NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 342/2014
ze dne 21. ledna 2014,
kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o regulační technické normy pro používání metod výpočtu požadavků na kapitálovou přiměřenost u finančních konglomerátů
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 49 odst. 6 uvedeného nařízení,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES ze dne 16. prosince 2002 o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu a o změně směrnice Rady 73/239/EHS, 79/267/EHS, 92/49/EHS, 92/96/EHS, 93/6/EHS a 93/22/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/78/ES a 2000/12/ES (2), a zejména na čl. 21a odst. 3 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
U finančních konglomerátů, které zahrnují velké bankovní nebo investiční podniky a pojišťovny, je třeba vyloučit vícenásobné použití prvků způsobilých pro výpočet kapitálu na úrovni finančního konglomerátu a rovněž nevhodnou tvorbu kapitálu uvnitř skupiny, aby byla přesně vyjádřena dostupnost kapitálu konglomerátů pro absorbování ztrát a aby byla na úrovni finančního konglomerátu zajištěna doplňková kapitálová přiměřenost.
(2)
Je důležité zajistit, aby kapitál převyšující sektorové požadavky solventnosti byl na úrovni konglomerátu zahrnut pouze tehdy, neexistují-li překážky pro převod aktiv nebo splacení závazků mezi různými subjekty konglomerátu, včetně mezi sektory.
(3)
Finanční konglomerát by měl do výpočtu svého kapitálu zahrnout kapitál, který převyšuje sektorové požadavky solventnosti, pouze tehdy, pokud lze tento kapitál převádět mezi subjekty finančního konglomerátu.
(4)
Příslušná pravidla by měla přihlížet k tomu, že zvláštní sektorové kapitálové požadavky mají pokrýt rizika spojená s daným sektorem, a nikoli rizika mimo tento sektor.
(5)
Aby bylo zajištěno jednotné používání výpočtu doplňkové kapitálové přiměřenosti, měly by být uvedeny sektorové požadavky, které za tímto účelem zahrnují požadavky solventnosti. Těmito požadavky by neměly být dotčeny sektorové předpisy týkající se opatření, která mají být přijata po porušení sektorových požadavků solventnosti. Vznikne-li na úrovni finančního konglomerátu deficit kvůli porušení požadavku kombinovaných kapitálových rezerv podle hlavy VII kapitoly 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (3), měla by být potřebná opatření založena na opatřeních uvedených ve zmíněné kapitole.
(6)
Při výpočtu požadavku na doplňkovou kapitálovou přiměřenost finančního konglomerátu by se u neregulovaných finančních subjektů ve finančním konglomerátu měl vypočítat fiktivní požadavek solventnosti i pomyslný kapitál.
(7)
V části II přílohy I směrnice 2002/87/ES jsou stanoveny tři technické metody výpočtu požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost na úrovni finančního konglomerátu: „metoda účetní konsolidace“ (metoda 1), „metoda odpočtu a agregace“ (metoda 2) a „metoda kombinace“ (metoda 3), která umožňuje kombinaci metod 1 a 2. Je třeba upřesnit technické metody výpočtu 1 a 2, aby bylo zajištěno jejich jednotné používání. Mimoto je nutné upřesnit podmínky pro použití metody 3 a mělo by být zajištěno, aby příslušné orgány umožňovaly použití této metody za podobných podmínek, aby uplatňovaly společná kritéria a aby požadovaly jednotné používání této metody ve všech finančních konglomerátech. Příslušné orgány by měly umožnit použití metody 3 pouze tehdy, může-li finanční konglomerát prokázat, že by nebylo přiměřeně možné použít pouze metodu 1 nebo 2. Metoda 3 by se měla používat dlouhodobě a konzistentně, aby byly zajištěny rovné podmínky. Jelikož technické metody výpočtu jsou používány v souladu s technickými zásadami uvedenými v části I přílohy I směrnice 2002/87/ES, je třeba upřesnit rovněž tyto zásady.
(8)
Metoda 1 pro výpočet skupinové solventnosti stanovená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (4) a metoda 1 pro výpočet požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost ve směrnici 2002/87/ES by se měly považovat za rovnocenné, jelikož obě metody jsou v souladu s hlavními cíli doplňkového dozoru. Obě metody zajišťují vyloučení tvorby kapitálu uvnitř skupiny a výpočet kapitálu v souladu s definicemi a limity stanovenými v příslušných sektorových předpisech.
(9)
Pravomoc přijímat regulační technické normy udělená v čl. 49 odst. 6 nařízení (EU) č. 575/2013 úzce souvisí s pravomocí v čl. 21a odst. 3 směrnice 2002/87/ES, jelikož se obě ustanovení zabývají jednotným používáním metod výpočtu stanovených v příloze uvedené směrnice. K zajištění soudržnosti metod výpočtu stanovených za účelem těchto legislativních aktů a usnadnění komplexního pohledu a jednoduchého přístupu k nim osobám, na něž se tyto povinnosti vztahují, je vhodné stanovit regulační technické normy přijaté na základě těchto zmocnění v jednom nařízení.
(10)
Toto nařízení by mělo být založeno na nových sektorových režimech solventnosti, které byly v Unii zavedeny s cílem zajistit co nejkonzistentnější používání metod výpočtu. Toto nařízení by se proto nemělo použít přede dnem použitelnosti nařízení (EU) č. 575/2013. Pravidla, která jsou závislá na použití směrnice 2009/138/ES, by se měla začít používat ode dne použitelnosti uvedené směrnice. V oblastech, které nebyly aktem harmonizovány v době před jeho uplatňováním v plném rozsahu, se proto bude nadále používat stávající výpočet požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost zavedený na vnitrostátní úrovni, a příslušné výpočty, které vycházejí ze sektorových předpisů, by měly být založeny na sektorových předpisech, které platí v době výpočtu.
(11)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem, které Komisi předložily společně Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví (EBA)), Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění (EIOPA)) a Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA)).
(12)
EBA, EIOPA a ESMA uskutečnily otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzovaly potenciální související náklady a přínosy v souladu s článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (5), článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (6) a článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (7) a požádaly o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení (EU) č. 1093/2010, skupina subjektů působících v oblasti pojištění a zajištění zřízenou podle článku 37 nařízení (EU) č. 1094/2010 a skupinu subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů zřízenou podle článku 37 nařízení (EU) č. 1095/2010,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení upřesňuje technické zásady a technické metody výpočtu uvedené v příloze I směrnice 2002/87/ES pro účely alternativ odpočtu podle čl. 49 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013 a pro účely výpočtu kapitálu a požadavku na doplňkovou kapitálovou přiměřenost, jak je stanoveno v čl. 6 odst. 2 směrnice 2002/87/ES.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„finančním konglomerátem vedeným pojišťovacím sektorem“ finanční konglomerát, jehož nejvýznamnějším finančním sektorem je v souladu s čl. 3 odst. 2 směrnice 2002/87/ES pojišťovací sektor;
2)
„finančním konglomerátem vedeným sektorem bankovnictví nebo sektorem investičních služeb“ finanční konglomerát, jehož nejvýznamnějším finančním sektorem je v souladu s čl. 3 odst. 2 směrnice 2002/87/ES sektor bankovnictví nebo sektor investičních služeb.
KAPITOLA II
TECHNICKÉ ZÁSADY
Článek 3
Vyloučení vícenásobného použití a tvorby kapitálu uvnitř skupiny
Kapitál, který vyplývá přímo či nepřímo z transakcí uvnitř skupiny, nesmí být zahrnut do výpočtu požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost na úrovni finančního konglomerátu.
Článek 4
Převoditelnost a dostupnost kapitálu
1. Kapitál vykázaný na úrovni regulovaného subjektu, který převyšuje kapitál potřebný ke splnění sektorových požadavků solventnosti podle článku 9, se nesmí zahrnout do výpočtu kapitálu finančního konglomerátu nebo součtu kapitálu jednotlivých regulovaných a neregulovaných subjektů finančního sektoru ve finančním konglomerátu, ledaže neexistuje žádná skutečná nebo předpokládaná praktická nebo právní překážka převodu kapitálu mezi subjekty ve finančním konglomerátu.
2. Podnik uvedený v čl. 6 odst. 2 pátém pododstavci směrnice 2002/87/ES musí při předkládání výsledků výpočtu a příslušných údajů pro vypočet podle uvedeného pododstavce koordinátorovi potvrdit a předložit důkazy, že je dodržen odstavec 1.
Článek 5
Kapitál sektoru
1. Kapitál uvedený v odstavci 2, který je dostupný na úrovni regulovaného subjektu, lze použít ke krytí rizik souvisejících se sektorem, který tento kapitál vykazuje, a nepovažuje se za způsobilý pro krytí rizik jiných finančních sektorů.
2. Kapitálem uvedeným v odstavci 1 je kapitál jiný než:
a)
položky kmenového kapitálu tier 1, vedlejšího kapitálu tier 1 nebo kapitálu tier 2 ve smyslu nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
položky primárního kapitálu podniků, na něž se vztahují požadavky směrnice 2009/138/ES, pokud jsou tyto položky zařazeny do kapitálu tier 1 nebo kapitálu tier 2 v souladu s čl. 94 odst. 1 a 2 uvedené směrnice.
Článek 6
Deficit kapitálu na úrovni finančního konglomerátu
1. V případě deficitu kapitálu na úrovni finančního konglomerátu lze k odstranění tohoto deficitu použít pouze položky kapitálu, které jsou podle sektorových předpisů způsobilé jak pro sektor bankovnictví, tak i pro pojišťovací sektor.
2. Kapitálem uvedeným v odstavci 1 je:
a)
kmenový kapitál tier 1 vymezený v článku 50 nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
položky primárního kapitálu, pokud jsou tyto položky zařazeny do kapitálu tier 1 v souladu s čl. 94 odst. 1 směrnice 2009/138/ES a zařazení těchto položek není omezeno akty v přenesené pravomoci, které byly přijaty podle článku 99 uvedené směrnice;
c)
vedlejší kapitál tier 1 vymezený v článku 61 nařízení (EU) č. 575/2013;
d)
položky primárního kapitálu, pokud jsou tyto položky zařazeny do kapitálu tier 1 v souladu s čl. 94 odst. 1 směrnice 2009/138/ES a zařazení těchto položek není omezeno akty v přenesené pravomoci, které byly přijaty podle článku 99 uvedené směrnice;
e)
kapitál tier 2 vymezený v článku 71 nařízení (EU) č. 575/2013 a
f)
položky primárního kapitálu, pokud jsou tyto položky zařazeny do kapitálu tier 2 v souladu s čl. 94 odst. 2 směrnice 2009/138/ES.
3. Položky kapitálu, které se použijí k odstranění deficitu, musí být v souladu s čl. 4 odst. 1.
Článek 7
Konzistentnost
Regulované subjekty nebo smíšená finanční holdingová společnost ve finančním konglomerátu používají metodu výpočtu dlouhodobě a konzistentně.
Článek 8
Konsolidace
Ve vztahu k finančním konglomerátům vedeným pojišťovacím sektorem se metoda 1 pro výpočet skupinové solventnosti pojišťoven a zajišťoven podle článků 230, 231 a 232 směrnice 2009/138/ES považuje za rovnocennou metodě 1 pro výpočet požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost regulovaných subjektů ve finančním konglomerátu, která je stanovena v příloze I směrnice 2002/87/ES, pokud se oblast působnosti dohledu nad skupinou podle hlavy III směrnice 2009/138/ES významně neliší od oblasti působnosti doplňkového dozoru podle kapitoly II směrnice 2002/87/ES.
Článek 9
Požadavek solventnosti
1. Mají-li se použít předpisy vztahující se na pojišťovací sektor, považuje se pro účely výpočtu požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost za požadavek solventnosti solventnostní kapitálový požadavek zmíněný v článcích 100 a 218 směrnice 2009/138/ES (včetně veškerého navýšení kapitálového požadavku podle článku 37 uvedené směrnice) vyplývající z čl. 216 odst. 4, čl. 231 odst. 7, článku 232, čl. 233 odst. 6, čl. 238 odst. 2 a 3 uvedené směrnice.
2. Mají-li se použít předpisy vztahující se na sektor bankovnictví nebo sektor investičních služeb, považují se pro účely výpočtu požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost za požadavky solventnosti kapitálové požadavky stanovené v části třetí hlavě I kapitole 1 nařízení (EU) č. 575/2013 a požadavky podle uvedeného nařízení nebo podle směrnice 2013/36/EU týkající se držení kapitálu převyšujícího tyto požadavky, včetně požadavku vyplývajícího z interního postupu pro hodnocení kapitálové přiměřenosti v článku 73 uvedené směrnice, veškerých požadavků uložených příslušným orgánem podle čl. 104 odst. 1 písm. a) uvedené směrnice, požadavku kombinovaných kapitálových rezerv stanoveného v čl. 128 bodě 6 uvedené směrnice a opatření přijatých podle článků 458 nebo 459 nařízení (EU) č. 575/2013.
Článek 10
Kapitál finančního konglomerátu a požadavky solventnosti
1. S výhradou čl. 14 odst. 7, 8 a 9 se kapitál a požadavky solventnosti finančního konglomerátu vypočítají v souladu s definicemi a limity stanovenými v příslušných sektorových předpisech.
2. Kapitál společností spravujících aktiva se vypočítá podle čl. 2 odst. 1 písm. l) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (8). Požadavky solventnosti společností spravujících aktiva představují požadavky stanovené v čl. 7 odst. 1 písm. a) uvedené směrnice.
3. Kapitál správců alternativních investičních fondů se vypočítá podle čl. 4 odst. 1 písm. ad) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU (9). Požadavky solventnosti správců alternativních investičních fondů představují požadavky stanovené v článku 9 uvedené směrnice.
Článek 11
Zacházení s mezisektorovými kapitálovými investicemi
1. Pokud má subjekt ve finančním konglomerátu vedeném sektorem bankovnictví nebo sektorem investičních služeb kapitálovou investici v subjektu finančního sektoru náležejícím do pojišťovacího sektoru, která se podle čl. 14 odst. 3 nebo čl. 15 odst. 3 odečítá, nevzniká s ohledem na tuto kapitálovou investici na úrovni finančního konglomerátu žádný požadavek na doplňkovou kapitálovou přiměřenost.
2. Má-li použití odstavce 1 za následek přímou změnu výše očekávaných ztrát podle přístupu založeného na interním ratingu ve smyslu části třetí hlavy II kapitoly 3 nařízení (EU) č. 575/2013, připočítá se částka odpovídající této změně ke kapitálu finančního konglomerátu.
Článek 12
Požadavky na pomyslný kapitál a fiktivní požadavky solventnosti u neregulovaných subjektů finančního sektoru
1. Má-li smíšená finanční holdingová společnost kapitálovou investici v neregulovaném subjektu finančního sektoru, vypočítají se pro dotyčný subjekt požadavky na pomyslný kapitál a fiktivní požadavky solventnosti podle sektorových předpisů nejvýznamnějšího sektoru ve finančním konglomerátu.
2. U neregulovaného subjektu finančního sektoru jiného než subjektu uvedeného v odstavci 1 se požadavky na pomyslný kapitál a fiktivní požadavky solventnosti vypočítají v souladu se sektorovými pravidly finančního sektoru, který je neregulovanému subjektu finančního sektoru nejblíže. Určení nejbližšího finančního sektoru vychází ze škály činností příslušného subjektu a rozsahu, v jakém tyto činnosti vykonává. Pokud nelze nejbližší finanční sektor jednoznačně určit, použijí se sektorové předpisy nejvýznamnějšího sektoru ve finančním konglomerátu.
Článek 13
Sektorová přechodná opatření a opatření k zachování právních účinků
Sektorové předpisy použité při výpočtu požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost zahrnují případná přechodná ustanovení nebo ustanovení o zachování právních účinků, která platí na úrovni daného sektoru.
KAPITOLA III
TECHNICKÉ METODY VÝPOČTU
Článek 14
Upřesnění technického výpočtu podle metody 1 stanovené ve směrnici 2002/87/ES
1. Kapitál finančního konglomerátu se vypočítá na základě konsolidované účetní závěrky podle příslušného účetního rámce vztahujícího se na oblast působnosti doplňkového dozoru podle směrnice 2002/87/ES, přičemž se případně přihlíží k odstavci 5.
2. Co se týká finančních konglomerátů vedených sektorem bankovnictví nebo sektorem investičních služeb, při výpočtu kapitálu finančního konglomerátu se u nekonsolidovaných investic použije toto zacházení:
a)
nekonsolidované významné investice v subjektu finančního sektoru ve smyslu článku 43 nařízení (EU) č. 575/2013, který náleží do pojišťovacího sektoru, se v plné výši odečítají od kapitálu konglomerátu;
b)
nekonsolidované investice jiné než investice uvedené v písmenu a) v subjektu finančního sektoru, který náleží do pojišťovacího sektoru, se odečítají v plné výši od kapitálu konglomerátu v souladu s článkem 46 nařízení (EU) č. 575/2013.
3. S výhradou odstavce 2 se kapitálové nástroje, které byly vydány subjektem ve finančním konglomerátu a které drží jiný subjekt v tomto finančním konglomerátu, odečítají od kapitálu konglomerátu, nejsou-li již vyloučeny v rámci účetní konsolidace.
4. S podnikem, který je pro účely příslušného účetního rámce spoluovládanou účetní jednotkou, se zachází podle sektorových předpisů o poměrné konsolidaci nebo zohlednění poměrných podílů.
5. Je-li součástí finančního konglomerátu subjekt spadající do oblasti působnosti směrnice 2009/138/ES, vychází výpočet požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost na úrovni finančního konglomerátu z ocenění aktiv a závazků v souladu s hlavou I kapitolou VI oddíly 1 a 2 směrnice 2009/138/ES.
6. Vztahují-li se na hodnotu aktiv nebo závazků obezřetnostní filtry a odpočty podle části druhé hlavy I nařízení (EU) č. 575/2013, představuje hodnotu aktiv nebo závazků použitou pro účely výpočtu požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost hodnota, kterou lze přiřadit příslušným subjektům podle uvedeného nařízení, s výjimkou aktiv a závazků, které lze přiřadit ostatním subjektům finančního konglomerátu.
7. Pokud se podle sektorových předpisů vyžaduje výpočet prahové hodnoty nebo limitu, vypočítá se prahová hodnota nebo limit na úrovni konglomerátu na základě konsolidovaných údajů finančního konglomerátu a po provedení odpočtů podle odstavců 2 a 3.
8. Pro účely výpočtu prahových hodnot nebo limitů se regulované subjekty ve finančním konglomerátu, které jsou zahrnuty do konsolidované finanční situace dané instituce podle části první hlavy II kapitoly 2 oddílu 1 nařízení (EU) č. 575/2013, posuzují společně.
9. Pro účely výpočtu prahových hodnot nebo limitů se regulované subjekty ve finančním konglomerátu, které jsou zahrnuty do dohledu nad skupinou podle hlavy III směrnice 2009/138/ES, posuzují společně.
10. Pro účely výpočtu prahových hodnot nebo limitů na úrovni regulovaného subjektu vypočítají regulované subjekty ve finančním konglomerátu, na něž se nevztahuje odstavec 8 ani odstavec 9, své příslušné prahové hodnoty a limity individuálně podle sektorových předpisů regulovaného subjektu.
11. Při sčítání příslušných sektorových požadavků solventnosti se neprovádí žádná úprava kromě úpravy požadované v článku 11 nebo v důsledku úprav sektorových prahových hodnot a limitů podle odstavce 7.
Článek 15
Upřesnění technického výpočtu podle metody 2 stanovené ve směrnici 2002/87/ES
1. Pokud se podle příslušných sektorových předpisů vztahuje na kapitál regulovaného subjektu obezřetnostní filtr, použije se jedno z těchto zacházení:
a)
částka po uplatnění filtru, která představuje čistou částku, jež se vezme v úvahu při výpočtu kapitálu účastí, se připočte k účetní hodnotě účastí v souladu s čl. 6 odst. 4 druhým pododstavcem směrnice 2002/87/ES, jestliže částka po uplatnění filtru zvyšuje regulatorní kapitál;
b)
částka po uplatnění filtru uvedená v písmenu a) se odečte od účetní hodnoty účastí v souladu s čl. 6 odst. 4 druhým pododstavcem směrnice 2002/87/ES, jestliže částka po uplatnění filtru snižuje regulatorní kapitál.
2. U finančních konglomerátů vedených sektorem bankovnictví nebo sektorem investičních služeb se významná investice v subjektu finančního sektoru ve smyslu článku 43 nařízení (EU) č. 575/2013 náležejícím do pojišťovacího sektoru, která není účastí, odečte v plné výši od položek kapitálu subjektu, který nástroj drží, v souladu se sektorovými předpisy vztahujícími se na tento subjekt.
3. Investice uvnitř skupiny do kapitálových nástrojů, které jsou v souladu se sektorovými předpisy použitelné jako kapitál s přihlédnutím k příslušným sektorovým limitům, se odečítají nebo jsou z výpočtu kapitálu vyloučeny.
4. Výpočet doplňkových kapitálových požadavků se provádí podle vzorce uvedeného v příloze.
Článek 16
Upřesnění podmínek pro použití metody 3 stanovené ve směrnici 2002/87/ES
1. Příslušné orgány mohou použití metody 3 uvedené v příloze I směrnice 2002/87/ES povolit pouze v některé z níže uvedených situací:
a)
není-li přiměřeně možné použít metodu 1 uvedenou v příloze I směrnice 2002/87/ES na všechny subjekty nebo metodu 2 uvedenou v příloze I směrnice 2002/87/ES na všechny subjekty ve finančním konglomerátu, zejména z toho důvodu, že u jednoho či více subjektů nelze použít metodu 1, jelikož tyto subjekty nejsou zahrnuty do konsolidace, nebo kvůli skutečnosti, že regulovaný subjekt je usazen ve třetí zemi a není možné získat dostatečné informace pro použití jedné z těchto metod na tento subjekt;
b)
subjekty, které by použily pouze jednu z těchto metod, mají společně zanedbatelný význam, pokud jde o cíle dohledu nad regulovanými subjekty ve finančním konglomerátu.
2. Všechny regulované subjekty ve finančním konglomerátu, které nejsou uvedeny v odstavci 1, použijí buď metodu 1, nebo metodu 2.
3. Použití metody 3, které příslušný orgán povolil ve vztahu k finančnímu konglomerátu, je dlouhodobé a konzistentní.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 17
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení článku 5, čl. 6 odst. 2, článku 8, čl. 9 odst. 1, čl. 14 odst. 5 a 9 se použijí ode dne použitelnosti uvedeného v čl. 309 odst. 1 směrnice 2009/138/ES.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. ledna 2014.
KOMISIJAS DELEĢĒTĀ REGULA (ES) Nr. 342/2014
(2014. gada 21. janvāris),
ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/87/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, kas nepieciešami, lai piemērotu kapitāla pietiekamības prasību aprēķināšanas metodes finanšu konglomerātiem
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Regulu (ES) Nr. 575/2013 par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (1), un jo īpaši tās 49. panta 6. punktu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 16. decembra Direktīvu 2002/87/EK par papildu uzraudzību kredītiestādēm, apdrošināšanas uzņēmumiem un ieguldījumu sabiedrībām finanšu konglomerātos un par grozījumiem Padomes Direktīvās 73/239/EEK, 79/267/EEK, 92/49/EEK, 92/96/EEK, 93/6/EEK un 93/22/EEK, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvās 98/78/EK un 2000/12/EK (2) un jo īpaši tās 21.a panta 3. punktu,
tā kā:
(1)
Lai precīzi atspoguļotu finanšu konglomerāta pašu kapitāla pieejamību zaudējumu absorbēšanai un nodrošinātu papildu kapitāla pietiekamību konglomerāta līmenī, finanšu konglomerātos, kuros ietilpst būtiska banku sektora (nozares) vai ieguldījumu pakalpojumu sektora (nozares) un apdrošināšanas sektora (nozares) daļa, aprēķinot pašu kapitālu finanšu konglomerāta līmenī, būtu jānovērš vairākkārtēja to elementu izmantošana, kuri ir atbilstoši, proti, vairākkārtēja izmantošana, kā arī nepienācīga grupas iekšējā pašu kapitāla radīšana.
(2)
Ir svarīgi nodrošināt, lai pašu kapitāls, kas pārsniedz sektoru maksātspējas prasības, tiek iekļauts konglomerāta līmenī tikai tad, ja nav nekādu šķēršļu aktīvu pārvešanai vai saistību nokārtošanai starp dažādām finanšu konglomerāta sabiedrībām, tostarp starp sektoriem.
(3)
Finanšu konglomerātam pašu kapitāla aprēķinā būtu jāiekļauj tikai tas pašu kapitāls, kas pārsniedz sektoru maksātspējas prasības, ja minētais kapitāls ir pārvedams starp sabiedrībām finanšu konglomerātā.
(4)
Atbilstošos noteikumos būtu jāņem vērā, ka konkrētā sektora pašu kapitāla prasības ir paredzētas, lai segtu riskus saistībā ar minēto sektoru, un nav paredzētas, lai segtu riskus ārpus minētā sektora.
(5)
Lai nodrošinātu, ka tiek konsekventi piemērots papildu kapitāla pietiekamības aprēķins, būtu jānorāda sektora prasības, kurās šim nolūkam ir iekļautas maksātspējas prasības. Minētajām prasībām nevajadzētu skart sektoru prasības par pasākumiem, kuri jāveic pēc sektoru maksātspējas pasākumu pārkāpuma. Jo īpaši, ja finanšu konglomerāta līmenī rodas deficīts apvienoto rezervju prasības pārkāpuma dēļ saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/36/ES (3) VII sadaļas 4. nodaļu, nepieciešamie pasākumi būtu jābalsta uz pasākumiem, kuri uzklāstīti minētajā nodaļā.
(6)
Aprēķinot finanšu konglomerāta papildu kapitāla pietiekamības prasību, neregulētām finanšu sabiedrībām finanšu konglomerātā būtu jāaprēķina gan nosacītā maksātspējas prasība, gan pašu kapitāla nosacītais līmenis.
(7)
Direktīvas 2002/87/EK I pielikuma II daļā izklāstītas kapitāla pietiekamības prasību šādas trīs tehniskās aprēķināšanas metodes finanšu konglomerāta līmenī: “Grāmatvedības konsolidācijas metode” (1. metode), “Atskaitīšanas un summēšanas metode” (2. metode) un “Kombinācijas metode” (3. metode), kas ļauj kombinēt 1. un 2. metodi. Būtu jāprecizē 1. un 2. tehniskā aprēķināšanas metode, lai nodrošinātu to konsekventu īstenošanu. Turklāt būtu jāprecizē 3. metodes izmantošanas apstākļi un būtu jānodrošina, ka kompetentās iestādes atļauj izmantot minēto metodi līdzīgos apstākļos, piemēro kopīgus kritērijus un pieprasa, lai finanšu konglomerāti metodi piemēro konsekventi. Kompetentajām iestādēm būtu jāatļauj piemērot 3. metodi tikai tad, ja finanšu konglomerāts var pierādīt, ka tikai 1. vai 2. metodes piemērošana pamatoti nav iespējama. Lai nodrošinātu līdzvērtīgus nosacījumus, 3. metodes izmantošanai laika gaitā būtu jābūt konsekventai. Tehniskās aprēķināšanas metodes tiek veiktas saskaņā ar Direktīvas 2002/87/EK I pielikuma I daļā minētajiem tehniskajiem principiem, tāpēc ir jāprecizē arī minētie principi.
(8)
Maksātspējas aprēķināšanas 1. metode, kas izklāstīta Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2009/138/EK (4), un papildu kapitāla pietiekamības prasību aprēķināšanas 1. metode, kas izklāstīta Direktīvā 2002/87/EK, būtu jāuzskata par līdzvērtīgām, jo abas metodes atbilst papildu uzraudzības galvenajiem mērķiem. Abas metodes nodrošina, ka tiek novērsta grupas iekšējā pašu kapitāla radīšana un pašu kapitāls tiek aprēķināts saskaņā ar attiecīgajos sektoru noteikumos paredzētajām definīcijām un ierobežojumiem.
(9)
Regulas (ES) Nr. 575/2013 49. panta 6. punktā minētās pilnvaras pieņemt regulatīvus tehniskos standartus ir cieši saistītas ar Direktīvas 2002/87/EK 21.a panta 3. punktā minētajām pilnvarām, jo abas pilnvaras attiecas uz minētās direktīvas pielikumā izklāstīto aprēķināšanas metožu konsekventu piemērošanu. Lai nodrošinātu minēto tiesību aktu vajadzībām precizēto aprēķināšanas metožu konsekvenci un atvieglinātu tādu personu vispusīgu pārskatu un kompaktu piekļuvi tiem, uz kurām attiecas minētie pienākumi, vēlams vienā regulā noteikt regulatīvos tehniskos standartus, ko pieņem atbilstoši minētajam pilnvarām.
(10)
Šai regulai būtu jāpamatojas uz jaunajiem sektoru maksātspējas režīmiem, kas Savienībā tika izveidoti, lai nodrošinātu aprēķināšanas metožu viskonsekventāko piemērošanu. Tāpēc šo regulu nebūtu jāpiemēro, pirms tiek piemērota Regula (ES) Nr. 575/2013. Noteikumi, kuri ir atkarīgi no Direktīvas 2009/138/EK piemērošanas, būtu jāpiemēro no minētās direktīvas piemērošanas dienas. Tāpēc, līdz šī regula tiks piemērota pilnībā, tajās jomās, kuras vēl nav saskaņotas ar šo regulu, dalībvalstīm būtu jāturpina piemērot valstu papildu kapitāla pietiekamības prasību aprēķināšanas īstenošanas noteikumus, un pamatā esošie aprēķini, kuri balstās uz apdrošināšanas sektora noteikumiem, būtu jābalsta uz apdrošināšanas sektora noteikumiem, kurus piemēro minētās aprēķināšanas laikā.
(11)
Šī regula pamatojas uz regulatīvo tehnisko standartu projektu, ko Komisijai kopīgi iesniegušas Eiropas Uzraudzības iestāde (Eiropas Banku iestāde) (EBI), Eiropas Uzraudzības iestāde (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestāde) (EAAPI) un Eiropas Uzraudzības iestāde (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde) (EVTI).
(12)
EBI, EAAPI un EVTI ir rīkojušas atklātu sabiedrisko apspriešanu par tehnisko standartu projektu, kas ir šīs regulas pamatā, analizējušas iespējamās saistītās izmaksas un ieguvumus saskaņā ar 10. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1093/2010 (5), 10. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1094/2010 (6) un 10. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1095/2010 (7), un pieprasījušas atzinumu no Banku nozares ieinteresēto personu grupas, ko izveidoja saskaņā ar 37. pantu Regulā (ES) Nr. 1093/2010, Apdrošināšanas nozares ieinteresēto personu grupas, ko izveidoja saskaņā ar 37. pantu Regulā (ES) Nr. 1094/2010, un Vērtspapīru un tirgu nozares ieinteresēto personu grupas, ko izveidoja saskaņā ar 37. pantu Regulā (ES) Nr. 1095/2010,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
I NODAĻA
PRIEKŠMETS UN DEFINĪCIJAS
1. pants
Priekšmets
Šajā regulā precizēti Direktīvas 2002/87/EK I pielikumā norādītie tehniskie principi un tehniskās aprēķināšanas metodes Regulas (ES) Nr. 575/2013 49. panta 1. punktā minēto atskaitījumu alternatīvu vajadzībām un Direktīvas 2002/87/EK 6. panta 2. punktā paredzētās pašu kapitāla un papildu kapitāla pietiekamības prasības aprēķināšanas vajadzībām.
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:
1)
“finanšu konglomerāts, kurā dominē apdrošināšanas sektors”, ir finanšu konglomerāts, kurā visnozīmīgākais finanšu sektors ir apdrošināšana, saskaņā ar Direktīvas 2002/87/EK 3. panta 2. punktu;
2)
“finanšu konglomerāts, kurā dominē banku sektors vai ieguldījumu pakalpojumu sektors”, ir finanšu konglomerāts, kurā visnozīmīgākais finanšu sektors ir banku sektors vai ieguldījumu pakalpojumu sektors, saskaņā ar Direktīvas 2002/87/EK 3. panta 2. punktu.
II NODAĻA
TEHNISKIE PRINCIPI
3. pants
Vairākkārtējas izmantošanas novēršana un grupas iekšējās pašu kapitāla radīšanas novēršana
Aprēķinot papildu kapitāla pietiekamības prasības finanšu konglomerāta līmenī, neiekļauj pašu kapitālu, ko tieši vai netieši iegūst grupas iekšējos darījumos.
4. pants
Pašu kapitāla pārvedamība un pieejamība
1. Pašu kapitālu, kas atzīts regulētās sabiedrības līmenī un kas pārsniedz to kapitālu, kas vajadzīgs, lai izpildītu 9. pantā precizētās sektora maksātspējas prasības, neiekļauj finanšu konglomerāta pašu kapitāla aprēķinā vai finanšu konglomerāta katras regulētās un neregulētās finanšu sektora sabiedrības pašu kapitāla summā, ja vien nav un nav paredzami praktiski vai juridiski šķēršļi kapitāla pārvešanai starp finanšu konglomerāta sabiedrībām.
2. Direktīvas 2002/87/EK 6. panta 2. punkta piektajā daļā minētā sabiedrība, iesniedzot minētajā daļā norādītos aprēķinu rezultātus un aprēķiniem vajadzīgo informāciju koordinatoram, apstiprina un sniedz pierādījumus koordinatoram par to, ka 1. punkts ir izpildīts.
5. pants
Sektora pašu kapitāls
1. Pašu kapitāls, kas minēts 2. punktā un kas pieejams regulētās sabiedrības līmenī, ir atbilstošs to risku segšanai, kas rodas sektorā, kurš atzīst minēto pašu kapitālu, un šo kapitālu neņem vērā kā atbilstošu risku segšanai citos finanšu sektoros.
2. Panta 1. punktā minētais pašu kapitāls ir pašu kapitāls, kas nav:
a)
pirmā līmeņa pamata kapitāla, pirmā līmeņa papildu kapitāla vai otrā līmeņa kapitāla posteņi Regulas (ES) Nr. 575/2013 nozīmē;
b)
tādu uzņēmumu pamata pašu kapitāla posteņi, uz kuriem attiecas Direktīvas 2009/138/EK prasības, ja minētie posteņi ir klasificēti pirmajā vai otrajā līmenī saskaņā ar minētās direktīvas 94. panta 1. un 2. punktu.
6. pants
Pašu kapitāla deficīts finanšu konglomerāta līmenī
1. Ja ir pašu kapitāla deficīts finanšu konglomerāta līmenī, tikai tos pašu kapitāla posteņus, kas ir atbilstoši saskaņā ar sektoru noteikumiem gan banku sektorā, gan apdrošināšanas sektorā, izmanto, lai segtu minēto deficītu.
2. Panta 1. punktā minētais pašu kapitāls ir šāds:
a)
pirmā līmeņa pamata kapitāls, kas definēts Regulas (ES) Nr. 575/2013 50. pantā;
b)
pamata pašu kapitāla posteņi, ja minētie posteņi ir klasificēti pirmajā līmenī saskaņā ar Direktīvas 2009/138/EK 94. panta 1. punktu un ja minēto posteņu iekļaušana nav ierobežota ar deleģētajiem aktiem, kuri pieņemti saskaņā ar minētās direktīvas 99. pantu;
c)
pirmā līmeņa papildu kapitāls, kas definēts Regulas (ES) Nr. 575/2013 61. pantā;
d)
pamata pašu kapitāla posteņi, ja minētie posteņi ir klasificēti pirmajā līmenī saskaņā ar Direktīvas 2009/138/EK 94. panta 1. punktu un ja minēto posteņu iekļaušana ir ierobežota ar deleģētajiem aktiem, kuri pieņemti saskaņā ar minētās direktīvas 99. pantu;
e)
otrā līmeņa kapitāls, kas definēts Regulas (ES) Nr. 575/2013 71. pantā; un
f)
pamata pašu kapitāla posteņi, ja minētie posteņi ir klasificēti otrajā līmenī saskaņā ar Direktīvas 2009/138/EK 94. panta 2. punktu.
3. Tiem pašu kapitāla posteņiem, kuri tiek izmantoti, lai segtu deficītu, jāatbilst 4. panta 1. punktam.
7. pants
Konsekvence
Regulētas sabiedrības vai jaukta finanšu pārvaldītājsabiedrība finanšu konglomerātā konsekventi piemēro aprēķināšanas metodi laika gaitā.
8. pants
Konsolidācija
Attiecībā uz finanšu konglomerātiem, kuros dominē apdrošināšanas sektors, apdrošināšanas un pārapdrošināšanas uzņēmumu grupas maksātspējas aprēķināšanas 1. metodi, kas izklāstīta Direktīvas 2009/138/EK 230., 231. un 232. pantā, uzskata par līdzvērtīgu finanšu konglomerāta regulēto sabiedrību papildu kapitāla pietiekamības prasību aprēķināšanas 1. metodei, kas izklāstīta Direktīvas 2002/87/EK I pielikumā, ja grupas uzraudzības piemērošanas joma saskaņā ar Direktīvas 2009/138/EK III sadaļu nav būtiski atšķirīga no papildu uzraudzības jomas saskaņā ar Direktīvas 2002/87/EK II nodaļu.
9. pants
Maksātspējas prasība
1. Ja piemēro noteikumus apdrošināšanas sektoram, Direktīvas 2009/138/EK 100. un 218. pantā minēto maksātspējas kapitāla prasību, tostarp visus kapitāla palielinājumus, ko piemēro saskaņā ar minētās direktīvas 37. pantu un kas izriet no minētās direktīvas 216. panta 4. punkta, 231. panta 7. punkta, 232. panta, 233. panta 6. punkta, 238. panta 2. un 3. punkta, uzskata par maksātspējas prasībām papildu kapitāla pietiekamības prasību aprēķināšanas vajadzībām.
2. Ja jāpiemēro noteikumi banku vai ieguldījumu pakalpojumu sektoram, Regulas (ES) Nr. 575/2013 Trešās daļas I sadaļas 1. nodaļā izklāstītās pašu kapitāla prasības un prasības saskaņā ar minēto regulu vai Direktīvu 2013/36/ES turēt lielāku pašu kapitālu par minētajās prasībās noteikto kapitālu, tostarp prasību, kas rodas saistībā ar iekšējās kapitāla pietiekamības novērtēšanas procesu minētās direktīvas 73. pantā, visas prasības, kuras noteikusi kompetentā iestāde saskaņā ar minētās direktīvas 104. panta 1. punkta a) apakšpunktu, apvienoto rezervju prasību, kas definēta minētās direktīvas 128. panta 6. punktā, un pasākumus, kuri pieņemti saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. vai 459. pantu, uzskata par maksātspējas prasībām papildu kapitāla pietiekamības prasību aprēķināšanas vajadzībām.
10. pants
Finanšu konglomerāta pašu kapitāls un maksātspējas prasības
1. Ievērojot 14. panta 7., 8. un 9. punktu, finanšu konglomerāta pašu kapitālu un maksātspējas prasības aprēķina saskaņā ar attiecīgajos sektoru noteikumos paredzētajām definīcijām un ierobežojumiem.
2. Aktīvu pārvaldīšanas sabiedrību pašu kapitālu aprēķina saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/65/EK (8) 2. panta 1. punkta 1) apakšpunktu. Aktīvu pārvaldīšanas sabiedrību maksātspējas prasības ir prasības, kas izklāstītas minētās direktīvas 7. panta 1. punkta a) apakšpunktā.
3. Alternatīvo ieguldījumu fondu pārvaldnieku pašu kapitālu aprēķina saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/61/ES (9) 4. panta 1. punkta ad) apakšpunktu. Alternatīvo ieguldījumu fondu pārvaldnieku maksātspējas prasības ir prasības, kas izklāstītas minētās direktīvas 9. pantā.
11. pants
Starpsektoru līdzdalību režīms
1. Ja finanšu konglomerātā, kurā dominē banku sektors vai ieguldījumu pakalpojumu sektors, sabiedrībai ir līdzdalība finanšu sektora sabiedrībā, kas pieder pie apdrošināšanas sektora un kas ir atskaitīta saskaņā ar 14. panta 3. punktu vai 15. panta 3. punktu, finanšu konglomerāta līmenī nerodas papildu kapitāla pietiekamības prasība attiecībā uz minēto līdzdalību.
2. Ja, piemērojot 1. punktu, tieši mainās gaidāmā zaudējumu summa atbilstoši uz iekšējiem reitingiem balstītajai pieejai Regulas (ES) Nr. 575/2013 Trešās daļas II sadaļas 3. nodaļas nozīmē, summu, kas ir vienāda ar šo pārmaiņu, pieskaita finanšu konglomerāta pašu kapitālam.
12. pants
Neregulēto finanšu sektora sabiedrību nosacītais pašu kapitāls un nosacītās maksātspējas prasības
1. Ja jauktai finanšu pārvaldītājsabiedrībai ir līdzdalība neregulētajā finanšu sektora sabiedrībā, minētās sabiedrības nosacīto pašu kapitālu un nosacītās maksātspējas prasības aprēķina saskaņā ar finanšu konglomerāta visnozīmīgākā sektora noteikumiem.
2. Neregulētajai finanšu sektora sabiedrībai, izņemot 1. punktā minēto sabiedrību, nosacīto pašu kapitālu un nosacītās maksātspējas prasības aprēķina saskaņā ar neregulētās finanšu sektora sabiedrības tuvākā finanšu sektora noteikumiem. Tuvāko finanšu sektoru nosaka, pamatojoties uz attiecīgās sabiedrības darbību spektru un pakāpi, kādā tā veic minētās darbības. Ja nav iespējams viennozīmīgi noteikt tuvāko finanšu sektoru, izmanto finanšu konglomerāta visnozīmīgākā sektora noteikumus.
13. pants
Sektoru pārejas noteikumi un noteikumi, lai saglabātu iepriekš spēkā esošos nosacījumus
Sektoru noteikumos, kurus piemēro papildu kapitāla pietiekamības prasību aprēķināšanā, iekļauj visus pārejas noteikumus vai noteikumus, lai saglabātu iepriekš spēkā esošos nosacījumus, ko piemēro sektora līmenī.
III NODAĻA
TEHNISKĀS APRĒĶINĀŠANAS METODES
14. pants
Tehniskās aprēķināšanas specifikācija atbilstoši 1. metodei saskaņā ar Direktīvu 2002/87/EK
1. Finanšu konglomerāta pašu kapitālu aprēķina, pamatojoties uz konsolidētajiem pārskatiem saskaņā ar attiecīgo grāmatvedības regulējumu, ko piemēro papildu uzraudzības jomā saskaņā ar Direktīvu 2002/87/EK, un attiecīgā gadījumā ņem vērā 5. punktu.
2. Tādu finanšu konglomerātu gadījumā, kuros dominē banku sektors vai ieguldījumu pakalpojumu sektors, nekonsolidētiem ieguldījumiem, aprēķinot finanšu konglomerāta pašu kapitālu, piemēro šādas procedūras:
a)
nekonsolidētus būtiskus ieguldījumus, ko tur tādā finanšu sektora sabiedrībā Regulas (ES) Nr. 575/2013 43. panta nozīmē, kas pieder pie apdrošināšanas sektora, pilnībā atskaita no konglomerāta pašu kapitāla;
b)
tādus nekonsolidētus ieguldījumus, izņemot a) apakšpunktā minētos, ko tur finanšu sektora sabiedrībā, kas pieder pie apdrošināšanas sektora, pilnībā atskaita no konglomerāta pašu kapitāla saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 46. pantu.
3. Ievērojot 2. punktu, visu pašu kapitālu, ko emitējusi sabiedrība finanšu konglomerātā un tur cita sabiedrība minētajā finanšu konglomerātā, atskaita no konglomerāta pašu kapitāla, ja tas jau nav likvidēts grāmatvedības konsolidācijas procesā.
4. Attiecīgā grāmatvedības regulējuma vajadzībām uzņēmumam, kas ir kopīgi kontrolēta sabiedrība, piemēro procedūru saskaņā ar sektoru noteikumiem par proporcionālu konsolidāciju vai proporcionālu daļu iekļaušanu.
5. Ja sabiedrība Direktīvas 2009/138/EK jomā ir finanšu konglomerāta daļa, papildu kapitāla pietiekamības prasību aprēķināšana finanšu konglomerāta līmenī pamatojas uz aktīvu un saistību vērtējumu, kas aprēķināts saskaņā ar Direktīvas 2009/138/EK I sadaļas VI nodaļas 1. un 2. iedaļu.
6. Ja uz aktīvu vai saistību vērtībām attiecas prudenciāli filtri un atskaitījumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 Otrās daļas I sadaļu, aktīvu vai saistību vērtības, kuras izmanto papildu kapitāla pietiekamības prasību aprēķināšanas vajadzībām, ir vērtības, kas attiecināmas uz attiecīgajām sabiedrībām saskaņā ar minēto regulu, izņemot aktīvus un saistības, kas attiecināmas uz finanšu konglomerāta citām sabiedrībām.
7. Ja sektoru noteikumos ir prasīta robežvērtības vai ierobežojuma aprēķināšana, robežvērtību vai ierobežojumu konglomerāta līmenī aprēķina, pamatojoties uz finanšu konglomerāta konsolidētajiem datiem un pēc tam, kad veikti 2. un 3. punktā noteiktie atskaitījumi.
8. Robežvērtību vai ierobežojumu aprēķināšanas vajadzībām regulētās sabiedrības finanšu konglomerātā, kas ir iestādes konsolidētā finanšu stāvokļa jomā saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 Pirmās daļas II sadaļas 2. nodaļas 1. iedaļu, skata kopā.
9. Robežvērtību vai ierobežojumu aprēķināšanas vajadzībām regulētās sabiedrības finanšu konglomerātā, kas ir grupas uzraudzības piemērošanas jomā saskaņā ar Direktīvas 2009/138/EK III sadaļu, skata kopā.
10. Robežvērtību vai ierobežojumu aprēķināšanas vajadzībām regulētās sabiedrības līmenī regulētās sabiedrības finanšu konglomerātā, uz kurām neattiecas ne 8., ne 9. punkts, aprēķina to attiecīgās robežvērtības un ierobežojumus atsevišķi saskaņā ar regulētās sabiedrības sektoru noteikumiem.
11. Summējot attiecīgā sektora maksātspējas prasības, neveic citas korekcijas kā vien 11. pantā noteiktās vai korekcijas, kas izriet no sektoru robežvērtībām un ierobežojumiem, saskaņā ar 7. punktu.
15. pants
Tehniskās aprēķināšanas specifikācija atbilstoši 2. metodei saskaņā ar Direktīvu 2002/87/EK
1. Ja uz regulēto sabiedrību attiecas prudenciāls filtrs saskaņā ar attiecīgajiem sektoru noteikumiem, piemēro vienu no šādiem režīmiem:
a)
filtrēto summu, kas ir neto summa un ko ņem vērā dalību pašu kapitāla aprēķināšanā, pieskaita dalību uzskaites vērtībai saskaņā ar Direktīvas 2002/87/EK 6. panta 4. punkta otro daļu, ja filtrētā summa palielina regulējošām prasībām atbilstošo kapitālu;
b)
panta a) apakšpunktā minēto filtrēto summu atskaita no dalību uzskaites vērtības saskaņā ar Direktīvas 2002/87/EK 6. panta 4. punkta otro daļu, ja filtrētā summa samazina regulējošām prasībām atbilstošo kapitālu.
2. Tādu finanšu konglomerātu gadījumā, kuros dominē banku sektors vai ieguldījumu pakalpojumu sektors, būtisku ieguldījumu tādā finanšu sektora sabiedrībā Regulas (ES) Nr. 575/2013 43. panta nozīmē, kas pieder pie apdrošināšanas sektora un kas nav dalība, atskaita no tās sabiedrības pašu kapitāla posteņiem, kas tur instrumentu, saskaņā ar minētajai sabiedrībai piemērojamajiem sektoru noteikumiem.
3. Tādus grupas iekšējos ieguldījumus visos kapitāla instrumentos, kas ir atbilstoši saskaņā ar sektoru noteikumiem, ņemot vērā attiecīgos sektoru ierobežojumus, atskaita vai izslēdz no pašu kapitāla aprēķināšanas.
4. Papildu kapitāla prasību aprēķināšanu veic saskaņā ar pielikumā iekļauto formulu.
16. pants
Apstākļu specifikācija, lai izmantotu 3. metodi saskaņā ar Direktīvu 2002/87/EK
1. Kompetentās iestādes var atļaut piemērot Direktīvas 2002/87/EK I pielikumā minēto 3. metodi vienā no šiem gadījumiem:
a)
pamatoti nav iespējams visām sabiedrībām finanšu konglomerātā piemērot Direktīvas 2002/87/EK I pielikumā minēto 1. metodi vai Direktīvas 2002/87/EK I pielikumā minēto 2. metodi, jo īpaši tāpēc, ka 1. metodi nevar izmantot vienai vai vairākām sabiedrībām, jo tās ir ārpus konsolidācijas jomas, vai regulētā sabiedrība veic uzņēmējdarbību trešā valstī un nav iespējams iegūt pietiekamu informāciju, lai šai sabiedrībai piemērotu vienu no metodēm;
b)
sabiedrības, kurām tiktu piemērota viena no metodēm, kopā aplūkojot, nav būtiskas, ņemot vērā uzraudzības mērķus, kas noteikti attiecībā uz regulētajām sabiedrībām finanšu konglomerātā.
2. Visas 1. punktā neminētās regulētās sabiedrības finanšu konglomerātā izmanto 1. vai 2. metodi.
3. Kompetentās iestādes atļautā 3. metodes piemērošana attiecībā uz finanšu konglomerātu laika gaitā ir konsekventa.
IV NODAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
17. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Regulas 5. pantu, 6. panta 2. punktu, 8. pantu, 9. panta 1. punktu un 14. panta 5. un 9. punktu piemēro no Direktīvas 2009/138/EK 309. panta 1. punktā minētās piemērošanas dienas.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2014. gada 21. janvārī