NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1026/2012
ze dne 25. října 2012
o některých opatřeních za účelem zachování populací ryb ve vztahu k zemím, které umožňují neudržitelný rybolov
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 a na článek 207 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Jak je uvedeno v Úmluvě Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 (dále jen „UNCLOS“) a v Dohodě Organizace spojených národů o provedení ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací ze dne 4. srpna 1995 (dále jen „UNFSA“), řízení některých sdílených, tažných a vysoce stěhovavých rybích populací vyžaduje spolupráci všech zemí, v jejichž vodách se tyto populace vyskytují (pobřežní státy), a zemí, jejichž loďstva tyto populace loví (rybářské státy). Tato spolupráce může být navázána v rámci regionálních organizací pro řízení rybolovu, nebo nespadá-li dotčená populace do pravomoci takové organizace, prostřednictvím ujednání ad hoc mezi zeměmi, které mají na tomto rybolovu zájem.
(2)
V případech, kdy třetí země se zájmem na rybolovu zahrnujícím populaci společného zájmu pro tuto zemi a Unii umožňuje rybolovnou činnost ohrožující udržitelnost této populace, aniž by brala náležitý ohled na stávající rybolovné zvyklosti nebo práva, povinnosti a zájmy jiných zemí a Unie, a nespolupracuje s jinými zeměmi a Unií na jejím řízení, měla by být přijata konkrétní opatření, která by danou zemi motivovala, aby přispěla k zachování uvedené populace.
(3)
Stav populací ryb by měl být považován za neudržitelný, pokud se neustále neudržuje alespoň na úrovni, která umožňuje vyprodukovat maximální udržitelný výnos, nebo nelze-li tuto úroveň odhadnout, pokud se dané populace neustále neudržují v bezpečných biologických mezích.
(4)
Je nutné vymezit podmínky, za jakých lze určitou zemi považovat za zemi umožňující neudržitelný rybolov a zemi, na kterou se vztahují opatření uvedená v tomto nařízení, včetně procesu, který zajistí, aby dotčené země měly právo být slyšeny a aby dostaly příležitost přijmout nápravná opatření.
(5)
Dále je nutné určit druh opatření, která lze přijmout vůči zemím umožňujícím neudržitelný rybolov, a stanovit obecné podmínky pro přijetí těchto opatření tak, aby byla založena na objektivních kritériích a byla spravedlivá, hospodárná a v souladu s mezinárodním právem, zejména s Dohodou o zřízení Světové obchodní organizace.
(6)
Cílem těchto opatření by mělo být odstranění motivace, která vede země umožňující neudržitelný rybolov k lovu populace společného zájmu. Toho lze docílit mimo jiné omezením dovozu rybích produktů z úlovků plavidel, která provozují lov populací společného zájmu pod kontrolou země umožňující neudržitelný rybolov, omezením přístupu těchto plavidel do přístavů nebo znemožněním využívání rybářských plavidel Unie nebo rybářského vybavení Unie na lov populace společného zájmu pod kontrolou země umožňující neudržitelný rybolov.
(7)
Pro zajištění účinné a konzistentní činnosti Unie za účelem zachování populací ryb je důležité, aby bylo přihlédnuto k opatřením stanoveným nařízením Rady (ES) č. 1005/2008 ze dne 29. září 2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu (3).
(8)
S cílem zaručit, aby byla opatření přijatá vůči určité zemi podle tohoto nařízení šetrná k životnímu prostředí, účinná, přiměřená a slučitelná s mezinárodními pravidly, je nezbytné, aby jejich přijetí předcházelo hodnocení jejich očekávaných ekologických, obchodních, hospodářských a sociálních účinků.
(9)
Pokud jsou opatření přijatá vůči určité zemi podle tohoto nařízení neúčinná a daná země je i nadále považována za zemi umožňující neudržitelný rybolov, mohou být přijata další opatření v souladu s tímto nařízením.
(10)
Opatření přijatá vůči určité zemi podle tohoto nařízení by se měla přestat používat, pokud země umožňující neudržitelný rybolov přijme opatření nezbytná k tomu, aby přispěla k zachování populace společného zájmu.
(11)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o označení země umožňující neudržitelný rybolov, přijímání opatření vůči této zemi a rozhodnutí, že by tato opatření měla pozbýt použitelnosti. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (4).
(12)
Je-li to nezbytné v závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech týkajících se ukončení použitelnosti opatření přijatých podle tohoto nařízení, měla by Komise přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Tímto nařízením se stanoví rámec pro přijímání určitých opatření týkajících se činností a politik třetích zemí souvisejících s rybolovem, s cílem zajistit dlouhodobé zachování rybích populací společného zájmu Unie a těchto třetích zemí.
2. Opatření přijatá podle tohoto nařízení se mohou použít ve všech případech, kdy je ke společnému řízení populací společného zájmu nutná spolupráce mezi třetími zeměmi a Unií, včetně případů, kdy spolupráce probíhá v rámci regionální organizace pro řízení rybolovu nebo obdobného subjektu.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„populací společného zájmu“ rybí populace, která je vzhledem ke svému zeměpisnému rozšíření dostupná jak pro Unii, tak pro třetí země, a jejíž řízení vyžaduje spolupráci mezi těmito zeměmi a Unií, a to v rámci dvoustranného či mnohostranného uspořádání;
b)
„přidruženými druhy“ všechny druhy ryb, které patří do stejného ekosystému jako populace společného zájmu a které se touto populací živí, jsou pro ni potravou, soupeří s ní o potravu a životní prostor nebo se s ní společně vyskytují v téže rybolovné oblasti a jsou loveny nebo náhodně zachycovány při výlovu v tomtéž lovišti nebo lovištích;
c)
„regionální organizací pro řízení rybolovu“ subregionální, regionální nebo obdobná organizace s pravomocí podle mezinárodního práva přijímat opatření na zachování a řízení živých mořských zdrojů, za které odpovídá podle úmluvy nebo dohody o svém zřízení;
d)
„dovozem“ vstup ryb nebo produktů rybolovu na území Unie, včetně vstupu za účelem překládky v přístavech na jejím území;
e)
„překládkou“ vykládka všech nebo některých ryb nebo produktů rybolovu z paluby jednoho rybářského pravidla na palubu jiného rybářského plavidla;
f)
„neudržitelným stavem“ situace, kdy se populace neustále neudržuje alespoň na úrovni, která umožňuje vyprodukovat maximální udržitelný výnos, nebo nelze-li tuto úroveň odhadnout, pokud se daná populace neustále neudržuje v bezpečných biologických mezích; úroveň populace určující, zda je daná populace v neudržitelném stavu, se stanoví na základě nejlepších dostupných vědeckých doporučení;
g)
„bezpečnými biologickými mezemi“ hranice velikosti určité populace, v jejichž rámci je tato populace s vysokou pravděpodobností schopna dostatečné reprodukce, přičemž zároveň umožňuje vysoký výnos rybolovu;
h)
„zemí“ třetí země, včetně území majících statut samosprávy a pravomoci v oblasti zachovávání a řízení živých mořských zdrojů.
Článek 3
Země umožňující neudržitelný rybolov
Země může být označena za zemi umožňující neudržitelný rybolov v případě, že:
a)
nespolupracuje na řízení populace společného zájmu zcela v souladu s ustanoveními UNCLOS a UNFSA nebo jakékoli jiné mezinárodní dohody nebo normy mezinárodního práva a
b)
buď:
i)
nepřijala potřebná opatření na řízení rybolovu, nebo
ii)
přijala opatření na řízení rybolovu bez náležitého ohledu na práva, zájmy a povinnosti jiných zemí a Unie a tato opatření na řízení rybolovu, posuzovaná ve spojení s opatřeními přijatými jinými zeměmi a Unií, vedou k rybolovné činnosti, která by u populace mohla mít za následek vznik neudržitelného stavu. Tato podmínka se považuje za splněnou také tehdy, když opatření na řízení rybolovu přijatá touto zemí nevedla u populace ke vzniku neudržitelného stavu pouze díky opatřením přijatým jinými subjekty.
Článek 4
Opatření vůči zemím umožňujícím neudržitelný rybolov
1. Komise může přijmout prostřednictvím prováděcích aktů vůči zemi umožňující neudržitelný rybolov opatření, která:
a)
označují danou zemi za zemi umožňující neudržitelný rybolov;
b)
v případě potřeby určují konkrétní plavidla nebo loďstva této země, na něž se mají vztahovat určitá opatření;
c)
stanoví množstevní omezení na dovoz ryb, které pocházejí z populace společného zájmu a byly uloveny pod kontrolou dané země, a na dovoz produktů rybolovu, které byly z takových ryb vyrobeny nebo takové ryby obsahují;
d)
stanoví množstevní omezení na dovoz ryb patřících k jakémukoli přidruženému druhu, pokud byly uloveny při lovu populace společného zájmu pod kontrolou dané země, a produktů rybolovu, které byly z takových ryb vyrobeny nebo takové ryby obsahují; při přijímání tohoto opatření Komise v souladu s čl. 5 odst. 4 tohoto nařízení a s uplatněním zásady proporcionality určí, které druhy a jejich odlovy spadají do oblasti působnosti tohoto opatření;
e)
omezují používání přístavů Unie plavidly plujícími pod vlajkou dané země, která loví populaci společného zájmu nebo přidružené druhy, a plavidly, která přepravují ryby a produkty rybolovu pocházející z populace společného zájmu nebo z přidružených druhů, jež byly uloveny buď plavidly plujícími pod vlajkou dané země nebo plavidly, která mají od této země povolení, ačkoliv plují pod vlajkou jiné země; tato omezení se nepoužijí v případech vyšší moci nebo nouze ve smyslu článku 18 UNCLOS na služby nezbytně nutné pro řešení těchto situací;
f)
zakazují nákup rybářského plavidla plujícího pod vlajkou dané země hospodářskými subjekty Unie;
g)
zakazují výměnu vlajky rybářského plavidla plujícího pod vlajkou členského státu za vlajku dané země;
h)
zakazují členským státům povolit uzavírání dohod o pronájmu rybářských plavidel, na jejichž základě hospodářské subjekty Unie pronajímají svá plavidla hospodářským subjektům dané země;
i)
zakazují vývoz rybářských plavidel plujících pod vlajkou členského státu nebo rybářského vybavení a rybářských potřeb nutných k lovu populace společného zájmu do dané země;
j)
zakazují uzavírání soukromých obchodních ujednání mezi hospodářskými subjekty Unie a dané země, která umožňují rybářskému plavidlu plujícímu pod vlajkou členského státu využívat rybolovná práva dané země;
k)
zakazují společné rybolovné operace rybářských plavidel plujících pod vlajkou členského státu a rybářských plavidel plujících pod vlajkou dané země.
2. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 8 odst. 2.
Článek 5
Obecné požadavky týkající se opatření přijatých podle tohoto nařízení
1. Opatření uvedená v článku 4:
a)
souvisí se zachováním populace společného zájmu;
b)
platí současně s omezeními rybolovu plavidly Unie nebo omezeními produkce nebo spotřeby v Unii, jež se vztahují na ryby patřící k druhům, pro které byla opatření přijata, a na produkty rybolovu, které byly z takových ryb vyrobeny nebo takové ryby obsahují;
c)
jsou úměrná sledovaným cílům a v souladu s povinnostmi vyplývajícími z mezinárodních dohod, jichž je Unie stranou, a dalších příslušných norem mezinárodního práva.
2. Opatření uvedená v článku 4 zohledňují opatření, která již byla přijata podle nařízení (ES) č. 1005/2008.
3. Opatření uvedená v článku 4 nesmějí být uplatňována způsobem, který by vedl ke svévolné nebo neodůvodněné diskriminaci mezi zeměmi, ve kterých převládají shodné podmínky, nebo zastřenému omezení mezinárodního obchodu.
4. V zájmu zajištění toho, aby byla opatření uvedená v článku 4 šetrná k životnímu prostředí, účinná, přiměřená a slučitelná s mezinárodními pravidly, zhodnotí Komise při jejich přijímání ekologické, obchodní, hospodářské a sociální účinky těchto opatření v krátkodobém a dlouhodobém horizontu a administrativní zátěž související s jejich prováděním.
5. Opatření uvedená v článku 4 stanoví vhodný systém pro jejich prosazování příslušnými orgány.
Článek 6
Postup před přijetím opatření vůči zemím umožňujícím neudržitelný rybolov
1. Považuje-li Komise za nutné přijmout opatření uvedená v článku 4, oznámí dotčené zemi svůj záměr označit ji za zemi umožňující neudržitelný rybolov. V takovém případě je neprodleně informován Evropský parlament a Rada.
2. Uvedené oznámení obsahuje informace o důvodech pro označení této země za zemi umožňující neudržitelný rybolov a popis možných opatření, která lze vůči ní přijmout podle tohoto nařízení.
3. Před přijetím opatření uvedených v článku 4 poskytne Komise dotčené zemi přiměřenou příležitost na oznámení písemně odpovědět a situaci do jednoho měsíce od obdržení uvedeného oznámení napravit.
Článek 7
Doba použitelnosti opatření vůči zemím umožňujícím neudržitelný rybolov
1. Opatření uvedená v článku 4 pozbývají použitelnosti, jakmile země umožňující neudržitelný rybolov přijme vhodná nápravná opatření, která jsou potřebná k zachování a řízení populace společného zájmu, a tato nápravná opatření:
a)
byla buď přijata nezávisle, nebo byla sjednána v rámci konzultací s Unií a případně s jinými dotčenými zeměmi, a
b)
neohrožují účinek opatření, která byla přijata Unií buď nezávisle, nebo ve spolupráci s jinými zeměmi za účelem zachování dotčených populací ryb.
2. Komise přijme prováděcí akty určující, zda byly splněny podmínky stanovené v odstavci 1, a v případě potřeby stanovující, že opatření přijatá vůči dotčené zemi podle článku 4 pozbývají použitelnosti. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 8 odst. 2.
V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech týkajících se nepředvídaného narušení hospodářské nebo sociální situace přijme Komise postupem podle čl. 8 odst. 3 okamžitě použitelné prováděcí akty stanovující, že opatření přijatá podle článku 4 pozbývají použitelnosti.
Článek 8
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
4. Výsledky hodnocení uvedeného v čl. 5 odst. 4 se poskytnou Evropskému parlamentu a Radě v souladu s postupem stanoveným v čl. 10 odst. 4 nařízení (EU) č. 182/2011, spolu s dokumenty zmíněnými v uvedeném ustanovení.
Článek 9
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 25. října 2012.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 1026/2012
(2012. gada 25. oktobris)
par konkrētiem pasākumiem zivju krājumu saglabāšanas jomā attiecībā uz valstīm, kuras atļauj neilgtspējīgu zveju
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta 2. punktu un 207. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Apvienoto Nāciju Organizācijas 1982. gada 10. decembra Jūras tiesību konvencijā ("UNCLOS") un Apvienoto Nāciju Organizācijas 1995. gada 4. augusta Nolīgumā par Apvienoto Nāciju Organizācijas 1982. gada 10. decembra Jūras tiesību konvencijas noteikumu īstenošanu, kuri attiecas uz transzonālo zivju krājumu un tālu migrējošo zivju krājumu saglabāšanu un pārvaldību ("UNFSA") ir paredzēts, ka noteiktu transzonālo un tālu migrējošo zivju krājumu kopīgai pārvaldībai ir nepieciešama sadarbība starp visām valstīm, kuru ūdeņos atrodas krājums (piekrastes valstis), un valstīm, kuru zvejas flotes minēto krājumu izmanto (zvejotājas valstis). Šo sadarbību var izveidot reģionālo zvejniecības pārvaldības organizāciju ("RZPO") satvarā vai, ja RZPO nav kompetences attiecībā uz konkrēto krājumu, izmantojot ad hoc pasākumus starp valstīm, kuras ir ieinteresētas zvejniecībā.
(2)
Ja trešā valsts, kura ir ieinteresēta zvejniecībā, kas saistīta ar krājumu, attiecībā uz kuru minētajai valstij un Savienībai ir kopējas intereses, pienācīgi neņemot vērā esošos zvejas veidus vai citu valstu un Savienības tiesības, pienākumus un intereses, atļauj veikt zvejas darbības, kas apdraud minētā krājuma ilgtspējību un tā pārvaldībā nesadarbojas ar citām valstīm un Savienību, būtu jāpieņem īpaši pasākumi, lai mudinātu minēto valsti ieguldīt minētā krājuma saglabāšanā.
(3)
Būtu jāuzskata, ka zivju krājumi ir neilgtspējīgā stāvoklī, ja tie netiek pastāvīgi uzturēti tādā līmenī, kas var nodrošināt maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu, vai nepārsniedz šo līmeni, vai - ja šo līmeni nevar aplēst - ja krājumi netiek pastāvīgi uzturēti drošās bioloģiskās robežās.
(4)
Ir nepieciešams paredzēt nosacījumus, saskaņā ar kuriem valsti var uzskatīt par tādu, kura atļauj neilgtspējīgu zveju un uz kuru attiecas pasākumi saskaņā ar šo regulu, tostarp procesu, kas piešķir attiecīgajai valstij tiesības tikt uzklausītai, un sniedz tai iespēju pieņemt korektīvos pasākumus.
(5)
Turklāt ir jānosaka pasākumu veidi, kurus var veikt attiecībā uz valstīm, kuras atļauj neilgtspējīgu zveju, un jāizstrādā vispārīgi nosacījumi šādu pasākumu pieņemšanai, lai to pamatā būtu objektīvi kritēriji un lai tie būtu taisnīgi, rentabli un atbilstu starptautiskajām tiesībām, jo īpaši Līgumam par Pasaules Tirdzniecības organizācijas izveidošanu.
(6)
Šādu pasākumu mērķis būtu novērst stimulus zvejot kopēju interešu krājumu valstīm, kuras atļauj neilgtspējīgu zveju. To var panākt, inter alia, ierobežojot to zivju produktu importēšanu, ko nozvejojuši kuģi, kuri zvejo kopēju interešu krājumā, kas atrodas to valstu kontrolē, kuras atļauj neilgtspējīgu zveju, ierobežojot pieeju ostām minētajiem kuģiem vai nepieļaujot Savienības zvejas kuģu vai Savienības zvejas aprīkojuma izmantošanu kopēju interešu krājuma zvejai, kas atrodas to valstu kontrolē, kuras atļauj neilgtspējīgu zveju.
(7)
Lai nodrošinātu, ka Savienības rīcība attiecībā uz zivju krājumu saglabāšanu ir efektīva un saskaņota, ir svarīgi, lai tiktu ņemti vērā pasākumi, kas izklāstīti Padomes Regulā (EK) Nr. 1005/2008 (2008. gada 29. septembris), ar ko izveido Kopienas sistēmu, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu nelegālu, nereģistrētu un neregulētu zveju (3).
(8)
Lai nodrošinātu, ka pasākumi, kas saskaņā ar šo regulu pieņemti pret valsti, ir videi draudzīgi, efektīvi, samērīgi un saderīgi ar starptautiskajiem noteikumiem, pirms to pieņemšanas ir nepieciešams izvērtēt to paredzamās sekas vides aizsardzības, tirdzniecības, ekonomiskajā un sociālajā jomā.
(9)
Ja pasākumi, kas saskaņā ar šo regulu pieņemti pret valsti, ir neefektīvi un tiek turpināts uzskatīt, ka minētā valsts ir tāda, kas atļauj neilgtspējīgu zveju, saskaņā ar šo regulu var tikt pieņemti turpmāki pasākumi.
(10)
Pasākumus, kas saskaņā ar šo regulu pieņemti pret valsti, būtu jāizbeidz piemērot, ja valsts, kas atļauj neilgtspējīgu zveju, ir pieņēmusi pasākumus, kas vajadzīgi tās ieguldījumam kopējo interešu krājuma saglabāšanai.
(11)
Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai ar mērķi noteikt valsti, kas atļauj neilgtspējīgu zveju, pieņemt pasākumus pret šādu valsti un lemt par šādu pasākumu piemērošanas apturēšanu. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (4).
(12)
Komisijai būtu jāpieņem īstenošanas akti, kas jāpiemēro nekavējoties, ja pienācīgi pamatotos gadījumos saistībā ar saskaņā ar šo regulu īstenotu pasākumu piemērošanas beigām, tas vajadzīgs nenovēršamu un steidzamu iemeslu dēļ,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Priekšmets un darbības joma
1. Šī regula nosaka pamatu konkrētu pasākumu pieņemšanai attiecībā uz trešo valstu ar zvejniecību saistītām darbībām un politikas nostādnēm ar mērķi nodrošināt tādu krājumu ilgtermiņa saglabāšanu, attiecībā uz kuriem Savienībai un minētajām trešām valstīm ir kopējas intereses.
2. Pasākumus, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, var piemērot visos gadījumos, kuros ir nepieciešama sadarbība starp trešām valstīm un Savienību kopēju interešu krājumu kopīgai pārvaldībai, tostarp tad, ja šī sadarbība notiek RZPO vai līdzīgu struktūru satvarā.
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:
a)
"kopēju interešu krājums" nozīmē zivju krājumu, kura ģeogrāfiskā izplatība padara to pieejamu gan Savienībai, gan trešām valstīm un kura pārvaldībai ir nepieciešama sadarbība starp šādām valstīm un Savienību, gan divpusējās, gan daudzpusējās attiecībās;
b)
"saistītās sugas" nozīmē jebkuras zivis, kas pieder tai pašai ekosistēmai kā kopējo interešu krājums un kas barojas no minētā krājuma vai ir tā barība, ar to konkurē par barību un dzīves telpu vai atrodas tajā pašā zvejas apgabalā un kas tiek izmantotas vai dažkārt notvertas tās pašas zvejniecības vai zvejniecību laikā;
c)
"reģionālā zvejniecības pārvaldības organizācija" vai "RZPO" ir apakšreģionāla, reģionāla vai līdzīga organizācija, kuras kompetencē saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem ir izveidot saglabāšanas un pārvaldības pasākumus, kuri piemērojami dzīviem jūras resursiem, kas saskaņā ar dibināšanas konvenciju vai nolīgumu ir nodoti tās pārziņā;
d)
"importēšana" ir zivju vai zivsaimniecības produktu ievešana Savienības teritorijā, tostarp pārkraušanai citā kuģī tās teritorijā esošajās ostās;
e)
"pārkraušana citā kuģī" ir uz zvejas kuģa esošo zivju vai zivsaimniecības produktu daļēja vai pilnīga pārkraušana citā zvejas kuģī;
f)
"neilgtspējīgs stāvoklis" ir apstākļi, kad krājums netiek pastāvīgi uzturēts līmenī, kas var nodrošināt maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu, vai nepārsniedz šo līmeni, vai - ja šo līmeni nevar aplēst - kad krājums netiek pastāvīgi uzturēts drošās bioloģiskās robežās; krājuma līmeni, kas norāda uz krājuma neilgtspējīgu stāvokli nosaka, pamatojoties uz labāko pieejamo zinātnisko informāciju;
g)
"drošas bioloģiskās robežas" ir krājuma apjoma robežas, kurās ar lielu varbūtību tas var pašatjaunoties, vienlaikus pieļaujot lielu tā nozveju;
h)
"valsts" ir trešā valsts, tostarp teritorijas ar pašnoteikšanās statusu un tām piešķirtām pilnvarām dzīvo jūras resursu saglabāšanas un pārvaldības jomā.
3. pants
Valstis, kuras atļauj neilgtspējīgu zveju
Valsti var uzskatīt par valsti, kas atļauj neilgtspējīgu zveju, ja:
a)
tā nesadarbojas kopēju interešu krājuma pārvaldībā, pilnībā ievērojot UNCLOS un UNFSA noteikumus vai jebkurus citus starptautiskos nolīgumus vai tiesību aktus; un
b)
vai nu:
i)
tā nepieņem vajadzīgos zvejniecības pārvaldības pasākumus; vai
ii)
tā pieņem zvejniecības pārvaldības pasākumus, pienācīgi neņemot vērā citu valstu un Savienības tiesības, intereses un pienākumus, un minētie zvejniecības pārvaldības pasākumi, skatot tos saistībā ar citās valstīs un Savienībā veiktajiem pasākumiem, noved pie zvejas darbībām, kuras varētu izraisīt krājuma neilgtspējīgu stāvokli. Šo nosacījumu uzskata par izpildītu arī tad, ja minētās valsts pieņemtie zvejniecības pārvaldības pasākumi neizraisīja krājuma neilgtspējīgu stāvokli vienīgi citu valstu pieņemtu pasākumu dēļ.
4. pants
Pasākumi attiecībā uz valstīm, kuras atļauj neilgtspējīgu zveju
1. Komisija ar īstenošanas aktiem attiecībā uz valsti, kura atļauj neilgtspējīgu zveju, var pieņemt šādus pasākumus:
a)
noteikt minēto valsti kā valsti, kura atļauj neilgtspējīgu zveju;
b)
vajadzības gadījumā noteikt atsevišķus minētās valsts kuģus vai zvejas flotes, kam jāpiemēro konkrēti pasākumi;
c)
noteikt kvantitatīvus ierobežojumus tādu zivju importēšanai, kuras ir no kopēju interešu krājuma un kuras ir nozvejotas minētās valsts kontrolē, un tādu zivsaimniecības produktu importēšanai, kas izgatavoti no šādām zivīm vai kuras ir to sastāvā;
d)
noteikt kvantitatīvus ierobežojumus saistīto sugu un zivsaimniecības produktu, kas izgatavoti no šādām zivīm vai kuras ir to sastāvā, importam, ja tie ir nozvejoti, zvejojot kopēju interešu krājumā minētās valsts kontrolē; pieņemot pasākumu, Komisija saskaņā ar šīs regulas 5. panta 4. punktu, piemērojot proporcionalitātes principu, nosaka, kuras sugas un to nozveja ietilpst pasākuma piemērošanas jomā;
e)
noteikt ierobežojumus Savienības ostu izmantošanai kuģiem, kas kuģo ar minētās valsts karogu un zvejo kopējo interešu krājumu un/vai saistītās sugas, un kuģiem, kas pārvadā zivis un zivsaimniecības produktus, kuru izcelsme ir no kopēju interešu krājuma un/vai saistītajām sugām, kuras nozvejojuši kuģi, kas kuģo ar minētās valsts karogu, vai kuģi, kurus tā ir pilnvarojusi, bet kas kuģo ar citas valsts karogu; šādus ierobežojumus nepiemēro nepārvaramas varas vai kuģa katastrofas gadījumos UNCLOS 18. panta nozīmē attiecībā uz stingri nepieciešamiem pakalpojumiem, lai novērstu minētās situācijas;
f)
aizliegt Savienības ekonomikas dalībniekiem tādu zvejas kuģu iegādi, kuri kuģo ar minētās valsts karogu;
g)
aizliegt karoga maiņu zvejas kuģiem, kas kuģo ar dalībvalsts karogu, pret minētās valsts karogu;
h)
aizliegt dalībvalstīm atļaut fraktēšanas nolīgumu slēgšanu, ar ko Savienības ekonomikas dalībnieki fraktē savus kuģus ekonomikas dalībniekiem no minētās valsts;
i)
aizliegt uz minēto valsti eksportēt zvejas kuģus, kas kuģo ar dalībvalsts karogu, vai zvejas aprīkojumu un materiālus, kas vajadzīgi, lai zvejotu kopējo interešu krājumus;
j)
aizliegt privāto tirdzniecības darījumu noslēgšanu starp Savienības ekonomikas dalībniekiem un minēto valsti, lai zvejas kuģis, kas kuģo ar dalībvalsts karogu, izmantotu minētās valsts zvejas iespējas;
k)
aizliegt kopīgas zvejas darbības, kurās iesaistīti zvejas kuģi, kas kuģo ar dalībvalsts karogu, un zvejas kuģi, kas kuģo ar minētās valsts karogu.
2. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 8. panta 2. punktā.
5. pants
Vispārīgas prasības attiecībā uz pasākumiem, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu
1. Pasākumi, kas minēti 4. pantā:
a)
ir saistīti ar kopēju interešu krājumu saglabāšanu;
b)
tiek īstenoti kopā ar ierobežojumiem attiecībā uz zveju ar Savienības kuģiem vai uz ražošanu vai patēriņu Savienībā, kas piemērojami zivīm un zivsaimniecības produktiem, kas izgatavoti no šādām zivīm vai kuras ir to sastāvā, attiecībā uz tām zivju sugām, par kurām ir pieņemti pasākumi;
c)
ir samērīgi ar īstenojamiem mērķiem un saderīgi ar saistībām, ko nosaka starptautiskās konvencijas, kurās Savienība ir Puse, un jebkādām citām attiecīgu starptautisko tiesību normām.
2. Šīs regulas 4. pantā minētie pasākumi ņem vērā jau veiktos pasākumus saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1005/2008.
3. Šīs regulas 4. pantā minētos pasākumus nepiemēro tādā veidā, kas radītu patvaļīgu vai neattaisnojamu diskrimināciju starp valstīm, uz kurām attiecas vienādi nosacījumi, vai slēptu starptautiskās tirdzniecības ierobežojumu.
4. Pieņemot 4. pantā minētos pasākumus, Komisija nolūkā nodrošināt, ka minētie pasākumi ir videi draudzīgi, efektīvi, samērīgi un saderīgi ar starptautiskajiem noteikumiem, novērtē šo pasākumu vides, tirdzniecības, ekonomiskās un sociālās īstermiņa un ilgtermiņa sekas un ar to īstenošanu saistīto administratīvo slogu.
5. Šīs regulas 4. pantā minētie pasākumi paredz piemērotu sistēmu kompetentām iestādēm to izpildei.
6. pants
Procedūras pirms pasākumu pieņemšanas attiecībā uz valstīm, kuras atļauj neilgtspējīgu zveju
1. Ja Komisija uzskata par vajadzīgu pieņemt 4. pantā minētos pasākumus, tā paziņo attiecīgajai valstij par nodomu noteikt šo valsti kā tādu, kas atļauj neilgtspējīgu zveju. Šādos gadījumos nekavējoties informē Eiropas Parlamentu un Padomi.
2. Minētajā paziņojumā iekļauj informāciju par iemesliem, kāpēc valsts noteikta par tādu, kas atļauj neilgtspējīgu zveju, un apraksta, kādus pasākumus attiecībā uz to var veikt saskaņā ar šo regulu.
3. Pirms 4. pantā minēto pasākumu pieņemšanas Komisija attiecīgai valstij nodrošina pienācīgu iespēju rakstiski atbildēt uz paziņojumu un labot situāciju viena mēneša laikā no minētā paziņojuma saņemšanas brīža.
7. pants
Pasākumu piemērošanas laikposms attiecībā uz valstīm, kuras atļauj neilgtspējīgu zveju
1. Šīs regulas 4. pantā minētos pasākumus vairs nepiemēro pēc tam, kad valsts, kas atļauj neilgtspējīgu zveju, pieņem atbilstīgus korektīvus pasākumus, kas vajadzīgi kopēju interešu krājuma saglabāšanai un pārvaldībai, un minētie korektīvie pasākumi:
a)
ir pieņemti patstāvīgi vai par kuriem ir panākta vienošanās apspriedēs ar Savienību un vajadzības gadījumā arī citām attiecīgajām valstīm; un
b)
neapdraud tādu pasākumu ietekmi, kurus attiecīgo zivju krājumu saglabāšanai Savienība veic autonomi vai sadarbībā ar citām valstīm.
2. Komisija pieņem īstenošanas aktus, nosakot, vai ir ievēroti 1. punktā paredzētie nosacījumi, un, ja nepieciešams, nolemjot apturēt to pasākumu piemērošanu, kuri saistībā ar attiecīgo valsti pieņemti saskaņā ar 4. pantu. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 8. panta 2. punktā.
Pienācīgi pamatotu, nenovēršamu un steidzamu iemeslu dēļ saistībā ar neparedzētiem ekonomiskiem un sociāliem traucējumiem, Komisija saskaņā ar 8. panta 3. punktā minēto procedūru pieņem īstenošanas aktus, kas jāpiemēro nekavējoties, lai nolemtu apturēt to pasākumu piemērošanu, kuri pieņemti saskaņā ar 4. pantu.
8. pants
Komitejas procedūra
1. Komisijai palīdz komiteja. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
3. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 8. pantu saistībā ar tās 5. pantu.
4. Novērtējuma, kas minēts 5. panta 4. punktā, rezultātus kopā ar tajā minētajiem dokumentiem dara pieejamus Eiropas Parlamentam un Padomei saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 182/2011 10. panta 4. punktā minēto procedūru.
9. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2012. gada 25. oktobrī