PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 24. dubna 2014
o finančním příspěvku Unie na opatření dozoru a jiná nouzová opatření provedená v Estonsku, Lotyšsku, Litvě a Polsku proti africkému moru prasat
(oznámeno pod číslem C(2014) 2551)
(Pouze estonské, litevské, lotyšské a polské znění je závazné)
(2014/236/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2009/470/ES ze dne 25. května 2009 o některých výdajích ve veterinární oblasti (1), a zejména na článek 8 uvedeného rozhodnutí,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (2), a zejména na článek 84 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Africký mor prasat je infekční, obvykle smrtelná virová nákaza prasat domácích a prasat divokých, která způsobuje vážná narušení obchodu s živými prasaty a produkty získanými z prasat uvnitř Unie a jejich vývozu do třetích zemí.
(2)
Po potvrzení afrického moru prasat v Gruzii v roce 2007 se nákaza rozšířila do Ruské federace, kde byla hlášena četná ohniska uvedené nákazy u prasat domácích a prasat divokých v evropské části Ruska. V červnu 2013 Bělorusko potvrdilo ohnisko afrického moru prasat u prasat v domácím chovu v regionu Grodno asi čtyřicet kilometrů od hranice s Litvou a v blízkosti hranice s Polskem.
(3)
Prováděcím rozhodnutím Komise 2013/498/EU (3) byl stanoven finanční příspěvek Unie na opatření dozoru a jiná nouzová opatření proti africkému moru prasat provedená v roce 2013 v Estonsku, Lotyšsku, Litvě a Polsku, což jsou členské státy přímo ohrožené zavlečením této nákazy.
(4)
V lednu 2014 byla hlášena nákaza u populace prasat divokých na Ukrajině a dále se šíří v Bělorusku a Ruské federaci. Nadto byly v lednu 2014 zjištěny dva případy afrického moru prasat u populace prasat divokých v Litvě a několik dní poté byly ohlášeny další dva případy u prasat divokých v Polsku. V obou uvedených členských státech se nákaza vyskytla v blízkosti hranic s Běloruskem. Situace ohledně afrického moru prasat v zemích sousedících s Evropskou unií tudíž představuje přetrvávající hrozbu pro hospodářství s chovem prasat v Unii, jelikož virus může být zavlečen do členských států sousedících s třetími zeměmi, v nichž se nákaza vyskytuje, prostřednictvím prasat divokých, která vstupují na území Unie z oblastí s výskytem nákazy, ale rovněž prostřednictvím vozidel, která přepravovala živá zvířata, nebo nepovoleným dovozem produktů získaných z prasat do Unie.
(5)
Riziko zavlečení afrického moru prasat do Unie je vzhledem k výskytu a vývoji této nákazy v příhraničním území Běloruska, Ruské federace a Ukrajiny vyšší v případě Estonska, Lotyšska, Litvy a Polska. Tyto členské státy informovaly Komisi a ostatní členské státy o opatřeních, jež hodlají přijmout za účelem ochrany svých území i území ostatních členských států.
(6)
V roce 2013 Estonsko, Lotyšsko, Litva a Polsko zavedly dozor pro včasné zjištění afrického moru prasat u prasat divokých i u prasat domácích. V zájmu lepší prevence afrického moru prasat je třeba provést určité činnosti dozoru na území uvedených členských států.
(7)
Jedním z hlavních preventivních opatření proti zavlečení afrického moru prasat do Unie je očista a dezinfekce vozidel, která mohla přijít do styku s virem afrického moru prasat. Z toho důvodu prováděcí rozhodnutí Komise 2013/426/EU (4) stanoví určitá opatření proti zavlékání afrického moru prasat z Běloruska a Ruské federace do Unie a dále stanoví, aby vozidla, která přepravovala živá zvířata a která na území Unie vstupují z oblastí s výskytem nákazy, byla náležitě očištěna a vydezinfikována.
(8)
Bez ohledu na ustanovení nařízení Komise (ES) č. 206/2009 (5) je riziko zavlečení afrického moru prasat do Unie prostřednictvím zásilek pro osobní spotřebu, které obsahují produkty získané z prasat a jsou zasílány poštou nebo převáženy v zavazadlech cestujících přijíždějících zejména z Běloruska, Ruské federace a Ukrajiny, vyšší než zanedbatelné a vyžaduje doplňková opatření a kontroly v místech vstupu.
(9)
Navíc celá řada zúčastněných stran, včetně veterinárních lékařů, profesionálních a neprofesionálních chovatelů, řidičů kamionů, celních zástupců, cestujících a široké veřejnosti, by měla být upozorněna na rizika zavlečení afrického moru prasat a jeho důsledky prostřednictvím cílených informačních kampaní zaměřených na zvýšení povědomí o nákaze a připravenosti na ni v rámci pohotovostních plánů vypracovaných podle směrnice Rady 2002/60/ES (6) k zajištění rychlé reakce v případě zavlečení afrického moru prasat.
(10)
V roce 2014 byl zjištěn africký mor prasat u prasat divokých v Litvě a v Polsku, přičemž oba tyto členské státy jsou přímo ohroženy výskytem této nákazy za hranicemi v Bělorusku. Aby omezily riziko rozšíření nákazy na svém území na minimum, hodlají Litva a Polsko snížit hustotu výskytu vnímavých hostitelských zvířat v hospodářstvích s nízkou úrovní biologické ochrany v zamořené oblasti podporou porážky prasat a zákazem doplňování stavů v hospodářstvích s chovem prasat po dobu alespoň jednoho roku. V prosinci 2013 Estonsko, Lotyšsko, Litva a Polsko předložily své plány a odhady nákladů na provádění nouzových opatření v oblastech, které jsou považovány za oblasti se zvýšeným rizikem zavlečení afrického moru prasat z Běloruska, Ruské federace a Ukrajiny, v roce 2014. Plány byly posouzeny Komisí pro účely finančního příspěvku Unie a byl vyvozen závěr, že jsou v souladu se směrnicí 2002/60/ES.
(11)
Činnosti prováděné Estonskem, Lotyšskem, Litvou a Polskem za účelem dozoru nad nákazou, očisty a dezinfekce vozidel a pořádání informačních kampaní jsou spolufinancovány ve výši 50 %.
(12)
Činnosti prováděné Litvou a Polskem s cílem snížit hustotou výskytu prasat v zamořených oblastech u hranic s Běloruskem by měly být spolufinancovány ve výši 30 %.
(13)
Jelikož plány, které předložily Estonsko, Lotyšsko, Litva a Polsko a které se týkají nouzových opatření proti zavlečení afrického moru prasat z Běloruska, Ruské federace a Ukrajiny prováděných v roce 2014, představují dostatečně podrobný rámec ve smyslu článku 94 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (7), je toto rozhodnutí rozhodnutím o financování výdajů stanovených v pracovním programu pro granty.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. V rámci nouzových opatření, která v roce 2014 přijaly Estonsko, Lotyšsko, Litva a Polsko na ochranu proti africkému moru prasat, mají uvedené členské státy nárok na zvláštní příspěvek Unie na výdaje vynaložené na provádění činností popsaných v odstavcích 2 a 3 a plánovaných na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2014.
2. Finanční příspěvek Unie se stanoví na 50 % nákladů vynaložených a zaplacených v souvislosti s provedením následujících činností:
a)
odběr vzorků z prasat domácích;
b)
odběr vzorků z prasat divokých;
c)
testy ELISA;
d)
testy PCR a sekvenování;
e)
nákup vybavení a dezinfekčních prostředků pro očistu a dezinfekci;
f)
nákup vybavení speciálně používaného k odstranění těl mrtvých zvířat;
g)
nákup vybavení k provádění virologických laboratorních vyšetření;
h)
informační kampaně.
3. Finanční příspěvek Unie se stanoví na 30 % nákladů vynaložených a zaplacených Litvou a Polskem v souvislosti s odškodněním majitelů prasat za ztráty způsobené předčasnou porážkou prasat v zamořených oblastech.
Článek 2
1. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena členským státům uvedeným v čl. 1 odst. 1 za činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. a), b) c) a d), v průměru nepřesáhne částku:
a)
0,5 EUR za prase domácí, z něhož byl odebrán vzorek;
b)
5 EUR za prase divoké, z něhož byl odebrán vzorek;
c)
2 EUR za test ELISA;
d)
10 EUR za PCR a sekvenování.
2. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena za činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. e), v průměru nepřesáhne částku:
a)
6 000 EUR pro Estonsko;
b)
58 000 EUR pro Lotyšsko;
c)
950 000 EUR pro Litvu;
d)
102 100 EUR pro Polsko.
3. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena za činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. f), v průměru nepřesáhne částku:
a)
100 000 EUR pro Litvu;
b)
150 000 EUR pro Polsko.
4. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena za činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. g), v průměru nepřesáhne částku:
75 000 EUR pro Litvu.
5. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena za činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. h), v průměru nepřesáhne částku:
a)
1 500 EUR pro Estonsko;
b)
15 000 EUR pro Lotyšsko;
c)
75 000 EUR pro Litvu;
d)
11 250 EUR pro Polsko.
6. Finanční příspěvek Unie pro členské státy uvedené v čl. 1 odst. 3 nepřesáhne částku:
a)
225 000 EUR pro Litvu;
b)
337 500 EUR pro Polsko.
7. Finanční příspěvek Unie pro členské státy uvedené v čl. 1 odst. 1 nepřesáhne částku:
a)
27 000 EUR pro Estonsko;
b)
190 000 EUR pro Lotyšsko;
c)
1 948 000 EUR pro Litvu;
d)
1 341 000 EUR pro Polsko.
8. Výdaje způsobilé pro finanční příspěvek Unie na opatření uvedená v odst. 1 písm. c) a d) se omezí na náklady vynaložené členskými státy na:
a)
nákup souprav k vyšetřením, činidel a veškerého spotřebního materiálu, který je určen a používán speciálně pro provádění laboratorních vyšetření;
b)
pracovníky, v jakékoli funkci, konkrétně přidělené (zcela nebo částečně) na provádění vyšetření v laboratoři; tyto náklady jsou omezeny na skutečné mzdy plus platby sociálního zabezpečení a další zákonné náklady zahrnuté do odměny;
c)
režijní náklady rovnající se 7 % částky nákladů uvedených v písmenech a) a b).
Článek 3
1. Finanční příspěvek Unie na opatření uvedená v článku 1 bude poskytnut, pokud dotčené členské státy:
a)
provedou činnosti a opatření popsané v jejich plánech;
b)
provedou opatření v souladu s příslušnými ustanoveními právních předpisů Unie, včetně pravidel pro hospodářskou soutěž a pro zadávání veřejných zakázek;
c)
zašlou Komisi nejpozději do 30. dubna 2015 závěrečnou technickou zprávu o opatřeních v souladu s přílohou I a závěrečnou finanční zprávu v souladu s přílohou II.
2. V případě, že některý členský stát nevyhoví ustanovením odstavce 1, může Komise snížit finanční příspěvek Unie úměrně k povaze a závažnosti takového porušení předpisů a k finanční ztrátě utrpěné Unií.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Estonské republice, Lotyšské republice, Litevské republice a Polské republice.
V Bruselu dne 24. dubna 2014.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2014. gada 24. aprīlis)
par Savienības finansiālo ieguldījumu attiecībā uz uzraudzību un citiem ārkārtas pasākumiem, kurus Igaunijā, Latvijā, Lietuvā un Polijā īsteno pret Āfrikas cūku mēri
(izziņots ar dokumenta numuru C(2014) 2551)
(Autentisks ir tikai teksts igauņu, latviešu, lietuviešu un poļu valodā)
(2014/236/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2009. gada 25. maija Lēmumu 2009/470/EK par izdevumiem veterinārijas jomā (1) un jo īpaši tā 8. pantu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (2) un jo īpaši tās 84. pantu,
tā kā:
(1)
Āfrikas cūku mēris (ĀCM) ir vīrusu infekcijas slimība (parasti nāvējoša), ar ko slimo mājas un savvaļas cūkas, un tā ievērojami traucē Savienības iekšējo tirdzniecību ar dzīvām cūkām un produktiem, kas iegūti no cūku sugu dzīvniekiem, kā arī to eksportu uz trešām valstīm.
(2)
Pēc tam, kad 2007. gadā ĀCM apstiprināja Gruzijā, slimība izplatījās arī Krievijas Federācijā, kur ir ziņots par vairākiem šīs slimības uzliesmojumiem cūkām un mežacūkām visā Krievijas Eiropas daļā. Turklāt 2013. gada jūnijā Baltkrievija ziņoja, ka ĀCM uzliesmojums piemājas saimniecībās audzētām cūkām ir apstiprināts Grodņas reģionā, kas atrodas aptuveni 40 km no Lietuvas robežas un tuvu robežai ar Poliju.
(3)
Ar Komisijas Īstenošanas lēmumu 2013/498/ES (3) tika piešķirts Savienības finansiālais ieguldījums attiecībā uz uzraudzību un citiem ārkārtas pasākumiem pret ĀCM, kuri 2013. gadā tika īstenoti Igaunijā, Latvijā, Lietuvā un Polijā - dalībvalstīs, kuras apdraud tiešs ĀCM ievazāšanas risks.
(4)
Tika ziņots, ka 2014. gada janvārī slimība konstatēta mežacūku populācijā Ukrainā, un tā joprojām turpina izplatīties Baltkrievijā un Krievijas Federācijā. Turklāt 2014. gada janvārī tika konstatēti divi ĀCM gadījumi mežacūku populācijā Lietuvā un dažas dienas vēlāk tika ziņots par vēl diviem slimības gadījumiem mežacūkām Polijā. Abās minētajās dalībvalstīs slimība tika konstatēta pie robežas ar Baltkrieviju. Tādējādi ĀCM situācija valstīs, kas robežojas ar Eiropas Savienību, rada pastāvīgu apdraudējumu cūku saimniecībām Savienībā, jo dalībvalstīs, kuras robežojas ar inficētajām trešām valstīm, vīrusu var ievazāt mežacūkas, kas no inficētajiem apgabaliem ienāk Savienības teritorijā, kā arī transportlīdzekļi, ar kuriem ir tikuši pārvadāti dzīvi dzīvnieki vai arī vīrusu var ievazāt, nelikumīgi ievedot Savienībā no cūku sugu dzīvniekiem iegūtus produktus.
(5)
Igaunijā, Latvijā, Lietuvā un Polijā risks ievazāt ĀCM Savienībā ir augstāks, ņemot vērā minētās slimības sastopamību un evolūciju tajās Baltkrievijas, Krievijas Federācijas un Ukrainas teritorijās, kuras robežojas ar Savienību. Minētās dalībvalstis ir informējušas Komisiju un pārējās dalībvalstis par pasākumiem, kurus tās plāno pieņemt, lai pastiprinātu savu un pārējo dalībvalstu teritoriju aizsardzību.
(6)
Igaunija, Latvija, Lietuva un Polija 2013. gadā īstenoja uzraudzību, lai agrīni konstatētu ĀCM mežacūkām un mājas cūkām. Lai ĀCM profilakse būtu efektīvāka, ir jāveic konkrēti uzraudzības pasākumi minēto dalībvalstu teritorijā.
(7)
Viens no galvenajiem piesardzības pasākumiem pret ĀCM iekļūšanu Savienībā ir tādu transportlīdzekļu tīrīšana un dezinficēšana, kuri varētu būt bijuši saskarē ar ĀCM vīrusu. Tādēļ Komisijas Īstenošanas lēmumā 2013/426/ES (4) ir paredzēti konkrēti pasākumi, lai nepieļautu ĀCM ievazāšanu Savienībā no Baltkrievijas un Krievijas Federācijas, un noteikta prasība pienācīgi iztīrīt un dezinficēt transportlīdzekļus, ar kuriem ir tikuši pārvadāti dzīvi dzīvnieki un kuri iebrauc Savienībā no inficētajiem apgabaliem.
(8)
Neatkarīgi no Komisijas Regulas (EK) Nr. 206/2009 (5) noteikumiem tas ĀCM ievazāšanas risks Savienībā, ko izraisa pa pastu sūtīti vai ceļotāju, it īpaši to, kuri ierodas no Baltkrievijas, Krievijas Federācijas un Ukrainas, bagāžā ievesti personīgam patēriņam paredzēti cūku izcelsmes produktu sūtījumi, pārsniedz nenozīmīgu risku, un iebraukšanas punktos ir vajadzīga papildu kontrole.
(9)
Turklāt, lai nodrošinātu ātru atbildes reakciju gadījumā, ja ĀCM tiktu ievazāts, plašā ieinteresēto personu lokā, ieskaitot veterinārārstus, profesionālus un nekomerciālus lauksaimniekus, kravas automašīnu vadītājus, muitas darbiniekus, pasažierus un plašu sabiedrību, izmantojot konkrētai mērķauditorijai domātas izpratni veicinošas kampaņas, kuru mērķis ir vairot izpratni par ĀCM un sagatavotību slimības gadījumam atbilstoši ārkārtas rīcības plāniem, kas izstrādāti saskaņā ar Padomes Direktīvu 2002/60/EK (6), būtu jāvairo izpratne par riskiem, ko rada ĀCM ievazāšana un tās sekas.
(10)
ĀCM 2014. gadā tika konstatēts mežacūkām Lietuvā un Polijā, un abas minētās dalībvalstis tieši apdraud ĀCM esība aiz robežas, Baltkrievijā. Lai mazinātu slimības izplatības risku savā teritorijā, Lietuva un Polija plāno samazināt uzņēmīgo saimniekorganismu blīvumu cūku saimniecībās, kurās ir zema bioloģiskā drošība un kuras atrodas inficētajā apgabalā, veicinot cūku nokaušanu un vismaz vienu gadu nepieļaujot krājumu atjaunošanu cūku saimniecībās. 2013. gada decembrī Igaunija, Latvija, Lietuva un Polija iesniedza attiecīgos plānus un izmaksu aplēses ārkārtas pasākumu īstenošanai 2014. gadā apgabalos, kuri uzskatāmi par augstāka riska apgabaliem saistībā ar ĀCM ievazāšanu no Baltkrievijas, Krievijas Federācijas un Ukrainas. Komisija ir pārbaudījusi minētos plānus saistībā ar Savienības finansiālo ieguldījumu, un tika konstatēts, ka tie atbilst Direktīvai 2002/60/EK.
(11)
Pasākumi, ko Igaunija, Latvija, Lietuva un Polija veic saistībā ar slimības uzraudzību, transportlīdzekļu tīrīšanu un dezinficēšanu un izpratnes veicināšanas kampaņu organizēšanu, būtu jālīdzfinansē 50 % apmērā.
(12)
Pasākumi, ko Lietuva un Polija īsteno, lai samazinātu cūku blīvumu inficētajos apgabalos pie robežas ar Baltkrieviju, būtu jālīdzfinansē 30 % apmērā.
(13)
Igaunijas, Latvijas, Lietuvas un Polijas iesniegtie plānotie ārkārtas pasākumi, kas 2014. gadā tiks veikti pret ĀCM ievazāšanu no Baltkrievijas, Krievijas Federācijas un Ukrainas, ir pietiekami detalizēts pamats Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 1268/2012 (7) 94. panta izpratnē, tāpēc šis lēmums būtu uzskatāms par finansēšanas lēmumu attiecībā uz izdevumiem, kas paredzēti darba programmā dotācijām.
(14)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
1. To ārkārtas pasākumu aizsardzībai pret ĀCM ietvaros, ko Igaunija, Latvija, Lietuva un Polija veic 2014. gadā, šīm dalībvalstīm ir tiesības uz īpašu ieguldījumu no Savienības, lai segtu izdevumus, kuri radīsies, īstenojot 2. un 3. punktā aprakstītos pasākumus, kas plānoti laikposmā no 2014. gada 1. janvāra līdz 2014. gada 31. decembrim.
2. Savienības finansiālais ieguldījums ir noteikts 50 % apmērā no izmaksām, kas radīsies un tiks samaksātas, īstenojot šādus pasākumus:
a)
paraugu ņemšana no mājas cūkām;
b)
paraugu ņemšana no mežacūkām;
c)
ELISA testi;
d)
PĶR un sekvencēšanas testi;
e)
aprīkojuma un dezinfekcijas līdzekļu iegāde tīrīšanas un dezinficēšanas vajadzībām;
f)
tāda aprīkojuma iegāde, kas īpaši paredzēts dzīvnieku liemeņu iznīcināšanai;
g)
tāda aprīkojuma iegāde, kas paredzēts virusoloģiskajiem laboratoriskajiem testiem;
h)
izpratnes veicināšanas kampaņas.
3. Savienības finansiālais ieguldījums ir noteikts 30 % apmērā no izmaksām, kas Lietuvai un Polijai radīsies un tiks samaksātas, kompensējot cūku īpašniekiem zaudējumus, ko rada pāragra cūku nokaušana inficētajos apgabalos.
2. pants
1. Maksimālā summa attiecībā uz izmaksām, ko atmaksā lēmuma 1. panta 1. punktā minētajām dalībvalstīm un kas tām radīsies, īstenojot 1. panta 2. punkta a), b), c) un d) apakšpunktā minētos pasākumus, vidēji nepārsniedz:
a)
EUR 0,5 par katru mājas cūku, no kuras ņemts paraugs;
b)
EUR 5 par katru mežacūku, no kuras ņemts paraugs;
c)
EUR 2 par katru ELISA testu;
d)
EUR 10 par katru veikto PĶR un sekvencēšanas testu.
2. Maksimālās izmaksas, ko atmaksā saistībā ar 1. panta 2. punkta e) apakšpunktā minētajiem pasākumiem, vidēji nepārsniedz:
a)
EUR 6 000 Igaunijai;
b)
EUR 58 000 Latvijai;
c)
EUR 950 000 Lietuvai;
d)
EUR 102 100 Polijai.
3. Maksimālās izmaksas, ko atmaksā saistībā ar 1. panta 2. punkta f) apakšpunktā minētajiem pasākumiem, nepārsniedz:
a)
EUR 100 000 Lietuvai;
b)
EUR 150 000 Polijai.
4. Maksimālās izmaksas, ko atmaksā saistībā ar 1. panta 2. punkta g) apakšpunktā minētajiem pasākumiem, nepārsniedz:
EUR 75 000 Lietuvai.
5. Maksimālās izmaksas, ko atmaksā saistībā ar 1. panta 2. punkta h) apakšpunktā minētajiem pasākumiem, vidēji nepārsniedz:
a)
EUR 1 500 Igaunijai;
b)
EUR 15 000 Latvijai;
c)
EUR 75 000 Lietuvai;
d)
EUR 11 250 Polijai.
6. Attiecībā uz dalībvalstīm, kas minētas 1. panta 3. punktā, Savienības finansiālais ieguldījums nepārsniedz:
a)
EUR 225 000 Lietuvai;
b)
EUR 337 500 Polijai.
7. Attiecībā uz dalībvalstīm, kas minētas 1. panta 1. punktā, Savienības finansiālais ieguldījums nepārsniedz:
a)
EUR 27 000 Igaunijai;
b)
EUR 190 000 Latvijai;
c)
EUR 1 948 000 Lietuvai;
d)
EUR 1 341 000 Polijai.
8. Izdevumi, par kuriem, veicot 1. punkta c) un d) apakšpunktā minētos pasākumus, var saņemt Savienības finansiālo ieguldījumu, ir tikai tādas izmaksas, kas dalībvalstīm radušās:
a)
par tādu testu komplektu, reaģentu un visu pārējo palīgmateriālu iegādi, kas identificējami par piederīgiem un izmantojami laboratorisko testu veikšanai;
b)
par darbiniekiem, kuri pilnībā vai daļēji ir nodarbināti testu veikšanā laboratorijas telpās, neatkarīgi no to statusa, un minētajos izdevumos iekļauj tikai faktiskās algas kopā ar sociālā nodrošinājuma iemaksām un citām atalgojumā iekļautajām obligātajām izmaksām;
c)
pieskaitāmās izmaksas, kas ir 7 % apmērā no a) un b) apakšpunktā minēto izmaksu summas.
3. pants
1. Savienības finansiālo ieguldījumu 1. pantā minētajiem pasākumiem piešķir, ja attiecīgās dalībvalstis:
a)
īsteno darbības un pasākumus, kā izklāstīts to plānos;
b)
īsteno pasākumus saskaņā ar attiecīgajiem Savienības tiesību aktu noteikumiem, tostarp konkurences noteikumiem un noteikumiem par publisku līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu;
c)
vēlākais līdz 2015. gada 30. aprīlim iesniedz Komisijai galīgo tehnisko ziņojumu par pasākumiem saskaņā ar I pielikumu un galīgo finanšu pārskatu saskaņā ar II pielikumu.
2. Ja dalībvalsts neievēro 1. punkta prasības, Komisija var samazināt Savienības finansiālo ieguldījumu proporcionāli pārkāpuma veidam, smagumam un Savienībai radītajiem finansiālajiem zaudējumiem.
4. pants
Šis lēmums adresēts Igaunijas Republikai, Latvijas Republikai, Lietuvas Republikai un Polijas Republikai.
Briselē, 2014. gada 24. aprīlī