NAŘÍZENÍ RADY (EU) 2015/159
ze dne 27. ledna 2015,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2532/98 o pravomoci Evropské centrální banky uvalovat sankce
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 132 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 34.3 tohoto statutu,
s ohledem na doporučení Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (2),
s ohledem na stanovisko Evropské komise (3),
v souladu s postupem stanoveným v čl. 129 odst. 4 Smlouvy a článku 41 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 2532/98 (4) vychází z čl. 132 odst. 3 Smlouvy o fungování EU a článku 34.3 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut“), jež svěřují Radě pravomoc stanovit meze a podmínky, za nichž je Evropská centrální banka (dále jen „ECB“) oprávněna ukládat podnikům peněžité pokuty nebo penále za neplnění povinností vyplývajících z jejích nařízení a rozhodnutí. Obsah nařízení (ES) č. 2532/98 by proto měl být omezen na porušení nařízení a rozhodnutí přijatých ECB. Pro porušení přímo použitelných právních předpisů Unie jiných, než jsou nařízení a rozhodnutí přijatá ECB, by se měla použít příslušná ustanovení nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 (5).
(2)
ECB uplatňuje nařízení (ES) č. 2532/98 při ukládání sankcí v různých oblastech své působnosti, a to zejména v oblasti provádění měnové politiky v Unii, provozování platebních systémů a shromažďování statistických informací.
(3)
Nařízení (EU) č. 1024/2013 svěřilo ECB některé úkoly v oblasti dohledu a opravňuje ji ukládat úvěrovým institucím, nad nimiž vykonává dohled: a) správní peněžité sankce, poruší-li tyto instituce požadavek vyplývající z přímo použitelných právních předpisů Unie, v souvislosti s nímž mají příslušné orgány podle příslušnýchprávních předpisů Unie k dispozici správní peněžité sankce, a b) sankce v souladu s nařízením (ES) č. 2532/98 v případě porušení nařízení či rozhodnutí ECB (společně dále jen „správní sankce“).
(4)
V čl. 18 odst. 7 nařízení (EU) č. 1024/2013 se stanoví, že ECB může za účelem plnění úkolů, které jsou jí uvedeným nařízením svěřeny, v případě porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB uložit sankce v souladu s nařízením (ES) č. 2532/98.
(5)
V této souvislosti nejsou některá ustanovení nařízení (ES) č. 2532/98 konzistentní s celou řadou ustanovení obsažených v nařízení (EU) č. 1024/2013, která se přímo týkají pravomoci ECB ukládat sankce v případě porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB. Proto je nezbytné určit, která z pravidel stanovených v nařízení (ES) č. 2532/98 by měla být změněna, odkazuje-li se na ukládání sankcí ze strany ECB v případě porušení jejích nařízení nebo rozhodnutí týkajících se jejích úkolů v oblasti dohledu.
(6)
Na základě pravomoci provádět úkoly v oblasti dohledu, které ECB svěřují Smlouvy, jak ji stanoví článek 34 Protokolu (č. 4) o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, přijala ECB nařízení (EU) č. 468/2014 (6). Za účelem vymezení úkolu ECB spočívajícího v zajišťování souladu s pravidly obsaženými v přímo použitelných právních předpisech Unie stanoví nařízení (EU) č. 468/2014 dále v souladu s čl. 4 odst. 3 nařízení (EU) č. 1024/2013 a základními právy a zásadami obsaženými v Listině základních práv Evropské unie rámec pro správní sankce podle článku 18 nařízení (EU) č. 1024/2013. Zavádí rovněž pravidla týkající se ukládání správních sankcí v případě porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB. Nařízení (EU) č. 468/2014 je aktem provádějícím sekundární právní předpis. V případě rozporu mezi jeho ustanoveními a nařízením (ES) č. 2532/98 tak má přednost nařízení (ES) č. 2532/98.
(7)
ECB by měla zveřejňovat rozhodnutí o uložení sankcí v případě porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, ledaže by toto zveřejnění ohrožovalo stabilitu finančních trhů nebo by způsobilo, pokud to lze zjistit, dotyčnému podniku nepřiměřenou škodu.
(8)
K zajištění jednotného zacházení v případě stejně závažných protiprávních jednání by se horní mez pokuty, kterou ECB může podniku uložit za nedodržování nařízení nebo rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, neměla lišit od horní meze pokuty, kterou ECB může uložit podniku za porušení přímo použitelných právních předpisů Unie. Na všechny pokuty, které ECB ukládá při plnění svých úkolů v oblasti dohledu, by se proto měly vztahovat stejné horní meze.
(9)
ECB by měla mít možnost uložit podnikům penále s cílem přinutit je k dodržování nařízení či rozhodnutí ECB v oblasti dohledu anebo k ukončení trvajícího protiprávního jednání spočívajícího v porušování těchto nařízení či rozhodnutí ECB. Horní mez penále by měla být úměrná horní mezi, která se uplatňuje v případě pokut v oblasti dohledu.
(10)
Článek 25 nařízení (EU) č. 1024/2013 stanoví zásadu oddělení funkcí, podle které ECB provádí úkoly, které jsou jí svěřeny nařízením (EU) č. 1024/2013, aniž jsou dotčeny její úkoly týkající se měnové politiky a odděleně od těchto a všech ostatních úkolů. Tuto zásadu je nutné bez omezení dodržovat u všech úkolů, které ECB provádí. V zájmu jejího důsledného uplatňování byla v souladu článkem 26 nařízení (EU) č. 1024/2013 zřízena Rada dohledu, která odpovídá mimo jiné za přípravu konečných návrhů rozhodnutí Rady guvernérů ECB v oblasti dohledu. Rozhodnutí Rady guvernérů ECB dále podléhají za podmínek stanovených v článku 24 nařízení (EU) č. 1024/2013 přezkumu správní revizní komisí. S ohledem na zásadu oddělení funkcí a na zřízení Rady dohledu a správní revizní komise by se měly uplatňovat dva odlišné postupy: a) zvažuje-li ECB uložení správní sankce při plnění svých úkolů v oblasti dohledu, přijímá rozhodnutí za tímto účelem Rada guvernérů ECB na základěkonečného návrhu rozhodnutí Rady dohledu a tato rozhodnutí podléhají přezkumu správní revizní komisí, a b) zvažuje-li ECB uložení sankce při plnění svých úkolů v oblastech, které se netýkají dohledu, přijímá rozhodnutí za tímto účelem Výkonná rada ECB a tato rozhodnutí podléhají přezkumu Radou guvernérů ECB.
(11)
Vzhledem ke složitosti vyšetřování případů protiprávního jednání v oblasti dohledu by se na výkon pravomoci uložit a vymáhat sankce v souvislosti s úkoly ECB v oblasti dohledu měly uplatňovat delší lhůty, než jaké jsou stanoveny v případě sankcí v souvislosti s úkoly ECB v oblastech, které se netýkají dohledu. Odpovídajícím způsobem by mělo být upraveno stavění a přerušení běhu těchto lhůt, a to i s přihlédnutím k tomu, že se řízení o sankcích v oblasti dohledu může překrývat s vyšetřováním trestného činu a trestním řízením vedeným na základě stejných skutečností.
(12)
Nařízení (ES) č. 2532/98 by mělo být proto odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny
Nařízení (ES) č. 2532/98 se mění takto:
1)
Článek 1 se mění takto:
a)
bod 6 se nahrazuje tímto:
„6.
‚penále‘ rozumí peněžní částky, které musí platit podnik v případě trvajícího protiprávního jednání jako trest nebo které mají přinutit dotyčné osoby k tomu, aby dodržovaly nařízení či rozhodnutí ECB v oblasti dohledu. Penále se počítají za každý celý den trvání protiprávního jednání:
a)
od okamžiku, kdy byl podnik postupem podle čl. 3 odst. 1 druhého pododstavce vyrozuměn o rozhodnutí, jímž se nařizuje ukončení protiprávního jednání, nebo
b)
v případě, že trvající protiprávní jednání spadá do oblasti působnosti čl. 18 odst. 7 nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 (7), v souladu s postupem podle článku 4b tohoto nařízení;
;
b)
bod 7 se nahrazuje tímto:
„7.
‚sankcí‘ rozumí pokuty a penále.“
2)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 1a
Všeobecné zásady a oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na ukládání sankcí podnikům ze strany ECB za neplnění povinností vyplývajících z rozhodnutí nebo nařízení ECB.
2. Pravidla vztahující se na ukládání sankcí ze strany ECB při plnění úkolů v oblasti dohledu v případě porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB se použijí odchylně od pravidel stanovených v článcích 2 až 4 v rozsahu stanoveném v článcích 4a až 4c.
3. ECB zveřejní jakékoli rozhodnutí o uložení sankcí podniku v případě porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, a to bez ohledu na to, zda proti němu byl podán opravný prostředek či nikoli.
ECB toto zveřejnění učiní na svých internetových stránkách bez zbytečného odkladu a poté, co dané rozhodnutí oznámila dotyčnému podniku. Zveřejňované informace zahrnují druh a povahu porušení a totožnost dotyčného podniku, ledaže by zveřejnění tímto způsobem:
a)
ohrožovalo stabilitu finančních trhů nebo probíhající trestní vyšetřování, nebo
b)
pokud to lze zjistit, způsobilo dotyčnému podniku nepřiměřenou škodu.
Za těchto okolností se rozhodnutí o sankcích zveřejňují anonymně. Je-li pravděpodobné, že tyto okolnosti v přiměřené lhůtě pominou, lze zveřejnění na základě tohoto odstavce po tuto dobu odložit.
Bylo-li proti rozhodnutí o sankcích podáno odvolání k Soudnímu dvoru, zveřejní ECB bez zbytečného odkladu na svých oficiálních internetových stránkách rovněž informace o stavu předmětného odvolání a jeho výsledek.
ECB zajistí, aby informace zveřejněné podle tohoto odstavce byly na jejích oficiálních internetových stránkách po dobu alespoň pěti let.“
3)
V článku 2 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Spočívá-li protiprávní jednání v opomenutí, nezbavuje uložení sankce podnik plnění jeho povinností, nestanoví-li rozhodnutí přijaté podle čl. 3 odst. 4 nebo článku 4b výslovně jinak.“
4)
Článek 3 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se první věta nahrazuje tímto:
„1. Rozhodnutí o tom, zda má být zahájeno řízení o sankcích, přijímá ECB z vlastního podnětu nebo na základě žádosti národní centrální banky členského státu, v jehož soudní pravomoci k údajnému protiprávnímu jednání došlo.“
;
b)
odstavec 10 se nahrazuje tímto:
„10. Pokud protiprávní jednání souvisí výlučně s úkolem, který je podle Smlouvy a statutu svěřen ESCB nebo ECB, lze řízení o sankcích zahájit výhradně podle tohoto nařízení, bez ohledu na to, zda vnitrostátní právní předpisy stanoví jiné řízení. Pokud protiprávní jednání souvisí s jednou nebo více oblastí, které nespadají do působnosti ESCB nebo ECB, není právem příslušného vnitrostátního orgánu zahájit zvláštní řízení v souvislosti s oblastmi, které nespadají do působnosti ESCB nebo ECB, dotčeno právo zahájit řízení o sankcích podle tohoto nařízení. Tímto ustanovením není dotčeno uplatňování trestního práva a vnitrostátních právních předpisů týkajících se pravomocí v oblasti obezřetnostního dohledu v zúčastněných členských státech podle nařízení (EU) č. 1024/2013.“
5)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 4a
Zvláštní pravidla týkající se horních mezí sankcí, které ECB ukládá při plnění svých úkolů v oblasti dohledu
1. Odchylně od čl. 2 odst. 1 jsou meze, v nichž ECB může ukládat pokuty a penále v případě protiprávních jednání týkajících se rozhodnutí a nařízení, která ECB přijala při plnění svých úkolů v oblasti dohledu, tyto:
a)
U pokut činí horní mez dvojnásobek zisku, kterého bylo dosaženo v důsledku protiprávního jednání, nebo ztráty, které bylo v důsledku protiprávního jednání zabráněno, jestliže je lze určit, nebo 10 % celkového ročního obratu podniku.
b)
U penále činí: horní mez 5 % průměrného denního obratu za každý den protiprávního jednání. Penále mohou být ukládána po dobu nejvýše šesti měsíců ode dne stanoveného v rozhodnutí, kterým byla uložena.
2. Pro účely odstavce 1 se rozumí:
a)
‚ročním obratem‘ roční obrat dotyčného podniku v předcházejícím hospodářském roce, jak je vymezen v příslušných právních předpisech Unie, a pokud tento obrat není k dispozici, obrat podle poslední dostupné roční účetní závěrky této osoby. Je-li dotyčný podnik dceřiným podnikem mateřského podniku, je příslušným celkovým ročním obratem celkový roční obrat vyplývající z poslední dostupné konsolidované roční účetní závěrky v předcházejícím hospodářském roce, a pokud tato účetní závěrka není k dispozici, podle poslední dostupné roční účetní závěrky této osoby;
b)
‚průměrným denním obratem‘ roční obrat, jak je vymezen v písmenu a), dělený 365.
Článek 4b
Zvláštní procesní pravidla týkající se sankcí, které ECB ukládá při plnění svých úkolů v oblasti dohledu
1. Odchylně od čl. 3 odst. 1 až 8 tohoto nařízení se na protiprávní jednání týkající se rozhodnutí a nařízení, která ECB přijala při plnění svých úkolů v oblasti dohledu, uplatní pravidla stanovená v tomto článku.
2. Má-li ECB při plnění svých úkolů podle nařízení (EU) č. 1024/2013 za to, že existuje důvodné podezření, že se podnik s ústředím v členském státě eurozóny dopouští nebo dopustil jednoho nebo několika porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB, jak je uvedeno v čl. 18 odst. 7 nařízení (EU) č. 1024/2013, provede příslušné vyšetřování v souladu s následujícími ustanoveními.
3. Po skončení vyšetřování a předtím, než je předloha konečného návrhu rozhodnutí vypracována a předložena Radě dohledu, vyrozumí ECB v rámci své pravomoci vyšetřovat případy porušení předpisů v oblasti dohledu písemně dotyčný podnik o zjištěních provedeného vyšetřování a o námitkách vznesených vůči těmto zjištěním.
V oznámení podle prvního pododstavce ECB v rámci své pravomoci vyšetřovat případy porušení předpisů v oblasti dohledu dotyčný podnik informuje o právu předložit jí písemné připomínky týkající se skutkových závěrů a námitek, které byly proti tomuto subjektu vzneseny a které jsou v tomto oznámení uvedeny, včetně jednotlivých ustanovení, jež byla údajně porušena, a stanoví přiměřenou lhůtu pro předložení těchto připomínek. ECB není povinna zohlednit písemné připomínky, jež byly předloženy po uplynutí lhůty, kterou v rámci své pravomoci vyšetřovat případy porušení předpisů v oblasti dohledu stanovila.
V návaznosti na oznámení ve smyslu prvního pododstavce může ECB v rámci své pravomoci vyšetřovat případy porušení předpisů v oblasti dohledu dotyčný podnik rovněž vyzvat k účasti na ústním jednání. Strany, které jsou předmětem vyšetřování, mohou být na jednání zastoupeny právníkem nebo jinými kvalifikovanými osobami nebo jim může právník nebo tyto osoby pomáhat. Ústní jednání jsou neveřejná.
Je zaručeno právo dotyčného podniku, který je předmětem vyšetřování, na přístup ke spisu. Toto právo se nevztahuje na důvěrné informace.
4. Rada dohledu předloží Radě guvernérů konečný návrh rozhodnutí, který stanoví, zda se dotyčný podnik dopustil porušení či nikoli, a uvede sankce, které mají být případně uloženy, postupem podle čl. 26 odst. 8 nařízení (EU) č. 1024/2013.
5. Dotyčný podnik má právo požádat o přezkum rozhodnutí, které Rada guvernérů přijala podle odstavce 4, správní revizní komisí postupem podle článku 24 nařízení (EU) č. 1024/2013.
Článek 4c
Zvláštní lhůty v případě sankcí, které ECB ukládá při plnění svých úkolů v oblasti dohledu
1. Odchylně od článku 4 zaniká právo rozhodnout o uložení sankce v případě porušení rozhodnutí nebo nařízení ECB týkajícího se jejích úkolů v oblasti dohledu pět let poté, kdy k protiprávnímu jednání došlo, nebo v případě trvajícího protiprávního jednání pět let poté, kdy bylo protiprávní jednání ukončeno.
2. Běh lhůty stanovené v odstavci 1 přerušuje jakýkoli úkon, který ECB učiní pro účely vyšetřování nebo řízení, pokud se týká protiprávního jednání. Běh promlčecí lhůty se přerušuje s účinkem ode dne, kdy je úkon oznámen dotčenému dohlíženému subjektu. Po každém přerušení této lhůty začne běžet lhůta nová. Lhůta však nepřesáhne dobu 10 let od okamžiku, kdy k protiprávnímu jednání došlo, nebo v případě trvajícího protiprávního jednání 10 let od okamžiku, kdy bylo protiprávní jednání ukončeno.
3. Lhůty uvedené v předchozích odstavcích lze prodloužit, pokud:
a)
je rozhodnutí Rady guvernérů předmětem přezkumu před správní revizní komisí nebo odvolacího řízení před Soudním dvorem Evropské unie nebo
b)
je proti dotyčnému podniku vedeno trestní řízení v souvislosti se stejnými skutečnostmi. V takovém případě se lhůty uvedené v předchozích odstavcích prodlužují o dobu, po kterou trvá přezkum rozhodnutí před správní revizní komisí nebo Soudním dvorem, nebo do ukončení trestního řízení proti dotyčnému podniku.
4. Právo ECB vymáhat rozhodnutí o uložení sankce zaniká pět let po přijetí daného rozhodnutí. Běh promlčecí lhůty pro vymáhání přerušuje jakýkoli úkon ECB, jehož účelem je vymáhání platby nebo platebních podmínek uložené sankce.
5. Běh promlčecí lhůty pro vymáhání sankcí se staví:
a)
po dobu lhůty pro zaplacení uložené sankce;
b)
pokud je vymáhání platby uložené sankce pozastaveno na základě rozhodnutí Rady guvernérů nebo Soudního dvora.“
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 27. ledna 2015.
PADOMES REGULA (ES) 2015/159
(2015. gada 27. janvāris),
ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2532/98 par Eiropas Centrālās bankas pilnvarām piemērot sankcijas
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 132. panta 3. punktu,
ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 34.3. pantu,
ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas ieteikumu (1),
ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (2),
ņemot vērā Eiropas Komisijas atzinumu (3),
saskaņā ar procedūru, kas noteikta Līguma 129. panta 4. punktā un Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtu 41. pantā,
tā kā:
(1)
Padomes Regula (EK) Nr. 2532/98 (4) balstās uz LESD 132. panta 3. punktu un Eiropas centrālo banku sistēmas statūtu un Eiropas Centrālās bankas statūtu (turpmāk - “Statūti”) 34.3. pantu, ar ko Padomi pilnvaro noteikt ierobežojumus un nosacījumus, saskaņā ar kuriem Eiropas Centrālā banka (turpmāk - ECB) piemēro soda naudu vai kavējuma naudu uzņēmumiem, kuri nepilda tās noteikumos un lēmumos noteiktos pienākumus. Tādēļ Regulas (EK) Nr. 2532/98 saturs būtu jāattiecina vienīgi uz ECB pieņemto noteikumu un lēmumu pārkāpumiem. Tieši piemērojamu Savienības tiesību aktu, kuri nav ECB pieņemti noteikumi un lēmumi, pārkāpumiem būtu jāpiemēro attiecīgie noteikumi, kas paredzēti Padomes Regulā (ES) Nr. 1024/2013 (5).
(2)
ECB piemērojusi Regulu (EK) Nr. 2532/98, lai noteiktu sankcijas dažādās savas kompetences jomās, tostarp jo īpaši saistībā ar Savienības monetārās politikas īstenošanu, maksājumu sistēmu darbību un statistiskās informācijas vākšanu.
(3)
Regulā (ES) Nr. 1024/2013 ECB ir paredzēti daži uzraudzības uzdevumi un dotas tiesības attiecībā uz tās uzraudzītajām kredītiestādēm piemērot (a) administratīvo soda naudu gadījumos, ja šīs iestādes pārkāpj tieši piemērojamo Savienības tiesību aktu prasības, saistībā ar kurām saskaņā ar attiecīgajiem Savienības tiesību aktiem kompetentajām iestādēm dod iespēju piemērot administratīvo soda naudu; un (b) sankcijas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 2532/98 - gadījumā, ja pārkāpti ECB noteikumi vai lēmumi (turpmāk kopā - “administratīvie sodi”).
(4)
Regulas (ES) Nr. 1024/2013 18. panta 7. punkts nosaka, ka, lai veiktu ar minēto regulu tai uzticētos uzdevumus, ECB noteikumu vai lēmumu pārkāpumu gadījumā ECB var piemērot sankcijas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 2532/98.
(5)
Šajā saistībā daži Regulas (EK) Nr. 2532/98 noteikumi nesaskan ar virkni noteikumu Regulā (ES) Nr. 1024/2013, kuri tieši attiecas uz ECB pilnvarām piemērot sankcijas ECB noteikumu vai lēmumu pārkāpumu gadījumā. Tādēļ jāidentificē Regulā (EK) Nr. 2532/98 paredzētie noteikumi, kuri būtu jāgroza attiecībā uz ECB sankciju piemērošanu gadījumos, ja ir pārkāpti ECB noteikumi vai lēmumi saistībā ar tās uzraudzības uzdevumiem.
(6)
Pamatojoties uz pilnvarām pildīt Līgumos paredzētos uzraudzības uzdevumus, kas noteiktas saskaņā ar 34. pantu Protokolā (Nr. 4) par Eiropas Centrālo banku sistēmas statūtiem un Eiropas Centrālās bankas statūtiem, ECB ir pieņēmusi Regulu (ES) Nr. 468/2014 (6). Lai organizētu ECB uzdevumu nodrošināt atbilstību tieši piemērojamos Savienības tiesību aktos iekļautiem noteikumiem, Regulā (ES) Nr. 468/2014 saskaņā ar Regulas 1024/2013 4. panta 3. punktu un saskaņā ar pamattiesībām un principiem, kas noteikti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, ir sīkāk precizēta Regulas (ES) Nr. 1024/2013 18. pantā noteiktā administratīvo sodu sistēma. Tajā ir arī paredzēti noteikumi par administratīvo sodu piemērošanu ECB noteikumu vai lēmumu pārkāpuma gadījumā. Regula (ES) Nr. 468/2014 ir instruments, ar ko īsteno sekundāros tiesību aktus. Tādēļ, ja ir kolīzija starp minētās regulas noteikumiem un Regulas (EK) Nr. 2532/98 noteikumiem, prevalē Regula (EK) Nr. 2532/98.
(7)
ECB būtu jāpublicē lēmumi, ar ko piemēro sankcijas gadījumā, ja ir pārkāpti ECB noteikumi vai lēmumi uzraudzības jomā, izņemot gadījumu, ja šāda publicēšana apdraud finanšu tirgu stabilitāti vai, ciktāl to var noteikt, rada nesamērīgu kaitējumu attiecīgajam uzņēmumam.
(8)
Soda naudas maksimālajam apmēram, kuru ECB var piemērot uzņēmumam par ECB noteikumu vai lēmumu neievērošanu uzraudzības jomā, nebūtu jāatšķiras no soda naudas maksimālā apmēra, kuru ECB var piemērot uzņēmumam par tieši piemērojamu Savienības tiesību aktu pārkāpumu, lai nodrošinātu konsekvenci līdzvērtīgi smagu pārkāpumu sodīšanā. Tādēļ uz visiem ECB uzraudzības uzdevumu izpildes gaitā uzliktajai soda naudai būtu jāattiecas vienādiem maksimālajiem apmēriem.
(9)
ECB vajadzētu būt iespējai piemērot kavējuma naudu uzņēmumiem, lai liktu tiem ievērot ECB noteikumus vai lēmumus uzraudzības jomā vai pārtrauktu ilgstošu to pārkāpumu. Kavējuma naudas maksimālajam apmēram vajadzētu būt samērojamam ar uzraudzības jomā piemērojamās soda naudas maksimālo apmēru.
(10)
Regulas (ES) Nr. 1024/2013 25. pants paredz nošķirtības principu, saskaņā ar kuru uzdevumus, kas ECB uzticēti ar Regulu (ES) Nr. 1024/2013, tā veic, neskarot monetārās politikas un visus citus uzdevumus un atsevišķi no tiem. Minētais princips bez ierobežojumiem jāpiemēro visiem ECB veiktajiem uzdevumiem. Lai stiprinātu šo nošķirtības principu, saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1024/2013 26. pantu izveidota Uzraudzības valde, kura cita starpā atbild par ECB Padomes lēmumu uzraudzības jomā pilnīgu projektu izstrādi. Turklāt ECB Padomes pieņemtos lēmumus pārskata Administratīvās pārskatīšanas padome, ievērojot Regulas (ES) Nr. 1024/2013 24. pantā noteiktos nosacījumus. Ņemot vērā nošķirtības principu un Uzraudzības valdes un Administratīvās pārskatīšanas padomes izveidošanu, būtu jāpiemēro divas dažādas procedūras: a) ja ECB apsver administratīvo sodu piemērošanu, pildot tās uzraudzības uzdevumus, šādus lēmumus pieņem ECB Padome, pamatojoties uz Uzraudzības valdes pilnībā izstrādātu lēmuma projektu, uz kuru attiecas Administratīvās pārskatīšanas padomes veikta pārskatīšana, un b) ja ECB apsver sankciju piemērošanu, pildot ar uzraudzību nesaistītus uzdevumus, šādus lēmumus pieņem ECB Valde un uz tiem attiecas ECB Padomes veikta pārskatīšana.
(11)
Pārkāpumu uzraudzības jomā izmeklēšanas sarežģītības dēļ uz pilnvarām piemērot un īstenot sankcijas saistībā ar ECB uzraudzības uzdevumiem būtu jāattiecas ilgākiem termiņiem nekā termiņi, kuri noteikti sankcijām, kas attiecas uz ar uzraudzību nesaistītiem ECB uzdevumiem. Attiecīgi būtu jānosaka šo termiņu apturēšana un pārtraukšana, ņemot vērā arī to, ka uzraudzības jomas pārkāpumu procedūras var notikt reizē ar uz tiem pašiem faktiskajiem apstākļiem balstītu krimināllietas izmeklēšanu vai izskatīšanu tiesā.
(12)
Tādēļ attiecīgi būtu jāgroza Regula (EK) Nr. 2532/98,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Grozījumi
Regulu (EK) Nr. 2532/98 groza šādi:
1)
regulas 1. pantu groza šādi:
a)
panta 6. punktu aizstāj ar šādu:
“6)
“kavējuma nauda” ir naudas summas, kas ilgstoša pārkāpuma gadījumā uzņēmumam ir jāmaksā kā sankcija vai nolūkā likt attiecīgajām personām ievērot ECB uzraudzības noteikumus un lēmumus. Kavējuma naudu aprēķina par katru pilnu ilgstošā pārkāpuma dienu:
a)
pēc lēmuma paziņošanas uzņēmumam, kurā prasīts pārtraukt attiecīgo pārkāpumu saskaņā ar 3. panta 1. punkta otrajā daļā noteikto procedūru; vai
b)
ja ilgstošais pārkāpums ietilpst Padomes Regulas (ES) Nr. 1024/2013 (7) 18. panta 7. punkta darbības jomā saskaņā ar šīs regulas 4.b pantā noteikto procedūru;
;
b)
panta 7. punktu aizstāj ar šādu:
“7)
“sankcijas” ir soda naudas un kavējuma naudas.”
;
2)
iekļauj šādu pantu:
“1.a pants
Vispārīgie principi un darbības joma
1. Šī regula attiecas uz sankcijām, ko ECB piemēro uzņēmumiem, kuri neievēro ECB noteikumos vai lēmumos noteiktos pienākumus.
2. Noteikumi, kuri attiecas uz ECB tiesībām piemērot sankcijas par ECB noteikuma vai lēmuma pārkāpumiem, ko tā veic pildot savus uzraudzības uzdevumus, atkāpjas no 2.-4. pantā izklāstītajiem noteikumiem 4.a-4.c pantā noteiktajā apmērā.
3. ECB publicē visus lēmumus, ar kuriem tā uzņēmumam piemēro sankcijas par ECB noteikuma vai lēmuma pārkāpumu uzraudzības jomā, neatkarīgi no tā, vai šādi lēmumi ir vai nav pārsūdzēti.
Šādu publicēšanu ECB veic savā tīmekļa vietnē bez liekas kavēšanās un pēc tam, kad lēmums ir paziņots attiecīgajam uzņēmumam. Publikācijā iekļauj informāciju par pārkāpuma tipu un būtību un attiecīgā uzņēmuma identifikācijas informāciju, izņemot gadījumus, kad šāda veida informācija:
a)
apdraud finanšu tirgu stabilitāti vai notiekošu kriminālizmeklēšanu; vai
b)
ciktāl to iespējams konstatēt, izraisa nesamērīgu kaitējumu attiecīgajam uzņēmumam.
Šādos gadījumos, publicējot lēmumus par sankcijām, uzņēmuma identifikācijas informāciju nenorāda. Alternatīvi: ja paredzams, ka šādi apstākļi samērīgā laikposmā beigs pastāvēt, šajā punktā minēto publikāciju uz attiecīgo laiku var atlikt.
Ja lēmums, ar kuru piemēro sankcijas, tiek izskatīts Tiesā, ECB bez liekas kavēšanās savā oficiālajā tīmekļa vietnē publicē arī informāciju par attiecīgās tiesvedības aktuālo statusu un iznākumu.
ECB nodrošina, ka saskaņā ar šo punktu publicētā informācija tās oficiālajā tīmekļa vietnē tiek saglabāta vismaz piecus gadus.”
;
3)
regulas 2. panta 4. punktu aizstāj ar šādu:
“4. Ja pārkāpums ir pienākuma nepildīšana, sankcijas piemērošana neatbrīvo uzņēmumu no pienākuma izpildes, izņemot gadījumus, kad saskaņā ar 3. panta 4. punktu vai 4.b pantu pieņemts lēmums nepārprotami nosaka pretējo.”
;
4)
regulas 3. pantu groza šādi:
a)
panta 1. punkta pirmo teikumu aizstāj ar šādu:
“1. Lēmumu par pārkāpuma izmeklēšanas procedūras uzsākšanu vai neuzsākšanu pieņem ECB pēc savas iniciatīvas vai balstoties uz attiecīgu lūgumu, ko iesniegusi nacionālā centrālā banka dalībvalstī, kuras jurisdikcijā iespējamais pārkāpums noticis.”
;
b)
panta 10. punktu aizstāj ar šādu:
“10. Ja pārkāpums attiecas vienīgi uz uzdevumiem, kuri ECBS vai ECB uzticēti saskaņā ar Līgumu un Statūtiem, pārkāpuma procedūru var uzsākt tikai pamatojoties uz šo regulu, neievērojot valsts normatīvos aktus, kas varētu paredzēt atsevišķu procedūru. Ja pārkāpums attiecas arī uz vienu vai vairākām jomām, kas nav ECBS vai ECB kompetencē, tiesības uzsākt pārkāpuma procedūru uz šīs regulas pamata nav atkarīgas no kompetento valsts iestāžu tiesībām uzsākt atsevišķas procedūras attiecībā uz jomām, kas nav ECBS vai ECB kompetencē. Šis noteikums neskar krimināltiesību vai valsts tiesību aktu piemērošanu saistībā ar prudenciālās uzraudzības kompetenci iesaistītajās dalībvalstīs saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1024/2013.”
;
5)
iekļauj šādus pantus:
“4.a pants
Īpaši noteikumi attiecībā uz to sankciju maksimālo apmēru, kuras ECB piemēro, pildot savus uzraudzības uzdevumus
1. Atkāpjoties no 2. panta 1. punkta, ja pārkāpumi saistīti ar noteikumiem un lēmumiem, kurus ECB pieņēmusi, pildot savus uzraudzības uzdevumus, ECB var piemērot soda naudu un kavējuma naudu ar šādiem ierobežojumiem:
a)
attiecībā uz soda naudu: maksimālais apmērs ir pārkāpuma dēļ gūtās peļņas vai novērsto zaudējumu divkārša summa, ja tādus var noteikt, vai 10 % no uzņēmuma kopējā gada apgrozījuma;
b)
attiecībā uz kavējuma naudu: maksimālais apmērs ir 5 % no vidējā dienas apgrozījuma par katru pārkāpuma dienu. Kavējuma naudu var piemērot ne ilgāk kā sešus mēnešus no dienas, kas noteikta lēmumā, ar kuru piemēro kavējuma naudu.
2. Šā panta 1. punktā:
a)
“gada apgrozījums” ir attiecīgā uzņēmuma gada apgrozījums iepriekšējā darījumdarbības gadā, kā noteikts attiecīgajos Savienības tiesību aktos, un gadījumos, kad šāda informācija nav pieejama, to nosaka, ņemot vērā šādas personas jaunāko pieejamo gada finanšu pārskatu. Ja attiecīgais uzņēmums ir mātesuzņēmuma meitasuzņēmums, attiecīgais kopējais gada apgrozījums ir kopējais gada apgrozījums iepriekšējā darījumdarbības gadā jaunākajā pieejamajā konsolidētajā gada finanšu pārskatā, un gadījumos, kad šāda informācija nav pieejama, to nosaka, ņemot vērā šādas personas jaunāko pieejamo gada finanšu pārskatu;
b)
“vidējais dienas apgrozījums” ir a) apakšpunktā noteiktais gada apgrozījums, kas dalīts ar 365.
4.b pants
Īpaši procedūras noteikumi attiecībā uz sankcijām, kuras ECB piemēro, pildot savus uzraudzības uzdevumus
1. Atkāpjoties no šīs regulas 3. panta 1.-8. punkta, šajā pantā izklāstītie noteikumi attiecas uz pārkāpumiem, kas saistīti ar noteikumiem un lēmumiem, kurus ECB pieņēmusi, pildot savus uzraudzības uzdevumus.
2. Ja ECB, pildot savus uzdevumus saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1024/2013, uzskata, ka ir pamats aizdomām par vienu vai vairākiem ECB noteikuma vai lēmuma pārkāpumiem, kā tas minēts Regulas (ES) Nr. 1024/2013 18. panta 7. punktā, ko izdara vai izdarījis uzņēmums, kura galvenais birojs atrodas kādā no eurozonas dalībvalstīm, ECB veic attiecīgu izmeklēšanu saskaņā ar turpmāk izklāstītiem noteikumiem.
3. Pabeigusi izmeklēšanu un pirms pilnībā izstrādāta lēmuma projekta sagatavošanas un iesniegšanas Uzraudzības valdei, ECB kā iestāde, kas izmeklē pārkāpumus uzraudzības jomā, attiecīgajam uzņēmumam rakstiski paziņo par veiktās izmeklēšanas gaitā gūtajiem konstatējumiem un par visiem tam izvirzītajiem iebildumiem.
Šā punkta pirmajā daļā minētajā paziņojumā ECB kā iestāde, kas izmeklē pārkāpumus uzraudzības jomā, attiecīgo uzņēmumu informē par tā tiesībām sniegt ECB rakstiskus paskaidrojumus par tajā norādītajiem faktiskajiem rezultātiem un uzņēmumam izvirzītajiem iebildumiem, tostarp attiecībā uz individuāliem noteikumiem, kas, iespējams, ir pārkāpti, un tā nosaka samērīgu termiņu šādu paskaidrojumu iesniegšanai. ECB nav pienākuma ņemt vērā rakstiskus paskaidrojumus, kas iesniegti pēc termiņa beigām, ko ECB noteikusi kā iestāde, kas izmeklē pārkāpumus uzraudzības jomā.
ECB kā iestāde, kas izmeklē pārkāpumus uzraudzības jomā, pēc saskaņā ar šā punkta pirmajā daļā paredzētā paziņojuma izdošanas var attiecīgo uzņēmumu arī uzaicināt piedalīties mutiskā uzklausīšanā. Puses, par kurām tiek veikta izmeklēšana, uzklausīšanā var pārstāvēt un/vai tām var palīdzēt juristi vai citas kvalificētas personas. Mutiskā uzklausīšana nav publiski pieejama.
Attiecīgajiem uzņēmumiem, par kuriem tiek veikta izmeklēšana, nodrošina tiesības piekļūt lietas materiāliem. Šādas tiesības neattiecas uz konfidenciālu informāciju.
4. Uzraudzības valde iesniedz ECB Padomei pilnībā izstrādātu lēmuma projektu, kurā konstatē, vai attiecīgais uzņēmums ir vai nav izdarījis pārkāpumu, un norāda, kādas sankcijas, ja tādas tiek piemērotas, piemēro, ievērojot procedūru, kas noteikta Regulas (ES) Nr. 1024/2013 26. panta 8. punktā.
5. Attiecīgajam uzņēmumam ir tiesības lūgt Administratīvās pārskatīšanas padomi pārskatīt saskaņā ar 4. punktu pieņemto ECB Padomes lēmumu, ievērojot procedūru, kas noteikta Regulas (ES) Nr. 1024/2013 24. pantā.
4.c pants
Īpaši termiņi ECB sankciju piemērošanai, tai pildot savus uzraudzības uzdevumus
1. Atkāpjoties no 4. panta, tiesības pieņemt lēmumu par sankcijas piemērošanu ECB lēmuma vai noteikuma pārkāpuma gadījumā saistībā ar tās uzraudzības uzdevumiem izbeidzas piecus gadus pēc pārkāpuma izdarīšanas vai ilgstoša pārkāpuma gadījumā - piecus gadus pēc pārkāpuma beigām.
2. Jebkādas darbības, kuras ECB veic saistībā ar pārkāpumu izmeklēšanas vai procedūras nolūkiem, pārtrauc 1. punktā noteikto termiņu. Noilguma termiņa skaitīšanu pārtrauc dienā, kad attiecīgā uzraudzītā iestāde tiek informēta par šādām ECB darbībām. Pēc ikviena pārtraukuma termiņa skaitīšanu sāk no jauna. Tomēr termiņš nav ilgāks par desmit gadiem pēc pārkāpuma izdarīšanas vai ilgstoša pārkāpuma gadījumā - desmit gadiem pēc pārkāpuma beigām.
3. Iepriekšējos punktos norādītos termiņus var pagarināt, ja:
a)
ECB Padomes lēmumu pārskata Administratīvās pārskatīšanas padome vai tas pārsūdzēts Eiropas Savienības Tiesā; vai
b)
saistībā ar tiem pašiem faktiskajiem apstākļiem pret attiecīgo uzņēmumu tiek izskatīta krimināllieta. Šādā gadījumā iepriekšējos punktos norādītos termiņus pagarina par laiku, kas Administratīvajai pārskatīšanas padomei vai Tiesai vajadzīgs lēmuma pārskatīšanai, vai laiku līdz krimināllietas pret attiecīgo uzņēmumu izskatīšanas pabeigšanai.
4. ECB tiesības nodrošināt lēmuma par sankcijas piemērošanu izpildi izbeidzas piecus gadus pēc šāda lēmuma pieņemšanas. Jebkura ECB darbība, kuras nolūks ir nodrošināt piemērotās sankcijas samaksu vai samaksas noteikumu izpildi, pārtrauc izpildes noilguma termiņa skaitīšanu.
5. Sankciju izpildes nodrošināšanas noilgumu pārtrauc:
a)
līdz laikam, kamēr pagājis termiņš piemērotās sankcijas samaksai;
b)
ja piemērotās sankcijas samaksas izpilde apturēta saskaņā ar ECB Padomes vai Tiesas lēmumu.”
2. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama dalībvalstīs saskaņā ar Līgumiem.
Briselē, 2015. gada 27. janvārī