ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 22. ledna 2013,
kterým se povoluje posílená spolupráce v oblasti daně z finančních transakcí
(2013/52/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 329 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na žádosti podané Belgickým královstvím, Spolkovou republikou Německo, Estonskou republikou, Řeckou republikou, Španělským královstvím, Francouzskou republikou, Italskou republikou, Rakouskou republikou, Portugalskou republikou, Republikou Slovinsko a Slovenskou republikou,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 3 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii vytváří Unie vnitřní trh.
(2)
Podle článku 113 Smlouvy o fungování Evropské unie přijme Rada ustanovení k harmonizaci právních předpisů týkajících se daní z obratu, spotřebních daní a jiných nepřímých daní v rozsahu, v jakém je tato harmonizace nezbytná pro vytvoření a fungování vnitřního trhu a zabránění narušení hospodářské soutěže.
(3)
V roce 2011 vzala Komise na vědomí diskusi, která probíhala na všech úrovních, o dalším zdanění finančního sektoru. Tato diskuse pramení z přání, aby se finanční sektor spravedlivě a podstatně podílel na nákladech krize a aby byl do budoucna zdaněn spravedlivě ve srovnání s ostatními sektory, aby byly finanční instituce demotivovány od nadměrně rizikových činností, aby se doplnila regulační opatření zaměřená na předcházení budoucím krizím a aby se vytvořily dodatečné příjmy pro veřejné rozpočty nebo pro účely zvláštních politik.
(4)
V tomto kontextu přijala Komise dne 28. září 2011 návrh směrnice Rady o společném systému daně z finančních transakcí a změně směrnice 2008/7/ES (1). Hlavním cílem uvedeného návrhu bylo zajistit řádné fungování vnitřního trhu a zabránit narušení hospodářské soutěže.
(5)
Na zasedání Rady dne 22. června 2012 se ukázalo, že společný systém daně z finančních transakcí, jak jej navrhla Komise, nemá jednomyslnou podporu. Evropská rada dospěla dne 29. června 2012 k závěru, že navrženou směrnici Rada v přiměřené lhůtě nepřijme. Na zasedání Rady dne 10. července 2012 bylo konstatováno, že i nadále přetrvávají zásadní názorové rozdíly, pokud jde o potřebu vytvořit společný systém daně z finančních transakcí na úrovni Unie, a potvrdilo se, že zásada harmonizovaného zdanění finančních transakcí si v Radě v dohledné budoucnosti nezíská jednomyslnou podporu.
(6)
Za těchto okolností zaslalo jedenáct členských států, jmenovitě Belgie, Německo, Estonsko, Řecko, Španělsko, Francie, Itálie, Rakousko, Portugalsko, Slovinsko a Slovensko, Komisi dopisy, došlé mezi 28. zářím a 23. říjnem 2012, s žádostmi, v nichž uvedly, že hodlají mezi sebou navázat posílenou spolupráci v oblasti daně z finančních transakcí. Tyto členské státy požádaly, aby oblast působnosti a cíle posílené spolupráce vycházely z návrhu směrnice, který Komise předložila dne 28. září 2011. Kromě toho byla zejména zdůrazněna nutnost zabránit vyhýbání se daňovým povinnostem, narušení trhu a převodům do oblastí s jiným právním řádem.
(7)
Posílená spolupráce by měla stanovit potřebný právní rámec pro zavedení společného systému daně z finančních transakcí v zúčastněných členských státech a zajistit, aby tato daň byla v základních rysech harmonizována. Mělo by se tak co nejvíce zamezit pobídkám pro daňovou arbitráž, narušení alokace mezi finančními trhy, možnostem dvojího zdanění či nezdanění a také vyhýbání se daňovým povinnostem.
(8)
Podmínky stanovené v článku 20 Smlouvy o Evropské unii a v článcích 326 a 329 Smlouvy o fungování Evropské unie jsou splněny.
(9)
Na zasedání Rady dne 29. června 2012 bylo konstatováno a dne 10. července 2012 potvrzeno, že cíle přijmout společný systém daně z finančních transakcí nemůže Unie jako celek v přiměřené lhůtě dosáhnout. Je tak splněn požadavek stanovený v čl. 20 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii, podle kterého lze posílenou spolupráci navázat až jako poslední prostředek.
(10)
Věcná oblast, v níž by se posílená spolupráce uskutečnila, totiž zavedení společného systému daně z finančních transakcí v rámci Unie, je oblast uvedená v článku 113 Smlouvy o fungování Evropské unie, a tedy ve Smlouvách.
(11)
Cílem posílené spolupráce v oblasti zavedení společného systému daně z finančních transakcí je zajistit řádné fungování vnitřního trhu. Díky spolupráci tohoto rozsahu nedochází k souběžnému uplatňování odlišných systémů v jednotlivých státech, a tedy k nežádoucí roztříštěnosti trhu, ani k problémům z toho plynoucím, tedy k narušení hospodářské soutěže, odklonu obchodu mezi produkty, hospodářskými subjekty i geografickými oblastmi, a k pobídkám pro hospodářské subjekty, aby se zdanění vyhnuly prostřednictvím operací s nízkou hospodářskou hodnotou. Tyto otázky jsou v předmětné oblasti zvláště důležité, neboť ta se vyznačuje vysoce mobilní daňovou základnou. Zamýšlená spolupráce tak v souladu s čl. 20 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii podporuje cíle Unie, chrání její zájmy a posiluje její proces integrace.
(12)
Zavedení společného harmonizovaného systému daně z finančních transakcí nepatří mezi oblasti výlučné pravomoci Unie uvedené v čl. 3 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie. Jelikož tento systém v souladu s článkem 113 Smlouvy o fungování Evropské unie slouží fungování vnitřního trhu, patří mezi sdílené pravomoci Unie ve smyslu článku 4 Smlouvy o fungování Evropské unie, a nachází se tedy v rámci nevýlučných pravomocí Unie.
(13)
Posílená spolupráce v této oblasti je v souladu se Smlouvami a právem Unie, jak vyžaduje čl. 326 první pododstavec Smlouvy o fungování Evropské unie. V souladu s čl. 326 druhým pododstavcem uvedené smlouvy nebude tato spolupráce narušovat vnitřní trh ani hospodářskou, sociální a územní soudržnost a nebude vytvářet překážku ani diskriminaci v obchodu mezi členskými státy, ani mezi nimi vyvolávat narušení hospodářské soutěže.
(14)
Posílená spolupráce v dané oblasti zachovává pravomoci, práva a povinnosti nezúčastněných členských států, jak vyžaduje článek 327 Smlouvy o fungování Evropské unie. Uvedený systém by nezúčastněným členským státům nijak nebránil, aby zachovaly nebo zavedly daň z finančních transakcí na základě neharmonizovaných vnitrostátních předpisů. Společný systém daně z finančních transakcí by přisuzoval práva na zdanění zúčastněným členským státům pouze na základě vhodných hraničních určovatelů.
(15)
S výhradou dodržení všech podmínek účasti stanovených v tomto rozhodnutí je posílená spolupráce v oblasti uvedené v tomto rozhodnutí kdykoli otevřena všem členským státům, které projeví ochotu dodržovat akty již přijaté v jejím rámci, jak stanoví článek 328 Smlouvy o fungování Evropské unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Belgickému království, Spolkové republice Německo, Estonské republice, Řecké republice, Španělskému království, Francouzské republice, Italské republice, Rakouské republice, Portugalské republice, Republice Slovinsko a Slovenské republice se povoluje navázat mezi sebou posílenou spolupráci v oblasti zavedení společného systému daně z finančních transakcí při použití příslušných ustanovení Smluv.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 22. ledna 2013.
PADOMES LĒMUMS
(2013. gada 22. janvāris),
ar ko atļauj ciešāku sadarbību finanšu darījumu nodokļa jomā
(2013/52/ES)
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 329. panta 1. punktu,
ņemot vērā Beļģijas Karalistes, Vācijas Federatīvās Republikas, Igaunijas Republikas, Grieķijas Republikas, Spānijas Karalistes, Francijas Republikas, Itālijas Republikas, Austrijas Republikas, Portugāles Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pieprasījumu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,
tā kā:
(1)
Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību (LES) 3. panta 3. punktu Savienība izveido iekšējo tirgu.
(2)
Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 113. pantu Padome pieņem noteikumus par tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiem, akcīzes nodokļiem un citiem netiešajiem nodokļiem tiktāl, ciktāl tāda saskaņošana ir vajadzīga, lai nodrošinātu iekšējā tirgus izveidi un darbību un novērstu konkurences izkropļojumus.
(3)
Komisija 2011. gadā ņēma vērā visos līmeņos notiekošās diskusijas par papildu nodokļu uzlikšanu finanšu sektoram. Diskusijas pamatā bija vēlēšanās nodrošināt, lai finanšu sektors dotu taisnīgu un ievērojamu ieguldījumu krīzes izmaksu segšanā un lai turpmāk tam tiktu uzlikti nodokļi tikpat taisnīgi kā citiem sektoriem, lai finanšu iestādēm mazinātu stimulus uzņemties pārmērīgi riskantas darbības, lai tiktu papildināti regulatīvie pasākumi, kuru mērķis ir izvairīties no turpmākām krīzēm, un tiktu radīti papildu ieņēmumi vispārējiem budžetiem vai konkrētiem politikas mērķiem.
(4)
Ņemot to vērā, Komisija 2011. gada 28. septembrī pieņēma priekšlikumu Padomes Direktīvai par kopīgu finanšu darījuma nodokļa sistēmu un grozījumiem Direktīvā 2008/7/EK (1). Minētā priekšlikuma galvenais mērķis bija nodrošināt iekšējā tirgus pienācīgu darbību un novērst konkurences izkropļojumus.
(5)
Padomes 2012. gada 22. jūnija sanāksmē tika konstatēts, ka atbalsts Komisijas ierosinātajai kopējai finanšu darījumu nodokļa (FDN) sistēmai nav vienprātīgs. Eiropadome 2012. gada 29. jūnijā secināja, ka Padome ierosināto direktīvu saprātīgā termiņā nepieņems. Padomes 2012. gada 10. jūlija sanāksmē tika minētas pastāvošas un būtiskas viedokļu atšķirības attiecībā uz nepieciešamību Savienības līmenī izveidot kopēju FDN sistēmu un tika apstiprināts, ka saskaņota finanšu darījumu nodokļa princips tuvākajā nākotnē Padomē nesaņems vienprātīgu atbalstu.
(6)
Šajos apstākļos 11 dalībvalstis, proti, Beļģija, Vācija, Igaunija, Grieķija, Spānija, Francija, Itālija, Austrija, Portugāle, Slovēnija un Slovākija, nosūtīja Komisijai vēstules, kuras tika saņemtas laikposmā no 2012. gada 28. septembra līdz 23. oktobrim un kurās minētās valstis norādīja, ka tās vēlas savā starpā izveidot ciešāku sadarbību FDN jomā. Šīs dalībvalstis lūdza, lai ciešākās sadarbības joma un mērķi pamatotos uz Komisijas 2011. gada 28. septembra priekšlikumu direktīvai. Jo īpaši tika norādīts arī, ka nepieciešams novērst izvairīšanās pasākumus, izkropļojumus un pārcelšanas uz citām jurisdikcijām.
(7)
Ciešākai sadarbībai būtu jānodrošina vajadzīgais tiesiskais regulējums, lai izveidotu kopēju FDN sistēmu iesaistītajās dalībvalstīs un lai nodrošinātu, ka nodokļa pamatelementi ir saskaņoti. Tādējādi pēc iespējas būtu jānovērš stimuli nodokļu arbitrāžai un sadalījuma izkropļojumiem starp finanšu tirgiem, kā arī nodokļu dubultās uzlikšanas vai nodokļu neuzlikšanas iespējas, kā arī izvairīšanās darbības.
(8)
Ir izpildīti LES 20. pantā un LESD 326. pantā un 329. pantā paredzētie nosacījumi.
(9)
Kā konstatēts Padomes 2012. gada 29. jūnija sanāksmē un apstiprināts 2012. gada 10. jūlijā, Savienība kopumā nevar pieņemamā termiņā sasniegt mērķi pieņemt kopēju FDN sistēmu. Tādējādi ir izpildīta LES 20. panta 2. punktā noteiktā prasība, ka ciešāku sadarbību var pieņemt tikai kā galējo līdzekli.
(10)
Attiecīgā joma, kurā notiktu ciešāka sadarbība, proti, kopējas FDN sistēmas izveide Savienībā, ir joma, uz kuru attiecas LESD 113. pants un tādējādi arī Līgumi.
(11)
Mērķis ciešākai sadarbībai kopējas FDN sistēmas izveidei ir nodrošināt iekšējā tirgus pienācīgu darbību. Šādas sadarbības mērogs ļauj izvairīties no dažādu valsts režīmu līdzāspastāvēšanas un tādējādi nepieļaut tirgus nevēlamu sadrumstalotību, kā arī no tā izrietošas problēmas, kas izpaužas kā konkurences izkropļojumi, novirzes tirdzniecības plūsmās starp ražojumiem, tirgus dalībniekiem un ģeogrāfiskiem apgabaliem un stimuli tirgus dalībniekiem izvairīties no nodokļiem, izmantojot operācijas ar mazu ekonomisko vērtību. Šādas problēmas ir īpaši zīmīgas attiecīgajā jomā, ko raksturo ļoti mobilas nodokļu bāzes. Tādējādi tā veicina Savienības mērķu sasniegšanu, aizsargā tās intereses un pastiprina integrācijas procesu saskaņā ar LES 20. panta 1. punktu.
(12)
Kopējas saskaņotas FDN sistēmas izveide nav iekļauta LESD 3. panta 1. punktā minētajā to jomu sarakstā, kurās Savienībai ir ekskluzīva kompetence. Tā kā šāda izveide veicina iekšējā tirgus darbību, saskaņā ar LESD 113. pantu uz to attiecas Savienības dalītā kompetence LESD 4. panta izpratnē, un tādējādi tā neatrodas Savienības ekskluzīvā kompetencē.
(13)
Ciešāka sadarbība attiecīgajā jomā atbilst Līgumiem un Savienības tiesību aktiem saskaņā ar LESD 326. panta pirmo daļu. Saskaņā ar LESD 326. panta otro daļu šāda sadarbība neapdraud iekšējo tirgu vai ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju un nerada šķēršļus vai diskrimināciju tirdzniecībā starp dalībvalstīm, un nerada traucējumus dalībvalstu savstarpējā konkurencē.
(14)
Īstenojot ciešāku sadarbību attiecīgajā jomā, saskaņā ar LESD 327. pantu tiek ievērota to dalībvalstu kompetence, tiesības un pienākumi, kuras šādā sadarbībā neiesaistās. Šāda sistēma neietekmētu iespēju neiesaistītajām dalībvalstīm turpināt izmantot vai ieviest FDN, pamatojoties uz nesaskaņotiem valsts noteikumiem. Kopēja FDN sistēma piešķirtu nodokļa uzlikšanas tiesības iesaistītajām dalībvalstīm, tikai pamatojoties uz atbilstīgiem saistošajiem faktoriem.
(15)
Ar noteikumu, ka tiek ievēroti visi šajā lēmumā paredzētie līdzdalības nosacījumi, visas dalībvalstis var jebkurā laikā iesaistīties ciešākā sadarbībā lēmumā minētajā jomā, ja tās ir gatavas ievērot visus tiesību aktus, kas jau pieņemti šajā jomā saskaņā ar LESD 328. pantu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Ar šo Beļģijas Karalistei, Vācijas Federatīvajai Republikai, Igaunijas Republikai, Grieķijas Republikai, Spānijas Karalistei, Francijas Republikai, Itālijas Republikai, Austrijas Republikai, Portugāles Republikai, Slovēnijas Republikai un Slovākijas Republikai atļauj savā starpā izveidot ciešāku sadarbību kopējas finanšu darījumu nodokļa sistēmas izveides jomā, piemērojot atbilstīgus Līgumu noteikumus.
2. pants
Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
Briselē, 2013. gada 22. janvārī