PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1358/2014
ze dne 18. prosince 2014,
kterým se mění nařízení (ES) č. 889/2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 834/2007, pokud jde o původ živočichů pocházejících z ekologických chovů akvakultury, chovatelské postupy v akvakultuře, krmiva pro živočichy pocházející z ekologických chovů akvakultury a produkty a látky povolené pro použití v ekologické akvakultuře
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 834/2007 ze dne 28. června 2007 o ekologické produkci a označování ekologických produktů a o zrušení nařízení (EHS) č. 2092/91 (1), a zejména na čl. 13 odst. 3, čl. 15 odst. 2 a článek 16 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 834/2007 stanoví základní požadavky pro ekologickou produkci mořských řas a živočichů pocházejících z akvakultury. Prováděcí pravidla pro tyto požadavky jsou stanovena v nařízení Komise (ES) č. 889/2008 (2).
(2)
V období od listopadu 2012 do dubna 2013 požádaly některé členské státy o revizi pravidel týkajících se produktů, látek, zdrojů krmiv a postupů, které jsou povoleny pro použití při ekologické produkci v rámci akvakultury. Tyto žádosti vyhodnotila skupina odborníků pro technické poradenství v oblasti ekologické produkce (EGTOP) zřízená rozhodnutím Komise 2009/427/ES (3). S přihlédnutím ke stanovisku skupiny EGTOP Komise shledala, že je zapotřebí aktualizovat a integrovat stávající pravidla pro provádění požadavků pro ekologickou produkci mořských řas a živočichů pocházejících z akvakultury.
(3)
Podle čl. 15 odst. 1 písm. a) bodu ii) nařízení (ES) č. 834/2007 nejsou-li mladí jedinci z ekologické líhně nebo z ekologického zemědělského podniku dostupní, mohou být za zvláštních podmínek dovezeni do zemědělského podniku živočichové, kteří nepocházejí z ekologického chovu. V nařízení (ES) č. 889/2008 se stanoví zvláštní omezení, pokud jde o živočichy pocházející z akvakultury odchycené ve volné přírodě, včetně odchytu juvenilních jedinců pocházejících z akvakultury ve volné přírodě. Některé tradiční postupy z oblasti extenzivního chovu ryb v mokřadech, například v rybnících s brakickou vodou, přílivových oblastech a pobřežních lagunách ohraničených náspy a břehy, existují po staletí a jsou pro místní společenství cennými z hlediska kulturního dědictví a zachování biologické rozmanitosti i z hospodářského hlediska. Za určitých podmínek nemají tyto postupy vliv na stav populace dotčeného druhu.
(4)
Z tohoto důvodu se má za to, že odchyt potěru ve volné přírodě pro účely odchovu v rámci těchto tradičních postupů v akvakultuře je v souladu s cíli, kritérii a zásadami ekologické produkce akvakultury, jsou-li zavedena řídicí opatření, jež schválil příslušný orgán odpovědný za řízení dotyčných rybích populací, která mají zajistit udržitelné využívání dotčených druhů, a též se má za to, že doplnění stavu je v souladu s těmito opatřeními a že ryby jsou krmeny výhradně krmivy, která jsou v životním prostředí přirozeně dostupná.
(5)
Skupina EGTOP vyjádřila obavu, že zdroje krmiv a doplňkových látek povolených v ekologické produkci v rámci akvakultury dostatečně nesplňují stravovací požadavky masožravých druhů ryb. Podle čl. 15 odst. 1 písm. d) bodu i) nařízení (ES) č. 834/2007 mají být zvířata krmena krmivem, které splňuje požadavky na výživu v různých fázích jejich vývoje. Proto by mělo být povoleno používat jak zdroj krmiv pro masožravé živočichy v ekologické akvakultuře celé ryby. Nemělo by to však vyvolat další tlak na ohrožené nebo nadměrně lovené populace. Z tohoto důvodu by se měly k výrobě krmiv pro masožravé živočichy v ekologické akvakultuře používat pouze produkty rybolovu, jejichž udržitelnost potvrdí třetí strana. V této souvislosti je důležitá důvěryhodnost režimu udržitelnosti, jež má spotřebitele ujistit o celkové udržitelnosti produktu ekologické akvakultury. Proto by příslušné orgány měly stanovit systémy certifikace, které vzhledem k zásadám udržitelného rybolovu stanoveným v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 (4) považují za přiměřené k prokázání udržitelnosti produktů rybolovu pro použití jako krmivo v ekologické akvakultuře. Při posuzování vhodnosti systémů certifikace lze jako referenci použít Pokyny FAO pro označování ryb a produktů rybolovu z mořských rybolovných úlovků z roku 2009 (5).
(6)
Skupina EGTOP rovněž zdůraznila, že ve stravě lososovitých ryb je nutné poskytnout dostatečné množství histidinu, aby se u těchto druhů zajistila vysoká úroveň zdraví a dobré životní podmínky. Vezmeme-li v úvahu významné kolísání hladiny histidinu u mořských surovin podle druhů a ročního období a také podle produkce, zpracování a podmínek skladování, v zájmu splnění stravovacích požadavků lososovitých ryb by mělo být povoleno používat histidin vyrobený fermentací.
(7)
Maximální množství rybí moučky povolené v současnosti v krmivech pro garnáty není dostačující k uspokojení jejich stravovacích potřeb, a mělo by proto být zvýšeno. Je-li to zapotřebí pro splnění kvantitativních stravovacích požadavků, mělo by v souladu s doporučeními zprávy skupiny EGTOP být povoleno přidat do krmiv cholesterol. Za tímto účelem by se měl použít, je-li k dispozici, ekologický cholesterol. Není-li ekologický cholesterol k dispozici, lze též použít cholesterol pocházející z vlny, měkkýšů nebo jiných zdrojů.
(8)
Výjimka stanovená v čl. 25k odst. 2 končí dne 31. prosince 2014; uvedený odstavec by proto měl být zrušen.
(9)
V zájmu zajištění souladu s čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 834/2007 ve vztahu k chovu mladých jedinců pocházejících z ekologické líhně a z ekologických zemědělských podniků se považuje za nezbytné - a je v souladu se zprávou EGTOP - zavést zvláštní pravidla pro používání planktonu při krmení juvenilních jedinců pocházejících z ekologické akvakultury. Plankton je nezbytný pro chov juvenilních jedinců a není produkován podle ekologických pravidel.
(10)
Skupina EGTOP rovněž doporučila aktualizovat seznam látek povolených pro čištění a dezinfekci v ekologické akvakultuře, zejména pokud jde o možnost použití některých látek, které jsou již na seznamu uvedeny, i za přítomnosti živočichů. Příloha VII nařízení (ES) č. 889/2008 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(11)
Oblast působnosti přílohy XIIIa nařízení (ES) č. 889/2008 ve smyslu vymezení z čl. 25f odst. 2 by měla být definována jasněji, zejména pokud jde o chovatelské postupy.
(12)
Maximální hustota chovu u sivena severního by se měla zvýšit, aby lépe odpovídala potřebám tohoto druhu. Maximální hustota chovu by měla být rovněž definována u raků. Příloha XIIIa nařízení (ES) č. 889/2008 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(13)
Nařízení (ES) č. 889/2008 by proto mělo být příslušným způsobem pozměněno.
(14)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem regulativního Výboru pro ekologickou produkci,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 889/2008 se mění takto:
1)
V článku 25e se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Pro účely odchovu je odchyt juvenilních jedinců pocházejících z akvakultury ve volné přírodě omezen na následující konkrétní případy:
a)
larvy a juvenilní jedinci ryb nebo korýšů, kteří se dostali do rybníků, do systémů oddělujících produkční jednotky od okolí a do ohrazených prostor při jejich napouštění;
b)
úhoř říční, pokud je pro danou lokalitu schválen plán chovu a lovu úhořů a pokud umělá reprodukce úhořů zůstane i nadále nevyřešena;
c)
odchyt potěru ve volné přírodě u jiných druhů než úhoře říčního pro účely odchovu v tradiční extenzivní akvakultuře, například v rybnících s brakickou vodou, přílivových oblastech a pobřežních lagunách ohraničených náspy a břehy:
i)
je-li doplnění stavu v souladu s řídícími opatřeními schválenými příslušnými orgány odpovědnými za řízení dotyčných rybích populací, aby se zajistilo udržitelné využívání dotčených druhů a
ii)
jsou-li ryby krmeny výhradně krmivy, která jsou přirozeně dostupná v životním prostředí.“
2)
V článku 25f se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Hustota chovu a chovatelské postupy jsou stanoveny v příloze XIIIa podle jednotlivých biologických druhů nebo jejich skupin. Při posuzování účinků hustoty chovu a chovatelských postupů na dobré životní podmínky chovaných ryb se sleduje stav těchto ryb (jako například poškození ploutví, jiná zranění, rychlost růstu, chování a celkový zdravotní stav) a kvalita vody.“
3)
V čl. 25k odst. 1 se doplňuje nové písmeno e), které zní:
„e)
krmiva pocházející z celých ryb ulovených v rámci rybolovu s potvrzením udržitelnosti podle režimu uznaného příslušným orgánem v souladu se zásadami stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 (6).
(6) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 22).“" 						
4)
V článku 25k se zrušuje odstavec 2.
5)
V článku 25k se doplňuje nový odstavec, který zní:
„5. Histidin vyrobený fermentací lze použít v krmivu pro lososovité ryby, neposkytují-li krmné zdroje uvedené v odstavci 1 dostatečné množství histidinu, aby splňovaly stravovací potřeby daných ryb a zamezily u nich vzniku šedého zákalu.“
6)
V článku 25 l se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Pokud se přidává přirozené krmivo podle odstavce 2:
a)
může krmivo pro pangase (Pangasius spp.) uvedeného v oddílu 9 přílohy XIIIa obsahovat maximálně 10 % rybí moučky nebo rybího oleje pocházejících z udržitelného rybolovu;
b)
může krmivo pro garnáty uvedené v oddílu 7 přílohy XIIIa obsahovat maximálně 25 % rybí moučky a 10 % rybího oleje pocházejících z udržitelného rybolovu. K zabezpečení stravovacích potřeb garnátů lze jako doplněk jejich stravy použít ekologický cholesterol; není-li ekologický cholesterol k dispozici, lze též použít jiný než ekologický cholesterol pocházející z vlny, měkkýšů nebo jiných zdrojů.“
7)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 25la
Zvláštní pravidla ohledně krmiv pro juvenilní jedince pocházející z ekologické akvakultury
Při chovu larev juvenilních jedinců pocházejících z ekologické akvakultury lze jako krmivo použít konvenční fytoplankton a zooplankton.“
8)
V článku 25s se odstavec 6 nahrazuje tímto:
„6. Za účelem biologického omezení výskytu ektoparazitů je nutno používat pokud možno ryby-čističe, jakož i sladkou vodu, mořskou vodu a roztoky chloridu sodného.“
9)
Přílohy VII a XIIIa se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. prosince 2014.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 1358/2014
(2014. gada 18. decembris),
ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 889/2008, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 834/2007 attiecībā uz bioloģiskās akvakultūras dzīvnieku izcelsmi, akvakultūras dzīvnieku turēšanas praksi, bioloģiskās akvakultūras dzīvnieku barību un produktiem un vielām, kuras atļauts izmantot bioloģiskajā akvakultūrā
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2007. gada 28. jūnija Regulu (EK) Nr. 834/2007 par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu un par Regulas (EEK) Nr. 2092/91 atcelšanu (1) un jo īpaši tās 13. panta 3. punktu, 15. panta 2. punktu un 16. panta 1. punktu,
tā kā:
(1)
Regulā (EK) Nr. 834/2007 ir noteiktas jūras aļģu un akvakultūras dzīvnieku bioloģiskās ražošanas pamatprasības. Sīki izstrādāti noteikumi par minēto prasību īstenošanu ir paredzēti Komisijas Regulā (EK) Nr. 889/2008 (2).
(2)
Laikposmā no 2012. gada novembra līdz 2013. gada aprīlim dažas dalībvalstis lūdza pārskatīt noteikumus par produktiem, vielām, barības avotiem un paņēmieniem, ko atļauts izmantot bioloģiskajā ražošanā akvakultūras jomā. Minētie lūgumi ir izvērtēti ekspertu grupā tehnisku padomu sniegšanai par bioloģisko ražošanu (EGTOP), kas izveidota ar Komisijas Lēmumu 2009/427/EK (3). Ņemot vērā EGTOP atzinumu, Komisija saskata vajadzību atjaunināt un konsolidēt spēkā esošos noteikumus par jūras aļģu un akvakultūras dzīvnieku bioloģiskās ražošanas prasību īstenošanu.
(3)
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 834/2007 15. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punktu, ja nav pieejami tādi jauni dzīvnieki, kuru izcelsme ir bioloģiski vaislinieki un bioloģiskas saimniecības, saskaņā ar īpašiem nosacījumiem saimniecībā drīkst ievest ārpus bioloģiskām saimniecībām audzētus dzīvniekus. Regulā (EK) Nr. 889/2008 ir noteikti konkrēti ierobežojumi attiecībā uz savvaļā notvertiem akvakultūras dzīvniekiem, tai skaitā par akvakultūras dzīvnieku mazuļu vākšanu savvaļā. Dažas tradicionālās ekstensīvas zivaudzēšanas prakses mitrājos, piemēram, iesāļūdens tilpēs, plūdmaiņu apgabalos un piekrastes lagūnās, ko no jūras atdala sanesu zemes strēle vai sēklis, pastāv jau gadsimtiem ilgi un ir vērtīgas kultūras mantojuma, bioloģiskās daudzveidības saglabāšanas un vietējo kopienu saimniecisko perspektīvu ziņā. Noteiktos apstākļos šīs prakses neietekmē attiecīgo sugu krājumu stāvokli.
(4)
Tāpēc tirgus izmēra akvakultūras dzīvnieku ražošanai paredzētu mazuļu ievākšana savvaļā, ja to veic atbilstoši šīm tradicionālajām akvakultūras praksēm, tiek uzskatīta par saskanīgu ar bioloģiskās akvakultūras ražošanas mērķiem, kritērijiem un principiem ar nosacījumu, ka attiecīgo sugu ilgtspējīgas izmantošanas labad ir ieviesti pārvaldības pasākumi, kurus apstiprinājusi kompetentā iestāde, kas atbild par attiecīgo zivju krājumu pārvaldību, un ka ielaiduma atjaunošana ir saskaņā ar šiem pasākumiem, un ka zivis baro tikai ar tādu barību, kas ir dabīgi pieejama konkrētajā vidē.
(5)
EGTOP pauda bažas, ka barība no patlaban atļautajiem avotiem un piedevas, kuras atļauts izmantot bioloģiskajā akvakultūrā, nepietiekamā mērā apmierina plēsīgo zivju sugu uztura vajadzības. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 834/2007 15. panta 1. punkta d) apakšpunkta i) punktu dzīvnieki jāēdina ar barību, kas atbilst dzīvnieku ēdināšanas prasībām dažādās dzīvnieku attīstības stadijās. Tāpēc plēsīgo bioloģiskās akvakultūras dzīvnieku barošanā par barības avotu būtu jāatļauj izmantot nesadalītas zivis. Tomēr tas nedrīkstētu radīt papildu noslodzi apdraudētajiem vai pārzvejotajiem krājumiem. Tāpēc plēsīgo bioloģiskās akvakultūras dzīvnieku barošanā par barības avotu būtu jāizmanto tikai tādi zvejas produkti, kurus trešā persona sertificējusi kā iegūtus ilgtspējīgā veidā. Šajā sakarībā ir svarīgi, lai izmantotā ilgtspējas sertificēšanas shēma būtu uzticama un nostiprinātu patērētājos pārliecību par bioloģiskās akvakultūras produkta vispārējo ilgtspējīgumu. Tādēļ kompetentajām iestādēm būtu jāprecizē, kuras sertifikācijas shēmas tās uzskata par tādām, kas, ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1380/2013 (4) noteiktos ilgtspējīgas zivsaimniecības principus, atbilstoši pierāda to zvejniecības produktu ilgtspējīgumu, kurus izmanto kā barību bioloģiskajā akvakultūrā. Novērtējot sertifikācijas shēmu piemērotību, var atsaukties uz FAO 2009. gada vadlīnijām par jūras zvejniecībās iegūtu zivju un zvejas produktu ekomarķēšanu (5).
(6)
EGTOP uzsvēra arī vajadzību gādāt par pietiekamu histidīna saturu lašveidīgo zivju barībā, lai attiecībā uz šīm sugām nodrošinātu augstu dzīvnieku veselības un labturības līmeni. Tā kā jūras izejvielās histidīna saturs ievērojami atšķiras atkarībā no sugas un sezonas, kā arī no audzēšanas, apstrādes un uzglabāšanas apstākļiem, būtu jāatļauj fermentējot iegūta histidīna izmantošana, šādi nodrošinot lašveidīgo zivju uztura vajadzību apmierināšanu.
(7)
Zivju miltu maksimālais īpatsvars, kas patlaban atļauts garneļu barībā, nav pietiekams, lai apmierinātu garneļu uztura vajadzības, un tāpēc tas būtu jāpalielina. Saskaņā ar EGTOP ziņojuma ieteikumiem turklāt būtu jāatļauj kā piebarojumu izmantot holesterīnu, ja tas ir nepieciešams, lai pienācīgi apmierinātu dzīvnieku uztura vajadzības. Šādam mērķim būtu jāizmanto bioloģiski ražots holesterīns, ja tāds ir pieejams. Ja bioloģiski ražots holesterīns nav pieejams, drīkst izmantot no vilnas, gliemjiem un vēžveidīgajiem vai citiem avotiem iegūtu holesterīnu.
(8)
Atbrīvojums, kas paredzēts 25.k panta 2. punktā, zaudē spēku 2014. gada 31. decembrī; minētais punkts tāpēc būtu jāsvītro.
(9)
Lai nodrošinātu atbilstību Regulas (EK) Nr. 834/2007 15. panta 1. punkta a) apakšpunktam saistībā ar tādu jaunu dzīvnieku audzēšanu, kuru izcelsme ir bioloģiskie vaislinieki un bioloģiskās saimniecības, tiek uzskatīts par vajadzīgu - turklāt tas ir saskaņā ar EGTOP ziņojumu - paredzēt īpašus noteikumus par planktona izmantošanu bioloģiskās akvakultūras dzīvnieku mazuļu barībā. Planktons ir nepieciešams mazuļu audzēšanai, un to neiegūst bioloģiskajā ražošanā.
(10)
Turklāt EGTOP ieteica atjaunināt to vielu sarakstu, kuras bioloģiskajā akvakultūrā atļauts izmantot kā tīrīšanas un dezinfekcijas līdzekļus, un īpaši izskatīt iespēju izmantot dažas patlaban atļautās vielas arī dzīvnieku klātbūtnē. Būtu attiecīgi jāgroza Regulas (EK) Nr. 889/2008 VII pielikums.
(11)
Būtu precīzāk jādefinē Regulas (EK) Nr. 889/2008 XIIIa pielikuma darbības joma, kā noteikts 25.f panta 2. punktā, un jo īpaši attiecībā uz dzīvnieku turēšanas praksi.
(12)
Būtu jāpalielina maksimālais atļautais ielaiduma blīvums Arktikas palijai, tādējādi labāk apmierinot šīs sugas vajadzības. Maksimālais ielaiduma blīvums būtu jānosaka arī vēžiem. Būtu attiecīgi jāgroza Regulas (EK) Nr. 889/2008 XIIIa pielikums.
(13)
Tāpēc attiecīgi būtu jāgroza Regula (EK) Nr. 889/2008.
(14)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Bioloģiskās ražošanas regulatīvās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulu (EK) Nr. 889/2008 groza šādi:
1)
regulas 25.e panta 4. punktu aizstāj ar šādu:
“4. Tirgus izmēra akvakultūras dzīvnieku ražošanai paredzētu akvakultūras dzīvnieku mazuļu ievākšana savvaļā ir atļauta tikai šādos gadījumos:
a)
ja, piepildot dīķus, akvakultūras dzīvnieku turēšanas sistēmas un iežogojumus, tajos dabīgā veidā iepeld zivju vai vēžveidīgo kāpuri un mazuļi;
b)
kad ievāc Eiropas zuša mazuļus, ja konkrētajā vietā ir spēkā apstiprināts zušu pārvaldības plāns un zušu mākslīga pavairošana joprojām ir neatrisināta problēma;
c)
izņemot Eiropas zuti - ja savvaļas zivju mazuļus ievāc, lai tirgus izmēra akvakultūras dzīvniekus ražotu tradicionālās ekstensīvās akvakultūras saimniecībās, kuras atrodas mitrājos, piemēram, iesāļūdens tilpēs, plūdmaiņu apgabalos un piekrastes lagūnās, ko no jūras atdala ūdens sanesta zemes strēle vai arī sēklis, ar nosacījumu, ka:
i)
ielaiduma atjaunošana ir saskaņā ar pārvaldības pasākumiem, kurus apstiprinājušas par attiecīgo zivju krājumu pārvaldību atbildīgās iestādes un kuru mērķis ir nodrošināt attiecīgās sugas izmantošanas ilgtspējību; un
ii)
zivis baro tikai ar tādu barību, kas ir dabīgi pieejama konkrētajā vidē.”
;
2)
regulas 25.f panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
“2. Ielaiduma blīvums un turēšanas prakse dažādām sugām un sugu grupām ir noteikta XIIIa pielikumā. Lai novērtētu ielaiduma blīvuma un turēšanas prakses ietekmi uz audzēto zivju labturību, uzrauga zivju stāvokli (piemēram, spuru bojājumus, citus savainojumus, augšanas ātrumu, uzvedības izpausmes un kopējo veselības stāvokli) un ūdens kvalitāti.”
;
3)
regulas 25.k panta 1. punktam pievieno šādu e) apakšpunktu:
“e)
barības produkti iegūti no nesadalītām zivīm, kas nozvejotas zvejniecībās, kuru ilgtspējība sertificēta saskaņā ar shēmu, kuru kompetentā iestāde atzinusi saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1380/2013 (6) noteiktajiem principiem.
(6) Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 11. decembra Regula (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku un ar ko groza Padomes Regulas (EK) Nr. 1954/2003 un (EK) Nr. 1224/2009 un atceļ Padomes Regulas (EK) Nr. 2371/2002 un (EK) Nr. 639/2004 un Padomes Lēmumu 2004/585/EK (OV L 354, 28.12.2013., 22. lpp.).”" 						
;
4)
svītro 25.k panta 2. punktu;
5)
regulas 25.k pantam pievieno šādu punktu:
“5. Ja 1. punktā uzskaitītajos barības avotos histidīna saturs nav pietiekams lašveidīgo zivju uztura vajadzību apmierināšanai un kataraktas profilaksei, šo zivju barības devā drīkst iekļaut fermentējot iegūtu histidīnu.”
;
6)
regulas 25.l panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
“3. Ja saskaņā ar 2. punktu papildus dabīgajai barībai izmanto piebarojumu:
a)
XIIIa pielikuma 9. iedaļā minēto pangasiju (Pangasius spp.) barības deva drīkst saturēt ne vairāk kā 10 % zivju miltu vai zivju eļļas, kas iegūta ilgtspējīgā zivsaimniecībā;
b)
XIIIa pielikuma 7. iedaļā minēto garneļu barības deva drīkst saturēt ne vairāk kā 25 % zivju miltu un 10 % zivju eļļas, kas iegūta ilgtspējīgā zivsaimniecībā. Lai vajadzīgajā mērā apmierinātu garneļu uztura vajadzības, kā piebarojumu drīkst izmantot bioloģiski ražotu holesterīnu; ja bioloģiski ražots holesterīns nav pieejams, drīkst izmantot no vilnas, gliemjiem un vēžveidīgajiem vai citiem avotiem iegūtu nebioloģisko holesterīnu.”
;
7)
iekļauj šādu 25.la pantu:
“25.la pants
Īpaši noteikumi par bioloģiskās akvakultūras dzīvnieku mazuļu barību
Bioloģiskās akvakultūras dzīvnieku mazuļu audzēšanā kāpuru stadijā kā barību drīkst izmantot parastu fitoplanktonu un zooplanktonu.”
;
8)
regulas 25.s panta 6. punktu aizstāj ar šādu:
“6. Ektoparazītu bioloģiskajā kontrolē priekšroku dod tīrītājzivīm, kā arī saldūdens, jūras ūdens un nātrija hlorīda šķīdumiem.”
;
9)
regulas VII un XIIIa pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas pielikumu.
2. pants
Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2015. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2014. gada 18. decembrī