PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 16. dubna 2014
o převodu jednotek přiděleného množství na účet smluvní strany Kjótského protokolu v registru Finska
(oznámeno pod číslem C(2014) 2475)
(2014/224/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2002/358/ES ze dne 25. dubna 2002 o schválení Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu jménem Evropského společenství a o společném plnění závazků z něj vyplývajících (1), a zejména na článek 3 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutím Komise 2006/944/ES (2) se stanoví příslušné úrovně emisí pro Unii a její členské státy pro první závazné období v rámci Kjótského protokolu.
(2)
Rozhodnutí Komise 2010/778/EU (3) mění rozhodnutí 2006/944/ES tím, že stanoví příslušné konečné úrovně emisí přidělené Unii a každému členskému státu a že uvádí, že konečný aritmetický rozdíl 19 357 532 tun ekvivalentu oxidu uhličitého mezi úrovněmi emisí Unie a součtem úrovní emisí členských států vydá Unie jako jednotky přiděleného množství. Dále uvedené rozhodnutí stanoví, že z registru Unie bude převedeno 5 milionů těchto jednotek přiděleného množství na účet smluvní strany Kjótského protokolu v registru Dánska.
(3)
V souvislosti s přijetím rozhodnutí 2010/778/EU bylo uznáno, že převodem pěti milionů jednotek přiděleného množství Dánsku není dotčeno vlastnictvím zbývajícího aritmetického přebytku Unie.
(4)
V prosinci 2011 bylo na 17. konferenci stran Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu („UNFCCC“), která se konala v Durbanu, přijato rozhodnutí 2/CMP.7 konference smluvních stran jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu („durbanské rozhodnutí“). Uvedené rozhodnutí stanoví pravidla započítávání pro odvětví využívání půdy, změny využívání půdy a lesnictví („LULUCF“) pro druhé závazné období v rámci Kjótského protokolu („Kjótský protokol“) k UNFCCC.
(5)
Durbanské rozhodnutí se podstatně odchyluje od předchozích pravidel započítávání dohodnutých v rámci Kjótského protokolu pro první závazné období. Rozhodnutí 16/CMP.1 konference smluvních stran jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu přijaté na 11. zasedání konference smluvních stran UNFCCC, které se konalo v Montrealu v prosinci roku 2005, stanoví limity uvedené v příloze uvedeného rozhodnutí pro účely závazků smluvních stran v rámci prvního závazného období Kjótského protokolu. Rozhodnutí 16/CMP.1 dále stanoví, že strany mohou tyto limity překročit, a to kompenzací čistých emisí („debety“) z činností zalesňování, opětovného zalesňování a odlesňování podle čl. 3 odst. 3 Kjótského protokolu čistým pohlcením („kredity“) z činností obhospodařování lesů podle čl. 3 odst. 4 Kjótského protokolu. Toto pravidlo započítávání se běžně označuje jako pravidlo kompenzace. Durbanské rozhodnutí takové pravidlo kompenzace pro druhé závazné období v rámci Kjótského protokolu nestanoví.
(6)
Pravidla započítávání uvedená v durbanském rozhodnutí stanoví limit pro využívání kreditů, které pocházejí z činností obhospodařování lesů, aby byl zohledněn závazek ke zmírnění změny klimatu ve druhém závazném období v rámci Kjótského protokolu. Podle uvedeného rozhodnutí smluvní strana nemůže ve svém referenčním roce nebo referenčním období pro splnění svého závazku ke zmírnění změny klimatu využít větší množství kreditů z činností obhospodařování lesů, než které odpovídá 3,5 % emisí této smluvní strany, s výjimkou odvětví LULUCF.
(7)
Změny pravidel započítávání pro LULUCF stanovené v durbanském rozhodnutí mají podstatný dopad na způsob, jakým smluvní strany vykazují činnosti LULUCF pro druhé závazné období. Z důvodu zeměpisných rozdílů v odvětví využívání půdy a velké rozmanitosti vnitrostátních okolnosti v tomto ohledu se dopad mezi členskými státy značně liší. Vyloučení pravidla náhrady z pravidel započítávání stanovených v durbanském rozhodnutí má dopad na plnění závazků smluvních stran v rámci druhého závazného období Kjótského protokolu. Platí to zejména pro země s rozsáhlým lesním porostem, vzhledem ke skutečnosti, že podmínky v odvětví LULUCF se v jednotlivých zemích liší.
(8)
Ve svých závěrech ze dne 9. března 2012 Rada uznává dopad změn pravidel vykazování kompenzace pro druhé závazné období Kjótského protokolu, a to tím, že uznává „zvláštní situaci zemí s rozsáhlým lesním porostem, zejména pokud jde o omezené možnosti pokrytí emisí ze zalesňování, opětovného zalesňování a odlesňování narůstajícími propady z obhospodařování lesů“. Rada zároveň vyzvala Komisi, „aby se pokusila najít možnosti vedoucí k uspokojivému řešení při zajištění ekologické vyváženosti“.
(9)
Zvláštní situace zemí s rozsáhlým lesním porostem byla uznána také Radou v roce 2012 v rámci postupu vedoucího k přijetí rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 529/2013/EU ze dne 21. května 2013 o pravidlech započítávání týkajících se emisí skleníkových plynů a jejich pohlcení v důsledku činností souvisejících s využíváním půdy, změnami ve využívání půdy a lesnictvím a o informacích o opatřeních týkajících se těchto činností (4), což odráží odkaz na podmínky životního prostředí v zemích s rozsáhlým lesním porostem v odůvodnění daného rozhodnutí.
(10)
Finsko opakovaně vyjádřilo obavy týkající se jeho debetů z odlesňování pro odvětví LULUCF v důsledku změny pravidla kompenzace v durbanském rozhodnutí. Zdá se, že Finsko je ovlivněno použitím durbanského rozhodnutí zvláštním a jedinečným způsobem. Ze současných posouzení vyplývá, že Finsko je jediným členským státem, pro nějž by roční limit 3,5 % znamenal, že při započtení svého závazku ve druhém závazném období Kjótského protokolu nemůže pokrýt své debety vyplývající z činností zalesňování, opětovného zalesňování a odlesňování kredity pocházejícími z činností obhospodařování lesů.
(11)
S cílem zohlednit zvláštní a jedinečnou situaci Finska by Unie měla Finsku převést celkové množství, které by nemělo překročit deset milionů jednotek přiděleného množství z aritmetického přebytku stanoveného rozhodnutím 2006/944/ES ve znění rozhodnutí 2010/778/EU. Toto celkové množství by mělo sloužit pouze jako jednorázová kompenzace poskytnutá Finsku z důvodu dopadu změny pravidla kompenzace, a to v rozsahu, který je nezbytný k tomu, aby Finsko mohlo plnit své závazky druhého závazného období v rámci Kjótského protokolu.
(12)
Tento převod by měl být uskutečněn co nejdříve a před koncem období přizpůsobení pro první závazné období v rámci Kjótského protokolu, za předpokladu, že v registru Unie jsou k dispozici jednotky přiděleného množství, a když bude urovnán nebo vyřešen závazek týkající se Chorvatska, jak je stanoveno v Protokolu o některých ujednáních týkajících se případného jednorázového převodu jednotek přiděleného množství vydaných podle Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu na Chorvatskou republiku a související kompenzace ke Smlouvě o přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii (5).
(13)
Využívání těchto jednotek přiděleného množství Finskem nesmí překročit kredity pocházející z činností obhospodařování lesů ve Finsku, které se nesmí používat v souladu s bodem 13 přílohy durbanského rozhodnutí. Komise náležitě zvážila závazek Finska zrušit jakékoliv jednotky přiděleného množství zbývajícího z tohoto převodu na konci druhého závazného období.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Aby Finsku bylo umožněno splnit své závazky v druhém závazném období v rámci Kjótského protokolu, bude mu poskytnuto maximálně deset milionů (10 000 000) jednotek přiděleného množství uvedených v článku 2 rozhodnutí 2006/944/ES.
Ústřední správce registru Unie převede co nejdříve a před koncem období přizpůsobení pro první závazné období v rámci Kjótského protokolu celkové množství, které nepřekročí deset milionů EUR (10 000 000) těchto jednotek přiděleného množství, na účet smluvní strany Kjótského protokolu v registru Finska.
2. Převod uvedený v odstavci 1 bude proveden v závislosti na dostupnosti jednotek přiděleného množství v registru Unie, a když bude urovnán nebo vyřešen závazek týkající se Chorvatska, jak je stanoveno v Protokolu o některých ujednáních týkajících se případného jednorázového převodu jednotek přiděleného množství vydaných podle Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu na Chorvatskou republiku a související kompenzace ke Smlouvě o přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 16. dubna 2014.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2014. gada 16. aprīlis)
par noteiktā daudzuma vienību pārskaitījumu Kioto protokola līgumslēdzējai pusei, kurai ir konts Somijas reģistrā
(izziņots ar dokumenta numuru C(2014) 2475)
(2014/224/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. aprīļa Lēmumu 2002/358/EK par ANO Vispārējai konvencijai par klimata pārmaiņām pievienotā Kioto protokola apstiprināšanu Eiropas Kopienas vārdā un no tā izrietošo saistību kopīgu izpildi (1) un jo īpaši tā 3. pantu,
tā kā:
(1)
Komisijas Lēmumā 2006/944/EK (2) Savienībai un tās dalībvalstīm ir noteikti atbilstīgie emisiju līmeņi pirmajam saistību periodam saskaņā ar Kioto protokolu.
(2)
Ar Komisijas Lēmumu 2010/778/ES (3) groza Lēmumu 2006/944/EK, nosakot Savienībai un katrai dalībvalstij galīgos attiecīgo emisiju līmeņus un nosakot, ka galīgā aritmētiskā starpība 19 357 532 tonnu oglekļa dioksīda ekvivalenta apmērā starp Savienībai piešķirto daudzumu un dalībvalstīm piešķirto daudzumu summu jāsedz ar Savienības piešķirtām noteiktā daudzuma vienībām. Turklāt minētajā lēmumā paredzēts pārskaitījums no Savienības reģistra piecu miljonu šo noteiktā daudzuma vienību apmērā Kioto protokola pusei, kurai ir konts Dānijas reģistrā.
(3)
Saistībā ar Lēmuma 2010/778/ES pieņemšanu tika atzīts, ka piecu miljonu noteiktā daudzuma vienību pārskaitījums Dānijai neskar īpašumtiesības uz atlikušo Savienības aritmētisko pārpalikumu.
(4)
ANO Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām (UNFCCC) līgumslēdzēju pušu 17. konferencē, kas 2011. gada decembrī norisinājās Durbanā un vienlaikus bija Kioto protokola līgumslēdzēju pušu sanāksme, tika pieņemts līgumslēdzēju pušu konferences Lēmums 2/CMP.7 (“Durbanas lēmums”). Minētajā lēmumā ir izklāstīti uzskaites noteikumi, kuri piemērojami zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības (LULUCF) sektoram otrajā saistību periodā saskaņā ar UNFCCC Kioto protokolu (“Kioto protokols”).
(5)
Durbanas lēmums būtiski atšķiras no iepriekšējiem uzskaites noteikumiem, par kuriem saskaņā ar Kioto protokolu tika panākta vienošanās attiecībā uz pirmo saistību periodu. Līgumslēdzēju pušu konferences, kas vienlaikus bija Kioto protokola līgumslēdzēju pušu sanāksme, Lēmumā 16/CMP.1, kurš tika pieņemts UNFCCC līgumslēdzēju pušu 11. konferencē 2005. gada decembrī Monreālā, ir noteikti ierobežojumi, kā izklāstīts minētā lēmuma pielikumā, līgumslēdzēju pušu saistību izpildes nolūkā attiecībā uz pirmo saistību periodu saskaņā ar Kioto protokolu. Turklāt Lēmumā 16/CMP.1 līgumslēdzējām pusēm ir paredzēta iespēja pārsniegt minētos ierobežojumus, kompensējot neto emisijas (“debeti”), kas radušās no apmežošanas, meža atjaunošanas un atmežošanas darbībām saskaņā ar Kioto protokola 3. panta 3. punktu, ar neto piesaisti (“kredīti”), kas radusies no meža apsaimniekošanas darbībām saskaņā ar Kioto protokola 3. panta 4. punktu. Minētais uzskaites noteikums parasti tiek saukts par kompensācijas noteikumu. Durbanas lēmumā šāds noteikums otrajam saistību periodam saskaņā ar Kioto protokolu nav paredzēts.
(6)
Durbanas lēmumā izklāstītajos uzskaites noteikumos ir paredzēts ierobežojums tādu kredītu izmantošanai, kas radušies no meža apsaimniekošanas darbībām, lai uzskaitītu emisiju samazināšanas saistības otrajā saistību periodā saskaņā ar Kioto protokolu. Saskaņā ar minēto lēmumu līgumslēdzēja puse nevar izmantot vairāk kā 3,5 % no minētās līgumslēdzējas puses emisiju kredītiem, kas radušies no meža apsaimniekošanas darbībām, atskaitot LULUCF, tās bāzes gadā vai periodā, kas paredzēts emisiju samazināšanas saistību izpildei.
(7)
Izmaiņas LULUCF uzskaites noteikumos, kas izklāstītas Durbanas lēmumā, būtiski ietekmē veidu, kādā līgumslēdzējas puses uzskaita LULUCF darbības otrajā saistību periodā. Tā kā zemes nozarē ir liela ģeogrāfiskā daudzveidība un šajā sakarībā valstīs ir ļoti dažādi apstākļi, ietekme uz dalībvalstīm ir ļoti atšķirīga. Kompensācijas noteikuma izslēgšana no Durbanas lēmumā izklāstītajiem uzskaites noteikumiem ietekmē līgumslēdzēju pušu saistību izpildi otrajā saistību izpildes periodā saskaņā ar Kioto protokolu. Šī situācija ir īpaši būtiska mežiem bagātām valstīm, ņemot vērā, ka LULUCF sektora apstākļi atšķiras atkarībā no valsts.
(8)
Padome 2012. gada 9. marta secinājumos atzīst kompensācijas uzskaites noteikuma izmaiņu ietekmi otrajā saistību izpildes periodā saskaņā ar Kioto protokolu, atzīstot “īpašās iezīmes, kas raksturīgas valstīm ar lielām mežu platībām, jo īpaši attiecībā uz ierobežotajām iespējām emisijas saistībā ar apmežošanu, meža atjaunošanu un atmežošanu kompensēt ar siltumnīcefekta gāzu aizvien lielāku piesaisti, kuras pamatā ir mežu apsaimniekošana”. Tajā pašā laikā Padome aicina Komisiju “izskatīt iespējas nolūkā rast apmierinošu risinājumu, vienlaikus nodrošinot ekoloģisko integritāti”.
(9)
Padome arī atzina mežiem bagāto valstu īpašo situāciju 2012. gada procesa laikā, kura rezultātā tika pieņemts Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 21. maija Lēmums Nr. 529/2013/ES par uzskaites noteikumiem attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu emisijām un piesaisti, kas rodas darbībās, kuras saistītas ar zemes izmantošanu, zemes izmantošanas maiņu un mežsaimniecību, un par informāciju par rīcību, kas saistīta ar šīm darbībām (4), kā atspoguļots atsaucē uz vides apstākļiem mežiem bagātās valstīs, kas iekļauta minētā lēmuma preambulā.
(10)
Somija ir vairākkārt paudusi bažas par tās “debetiem” saistībā ar atmežošanu attiecībā uz LULUCF sektoru Durbanas lēmumā mainītā kompensācijas noteikuma dēļ. Šķiet, ka Durbanas lēmuma piemērošana ietekmē Somiju īpašā un unikālā veidā. Pašreizējie novērtējumi liecina, ka Somija ir vienīgā dalībvalsts, kurai gada ierobežojums 3,5 % nozīmētu, ka tā, uzskaitot savas saistības otrajā saistību periodā saskaņā ar Kioto protokolu, nevar segt savus “debetus”, kas radušies no apmežošanas, meža atjaunošanas un atmežošanas darbībām, ar kredītiem, kas radušies no meža apsaimniekošanas darbībām.
(11)
Lai ņemtu vērā Somijas īpašo un unikālo situāciju, Savienībai būtu Somijai jāpārskaita kopējais apjoms, kuram nebūtu jāpārsniedz desmit miljoni noteiktā daudzuma vienību, no aritmētiskā pārpalikuma, kas paredzēts Lēmumā 2006/944/EK, kas grozīts ar Lēmumu 2010/778/ES. Šā kopējā apjoma vienīgajam mērķim vajadzētu būt vienreizējai kompensācijai Somijai par kompensācijas noteikuma izmaiņu ietekmi tādā mērā, cik tas ir nepieciešams, lai tā varētu ievērot saistības otrajā saistību ievērošanas periodā saskaņā ar Kioto protokolu.
(12)
Šis pārskaitījums būtu jāveic pēc iespējas drīz un pirms atbilstības laikposma beigām attiecībā uz pirmo saistību periodu saskaņā ar Kioto protokolu, ja vien Savienības reģistrā ir pieejamas noteiktā daudzuma vienības un tad, kad būs nokārtotas vai beigušas pastāvēt saistības attiecībā uz Horvātiju, kas izklāstītas Līguma par Horvātijas pievienošanos Protokolā par dažiem pasākumiem, kas saistīti ar atbilstīgi Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām Kioto protokolam piešķirto noteiktā daudzuma vienību iespējamu vienreizēju pārskaitīšanu Horvātijas Republikai, kā arī par attiecīgu kompensēšanu (5).
(13)
Somijai jāizmanto minētās noteiktā daudzuma vienības, nepārsniedzot kredītus, kas radušies no meža apsaimniekošanas darbībām Somijā un ko nav atļauts izmantot saskaņā ar Durbanas lēmuma pielikuma 13. punktu. Komisija ir pienācīgi ņēmusi vērā Somijas apņemšanos anulēt visas noteiktā daudzuma vienības, kas pēc šīs pārskaitīšanas būs palikušas otrā saistību perioda beigās.
(14)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Klimata pārmaiņu komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
1. Ne vairāk kā desmit miljoni (10 000 000) noteiktā daudzuma vienību, kas minētas Lēmuma 2006/944/EK 2. pantā, tiek darīti pieejami, lai Somija varētu izpildīt savas saistības otrajā saistību periodā saskaņā ar Kioto protokolu.
Savienības reģistra centrālais administrators pēc iespējas drīz un pirms saskaņā ar Kioto protokolu noteiktā pirmā saistību perioda atbilstības laikposma beigām pārskaita minēto noteiktā daudzuma vienību kopējo apjomu, kurš nepārsniedz desmit miljonus (10 000 000), Kioto protokola līgumslēdzējai pusei, kurai ir konts Somijas reģistrā.
2. Panta 1. punktā minētais pārskaitījums būtu jāveic, ja vien Savienības reģistrā ir pieejamas noteiktā daudzuma vienības un tad, kad būs nokārtotas vai beigušas pastāvēt saistības attiecībā uz Horvātiju, kas izklāstītas Līguma par Horvātijas pievienošanos Protokolā par dažiem pasākumiem, kas saistīti ar atbilstīgi Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām Kioto protokolam piešķirto noteiktā daudzuma vienību iespējamu vienreizēju pārskaitīšanu Horvātijas Republikai, kā arī par attiecīgu kompensēšanu.
2. pants
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
Briselē, 2014. gada 16. aprīlī