PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 28. srpna 2013
o návrhu italského výnosu, kterým se stanoví postupy pro označování původu trvanlivého mléka, mléka UHT, pasterizovaného mléka ošetřeného mikrofiltrací a mléka pasterizovaného při vysoké teplotě
(oznámeno pod číslem C(2013) 5517)
(Pouze italské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/444/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy (1), a zejména na článek 19 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Postupem podle čl. 19 druhého pododstavce směrnice 2000/13/ES informovaly italské orgány Komisi dne 9. listopadu 2012 o návrhu výnosu, kterým se stanoví mimo jiné povinné požadavky pro označování trvanlivého mléka, mléka UHT, mléka ošetřeného mikrofiltrací a pasterizovaného a mléka pasterizovaného při vysoké teplotě.
(2)
Podle čl. 2 odst. 1 oznámeného výnosu musí být sterilizované trvanlivé mléko, mléko UHT, pasterizované mléko ošetřené mikrofiltrací a mléko pasterizované při vysoké teplotě v případě, že se jedná o mléko pocházející z jednoho či několika členských států Evropské unie nebo z třetích zemí, označeno zemí původu mléčné farmy, z níž ošetřené mléko pochází, nebo výrazem „EU“, či „třetí země“.
(3)
Směrnice 2000/13/ES harmonizuje pravidla upravující označování potravin tím, že stanoví jednak harmonizaci některých vnitrostátních předpisů a jednak opatření pro neharmonizované vnitrostátní předpisy. Rozsah harmonizace je definován v čl. 3 odst. 1 uvedené směrnice, který uvádí všechny údaje povinné pro označování potravin v souladu s články 4 až 17 a s výhradou odchylek v nich obsažených.
(4)
Podle čl. 3 odst. 1 bodu 8 směrnice 2000/13/ES je uvedení místa původu nebo provenience povinné „v těch případech, kdy by opomenutí tohoto údaje mohlo uvádět spotřebitele v omyl, pokud jde o skutečný původ nebo skutečnou provenienci potraviny“.
(5)
V čl. 4 odst. 2 směrnice 2000/13/ES se stanoví, že v případě určitých potravin mohou předpisy Unie, nebo pokud takové předpisy neexistují, vnitrostátní předpisy vyžadovat kromě údajů uvedených v čl. 3 odst. 1 zmíněné směrnice další povinné údaje.
(6)
Ustanovení čl. 18 odst. 2 směrnice 2000/13/ES umožňuje přijetí neharmonizovaných vnitrostátních předpisů, jestliže jsou oprávněné z jednoho z důvodů v něm uvedených, mimo jiné včetně ochrany veřejného zdraví a předcházení podvodům, a nejsou-li takového charakteru, že by znesnadnily používání definic a pravidel stanovených směrnicí 2000/13/ES. Z toho důvodu je nezbytné, aby byl v případech, kdy byly v některém členském státě navrženy vnitrostátní předpisy týkající se označování, posouzen jejich soulad s výše uvedenými požadavky a ustanoveními Smlouvy o fungování Evropské unie.
(7)
Italské orgány tvrdí, že oznámené opatření je nezbytné pro zajištění ochrany zájmů spotřebitele a zlepšení prosazování práva v souvislosti s prevencí a potíráním podvodů v potravinářství. Dále vysvětlují, že navzdory přesvědčení italských spotřebitelů není veškeré mléko uváděné v Itálii na trh tuzemského původu, a uvedení původu v označení je proto nutné, aby spotřebitel nebyl uveden v omyl. S ohledem na výše uvedené skutečnosti italské orgány tvrdí, že čl. 2 odst. 1 je s ohledem na čl. 3 odst. 1 bod 8 směrnice 2000/13/ES odůvodněný.
(8)
Ustanovení čl. 3 odst. 1 bodu 8 směrnice 2000/13/ES zavádí vhodný mechanismus ochrany proti riziku, že spotřebitel bude uveden v omyl v případech, kdy by z některých údajů mohl být vyvozen jiný než skutečný původ nebo provenience výrobku. Provozovatelé potravinářských podniků musí zajistit uvedení údajů o původu či provenienci na označení, pokud by opomenutí těchto údajů mohlo uvést spotřebitele v omyl. A je úkolem vnitrostátních orgánů pověřených prosazováním právních předpisů, aby zajistily dodržování této povinnosti.
(9)
Ustanovení čl. 2 odst. 1 oznámeného výnosu by znamenalo, že dané potraviny jsou vždy nabízeny způsobem, který uvádí italského spotřebitele v omyl ohledně jejich skutečného místa původu či provenience. V této souvislosti Komise poukazuje na skutečnost, že se působnost oznámeného výnosu nevztahuje na mléko s (velmi) omezenou trvanlivostí (syrové mléko, pasterizované mléko). Právě u těchto výrobků je ale pravděpodobné, že je spotřebitel bude považovat za výrobky italského původu.
(10)
Italské orgány kromě zmínky o nutnosti ochrany zájmů spotřebitele neposkytly dostatečné zdůvodnění, které by vedlo k závěru, že je nezbytné u výrobků uvedených v článku 1 oznámeného výnosu povinně uvádět původ nad rámec povinností stanovených v čl. 3 odst. 1 bodě 8 směrnice 2000/13/ES.
(11)
Italské orgány proto neprokázaly, že je uvedení původu, jak je stanoveno v oznámeném výnosu, nezbytné pro dosažení jednoho z cílů uvedených v čl. 18 odst. 2 směrnice 2000/13/ES.
(12)
Na základě těchto zjištění vydala Komise k výše zmíněným ustanovením oznámeného výnosu záporné stanovisko podle čl. 19 třetího pododstavce směrnice 2000/13/ES.
(13)
Italské orgány by se proto měly zdržet přijetí ustanovení čl. 2 odst. 1 oznámeného výnosu.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Italská republika nepřijme čl. 2 odst. 1 oznámeného výnosu, kterým se stanoví postupy pro označování původu trvanlivého mléka, mléka UHT, pasterizovaného mléka ošetřeného mikrofiltrací a mléka pasterizovaného při vysoké teplotě.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Italské republice.
V Bruselu dne 28. srpna 2013.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2013. gada 28. augusts)
par Itālijas dekrēta projektu par ilgi glabājama piena, ultrasterilizēta piena, mikrofiltrēta pasterizēta piena un augstā temperatūrā pasterizēta piena izcelsmes norādīšanas metodēm
(izziņots ar dokumenta numuru C(2013) 5517)
(Autentisks ir tikai teksts itāļu valodā)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2013/444/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 20. marta Direktīvu 2000/13/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pārtikas produktu marķēšanu, noformēšanu un reklāmu (1) un jo īpaši tās 19. pantu,
tā kā:
(1)
Itālijas iestādes saskaņā ar Direktīvas 2000/13/EK 19. panta otrajā daļā noteikto procedūru 2012. gada 9. novembrī Komisijai paziņoja par dekrētu, ar kuru cita starpā nosaka obligātās prasības attiecībā uz ilgi glabājama piena, ultrasterilizēta piena, mikrofiltrēta pasterizēta piena un augstā temperatūrā pasterizēta piena marķēšanu.
(2)
Paziņotā dekrēta 2. panta 1. punktā noteikts, ka sterilizēta ilgi glabājama piena, ultrasterilizēta piena, mikrofiltrēta pasterizēta piena un augstā temperatūrā pasterizēta piena marķējumā jānorāda tās piensaimniecības izcelsmes valsts, kura ir apstrādātā piena pirmavots, vai jāiekļauj norāde “ES” vai “trešās valstis”, ja piena pirmavots ir attiecīgi vismaz viena Eiropas Savienības dalībvalsts vai trešā valsts.
(3)
Ar Direktīvu 2000/13/EK tiek saskaņoti pārtikas produktu marķēšanu reglamentējošie noteikumi, paredzot, pirmkārt, konkrētu valsts noteikumu saskaņošanu un, otrkārt, pasākumus attiecībā uz nesaskaņotiem valsts noteikumiem. Saskaņošanas joma ir noteikta minētās direktīvas 3. panta 1. punktā, kurā uzskaitītas visas norādes, kas saskaņā ar 4. līdz 17. pantu un ievērojot tajos ietvertos izņēmumus obligāti jāiekļauj pārtikas produktu marķējumā.
(4)
Saskaņā ar Direktīvas 2000/13/EK 3. panta 1. punkta 8. apakšpunktu informācija par izcelsmi vai pirmavotu ir obligāta, ja “bez šādas norādes var tikt ievērojami maldināts patērētājs attiecībā uz pārtikas produkta īsto izcelsmi vai pirmavotu”.
(5)
Direktīvas 2000/13/EK 4. panta 2. punktā paredzēts, ka Savienības noteikumos vai - ja Savienības noteikumi nepastāv - valstu noteikumos, ko piemēro īpašiem pārtikas produktiem, var būt noteikts, ka papildus minētās direktīvas 3. panta 1. punktā uzskaitītajām norādēm marķējumā jābūt vēl citām.
(6)
Direktīvas 2000/13/EK 18. panta 2. punkts pieļauj nesaskaņotu valstu noteikumu pieņemšanu, ja tie ir pamatoti ar vienu no tajā minētajiem iemesliem, cita starpā ar sabiedrības veselības aizsardzību un viltojumu novēršanu, ja vien šādi noteikumi nekavē Direktīvā 2000/13/EK paredzēto definīciju un noteikumu piemērošanu. Tāpēc, ja kādā dalībvalstī ir ierosināts marķēšanas noteikumu projekts, ir jāpārbauda šo noteikumu atbilstība iepriekš minētajām prasībām un Līguma par Eiropas Savienības darbību noteikumiem.
(7)
Itālijas iestādes uzskata, ka paziņotais pasākums ir nepieciešams, lai nodrošinātu patērētāju interešu aizsardzību un pastiprinātu krāpšanas novēršanas un apkarošanas pasākumu ieviešanu pārtikas jomā. Tiek skaidrots, ka pretēji itāļu patērētāju pārliecībai ne viss Itālijā pārdotais piens ir vietējas izcelsmes, tāpēc, lai izvairītos no patērētāju maldināšanas, norāde par izcelsmi ir kļuvusi par nepieciešamību. Ņemot vērā iepriekš izklāstītos apsvērumus, Itālijas iestādes uzskata, ka dekrēta 2. panta 1. punkta noteikumi ir pamatoti saskaņā ar Direktīvas 2000/13/EK 3. panta 1. punkta 8. apakšpunktu.
(8)
Ar Direktīvas 2000/13/EK 3. panta 1. punkta 8. apakšpunktu ir iedibināts attiecīgs mehānisms patērētāju maldināšanas riska novēršanai gadījumos, kad atsevišķi elementi varētu netieši norādīt uz to, ka konkrētajam pārtikas produktam ir cita izcelsme vai pirmavots, kas atšķiras no īstās izcelsmes vai pirmavota. Ja informācijas trūkums par produkta izcelsmi vai pirmavotu varētu būt mulsinošs un maldināt patērētāju, pārtikas apritē iesaistīto uzņēmēju pienākums ir nodrošināt, lai šī informācija tiktu iekļauta marķējumā. Savukārt valsts izpildiestādēm ir jānodrošina šā pienākuma izpilde.
(9)
Paziņotā dekrēta 2. panta 1. punkta noteikumi vedina domāt, ka attiecīgie pārtikas produkti vienmēr ir noformēti tā, ka Itālijas patērētāji tiek maldināti par tās patieso izcelsmi un pirmavotu. Šajā saistībā Komisija vērš uzmanību uz to, ka paziņotā dekrēta darbības jomā nav ietverts piens ar (ļoti) nelielu glabāšanas laiku (svaigpiens, pasterizēts piens). Tādējādi tieši pēdējā gadījumā patērētājam varētu rasties iespaids, ka minēto piena produktu izcelsme ir Itālijā.
(10)
Izņemot sākotnējo atsauci uz nepieciešamību aizsargāt patērētāja intereses, Itālijas iestādes nesniedza pietiekamu pamatojumu, kas ļautu secināt, ka paziņotā dekrēta 1. pantā minētajiem produktiem ir nepieciešama obligāta izcelsmes norāde, neskarot Direktīvas 2000/13/EK 3. panta 1. punkta 8. apakšpunktā minēto pienākumu.
(11)
Tāpēc Itālijas iestādes nav pierādījušas, ka paziņotajā dekrētā minētā norāde par izcelsmi ir nepieciešama, lai sasniegtu kādu no Direktīvas 2000/13/EK 18. panta 2. punktā minētajiem mērķiem.
(12)
Ņemot vērā šos konstatējumus, Komisija par iepriekš minētajiem paziņotā dekrēta noteikumiem sniedz negatīvu atzinumu saskaņā ar Direktīvas 2000/13/EK 19. panta trešo daļu.
(13)
Attiecīgi būtu jāpieprasa, lai Itālijas iestādes nepieņem paziņotā dekrēta 2. panta 1. punkta noteikumus.
(14)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Itālijas Republika nepieņem paziņotā dekrēta par ilgi glabājama piena, ultrasterilizēta piena, mikrofiltrēta pasterizēta piena un augstā temperatūrā pasterizēta piena izcelsmes norādīšanas metodēm 2. panta 1. punkta noteikumus.
2. pants
Šis lēmums ir adresēts Itālijas Republikai.
Briselē, 2013. gada 28. augustā