEK III pielikuma 2. punkta trešajai daļai.
(6)
Saskaņā ar Direktīvas 91/676/EEK 3. panta 5. punktu Nīderlande visā valsts teritorijā piemēro rīcības programmu.
(7)
Nīderlandes tiesību aktos, ar ko ievieš Direktīvu 91/676/EEK, ir noteiktas gan slāpekļa, gan fosfātu izkliedes normas.
(8)
Nīderlandes paziņotie dati par laikposmu no 2008. līdz 2011. gadam rāda, ka salīdzinājumā ar laikposmu no 2004. līdz 2007. gadam cūku skaits ir pieaudzis par 7 %, bet mājputnu - par 8 %. Liellopu, aitu un kazu skaits palicis nemainīgs. Nīderlandes kompetentās iestādes ir noteikušas ierobežojumus attiecībā uz cūku un mājputnu skaitu, kā arī pienākumu nodrošināt, ka kūtsmēslu daudzums nepārsniegs 2002. gada līmeni ne slāpekļa, ne fosfora daudzuma ziņā. Turklāt no 2015. gada janvāra Nīderlandes kompetentās iestādes nodrošinās, ka tiek apstrādāta atbilstoša daļa no pārpalikušajiem kūtsmēsliem, kas radušies piena nozarē. Minētie pasākumi ir nepieciešami, lai nodrošinātu, ka pašreizējās atkāpes piemērošana neradīs lielāku intensifikāciju.
(9)
Pakaišu kūtsmēslu slāpekļa daudzums laikposmā no 2008. līdz 2011. gadam bija 344 tūkstoši tonnu, kas ir nedaudz mazāk nekā laikposmā no 2004. līdz 2007. gadam. Slāpekļa minerālmēslu izmantojums laikposmā no 2008. līdz 2011. gadam ir samazinājies par aptuveni 18 % salīdzinājumā ar laikposmu no 2004. līdz 2007. gadam. Fosfora atlikums augsnē laikposmā no 2008. līdz 2011. gadam bija 16 tūkstoši tonnu, kas salīdzinājumā ar laikposmu no 2004. gada līdz 2007. gadam ir samazinājums par 51 %.
(10)
Nīderlandes klimats, kam raksturīgs vienmērīgs nokrišņu daudzums visa gada garumā un relatīvi neliels gada temperatūras izmaiņu diapazons, veicina ilgstošu zāles veģetācijas periodu, kurš ilgst 250 dienas gadā.
(11)
Informācija, ko Nīderlandes iestādes iesniedza saistībā ar atkāpi, kura tika piešķirta ar Lēmumu 2010/65/ES, rāda, ka atkāpe nav izraisījusi ūdens kvalitātes pasliktināšanos. Komisijas ziņojumā Padomei un Eiropas Parlamentam par to, kā tiek īstenota Direktīva 91/676/EEK attiecībā uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti, kurš sagatavots, pamatojoties uz dalībvalstu ziņojumiem par laikposmu no 2008. gada līdz 2011. gadam, ir norādīts, ka Nīderlandē gruntsūdeņos vidējā nitrātu koncentrācija aptuveni 88 % monitoringa staciju bija mazāka par 50 mg/l, bet 79 % monitoringa staciju vidējā nitrātu koncentrācija bija mazāka par 25 mg/l. Monitoringa dati rāda, ka salīdzinājumā ar iepriekšējo pārskata periodu (2004-2007) nitrātu koncentrācijai gruntsūdeņos ir tendence samazināties. Virszemes ūdeņos vidējā nitrātu koncentrācija 98 % monitoringa staciju bija mazāka par 50 mg/l, bet 92 % monitoringa staciju vidējā nitrātu koncentrācija bija mazāka par 25 mg/l. Dati rāda, ka lielākajā daļā virszemes ūdeņu monitoringa punktu nitrātu koncentrācija ir nemainīga vai tā samazinās. Ir samazināts gada slāpekļa un fosfora atlikums augsnē, galvenokārt tāpēc, ka saistībā ar pastāvīgo slāpekļa un fosfora izkliedes normu samazināšanu Nīderlandes rīcības programmās ir samazināta kūtsmēslu un minerālmēslu ienese. Pārskata periodā par laikposmu no 2008. līdz 2011. gadam visi saldūdeņi un pārejas ūdeņi tika klasificēti vai nu kā eitrofiski, vai hipertrofiski.
(12)
Izskatījusi lūgumu, ko Nīderlande iesniedza 2014. gada 22. janvārī, un ņemot vērā rīcības programmu, informāciju par ūdens kvalitāti un pieredzi, kas gūta saistībā ar atkāpi, kura tika piešķirta ar Lēmumu 2010/65/ES, un atkāpēm, kuras ir spēkā citās dalībvalstīs, Komisija uzskata, ka ir jāmaina nosacījumi atkāpes piešķiršanai. Tāpēc Komisija piekrīt, ka ganību dzīvnieku mēslu daudzums, kas atbilst 230 kg slāpekļa uz hektāru gadā, var tikt atļauts saimniecībās, kurās vismaz 80 % platības veido ganības dienvidu un centrālās daļas smilšainās augsnēs un lesa augsnēs, kā noteikts rīcības programmā, savukārt 250 kg slāpekļa uz hektāru gadā var atļaut tikai saimniecībās, kurās ir vismaz 80 % zālaugu platību citu tipu augsnēs. Komisija uzskata, ka šāds daudzums neapdraudēs Direktīvas 91/676/EEK mērķu sasniegšanu, ja vien tiks ievēroti daži stingri nosacījumi.
(13)
Minētie nosacījumi ietver mēslošanas plāna izstrādi katrai saimniecībai, mēslošanas darbu uzskaiti, izmantojot mēslošanas pārskatus, regulāru augsnes analīzi, augu segas izveidi ziemā pēc kukurūzas audzēšanas, īpašus noteikumus zālāju uzaršanai, kūtsmēslu neizmantošanu pirms zālāju uzaršanas, mēslošanas pielāgošanu, lai ņemtu vērā ar pākšaugiem augsnē saistīto slāpekli, fosfātu minerālmēslu neizmantošanu un pastiprinātas pārbaudes. Minēto nosacījumu mērķis ir nodrošināt kultūraugu mēslošanas vajadzībām atbilstošu mēslošanu, kā arī samazināt un novērst slāpekļa un fosfora izskalošanos.
(14)
Nīderlandes iestāžu iesniegtā informācija rāda, ka ganību dzīvnieku mēslu daudzums, kas atbilst 230 kg slāpekļa uz hektāru gadā saimniecībās, kurās ir vismaz 80 % zālaugu platību dienvidu un centrālās daļas smilšainās augsnēs un lesa augsnēs, kā noteikts rīcības programmā, un 250 kg slāpekļa uz hektāru gadā saimniecībās, kurās ir vismaz 80 % zālaugu platību citu tipu augsnēs, ir pamatots ar objektīviem kritērijiem, proti, Nīderlandē ir liels nokrišņu neto daudzums, ilgi veģetācijas periodi un lieli tādu zālaugu ražas apjomi, kuri patērē daudz slāpekļa
(15)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Nitrātu komiteja, kura izveidota atbilstīgi Direktīvas 91/676/EEK 9. pantam.
(16)
Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobris Direktīvā 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (4), ir noteikta visaptveroša pārrobežu mēroga ūdens aizsardzības pieeja, kuras pamatā ir upju baseinu apgabali (UBA) un kuras mērķis panākt, lai Eiropas ūdensobjektu stāvoklis 2015. gadā būtu labs. Barības vielu daudzuma samazināšana ir svarīga minētā mērķa daļa. Atkāpes piešķiršana ar šo lēmumu neskar Direktīvas 2000/60/EK noteikumus, un tā neizslēdz, ka no minētās direktīvas izrietošo mērķu sasniegšanai var būt nepieciešami papildu pasākumi.
(17)
Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 14. marta Direktīvā 2007/2/EK, ar ko izveido Telpiskās informācijas infrastruktūru Eiropas Kopienā (INSPIRE) (5), ir paredzēti vispārīgi noteikumi ar mērķi izveidot Eiropas Kopienas telpiskās informācijas infrastruktūru Kopienas vides politikas vajadzībām un tiem politikas virzieniem vai pasākumiem, kuriem varētu būt ietekme uz vidi. Attiecīgā gadījumā telpiskajai informācijai, kas savākta saistībā ar minēto atkāpi, būtu jāatbilst šīs direktīvas noteikumiem. Lai samazinātu administratīvo slogu un uzlabotu datu saskaņotību, Nīderlandei, vācot datus, kas nepieciešami atbilstīgi minētajai atkāpei, attiecīgā gadījumā vajadzētu izmantot informāciju, kas iegūta integrētajā administrācijas un kontroles sistēmā, kura izveidota saskaņā ar V sadaļas II nodaļu Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulā (ES) Nr. 1306/2013 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu (6),
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Ar šo piešķir Nīderlandes 2014. gada 22. janvāra vēstulē pieprasīto atkāpi, kas atļauj uz augsnes katru gadu izkliedēt vairāk ganību dzīvnieku mēslu, nekā paredzēts Direktīvas 91/676/EEK III pielikuma 2. punkta a) apakšpunktā, ja tiek ievēroti šajā lēmumā noteiktie nosacījumi.
2. pants
Definīcijas
Šajā lēmumā:
1)
“ganību saimniecība” ir ikviena saimniecība, kurā vismaz 80 % no platības, kurā var lietot kūtsmēslus, aug zāle;
2)
“ganību dzīvnieki” ir liellopi (izņemot nobarojamos teļus), aitas, kazas un zirgi, ēzeļi, brieži un ūdensbifeļi;
3)
“lauksaimniecības zeme” ir platības, kuras, pamatojoties uz atsevišķu rakstisku individuālu līgumu, ir lauksaimnieka īpašumā, nomā vai valdījumā un par kuru apsaimniekošanu viņš ir tiešā veidā atbildīgs;
4)
“zālāji” ir pastāvīgas vai pagaidu zālaugu platības, kuras laiž atmatā uz laiku līdz pieciem gadiem.
3. pants
Darbības joma
Šo lēmumu piemēro ganību saimniecībām, katru gadījumu izskatot atsevišķi, un ar priekšnoteikumu, ka tiek ievēroti 4., 5 un 6. pantā izklāstītie nosacījumi.
4. pants
Ikgadēja pieteikšanās un saistības
1. Lauksaimnieki, kas vēlas izmantot šajā lēmumā paredzēto atkāpi, ik gadu iesniedz pieteikumu kompetentajām iestādēm.
2. Līdztekus 1. punktā minētajai ikgadējai pieteikuma iesniegšanai viņi rakstiski apņemas izpildīt 5. un 6. pantā paredzētos nosacījumus.
5. pants
Kūtsmēslu un citu mēslošanas līdzekļu izmantošana
1. Ganību dzīvnieku mēslu daudzums, ko katru gadu izkliedē uz augsnes ganību saimniecībās, tostarp pašu dzīvnieku atstātie mēsli, nepārsniedz tādu kūtsmēslu daudzumu, kas satur 230 kg slāpekļa uz hektāru gadā saimniecībās, kurās ir vismaz 80 % zālaugu platību dienvidu un centrālās daļas smilšainās augsnēs un lesa augsnēs, kā noteikts rīcības programmā, un 250 kg slāpekļa uz hektāru gadā saimniecībās, kurās ir vismaz 80 % zālaugu platību citu tipu augsnēs, ja tiek ievēroti 2.-9. punktā noteiktie nosacījumi.
2. Kopējā slāpekļa un fosfātu ienese atbilst konkrētā kultūrauga vajadzībām pēc barības vielām un tam, cik daudz kultūraugs tās uzņem no augsnes. Kopējā slāpekļa un fosfātu ienese nepārsniedz maksimālās izkliedes normas, kas noteiktas rīcības programmā.
3. Saimniecībās, kas izmanto šajā lēmumā paredzēto atkāpi, nav atļauts izmantot fosfātus saturošus minerālmēslus.
4. Katram lauksaimniecības zemes gabalam ir mēslošanas plāns, kurā aprakstīta lauksaimniecības zemes augseka un plānotā kūtsmēslu un citu slāpekli un fosfātus saturošu mēslošanas līdzekļu lietošana. Tas ir pieejams saimniecībā, un to sagatavo par katru kalendāro gadu ne vēlāk kā līdz jūnijam pirmajā gadā un ne vēlāk kā līdz februārim turpmākajos gados.
5. Mēslošanas plānā iekļauj:
a)
informāciju par mājlopu skaitu, dzīvnieku turēšanas un kūtsmēslu uzkrāšanas sistēmas aprakstu, tostarp datus par pieejamās kūtsmēslu krātuves tilpumu;
b)
saimniecībā saražoto kūtsmēslu slāpekļa (atskaitot turēšanas un glabāšanas laikā radušos zudumus) un fosfora aprēķinu;
c)
augsekas plānu, kurā norādīta to individuālo lauku platība, kuros aug zāle un citi kultūraugi, tostarp shematisku karti, kurā attēlota individuālo lauku atrašanās vieta;
d)
informāciju par plānoto kultūraugiem nepieciešamo slāpekļa un fosfora daudzumu;
e)
informāciju par to kūtsmēslu daudzumu un veidu, kas piegādāti līgumpartneriem un nav izkliedēti uz lauksaimniecības zemes;
f)
informāciju par to ievesto kūtsmēslu daudzumu, kas izkliedēti uz lauksaimniecības zemes;
g)
aprēķinu par organisko vielu mineralizācijas, pākšaugu un atmosfēras nokrišņu devumu un par augsnē esošā slāpekļa daudzumu laikā, kad kultūraugi sāk to pastiprināti izmantot;
h)
informāciju par slāpekli un fosforu saturošu kūtsmēslu izkliedi katrā laukā (saimniecības zemesgabalos, kas ir viendabīgi audzēto kultūraugu un augsnes tipa ziņā);
i)
slāpekli saturošu minerālmēslu un citu mēslošanas līdzekļu izkliede katrā laukā;
j)
aprēķinus, kas nepieciešami, lai novērtētu slāpekļa un fosfora izkliedes normu ievērošanu.
Lai nodrošinātu plānu un faktiskās lauksaimniecības prakses saskaņotību, plānus pārskata ne vēlāk kā septiņas dienas pēc tam, kad lauksaimniecības praksē ir ieviestas kādas izmaiņas.
6. Par katru lauksaimniecības zemes gabalu uztur mēslošanas pārskatu. To katru kalendāro gadu iesniedz kompetentajai iestādei.
7. Mēslošanas pārskatā norāda šādu informāciju:
a)
kultūraugu platības;
b)
dzīvnieku skaitu un veidu;
c)
viena dzīvnieka saražoto mēslu daudzumu;
d)
saimniecībā ievesto mēslošanas līdzekļu apjomu;
e)
to kūtsmēslu apjomu, ko saimniecība ir atdevusi, norādot saņēmēju.
8. Visu to ganību saimniecību saimnieki, kuras izmanto individuālo atkāpi, piekrīt, ka mēslošanas līdzekļu izmantošana un pārskats var tikt pārbaudīti.
9. Katrā saimniecībā, kura izmanto atkāpi, periodiski - vismaz ik pēc četriem gadiem - veic augsnes slāpekļa un fosfora analīzes visās saimniecības platībās, kas ir viendabīgas augsekas un augsnes īpatnību ziņā.
Visās viendabīgās saimniecības platībās pēc zālaugu platību uzaršanas veic minerālā slāpekļa un citu parametru analīzi, lai noteiktu organisko vielu mineralizācijas gaitā radušos slāpekļa daudzumu.
Attiecībā uz pirmajā un otrajā daļā minētajām analīzēm spēkā ir prasība, ka uz katriem pieciem hektāriem zemes ir jāizdara vismaz viena analīze.
10. Kūtsmēslus nedrīkst izkliedēt rudenī pirms zāles sēšanas.
6. pants
Zemes augu sega
1. Lauksaimnieki, kas izmanto šajā lēmumā paredzēto atkāpi, audzē zālājus vismaz 80 % platības, kas to saimniecībā pieejama kūtsmēslu izkliedei.
2. Lauksaimnieki, kas izmanto šajā lēmumā paredzēto atkāpi, veic arī šādus pasākumus:
a)
lai samazinātu iespējamo izskalošanos, smilšu un lesa augsnēs pēc kukurūzas novākšanas audzē zāli vai citus kultūraugus, kas ziemā nodrošina zemes augu segu;
b)
lai nodrošinātu pastāvīgu augu segu aramzemēs, kas nepieciešama, lai atgūtu nitrātu rudens zudumus augsnes apakškārtā un ierobežotu zudumus ziemā, starpkultūras neuzar pirms 1. februāra;
c)
smilšu un lesa augsnē zālājus uzar tikai pavasarī;
d)
visos augšņu tipos pēc zālāja uzaršanas tūlīt iesēj tādus kultūraugus, kam nepieciešams daudz slāpekļa, un mēslošanu veic atbilstoši augsnes analīzēm, kurās nosaka minerālo slāpekli un citus parametrus, ko izmanto kā bāzes rādītājus, lai novērtētu slāpekļa izdalīšanos augsnes organisko vielu mineralizācijas procesā;
e)
ja augseka ietver pākšaugus vai citus augus, kas saista atmosfēras slāpekli, attiecīgi samazina mēslošanas līdzekļu lietojumu.
3. Atkāpjoties no c) apakšpunkta, ir atļauta zālāju uzaršana rudenī, ja stāda puķu sīpolus.
7. pants
Pasākumi attiecībā uz kūtsmēslu ražošanu
Nīderlandes valsts iestādes nodrošina, ka kūtsmēslu ražošanā valsts līmenī ne slāpekļa, ne fosfora daudzums nepārsniedz 2002. gada līmeni. Tas nozīmē, ka ražošanas tiesības, kas piešķirtas attiecībā uz cūkām un mājputniem, tiek saglabātas tik ilgi, kamēr ir spēkā ar šo lēmumu piešķirtā atkāpe.
Nīderlandes kompetentās iestādes arī nodrošina, ka no 2015. gada janvāra tiek apstrādāta atbilstoša daļa no pārpalikušajiem kūtsmēsliem, kas radušies piena nozarē.
8. pants
Monitorings
1. Kompetentās iestādes sagatavo un ik gadu atjaunina kartes, kurās redzams, kāda ir to ganību saimniecību, lauksaimniecības dzīvnieku un lauksaimniecības zemju procentuālā daļa, uz ko katrā pašvaldībā attiecas individuālā atkāpe.
2. Atkāpes piemērošanas monitoringa vietās izveido un uztur monitoringa tīklu augsnes ūdens, ūdensteču un augšējo gruntsūdeņu paraugu ņemšanai.
3. Monitoringa tīkls, kas aptver vismaz 300 saimniecību, kuras izmanto individuālās atkāpes, reprezentatīvi aptver visu tipu augsnes (mālaugsnes, kūdraugsnes, smilšainas augsnes un smilšainas lesa augsnes), mēslošanas praksi un augseku. Monitoringa tīkla sastāvu šā lēmuma piemērošanas laikā nemaina.
4. Pētījumi un pastāvīga barības vielu analīze nodrošina datus par vietējo zemes izmantojumu, augseku un lauksaimniecības praksi saimniecībās, kuras izmanto individuālās atkāpes. Šos datus var izmantot, lai ar modelēšanas palīdzību aprēķinātu nitrātu izskalošanos un fosfora zudumus laukiem, kuros gadā uz hektāru izlieto līdz 230 kg vai 250 kg slāpekļa no ganību dzīvnieku mēsliem.
5. Nitrātu un fosfora koncentrāciju ūdenī, kas izplūst no sakņu zonas un ieplūst gruntsūdeņu un virszemes ūdeņu sistēmā, nosaka, izmantojot datus par monitoringa tīklu, tostarp augšējiem gruntsūdeņiem, augsnes ūdeni, dabīgās noteces ūdeni un ūdenstecēm monitoringa tīklā iekļautajās saimniecībās.
6. Smilšainās augsnēs esošajos lauksaimnieciskās sateces baseinos veic pastiprinātu ūdens monitoringu.
9. pants
Pārbaudes
1. Kompetentā valsts iestāde veic administratīvās pārbaudes visās saimniecībās, kuras izmanto individuālo atkāpi, lai novērtētu, kā tiek ievērotas normas par maksimālo ganību dzīvnieku mēslu slāpekļa daudzumu, proti, 230 kg vai 250 kg slāpekļa uz hektāru gadā no ganību dzīvnieku mēsliem saimniecībās, kurās ir vismaz 80 % zālaugu platību, kā arī kopējā slāpekļa un fosfātu daudzuma izkliedes normas un zemes izmantošanas nosacījumi. Ja kompetentās valsts iestādes veiktās pārbaudes rezultāti liecina, ka 5. un 6. pantā izklāstītie nosacījumi nav ievēroti, par to informē pieteikuma iesniedzēju. Šādā gadījumā pieteikumu uzskata par noraidītu.
2. Izveido inspekciju plānu, kurš atbilst pastāvošajiem riskiem un kurā ir paredzēts atbilstošs inspekciju biežums, ko nosaka, ņemot vērā rezultātus, kuri gūti iepriekšējos gados veiktajās pārbaudēs, un rezultātus, kas gūti vispārējās izlases veida pārbaudēs, kuras veiktas saistībā ar Direktīvas 91/676/EEK īstenošanas tiesību aktiem, un jebkuru informāciju, kas varētu norādīt uz nosacījumu neizpildi.
Administratīvās inspekcijas attiecībā uz zemes izmantojumu, dzīvnieku skaitu un kūtsmēslu ražošanu veic vismaz 5 % saimniecību, kuras izmanto individuālo atkāpi.
Klātienes inspekcijas veic vismaz 7 % saimniecību, kuras izmanto šajā lēmumā paredzēto individuālo atkāpi, lai pārbaudītu, vai tiek izpildīti šā lēmuma 5. un 6. pantā izklāstītie nosacījumi.
3. Kompetentajām iestādēm piešķir pilnvaras un līdzekļus, kas nepieciešami, lai pārbaudītu atbilstību atkāpei, kas piešķirta ar šo lēmumu.
10. pants
Ziņošana
1. Kompetentās iestādes katru gadu līdz martam iesniedz Komisijai ziņojumu, kurā ietver šādu informāciju:
a)
datus par mēslošanu visās saimniecībās, kuras izmanto individuālo atkāpi, tostarp informāciju par ražu un augšņu tipiem;
b)
katras lauksaimniecības dzīvnieku sugas dzīvnieku skaita dinamiku Nīderlandē un saimniecībās, kurās izmanto atkāpi;
c)
valstī vērojamās kūtsmēslu ražošanas tendences attiecībā uz slāpekli un fosfātiem kūtsmēslos;
d)
kopsavilkumu par rezultātiem, kas gūti valsts līmenī veiktajās pārbaudēs attiecībā uz cūku un mājputnu mēslu izdalījumu koeficientu;
e)
kartes, kurās attēlota saimniecību procentuālā daļa, mājlopu procentuālā daļa un lauksaimniecības zemes procentuālā daļa, uz ko attiecas individuālās atkāpes, par katru pašvaldību, kā minēts 8. panta 1. punktā;
f)
ūdens monitoringa rezultātus, tostarp informāciju par ūdens kvalitātes tendencēm gruntsūdeņos un virszemes ūdeņos, kā arī par atkāpes ietekmi uz ūdens kvalitāti;
g)
informāciju par nitrātu un fosfora koncentrāciju ūdenī, kas izplūst no sakņu zonas un ieplūst gruntsūdeņu un virszemes ūdeņu sistēmā, kā minēts 8. panta 5. punktā, un rezultātus no pastiprinātā ūdens monitoringa smilšainās augsnēs esošajos lauksaimnieciskās sateces baseinos, kā minēts 8. panta 6. punktā;
h)
rezultātus, kas gūti apsekojumos par vietējo zemes izmantojumu, augseku un lauksaimniecības praksi, un rezultātus, kas gūti modeļa aprēķinos par nitrātu un fosfora zudumiem saimniecībās, kuras izmanto individuālo atkāpi, kā minēts 8. panta 4. punktā;
i)
atkāpes nosacījumu ievērošanas izvērtējumu, kura pamatā ir pārbaudes saimniecībās, un informāciju par saimniecībām, kas saskaņā ar 9. pantā minēto administratīvo pārbaužu un klātienes inspekciju rezultātiem nav ievērojušas nosacījumus.
2. Ziņojumā iekļautie telpiskie dati attiecīgā gadījumā atbilst noteikumiem Direktīvā 2007/2/EK. Vācot nepieciešamos datus, Nīderlande attiecīgā gadījumā izmanto informāciju, kas iegūta integrētajā administrācijas un kontroles sistēmā, kura izveidota saskaņā ar V sadaļas II nodaļu Regulā (ES) Nr. 1306/2013.
11. pants
Piemērošana
Šis lēmums zaudē spēku 2017. gada 31. decembrī.
12. pants
Šis lēmums ir adresēts Nīderlandes Karalistei.
Briselē, 2014. gada 16. maijā