SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2013/54/EU
ze dne 20. listopadu 2013
o některých povinnostech státu vlajky ohledně souladu s Úmluvou o práci na moři z roku 2006 a jejího prosazování
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Činnost Unie v oblasti námořní dopravy se mimo jiné zaměřuje na zlepšování životních a pracovních podmínek námořníků, ochrany a bezpečnosti na moři a předcházení znečištění způsobenému námořními nehodami.
(2)
Unie si je vědoma skutečnosti, že většina nehod na moři je způsobená přímo lidským faktorem, zejména únavou.
(3)
Jedním z hlavních cílů politiky námořní bezpečnosti Unie je odstranit nevyhovující námořní dopravu.
(4)
Dne 23. února 2006 přijala Mezinárodní organizace práce Úmluvu o práci na moři z roku 2006 (dále jen „úmluva z roku 2006“), jejímž cílem je vytvořit jednotný, soudržný a aktualizovaný nástroj, který by rovněž zahrnoval základní zásady obsažené v dalších mezinárodních úmluvách o práci.
(5)
Podle článku VIII úmluvy z roku 2006 tato vstoupí v platnost 12 měsíců ode dne, kdy byla zaregistrována ratifikace alespoň 30 členských států Mezinárodní organizace práce s celkovým podílem na světové hrubé prostornosti plavidel ve výši 33 %. Tato podmínka byla splněna dne 20. srpna 2012 a úmluva z roku 2006 tedy vstupuje v platnost dne 20. srpna 2013.
(6)
Rozhodnutí Rady 2007/431/ES (3) zmocnilo členské státy, aby úmluvu z roku 2006 ratifikovaly. Členské státy se naléhavě vyzývají, aby ji ratifikovaly co nejdříve.
(7)
Úmluva z roku 2006 stanoví minimální celosvětové normy s cílem zajistit pro všechny námořníky právo na důstojné životní a pracovní podmínky bez ohledu na jejich státní příslušnost a vlajku lodě, na níž slouží, aby se vytvořily rovné podmínky pro všechny.
(8)
Různé části úmluvy z roku 2006 jsou zapracovány do jednotlivých nástrojů Unie, a to jak ohledně povinností státu vlajky, tak ohledně povinností přístavních států. Cílem této směrnice je zavést některá ustanovení o souladu a prosazování stanovená v hlavě 5 úmluvy z roku 2006 pro účely těch částí úmluvy z roku 2006, pro něž ještě nebyla ustanovení o souladu a prosazování přijata. Tyto části odpovídají prvkům, které jsou stanoveny v příloze směrnice Rady 2009/13/ES (4).
(9)
Směrnicí 2009/13/ES se provádí dohoda k Úmluvě o práci na moři z roku 2006 uzavřená Svazem provozovatelů námořních plavidel Evropského společenství (ECSA) a Evropskou federací pracovníků v dopravě (dále jen „dohoda“) připojená k uvedené směrnici. Směrnice 2009/13/ES by neměla být touto směrnicí dotčena a měla by proto zajistit soulad s příznivějšími ustanoveními práva Unie v souladu s uvedenou směrnicí.
(10)
Ačkoli směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/21/ES (5) upravuje povinnosti státu vlajky začleněním dobrovolného systému auditu členských států Mezinárodní námořní organizace (IMO) do právních předpisů Unie a zavedením certifikace kvality vnitrostátních námořních orgánů, samostatná směrnice zahrnující normy pro práci na moři by byla vhodnější a jasněji by zohlednila jednotlivé cíle a postupy, přičemž by jí nebyla dotčena směrnice 2009/21/ES.
(11)
Směrnice 2009/21/ES se použije na úmluvy IMO. V každém případě by mohly členské státy vypracovat, zavést a udržovat systém řízení kvality týkající se operativních částí činností námořní správy prováděné státem vlajky, na které se vztahuje oblast působnosti této směrnice.
(12)
Členské státy by měly zajistit účinné plnění svých povinností států vlajky, pokud jde o to, aby lodě plující pod jejich vlajkou prováděly příslušné části úmluvy z roku 2006. Při vytváření účinného systému mechanismů kontroly dodržování předpisů, včetně inspekcí, by členský stát ve vhodných případech mohl udělit oprávnění veřejným orgánům nebo jiným organizacím ve smyslu pravidla 5.1.2 úmluvy z roku 2006 a za podmínek v něm stanovených.
(13)
V čl. 2 odst. 3 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1406/2002 (6) se stanoví, že působnost Evropské agentury pro námořní bezpečnost zahrnuje jako hlavní úkol spolupráci agentury s členskými státy a poskytování na jejich žádost, vhodných informací za účelem podpory kontrol uznaných subjektů jednajících jménem daného členského státu, aniž jsou dotčena práva a povinnosti státu vlajky.
(14)
Jelikož cílů této směrnice nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu rozsahu a účinků uvedeného opatření, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedených cílů.
(15)
Použití této směrnice by za žádných okolností nemělo vést ke snížení stávající úrovně ochrany námořníků podle práva Unie,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Předmět
Tato směrnice stanoví pravidla, která mají zajistit, aby členské státy účinně plnily své povinnosti jakožto státy vlajky, pokud jde o provádění příslušných částí úmluvy z roku 2006. Touto směrnicí nejsou dotčeny směrnice 2009/13/ES a 2009/21/ES ani žádné vyšší standardy pro životní a pracovní podmínky námořníků v nich stanovené.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se kromě příslušných definic stanovených v příloze směrnice 2009/13/ES rozumí:
„příslušnými částmi úmluvy z roku 2006“ ty části úmluvy z roku 2006, jejichž obsah se považuje za odpovídající ustanovením v příloze směrnice 2009/13/ES.
Článek 3
Kontrola dodržování
1. Členské státy zajistí zavedení účinných a vhodných mechanismů vymáhání a kontroly dodržování předpisů, včetně inspekcí v intervalech stanovených v úmluvě z roku 2006, s cílem zajistit, aby životní a pracovní podmínky námořníků na lodích plujících pod jejich vlajkou neustále splňovaly požadavky příslušných částí úmluvy z roku 2006.
2. Pokud jde o lodě s nižší hrubou prostorností než 200 nepoužívané k mezinárodní plavbě, mohou členské státy po konzultaci s příslušnými organizacemi provozovatelů námořních plavidel a námořníků podle čl. II odst. 6 úmluvy z roku 2006 rozhodnout o úpravě mechanismů kontroly dodržování předpisů, včetně inspekcí, a zohlednit tak specifické podmínky týkající se takových lodí.
3. Při plnění svých povinností podle tohoto článku mohou členské státy, pokud je to vhodné, povolit veřejným orgánům nebo jiným organizacím (včetně organizací jiných členských států, pokud s tím tyto státy souhlasí), u nichž mají za to, že disponují dostatečnou kapacitou a jsou odpovědné a nezávislé, aby inspekce prováděly. V každém případě zůstává členský stát plně odpovědný za provádění inspekcí životních a pracovních podmínek dotčených námořníků na lodích plujících pod vlajkou daného členského státu. Tímto ustanovením není dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/15/ES (7).
4. Členské státy stanoví jasné cíle a normy vztahující se na správu jejich systému inspekcí, jakož i vhodné celkové postupy pro posuzování toho, do jaké míry se daří tyto cíle a normy plnit.
5. Každý členský stát zajistí, aby námořníci na palubách lodí plujících pod vlajkou daného členského státu měli přístup ke kopii dohody. Tento přístup lze zajistit elektronicky.
Článek 4
Pracovníci odpovědní za kontrolu dodržování předpisů
1. Členské státy zajistí, aby pracovníci, včetně pracovníků orgánů nebo jiných organizací („uznané subjekty“ ve smyslu dohody z roku 2006), zmocnění provádět inspekce v souladu s čl. 3 odst. 3 a odpovědní za ověřování řádného provádění příslušných částí úmluvy z roku 2006 měli odbornou přípravu, kvalifikaci, mandát, úplnou pravomoc, statut a nezávislost nezbytné nebo žádoucí k ověřování a zajišťování souladu s příslušnými částmi úmluvy z roku 2006. V souladu s úmluvou z roku 2006 mohou být inspektoři zmocněni přijímat odpovídající kroky zakazující dané lodi opustit přístav až do přijetí nezbytných opatření.
2. Jakékoli zmocnění týkající se inspekcí musí uznaný subjekt opravňovat přinejmenším k tomu, aby mohl vyžadovat nápravu nedostatků, které zjistí v životních a pracovních podmínkách námořníků, a provádět v tomto ohledu inspekce na žádost státu přístavu.
3. Každý členský stát zavede:
a)
systém pro zajištění odpovídající činnosti prováděné uznanými subjekty, který zahrne informace o všech platných vnitrostátních právních a správních předpisech a příslušných mezinárodních nástrojích a
b)
postupy pro komunikaci s těmito subjekty a pro dohled nad nimi.
4. Každý členský stát poskytne Mezinárodnímu úřadu práce aktuální seznam všech uznaných subjektů, které jsou zmocněny jednat jeho jménem, a tento seznam průběžně aktualizuje. V tomto seznamu jsou přesně uvedeny úkoly, k jejichž výkonu jsou uznané subjekty zmocněny.
Článek 5
Postupy projednávání stížností na lodi, řešení stížností a nápravná opatření
1. Každý členský stát zajistí, aby jeho právní či správní předpisy stanovily vhodné postupy projednání stížnosti na lodi.
2. Pokud členský stát obdrží stížnost, kterou nepovažuje za zjevně neopodstatněnou, nebo získá důkaz, že loď, která pluje pod jeho vlajkou, nesplňuje požadavky příslušných částí úmluvy z roku 2006, nebo že opatření, kterými se směrnice provádí, vykazují vážné nedostatky, přijme tento členský stát nezbytná opatření k prošetření dané záležitosti a zajistí, aby byla přijata opatření k nápravě veškerých zjištěných nedostatků.
3. Pracovníci zabývající se stížnostmi, nebo pracovníci, kteří se o stížnostech dozvědí, musí se zdrojem jakékoliv stížnosti poukazující na nebezpečí nebo nedostatky ve vztahu k životním a pracovním podmínkám námořníků nebo na porušení právních a správních předpisů zacházet jako s důvěrným a provozovateli lodě, jeho zástupci či rejdaři nesmí naznačit, že inspekce byla provedena na základě takové stížnosti.
Článek 6
Zprávy
1. Komise zahrne do svých zpráv, které má vypracovávat podle článku 9 směrnice 2009/21/ES, záležitosti spadající do oblasti působnosti této směrnice.
2. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění a uplatňování pravidla 5.3 úmluvy z roku 2006 ohledně povinností spojených s poskytováním pracovních sil nejpozději do 31. prosince 2018. Je-li to vhodné, může zpráva zahrnovat návrhy opatření za účelem podpory životních a pracovních podmínek v odvětví námořní dopravy.
Článek 7
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. prosince 2015. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsoby odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních opatření vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 8
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 9
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 20. listopadu 2013.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2013/54/ES
(2013. gada 20. novembris)
par dažiem karoga valsts atbildības aspektiem attiecībā uz atbilstību 2006. gada Konvencijai par darbu jūrniecībā un tās izpildi
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 100. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Savienības darbības jūras transporta jomā mērķis ir, inter alia, uzlabot jūrnieku dzīves un darba apstākļus uz kuģa, uzlabot drošumu un drošību uz jūras un novērst jūras avāriju izraisītu piesārņojumu.
(2)
Savienība apzinās faktu, ka lielāko daļu nelaimes gadījumu jūrā ir tieši izraisījis cilvēka faktors, jo īpaši nogurums.
(3)
Viens no galvenajiem mērķiem jūrniecības drošības politikas jomā Savienībā ir izskaust standartiem neatbilstīgu kuģošanu.
(4)
Starptautiskā Darba organizācija (SDO) 2006. gada 23. februārī pieņēma 2006. gada Konvenciju par darbu jūrniecībā (MLC 2006), lai izveidotu vienotu, saskaņotu un atjauninātu instrumentu, kurā būtu iekļauti arī pamatprincipi, kas atrodami citās starptautiskajās darba konvencijās.
(5)
Saskaņā ar tās VIII pantu MLC 2006 jāstājas spēkā 12 mēnešus pēc dienas, kad reģistrēts, ka to ratificējušas vismaz 30 SDO dalībnieces, kuru kuģu tilpības kopējais apjoms veido 33 % no pasaules bruto tilpības. Šis nosacījums tika izpildīts 2012. gada 20. augustā, un tādējādi MLC 2006 stājās spēkā 2013. gada 20. augustā.
(6)
Ar Padomes Lēmumu 2007/431/EK (3) dalībvalstīm ir atļauts ratificēt MLC 2006, un dalībvalstis tiek aicinātas to izdarīt, cik drīz vien iespējams.
(7)
MLC 2006 ir noteikti visaptveroši minimuma standarti, lai visiem jūrniekiem neatkarīgi no viņu valstspiederības un to kuģu karoga, uz kuriem viņi strādā, nodrošinātu tiesības uz pieņemamiem dzīves un darba apstākļiem un noteiktu vienlīdzīgus konkurences apstākļus.
(8)
Dažādas MLC 2006 daļas ir iekļautas dažādos Savienības instrumentos gan attiecībā uz karoga valsts, gan ostas valsts saistībām. Šīs direktīvas mērķis ir ieviest dažus atbilstības un izpildes noteikumus, kas izklāstīti MLC 2006 5. sadaļā, attiecībā uz tām MLC 2006 daļām, par kurām vajadzīgie atbilstības un izpildes noteikumi vēl nav pieņemti. Minētās daļas atbilst elementiem, kas izklāstīti Padomes Direktīvas 2009/13/EK (4) pielikumā.
(9)
Ar Direktīvu 2009/13/EK īsteno Eiropas Kopienas Kuģu īpašnieku asociāciju (EKKĪA) un Eiropas Transporta darbinieku federācijas (ETDF) Nolīgumu par 2006. gada Konvenciju par darbu jūrniecībā (“Nolīgums”), kurš iekļauts minētās direktīvas pielikumā. Šī direktīva neskar Direktīvu 2009/13/EK, un tādēļ ar šo direktīvu būtu jānodrošina atbilstība labvēlīgākiem Savienības tiesību aktu noteikumiem saskaņā ar minēto direktīvu.
(10)
Lai gan Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/21/EK (5) reglamentē karoga valsts atbildību, integrējot SJO dalībvalstu brīvprātīgo revīzijas shēmu Savienības tiesību aktos un ieviešot valsts jūrniecības iestāžu kvalitātes sertifikāciju, atsevišķa direktīva, kas attiecas uz jūrniecības darba standartiem, būtu piemērotāka, un ar to skaidrāk atspoguļotu dažādus mērķus un procedūras, neietekmējot Direktīvu 2009/21/EK.
(11)
Direktīva 2009/21/EK attiecas uz SJO konvencijām. Jebkurā gadījumā dalībvalstis varētu izstrādāt, īstenot un uzturēt kvalitātes vadības sistēmu tādu savas jūras administrācijas darbību operatīvām daļām, kas attiecas uz karoga valsts pienākumiem un kas ietilpst šīs direktīvas darbības jomā.
(12)
Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka tiek efektīvi izpildīts to karoga valsts pienākums attiecībā uz to, lai kuģi, kas kuģo ar to karogu, īstenotu attiecīgās MLC 2006 daļas. Izveidojot efektīvu sistēmu pārraudzības mehānismiem, tostarp inspekcijām, vajadzības gadījumā dalībvalsts varētu piešķir atļauju valsts iestādēm vai citām organizācijām MLC 2006 5.1.2. noteikuma nozīmē un saskaņā ar tajā izklāstītajiem nosacījumiem.
(13)
Atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1406/2002 (6) 2. panta 3. punkta c) apakšpunktam Eiropas Jūras drošības aģentūras pilnvarās kā pamatpienākums ietilpst aģentūras sadarbība ar dalībvalstīm un pēc to pieprasījuma sniegt atbilstīgu informāciju, lai atbalstītu tādu atzītu organizāciju pārraudzību, kas darbojas minēto dalībvalstu vārdā, neskarot kuģa karoga valsts tiesības un pienākumus.
(14)
Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķus nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet rīcības mēroga un ietekmes dēļ minētos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.
(15)
Šīs direktīvas piemērošanas rezultātā nekādos apstākļos nevajadzētu samazināties aizsardzības līmenim, kas saskaņā ar Savienības tiesību aktiem pašlaik attiecas uz jūrniekiem,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
1. pants
Priekšmets
Ar šo direktīvu paredz noteikumus, lai nodrošinātu, ka dalībvalstis efektīvi izpilda savus pienākumus kā karoga valstis attiecībā uz attiecīgo MLC 2006 daļu īstenošanu. Šī direktīva neskar Direktīvas 2009/13/EK un 2009/21/EK un nekādus citus tajās izklāstītus augstākus jūrnieku dzīves un darba apstākļu standartus.
2. pants
Definīcijas
Šīs direktīvas nolūkos piemēro šādu definīciju papildus tām attiecīgajām definīcijām, kas izklāstītas Direktīvas 2009/13/EK pielikumā:
“attiecīgās MLC 2006 daļas” ir tās MLC 2006 daļas, par kurām tiek uzskatīts, ka to saturs atbilst noteikumiem Direktīvas 2009/13/EK pielikumā.
3. pants
Atbilstības pārraudzība
1. Dalībvalstis nodrošina, ka tiek izveidoti efektīvi un piemēroti izpildes un pārraudzības mehānismi, tostarp inspekcijas, kas notiek MLC 2006 norādītajos intervālos, lai nodrošinātu, ka jūrnieku dzīves un darba apstākļi uz kuģiem, kas kuģo ar to karogu, atbilst un turpina atbilst MLC 2006 attiecīgo daļu prasībām.
2. Attiecībā uz kuģiem, kuru bruto tonnāža ir mazāka par 200 un kuri nav iesaistīti starptautiskos reisos, dalībvalstis pēc apspriešanās ar attiecīgajām kuģu īpašnieku un jūrnieku organizācijām, ievērojot MLC 2006 II panta 6. punktu, var nolemt pielāgot pārraudzības mehānismus, tostarp inspekcijas, lai ņemtu vērā īpašos nosacījumus, kas attiecas uz šādiem kuģiem.
3. Veicot savus pienākumus saskaņā ar šo pantu, dalībvalstis attiecīgā gadījumā var atļaut inspekcijas veikt publiskā sektora iestādēm vai citām organizācijām - tostarp tām, kas atrodas citā dalībvalstī, ja tā piekrīt -, kuras tās atzīst par pietiekami spējīgām, kompetentām un neatkarīgām. Visos gadījumos dalībvalsts paliek pilnībā atbildīga par attiecīgo jūrnieku dzīves un darba apstākļu inspekciju uz kuģiem, kas kuģo ar minētās dalībvalsts karogu. Šis noteikums neskar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/15/EK (7).
4. Dalībvalstis nosaka skaidrus mērķus un standartus, kas attiecas uz to inspekcijas sistēmu pārvaldību, kā arī atbilstīgas vispārējās procedūras, lai izvērtētu, kādā apjomā ir īstenoti minētie mērķi un standarti.
5. Katra dalībvalsts nodrošina, ka jūrnieki, kas atrodas uz kuģiem, kuri kuģo ar minētās dalībvalsts karogu, var piekļūt Nolīguma kopijai. Piekļuve var būt sniegta elektroniski.
4. pants
Personāls, kas atbild par atbilstības pārraudzību
1. Dalībvalstis nodrošina, ka personāls, tostarp darbinieki no iestādēm vai citām organizācijām (“atzītām organizācijām”MLC 2006 nozīmē), kam ir atļauts veikt inspekcijas saskaņā ar 3. panta 3. punktu un kas atbild par MLC 2006 attiecīgo daļu pienācīgas īstenošanas pārbaudi, ir apmācīti, kompetenti, tiem ir darba uzdevumi, pilnas juridiskas pilnvaras, statuss un neatkarība, kāda ir nepieciešama vai vēlama, lai spētu veikt minēto pārbaudi un nodrošināt atbilstību MLC 2006 attiecīgajām daļām. Saskaņā ar MLC 2006 inspektori ir pilnvaroti veikt attiecīgus pasākumus, lai aizliegtu kuģim atstāt ostu, līdz tiek veikti vajadzīgie pasākumi.
2. Visas atļaujas, kas piešķirtas attiecībā uz inspekcijām, pilnvaro atzīto organizāciju pieprasīt vismaz novērst tās konstatētās nepilnības jūrnieku dzīves un darba apstākļos un veikt inspekcijas šajā sakarā pēc ostas valsts pieprasījuma.
3. Katra dalībvalsts izveido:
a)
sistēmu, kas nodrošinātu atzītu organizāciju veiktā darba atbilstību un kas ietver informācijas sniegšanu par visiem piemērojamiem valsts normatīvajiem aktiem un attiecīgajiem starptautiskajiem instrumentiem; un
b)
procedūras saziņai ar šādām organizācijām un to uzraudzību.
4. Katra dalībvalsts iesniedz Starptautiskajam Darba birojam aktuālu to atzīto organizāciju sarakstu, kurām ir piešķirta atļauja darboties tās uzdevumā, un pastāvīgi atjaunina šo sarakstu. Sarakstā norāda funkcijas, kuras atzītajām organizācijām ir atļauts veikt.
5. pants
Sūdzību procedūras uz kuģa, sūdzību izskatīšana un korektīvie pasākumi
1. Katra dalībvalsts nodrošina, lai tās normatīvajos aktos būtu paredzētas piemērotas sūdzību procedūras uz kuģa.
2. Ja dalībvalsts saņem sūdzību, kuru tā neuzskata par acīmredzami nepamatotu, vai iegūst pierādījumus, ka kuģis, kas kuģo ar tās karogu, neatbilst attiecīgo MLC 2006 daļu prasībām vai ka pastāv tās īstenošanas pasākumu nopietnas nepilnības, minētā dalībvalsts veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai izmeklētu šo jautājumu, un nodrošina, ka tiek veikti pasākumi, lai labotu visas konstatētās nepilnības.
3. Personāls, kas nodarbojas ar sūdzībām vai tās konstatē, visus sūdzību avotus par apdraudējumu vai trūkumiem attiecībā uz jūrnieku dzīves un darba apstākļiem vai par normatīvo aktu pārkāpumiem uzskata par konfidenciāliem un nesniedz nekādas norādes kuģa īpašniekam, kuģa īpašnieka pārstāvim vai kuģa operatoram, ka inspekcija tika veikta šādas sūdzības rezultātā.
6. pants
Ziņojumi
1. Komisija savos ziņojumos, kas jāsagatavo saskaņā ar Direktīvas 2009/21/EK 9. pantu, iekļauj jautājumus, kas ietilpst šīs direktīvas darbības jomā.
2. Ne vēlāk kā 2018. gada 31. decembrī Komisija ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par to, kā tiek īstenots un piemērots MLC 2006 5.3. noteikums par darbaspēka piedāvātāju pienākumiem. Attiecīgā gadījumā ziņojumā var iekļaut priekšlikumus pasākumiem, ar ko jūrniecības nozarē uzlabot dzīves un darba apstākļus.
7. pants
Transponēšana
1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 2015. gada 31. martam. Dalībvalstis nekavējoties dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu.
Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāmas šādas atsauces.
2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
8. pants
Stāšanās spēkā
Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
9. pants
Adresāti
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Strasbūrā, 2013. gada 20. novembrī