NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1417/2013
ze dne 17. prosince 2013,
kterým se stanoví vzor průkazu vydávaného Evropskou unií
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Protokol č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie připojený ke Smlouvě o Evropské unii, Smlouvě o fungování Evropské unie a Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na čl. 6 první pododstavec tohoto protokolu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 6 prvního pododstavce Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie (dále jen „protokol“) stanoví Rada formu průkazu, který úřady členských států uznávají za platný cestovní doklad.
(2)
Připomíná se, že čl. 6 první pododstavec protokolu se vztahuje na členy orgánů Unie a zaměstnance Unie, na něž se vztahuje služební řád úředníků nebo pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie (1).
(3)
Článek 23 služebního řádu a články 11 a 81 pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie stanoví podmínky, za nichž se průkazy zaměstnancům Unie vydávají.
(4)
V zájmu Unie a za účelem dodržení řádné péče mohou být výhody spojené s průkazem ve výjimečných a řádně odůvodněných případech rozšířeny na zvláštní žadatele.
(5)
Průkaz v žádném případě neposkytuje svému držiteli výsady ani imunity.
(6)
Úřady členských států mají průkaz uznávat za platný cestovní doklad. Komise by měla využít možnosti, kterou čl. 6 druhý pododstavec protokolu poskytuje, a uzavřít nezbytné dohody se třetími zeměmi za účelem uznání průkazu za cestovní doklad platný při překračování hranice i na území třetích zemí.
(7)
Vývoj na úrovni Unie, a zejména zřízení Evropské služby pro vnější činnost, dále posílily potřebu soudržného přístupu na mezinárodní a unijní úrovni.
(8)
Forma průkazu by měla být aktualizována, aby vyhovovala přísnějším bezpečnostním normám a přispěla k náležité úrovni ochrany před paděláním, pozměňováním a falšováním. Do průkazu by se měly zabudovat prvky společných bezpečnostních norem a interoperabilní biometrické identifikační prvky, aby bylo zaručeno důvěryhodné zjištění totožnosti oprávněného držitele průkazu pomocí dokladu, což také významně přispěje k předcházení jeho zneužívání.
(9)
Forma průkazu by konkrétně měla odpovídat bezpečnostním normám a technickým specifikacím platným pro vnitrostátní cestovní doklady vydávané členskými státy v souladu s nařízením Rady (ES) č. 2252/2004 (2). Tím se dosáhne souladu se specifikacemi Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO), zejména specifikacemi uvedenými v dokumentu ICAO 9303 o strojově čitelných cestovních dokladech, což přispěje k ochraně průkazu před jeho zneužitím a k jeho mezinárodnímu uznání za platný cestovní doklad. S cílem usnadnit celosvětové uznání platnosti průkazů by se Unie měla rovněž zapojit do adresáře veřejných klíčů ICAO a dodržovat platné normy ICAO a doporučené postupy.
(10)
Aby se zajistilo, že jednotné podmínky pro budoucí bezpečnostní normy a technické specifikace použitelné na pasy a cestovní doklady vydávané členskými státy se případně uplatní též na průkazy Unie, měly by být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Kromě toho by Komisi měly být svěřeny prováděcí pravomoci ke stanovení pravidel pro orgány, agentury či jiné subjekty Unie, jakož i Evropskou službu pro vnější činnost (dále jen „orgány“) pro případ ztráty, odcizení, vydání duplikátu a vracení průkazu. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (3).
(11)
K přijímání prováděcích aktů, jimiž se případně zajistí dodržení budoucích minimálních bezpečnostních norem a technických specifikací pro pasy a cestovní doklady vydávané členskými státy, které byly přijaty na základě nařízení (ES) č. 2252/2004 a které mohou zůstat utajené, aby se předešlo riziku padělání a falšování, by se mělo použít poradního postupu. Poradního postupu by se mělo použít rovněž k přijímání prováděcích aktů týkajících se způsobu, jakým orgány řeší případy ztráty, odcizení, vydání duplikátu a vrácení průkazu. V rámci poradního postupu by Komisi měl být nápomocen výbor zřízený článkem 6 nařízení Rady (ES) č. 1683/95 (4).
(12)
Mělo by být zajištěno, že na elektronickém médiu průkazu nebudou uloženy jiné informace, než které jsou stanoveny na základě tohoto nařízení a jeho příloh.
(13)
Každý orgán odpovědný za zpracování osobních údajů svých zaměstnanců či jiných pracovníků, ať již samostatně nebo společně na základě interinstitucionální dohody, a Komise, která pro účely zpracování vystupuje jako ústřední místo, by měly zajistit dodržování nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (5).
(14)
Za účelem zajištění toho, aby osobní údaje nebyly dostupné více osobám, než je nezbytné, je třeba, aby Komise koordinovala provádění tohoto nařízení a určila jediný subjekt, který by byl odpovědný za výrobu a personalizaci průkazů. Komise by měla konkrétně zvážit, jak zajistit bezpečný přístup pověřeného jediného subjektu k osobním údajům obsaženým v průkazu pro účely výroby a personalizace a zabezpečit přitom náležitou úroveň ochrany údajů.
(15)
Osobní údaje by měly být uchovávány v rejstříku nebo daným subjektem pouze po dobu nezbytně nutnou k dosažení účelu, k němuž byly shromážděny, a k zajištění toho, aby subjekty údajů měly ke svým osobním údajům přístup za účelem výkonu svých práv. Po uplynutí lhůty následující po ukončení postupu by osobní údaje měly být automaticky vymazány. Tato lhůta by měla být odůvodněná a opodstatněná.
(16)
Aby se zabránilo falšování a zneužívání průkazů, měl by být v souladu s ustanoveními použitelnými na zadávání zakázek, zejména v souladu s ustanoveními nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6), vybrán jediný subjekt určený Komisí k výrobě a personalizaci průkazů, přičemž se náležitě zohlední citlivá povaha dokladů, jež mají být vyrobeny.
(17)
V souladu se zásadou proporcionality nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů sledovaných v souladu s čl. 5 odst. 4 druhým pododstavcem Smlouvy o Evropské unii.
(18)
Toto nařízení by mělo nahradit nařízení Rady (ESUO, EHS, Euratom) č. 1826/69 (7). Nařízení (ESUO, EHS, Euratom) č. 1826/69 by proto mělo být zrušeno s účinkem od 25. listopadu 2015 po uplynutí přechodného období.
(19)
Je třeba stanovit přechodné období od vstupu tohoto nařízení v platnost do 24. listopadu 2015, v němž bude stále možné vydávat a používat průkazy podle nařízení (ESUO, EHS, Euratom) č. 1826/69. Toto přechodné období by se však mělo uplatňovat tak, aby od okamžiku, k němuž začnou být vydávány průkazy podle tohoto nařízení, přestaly být vydávány průkazy podle nařízení (ESUO, EHS, Euratom) č. 1826/69 a ty průkazy, které budou ještě v oběhu, byly do 24. listopadu 2015 systematicky nahrazovány. Tento přístup maximálně omezí období, během něhož budou obě formy průkazů v oběhu současně,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
1. Průkaz se uděluje výhradně v zájmu Unie členům orgánů Unie uvedených v odstavci 2 a jejich zaměstnancům. Vydává se zaměstnancům v souladu s podmínkami stanovenými v článku 23 služebního řádu úředníků a článcích 11 a 81 pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie. Ve výjimečných a řádně odůvodněných případech lze v souladu s přílohou II průkaz vydat zvláštním žadatelům, a to výhradně v zájmu Unie.
2. Toto nařízení se vztahuje na orgány, agentury a jiné subjekty Evropské unie, jakož i na Evropskou službu pro vnější činnost (dále jen „orgány“).
Článek 2
Postup
1. Pro účely tohoto nařízení může každý orgán uzavřít s jiným orgánem dohodu s cílem dosáhnout součinnosti a snížit náklady. Tyto orgány jsou odpovědné za zpracování osobních údajů zaměstnanců či zvláštních žadatelů uvedených v čl. 1 odst. 1. Mezi tyto údaje patří biografické a biometrické údaje sloužící k jednoznačné identifikaci žadatele o průkaz, včetně zobrazení obličeje a dvou digitální otisky prstů coby biometrických prvků.
2. Pro účely tohoto nařízení vystupuje Komise jako ústřední místo s cílem přenášet osobní údaje zpracované orgány subjektu uvedenému v odstavci 3.
3. Komise určí subjekt, který je odpovědný za návrh, výrobu a personalizaci průkazů, s ohledem na citlivou povahu dokladů, jež mají být vyrobeny. Učiní tak v souladu s ustanovenými použitelnými na zadávání zakázek, zejména ustanoveními nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Jakékoli předávání osobních údajů v průběhu postupu probíhá v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001.
4. Všechny průkazy jsou majetkem Unie.
Článek 3
Jazykový režim
Průkaz se vydává ve všech úředních jazycích orgánů Unie, jak je uvedeno v příloze I. Uvedení biografických údajů zohledňuje doporučení ICAO.
Článek 4
Platnost
1. Aniž je dotčen čl. 5 odst. 2, průkaz se vydává na dobu nejvýše šesti let a nejméně dvanácti měsíců s výhradou podmínek vrácení stanovených v prováděcích aktech přijatých podle čl. 6 odst. 4. Doba platnosti průkazu se přizpůsobí délce mandátu člena orgánu, délce pobytu či vyslání úředníka nebo délce smlouvy dočasného zaměstnance či smluvního zaměstnance.
2. Všechny průkazy, jejichž platnost skončila nebo jež nemají volné stránky pro vízové štítky, musí být vráceny vydávajícímu orgánu za účelem formálního zrušení či obnovení. Průkaz se rovněž vrací v případě, že jeho držitel opouští funkci či službu. Tento odstavec se použije rovněž na zvláštní žadatele uvedené v čl. 1 odst. 1. Vrací-li průkaz původní držitel, vrátí svůj průkaz v každém případě i závislý rodinný příslušník.
Článek 5
Osobní údaje - práva jednotlivce
1. Osoby, kterým je vydán průkaz, mají v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001 právo ověřit si osobní údaje, které jsou v průkazu uvedeny, a v případě potřeby požádat o jejich opravu nebo vypuštění.
2. Osoby, u nichž je odebrání otisků prstů fyzicky nemožné, jsou vyňaty z povinnosti otisky prstů poskytnout. Pokud není dočasně možné pořídit otisky určených prstů, je možné odebrat otisk jiných prstů. Pokud není dočasně možné pořídit ani otisky jiných prstů, lze vydat dočasný průkaz s platností nejvýše dvanáct měsíců.
3. Průkaz nesmí obsahovat jiné strojově čitelné údaje než ty, které jsou stanoveny na základě tohoto nařízení.
4. Pro účely tohoto nařízení se biometrické prvky uvedené průkazu využívají pouze pro ověřování:
-
pravosti dokladu;
-
totožnosti držitele pomocí porovnatelných prvků, které jsou přímo k dispozici.
5. Osobní údaje jsou zabezpečené zejména proti nepovolenému přístupu a je zaručena jejich úplnost, pravost a důvěrnost.
6. Přístup k otiskům prstů na paměťovém médiu v průkazu umožní Komise třetím zemím pouze za podmínek stanovených v článku 9 nařízení (ES) č. 45/2001.
Článek 6
Technické specifikace a bezpečnostní normy
1. Aby se zaručila srovnatelná úroveň bezpečnosti, splňuje průkaz minimální bezpečnostní normy stanovené v nařízení (ES) č. 2252/2004 a v rozhodnutí Komise C(2005) 409 ze dne 28. února 2005, kterým se stanoví technické specifikace norem pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy, rozhodnutí Komise C(2006) 2909 ze dne 28. června 2006, kterým se stanoví technické specifikace norem pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy, rozhodnutí Komise C(2008) 8657 ze dne 22. prosince 2008, kterým se stanoví certifikační politika požadovaná v rámci technických specifikací norem pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy a kterým se aktualizují normativní referenční dokumenty, rozhodnutí Komise C(2009) 7476 ze dne 5. října 2009, kterým se mění rozhodnutí Komise (C( 2008) 8657 v konečném znění), kterým se stanoví certifikační politika požadovaná v rámci technických specifikací norem pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy, rozhodnutí Komise C(2011) 5499 ze dne 4. srpna 2011, kterým se mění rozhodnutí Komise C(2006) 2909 v konečném znění, kterým se stanoví technické specifikace norem pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy, a prováděcí rozhodnutí Komise C(2013) 6181 ze dne 30. září 2013, kterým se mění rozhodnutí Komise C(2006) 2909 v konečném znění, kterým se stanoví technické specifikace norem pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy.
2. S cílem případně zajistit, aby průkaz splňoval budoucí minimální bezpečnostní normy přijaté podle nařízení (ES) č. 2252/2004, stanoví Komise prostřednictvím prováděcích aktů další technické specifikace, které budou v souladu s mezinárodními normami, zejména normami a doporučenými postupy ICAO pro průkazy, pokud jde o:
a)
další bezpečnostní prvky a požadavky, včetně přísnějších norem na ochranu před paděláním, pozměňováním a falšováním;
b)
technické specifikace paměťového média pro uchovávání biometrických prvků a jejich zabezpečení, včetně předcházení nedovolenému přístupu a snazšího schvalování;
c)
požadavky na kvalitu a společné technické normy pro zobrazení obličeje a otisky prstů.
Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 7 odst. 2.
3. Poradním postupem podle čl. 7 odst. 2 může být rozhodnuto, že specifikace uvedené v odstavci 2 tohoto článku jsou tajné a nezveřejňují se. V takovém případě jsou k dispozici pouze jedinému subjektu určenému Komisí podle čl. 2 odst. 3 a za podmínky, že tento jediný subjekt zajistí odpovídající úroveň ochrany.
4. Komise prostřednictvím prováděcích aktů stanoví pravidla pro orgány pro případ ztráty, odcizení, vydání duplikátu a vracení průkazu. Tyto prováděcí akty se použijí na všechny průkazy. Přijímají se poradním postupem podle čl. 7 odst. 2.
Článek 7
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený článkem 6 nařízení (ES) č. 1683/95. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 8
Zrušení a přechodná ustanovení
1. Nařízení (ESUO, EHS, Euratom) č. 1826/69 se zrušuje s účinkem ode dne 25. listopadu 2015. V období od 1. ledna 2014 do 24. listopadu 2015 se nadále použije nařízení (ESUO, EHS, Euratom) č. 1826/69.
2. Platnost všech průkazů vydaných podle nařízení (ESUO, EHS, Euratom) č. 1826/69 končí dnem 25. listopadu 2015.
Článek 9
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost čtvrtým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. prosince 2013.
PADOMES REGULA (ES) Nr. 1417/2013
(2013. gada 17. decembris),
ar ko nosaka formu ceļošanas atļaujām, kuras izdod Eiropas Savienība
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā protokolu Nr.7 par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību, Līgumam par Eiropas Savienības darbību un Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumam, un jo īpaši tā 6. panta pirmo daļu,
tā kā:
(1)
Protokola (Nr.7) par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā (“protokols”) 6. panta pirmajā daļā paredzēts, ka Padome nosaka formu ceļošanas atļaujām, kas dalībvalstu iestādēm jāatzīst par derīgiem ceļošanas dokumentiem.
(2)
Tiek atgādināts, ka protokola 6. panta pirmā daļa ir piemērojama Savienības iestāžu locekļiem un Savienības darbiniekiem, uz kuriem attiecas vai nu Eiropas Savienības Civildienesta noteikumi, vai arī Eiropas Savienības pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtība (1).
(3)
Civildienesta noteikumu 23. pantā, kā arī Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 11. un 81. pantā ir izklāstīti nosacījumi, saskaņā ar kuriem Savienības darbiniekiem izsniedz ceļošanas atļauju.
(4)
Īpašiem pieteikuma iesniedzējiem izņēmuma gadījumos un ar pienācīgu pamatojumu ceļošanas atļauju var pagarināt Savienības interesēs un lai ievērotu rūpības pienākumu.
(5)
Jebkurā gadījumā ceļošanas atļauja tās turētājam nesniedz privilēģijas un imunitāti.
(6)
Dalībvalstu iestādēm ceļošanas atļauja ir jāatzīst par derīgu ceļošanas dokumentu. Komisijai būtu jāizmanto protokola 6. panta otrajā daļā paredzētā iespēja noslēgt nepieciešamos nolīgumus ar trešām valstīm, lai ceļošanas atļaujas tiktu atzītas par derīgiem ceļošanas dokumentiem robežu šķērsošanai un trešo valstu teritorijā.
(7)
Norises Savienības līmenī, jo īpaši Eiropas Ārējās darbības dienesta izveide, ir vēl vairāk palielinājušas vajadzību pēc saskaņotas pieejas starptautiskā un Savienības līmenī.
(8)
Ceļošanas atļauju forma būtu jāuzlabo, lai panāktu uzlabotus drošības standartus un sekmētu, ka tiek nodrošināts pienācīgs aizsardzības līmenis pret viltošanu, atdarināšanu un falsificēšanu. Ceļošanas atļaujās būtu jāiestrādā kopēji drošības standarti un sadarbspējīgi biometriskie identifikatori, lai noteiktu ticamu saikni starp likumīgo turētāju un dokumentu, tādējādi ievērojami sekmējot aizsardzību pret tā negodīgu izmantošanu.
(9)
Jo īpaši ceļošanas atļauju formai būtu jāatbilst drošības standartiem un tehniskajai specifikācijai, ko piemēro dalībvalstu izsniegtiem valsts ceļošanas dokumentiem atbilstīgi Padomes Regulai (EK) Nr. 2252/2004 (2). Tas ļauj ievērot Starptautiskās Civilās aviācijas organizācijas (“ICAO”) specifikācijas, jo īpaši ICAO dokumentā 9303 par mašīnlasāmiem ceļošanas dokumentiem minētās norādes, jo tās sekmēs ceļošanas atļauju aizsardzību pret negodīgu izmantošanu, kā arī to starptautisku atzīšanu par derīgu ceļošanas dokumentu. Tāpat Savienībai būtu jāiesaistās ICAO publiskās atslēgas direktorijā, ievērojot piemērojamos ICAO standartus un ieteicamo praksi, lai atvieglotu ceļošanas atļauju validēšanu visā pasaulē.
(10)
Lai nodrošinātu, ka vienādi nosacījumi attiecībā uz turpmākiem drošības standartiem un tehniskām specifikācijām dalībvalstu izdotām pasēm un ceļošanas dokumentiem attiecīgā gadījumā tiek vienādi piemēroti Savienības ceļošanas atļaujām, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai. Turklāt būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai pieņemt noteikumus Savienības iestādēm, aģentūrām vai citām struktūrām, kā arī Eiropas Ārējās darbības dienestam (turpmāk - “iestādes”), gadījumiem, kas saistīti ar ceļošanas atļauju nozaudēšanu, zādzību, dublikātu izdošanu un atpakaļnodošanu. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (3).
(11)
Konsultēšanās procedūra būtu jāizmanto, lai pieņemtu īstenošanas aktus, ar ko attiecīgos gadījumos nodrošina atbilstību tādiem turpmākiem minimālajiem drošības standartiem un tehniskajām specifikācijām attiecībā uz dalībvalstu izdotām pasēm un ceļošanas dokumentiem, kas pieņemti atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 2252/2004, un tie var palikt slepeni, lai novērstu atdarināšanas un falsifikācijas risku. Konsultēšanās procedūra būtu jāizmanto arī, lai pieņemtu īstenošanas aktus par rīcību ceļošanas atļauju nozaudēšanas, zādzības, dublikātu izdošanas un atpakaļnodošanas gadījumos, ko veic iestādes. Saskaņā ar konsultēšanās procedūru Komisijai būtu jāsaņem palīdzība no komitejas, kas izveidota ar 6. pantu Padomes Regulā (EK) Nr. 1683/95 (4).
(12)
Būtu jānodrošina, lai ceļošanas atļaujas elektroniskajā nesējā netiktu glabāta nekāda cita informācija, kā tikai šajā regulā un tās pielikumos paredzētā informācija.
(13)
Katrai iestādei, kas rīkojas vai nu individuāli, vai kopīgi uz dienesta līmeņa vienošanos pamata un kas atbild par sava personāla vai citu darbinieku personas datu apstrādi, un Komisijai, kas apstrādes vajadzībām ir centrālais punkts, būtu jānodrošina atbilstība Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 45/2001 (5).
(14)
Nolūkā panākt, lai personas dati netiktu darīti pieejami vairāk personām, nekā tas ir nepieciešams, ir būtiski, lai Komisija koordinētu šīs regulas īstenošanu un izraudzītos vienu vienību, kas ir atbildīga par ceļošanas atļauju izgatavošanu un personalizāciju. Komisijai būtu jāpievērš īpaša uzmanība, lai pilnvarotajai vienai vienībai nodrošinātu drošu piekļuvi personas datiem, kas ir iekļauti ceļošanas atļaujā tās izgatavošanas un personalizācijas nolūkos, nodrošinot atbilstīgu datu aizsardzības līmeni.
(15)
Personas dati būtu jāglabā reģistrā vai attiecīgajā vienībā tikai uz laiku, kas nepieciešams mērķim, kura dēļ tie tika ievākti, un lai nodrošinātu, ka datu subjekti var piekļūt saviem personas datiem nolūkā īstenot savas tiesības. Personas dati būtu automātiski jāizdzēš noteiktā laikposmā pēc procesa noslēguma. Šim laikposmam vajadzētu būt attaisnotam un pamatotam.
(16)
Lai novērstu ceļošanas atļauju falsifikāciju un negodīgu izmantošanu, Komisijas izraudzītā viena vienība ceļošanas atļauju izgatavošanai un personalizācijai būtu jāatlasa saskaņā ar noteikumiem, kas ir piemērojami līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanai, jo īpaši noteikumiem Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 966/2012 (6), un pienācīgi ņemot vērā izgatavojamo dokumentu sensitīvo raksturu.
(17)
Saskaņā ar proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi Līguma par Eiropas Savienību 5. panta 4. punkta otrajā daļā paredzēto mērķu sasniegšanai.
(18)
Šai regulai būtu jāaizstāj Padomes Regula (EOTK, EEK, Euratom) Nr. 1826/69 (7). Tādēļ Regula (EOTK, EEK, Euratom) Nr. 1826/69 būtu jāatceļ no 2015. gada 25. novembra, ievērojot pārejas laiku.
(19)
Ir nepieciešams paredzēt pārejas laiku no šīs regulas spēkā stāšanās līdz 2015. gada 24. novembrim, kad vēl būs iespējams izdot un izmantot ceļošanas atļaujas atbilstīgi Regulai (EOTK, EEK, Euratom) Nr. 1826/69. Tomēr šī pārejas iespēja būtu jāpiemēro tā, lai no brīža, kad tiek sākta ceļojuma atļauju izdošana saskaņā ar šo regulu, vairs netiktu izdotas ceļošanas atļaujas saskaņā ar Regulu (EOTK, EEK, Euratom) Nr. 1826/69, un šādas vēl apritē esošas ceļošanas atļaujas līdz 2015. gada 24. novembrim tiktu sistemātiski aizstātas. Šāda pieeja maksimāli ierobežos laikposmu, kurā vienlaikus apritē atradīsies divas ceļošanas atļauju formas,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Darbības joma
1. Ceļošanas atļaujas piešķir vienīgi Savienības interesēs minētajiem Savienības iestāžu, kas minētas 2. punktā, locekļiem un šo iestāžu darbiniekiem. Tās izdod darbiniekiem atbilstoši nosacījumiem, kas paredzēti Civildienesta noteikumu 23. pantā, kā arī Eiropas Savienības pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 11. un 81. pantā. Ceļošanas atļaujas var izdot izņēmuma gadījumos un tikai Savienības interesēs ar pienācīgu pamatojumu īpašiem pieteikuma iesniedzējiem saskaņā ar II pielikumu.
2. Šī regula attiecas uz Eiropas Savienības iestādēm, aģentūrām un citām struktūrām, kā arī uz Eiropas Ārējās darbības dienestu (turpmāk - “iestādes”).
2. pants
Process
1. Šīs regulas nolūkā katra iestāde var slēgt nolīgumus ar citām iestādēm nolūkā radīt sinerģiju un mazināt izmaksas. Šīs iestādes ir atbildīgas par 1. panta 1. punktā minētā personāla vai īpašo pieteikuma iesniedzēju personas datu apstrādi. Šādi dati ietver biogrāfijas un biometriskus datus, kurus izmanto, lai nepārprotami identificētu ceļošanas atļaujas pieteikuma iesniedzēju, tostarp sejas fotoattēlu un divus digitālos pirkstu nospiedumu attēlus kā biometrijas elementus.
2. Šīs regulas nolūkā Komisija darbojas kā centrālais punkts, lai nosūtītu iestāžu apstrādātos personas datus 3. punktā minētajai vienībai.
3. Komisija izraugās vienību, kura ir atbildīga par ceļošanas apliecību izstrādi, izgatavošanu un personalizāciju, ņemot vērā izgatavojamo dokumentu sensitīvo raksturu. Tā to dara saskaņā ar noteikumiem, ko piemēro līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanai, jo īpaši noteikumiem Regulā (ES, Euratom) Nr. 966/2012. Jebkāda personas datu pārsūtīšana procesa norises laikā jāveic saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 45/2001.
4. Visas ceļošanas atļaujas paliek Savienības īpašumā.
3. pants
Valodu režīms
Ceļošanas atļaujas izsniedz visās Savienības iestāžu oficiālajās valodās, kā norādīts I pielikumā. Biogrāfijas datu izklāstā ņem vērā ICAO ieteikumus.
4. pants
Derīgums
1. Neskarot 5. panta 2. punktu, ceļošanas atļauju izsniedz uz termiņu, kas nepārsniedz sešus gadus, un ne mazāk kā uz 12 mēnešiem, ievērojot atpakaļnodošanas noteikumus, kas minēti īstenošanas aktos, kuri pieņemti saskaņā ar 6. panta 4. punktu. Derīguma termiņu pielāgo iestādes locekļa pilnvaru termiņam, uzturēšanās vai norīkojuma ilgumam ierēdnim vai līguma termiņam pagaidu darbiniekam vai līgumdarbiniekam.
2. Visas ceļošanas atļaujas, kuru termiņš ir pagājis vai kurās nav tukšu lapu vīzu uzlīmēm, jānodod atpakaļ izdevējiestādei oficiālai anulēšanai vai atjaunošanai. Ceļošanas atļauju nodod atpakaļ arī tad, ja tās turētājs beidz pildīt darba pienākumus vai neturpina dienestu. Šis punkts attiecas arī uz 1. panta 1. punktā minētajiem īpašajiem pieteikuma iesniedzējiem. Jebkurā gadījumā, kad sākotnējais turētājs nodod atpakaļ savu ceļošanas atļauju, arī viņa apgādībā esošs ģimenes loceklis nodod atpakaļ savu ceļošanas atļauju.
5. pants
Personas dati - fizisko personu tiesības
1. Personām, kurām ir izdota ceļošanas atļauja, ir tiesības pārbaudīt atļaujā ietvertos personas datus saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 45/2001 un, ja nepieciešams, lūgt tos labot vai svītrot.
2. Personas, kurām fiziski nav iespējams noņemt pirkstu nospiedumus, ir atbrīvotas no pienākuma sniegt šādus rādītājus. Ja īslaicīgi nav iespējams noņemt norādīto pirkstu nospiedumus, ir atļauts noņemt citu pirkstu nospiedumus. Ja īslaicīgi nav iespējams noņemt arī citu pirkstu nospiedumus, var izdot pagaidu ceļošanas atļauju, kuras derīguma termiņš ir 12 mēneši vai īsāks.
3. Ceļošanas atļaujā iekļauj tikai tādu mašīnlasāmu informāciju, kas paredzēta šajā regulā.
4. Šīs regulas nolūkā ceļošanas atļaujas biometrijas elementus izmanto vienīgi gadījumos, kad ir jāpārbauda:
-
dokumenta autentiskums,
-
atļaujas turētāja identitāte, izmantojot tieši pieejamus salīdzināmus datus.
5. Personas dati ir aizsargāti, jo īpaši pret nesankcionētu piekļuvi, un ir nodrošināta datu integritāte, autentiskums un konfidencialitāte.
6. Komisija piekļuvi pirkstu nospiedumu attēliem, kas ierakstīti ceļošanas atļaujas datu nesējā, trešām valstīm piešķir vienīgi saskaņā ar nosacījumiem, kas izklāstīti 9. pantā Regulā (EK) Nr. 45/2001.
6. pants
Tehniskās specifikācijas un standarti
1. Lai nodrošinātu līdzvērtīgu drošības līmeni, ceļošanas atļaujas atbilst minimālajiem drošības standartiem, kas paredzēti Regulā (EK) Nr. 2252/2004 un Komisijas 2005. gada 28. februāra Lēmumā C(2005) 409, ar kuru nosaka tehniskās specifikācijas drošības elementu un biometrijas standartiem dalībvalstu izdotās pasēs un ceļošanas dokumentos, Komisijas 2006. gada 28. jūnija Lēmumā C(2006) 2909, ar kuru nosaka tehniskās specifikācijas drošības elementu un biometrijas standartiem dalībvalstu izdotās pasēs un ceļošanas dokumentos, Komisijas 2008. gada 22. decembra Lēmumā C(2008) 8657, ar kuru nosaka sertifikātu politiku atbilstoši tehniskajām specifikācijām drošības elementu un biometrijas standartiem dalībvalstu izdotās pasēs un ceļošanas dokumentos un ar kuru atjaunina normatīvos atsauces dokumentus, Komisijas 2009. gada 5. oktobra Lēmumā C(2009) 7476, ar ko groza Komisijas Lēmumu (C(2008) 8657 final), ar kuru nosaka sertifikātu politiku atbilstoši tehniskajām specifikācijām drošības elementu un biometrijas standartiem dalībvalstu izdotās pasēs un ceļošanas dokumentos, Komisijas 2011. gada 4. augusta Lēmumā C(2011) 5499, ar ko groza Komisijas Lēmumu C(2006) 2909 final, ar kuru nosaka tehniskās specifikācijas drošības elementu un biometrijas standartiem dalībvalstu izdotās pasēs un ceļošanas dokumentos, un Komisijas 2013. gada 30. septembra Īstenošanas lēmumā C(2013) 6181, ar ko groza Komisijas Lēmumu C(2006) 2909 final, ar kuru nosaka tehniskās specifikācijas drošības elementu un biometrijas standartiem dalībvalstu izdotās pasēs un ceļošanas dokumentos.
2. Lai attiecīgos gadījumos nodrošinātu ceļošanas atļauju atbilstību turpmākiem minimālajiem drošības standartiem, kas pieņemti saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 2252/2004, Komisija ar īstenošanas aktiem paredz papildu tehniskas specifikācijas saskaņā ar starptautiskiem standartiem, tostarp jo īpaši ICAO standartiem un ieteicamo praksi ceļošanas atļaujām, saistībā ar šādiem elementiem:
a)
papildu drošības elementi un prasības, paredzot arī paaugstinātus standartus viltošanas, atdarināšanas un falsificēšanas novēršanai;
b)
biometrisko elementu datu nesēju tehniskās specifikācijas un to drošība, tostarp neatļautas piekļuves novēršana un atvieglota validēšana;
c)
kvalitātes prasības un kopīgu tehnisku standartu prasības, kas jāievēro attiecībā uz sejas attēliem un pirkstu nospiedumiem.
Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar konsultēšanās procedūru, kas minēta 7. panta 2. punktā.
3. Saskaņā ar 7. panta 2. punktā minēto konsultēšanās procedūru var nolemt, ka specifikācijas, kas minētas šā panta 2. punktā, ir slepenas un tās nepublicē. Šādā gadījumā tās dara pieejamas tikai vienai saskaņā ar 2. panta 3. punktu Komisijas izraudzītai vienībai, un ar nosacījumu, ka šī vienīgā vienība garantē pietiekamu aizsardzības līmeni.
4. Komisija ar īstenošanas aktiem paredz noteikumus iestādēm attiecībā uz gadījumiem, kas saistīti ar ceļošanas atļauju nozaudēšanu, zādzību, dublikātu izdošanu un atpakaļnodošanu. Minētie īstenošanas akti attiecas uz visām ceļošanas atļaujām. Tos pieņem saskaņā ar konsultēšanās procedūru, kas minēta 7. panta 2. punktā.
7. pants
Komiteju procedūra
1. Komisijai palīdz komiteja, kas izveidota ar Regulas (EK) Nr. 1683/95 6. pantu. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 4. pantu.
8. pants
Atcelšana un pārejas noteikumi
1. Regulu (EOTK, EEK, Euratom) Nr. 1826/69 atceļ no 2015. gada 25. novembra. Laikposmā no 2014. gada 1. janvāra līdz 2015. gada 24. novembrim turpina piemērot Regulu (EOTK, EEK, Euratom) Nr. 1826/69.
2. Visas ceļošanas atļaujas, kas izdotas atbilstīgi Regulai (EOTK, EEK, Euratom) Nr. 1826/69, zaudē spēku no 2015. gada 25. novembra.
9. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā ceturtajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 17. decembrī