NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 662/2014
ze dne 15. května 2014,
kterým se mění nařízení (EU) č. 525/2013, pokud jde o technické provádění Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 8. prosince 2012, na svém osmém zasedání, konference smluvních stran Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu (dále jen „úmluva“), jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu, přijala dodatek dohodnutý v Dohá, kterým se zavádí druhé kontrolní období Kjótského protokolu, jež začíná dne 1. ledna 2013 a končí dne 31. prosince 2020 (dále jen „změna z Dohá“).
(2)
Článek 4 Kjótského protokolu stanoví možnost, aby smluvní strany plnily své závazky podle článku 3 Kjótského protokolu společně. Při přijímání dodatku z Dohá Unie a její členské státy spolu s Chorvatskem a Islandem prohlásily, že kvantifikované závazky na omezení a snížení emisí pro Unii, její členské státy, Chorvatsko a Island pro druhé kontrolní období podle Kjótského protokolu vycházejí z dohody, že tyto závazky budou v souladu s článkem 4 Kjótského protokolu plněny společně. Toto prohlášení je zohledněno ve zprávě konference a dne 17. prosince 2012 je potvrdila Rada.
(3)
Kjótský protokol vyžaduje, aby smluvní strany, jež se dohodly na společném plnění svých závazků podle článku 3 Kjótského protokolu, v dané dohodě stanovily příslušnou úroveň emisí stanovenou pro každou ze smluvních stran. Kjótský protokol vyžaduje, aby smluvní strany dohody o společném plnění v den uložení svých listin o přijetí informovaly sekretariát úmluvy o podmínkách této dohody.
(4)
Uzavření dodatku z Dohá, provádění doprovodných rozhodnutí konference smluvních stran úmluvy UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu a dohoda o společném plnění budou vyžadovat zavedení pravidel pro zajištění technického provádění druhého kontrolního období Kjótského protokolu v Unii, včetně přechodu z prvního do druhého kontrolního období, aby bylo umožněno účinné fungování dohody o společném plnění a zajištěno, že je v souladu s fungováním systému Unie pro obchodování s emisemi (dále jen „EU ETS“), zřízeného směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (3) a rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady 406/2009/ES (4).
(5)
Během prvního kontrolního období Kjótského protokolu se mezinárodně dohodnuté požadavky na započítávání a správu emisí a jednotek, jakož i společné plnění ze strany Unie a jejích členských států, prováděly podle rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady 280/2004/ES (5), nařízení Komise (ES) č. 2216/2004 (6) a nařízení Komise (EU) č. 920/2010 (7). Nařízení (ES) č. 2216/2004 a (EU) č. 920/2010 byly nahrazeny nařízením Komise (EU) č. 389/2013 (8), které nyní obsahuje ustanovení o správě jednotek týkající se provádění a fungování systému EU pro obchodování s emisemi, a rozhodnutím č. 406/2009/ES. Nově přijaté nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 (9), kterým se zrušilo a nahradilo rozhodnutí č. 280/2004/ES, neobsahuje požadovaný právní základ, který by Komisi umožnil přijmout nezbytná pravidla týkající se technického provádění pro druhé kontrolní období Kjótského protokolu v souladu s podmínkami dodatku z Dohá, rozhodnutími konference smluvních stran úmluvy UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu a dohodou o společném plnění.
(6)
Jestliže je členský stát vážně znevýhodněn konkrétní mimořádnou situací, mimo jiné v případě účetních nesrovnalostí při zajišťování toho, aby provádění právních předpisů Unie bylo ve shodě s pravidly dohodnutými podle Kjótského protokolu, aniž je přitom dotčeno plnění závazků členských států podle rozhodnutí č. 406/2009/ES, Komise by měla, s výhradou dostupnosti jednotek na konci druhého kontrolního období Kjótského protokolu, přijmout opatření za účelem řešení takové situace, a to prostřednictvím převodu ověřeného snížení emisí (CER), jednotek snížení emisí (ERU) nebo jednotek přiděleného množství (AAU) zaznamenaných v registru Unie do registru daného členského státu.
(7)
S cílem zajistit jednotné podmínky provádění čl. 10 odst. 7 nařízení (EU) č. 525/2013 by Komisi měly být svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (10).
(8)
Rozhodnutí 1/CMP.8 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC, jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu (dále jen „rozhodnutí 1/CMP.8“) mění pravidla pro určení způsobilosti k účasti v pružných mechanismech během druhého kontrolního období Kjótského protokolu. Rovněž stanoví limity pro přesuny jednotek z prvního do druhého kontrolního období a zahrnuje požadavek týkající se všech smluvních stran zřídit účet pro rezervu přebytku z předcházejícího období. Kromě toho se v uvedeném rozhodnutí stanoví odvod ve výši 2 % podílu na zisku z prvních mezinárodních převodů jednotek AAU a z vydávání jednotek ERU na účely projektů společného provádění ihned po konverzi jednotek AAU nebo jednotek propadů (RMU) doposud v držení smluvních stran na jednotky ERU. V současné době probíhají jednání o dalších pravidlech provádění druhého kontrolního období Kjótského protokolu.
(9)
V aktech v přenesené pravomoci, které budou přijaty podle tohoto nařízení, by Komise měla stanovit proces zúčtování na konci druhého kontrolního období Kjótského protokolu, jehož prostřednictvím bude po všech čistých převodech ročních emisních přídělů podle rozhodnutí č. 406/2009/ES a veškerých čistých převodech povolenek se třetími zeměmi účastnícími se systému EU ETS, které nejsou smluvními stranami dohody o společném plnění s Unií a jejími členskými státy, následovat převod odpovídajícího počtu jednotek AAU.
(10)
Příslušná mezinárodní pravidla pro započítávání emisí a pokrok v plnění závazků by měla být přijata na příští konferenci o klimatu v Limě v prosinci roku 2014. Unie a její členské státy by v zájmu přispění k tomuto cíli měly spolupracovat se třetími zeměmi.
(11)
Podle rozhodnutí 1/CMP.8, které vyžaduje, aby smluvní strany nejpozději v roce 2014 přezkoumaly své závazky pro druhé kontrolní období, by bylo možné zvážit zrušení určitého počtu jednotek AAU, CER a ERU s cílem zvýšit ambicióznost jejich závazků.
(12)
S cílem stanovit jednotná pravidla k zabezpečení technického provádění druhého kontrolního období Kjótského protokolu v Unii, včetně přechodu z prvního do druhého kontrolního období, umožnit účinné fungování společného plnění závazků Unie, jejích členských států a Islandu pro druhé kontrolní období a zajistit jeho soulad s fungováním EU ETS a s rozhodnutím č. 406/2009/ES by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, a to ode dne uzavření dodatku z Dohá Unií až do skončení dodatečného období pro plnění závazků podle druhého kontrolního období Kjótského protokolu. Obzvláště je důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla náležité konzultace, a to i na odborné úrovni. Komise by při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci měla zajistit, aby příslušné dokumenty byly současně, včas a vhodným způsobem předány Evropskému parlamentu a Radě, a měla by rovněž zabezpečit jejich soulad s mezinárodně dohodnutými požadavky na započítávání, dohodou o společném plnění uzavřenou mezi Unií, jejími členskými státy a třetími zeměmi podle článků 3 a 4 Kjótského protokolu a příslušnými právními předpisy Unie.
(13)
V závěrech Rady ze dne 9. března 2012 se uvádí, že kvantifikovaný cíl omezení nebo snížení emisí v průběhu druhého kontrolního období pro Unii se stanoví na základě celkového objemu povolenek na emise skleníkových plynů v Unii určených pro období let 2013-2020 v souladu s legislativním balíčkem Unie týkajícím se klimatu a energetiky, čímž se zohlední jednostranný závazek EU dosáhnout 20 % snížení do roku 2020, a v této souvislosti se v uvedených závěrech potvrzuje, že v rámci tohoto přístupu by závazky na snížení emisí přijaté jednotlivými členskými státy neměly překročit jejich závazky dohodnuté v právních předpisech Unie.
(14)
Měl by být zajištěn soulad s limity stanovenými příslušnými rozhodnutími orgánů UNFCCC nebo Kjótského protokolu o přesunu ERU a CER z prvního do druhého kontrolního období,
(15)
Nařízení (EU) č. 525/2013 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 525/2013 se mění takto:
1)
V článku 3 se vkládají nové body, které znějí:
„13a)
„rezervou kontrolního období“ neboli „CPR“ rezerva zřízená na základě přílohy rozhodnutí 11/CMP.1 nebo jiných příslušných rozhodnutí orgánů UNFCCC nebo Kjótského protokolu;
13b)
„rezervou přebytku z předcházejícího období“ neboli „PPSR“ účet zřízený na základě rozhodnutí 1/CMP.8 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu (dále jen „rozhodnutí 1/CMP.8“) nebo jiných příslušných rozhodnutí orgánů UNFCCC nebo Kjótského protokolu;
13c)
„dohodou o společném plnění“ podmínky dohody podle článku 4 Kjótského protokolu mezi Unií, jejími členskými státy a jakoukoli třetí zemí o společném plnění závazků podle článku 3 Kjótského protokolu pro druhé kontrolní období;“.
2)
Článek 10 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Unie a členské státy ve svých příslušných registrech vytvořených podle prvního pododstavce započítávají množství, která jim byla přidělena ve druhém kontrolním období Kjótského protokolu, a provádějí transakce uvedené v prvním pododstavci v souladu s rozhodnutím 1/CMP.8 nebo jinými příslušnými rozhodnutími orgánů UNFCCC nebo Kjótského protokolu a s dohodou o společném plnění. Za tímto účelem Unie a všechny členské státy ve svých příslušných registrech:
-
zavedou a spravují účty smluvní strany, včetně vkladního účtu, a do uvedených účtů smluvních stran vydají počet AAU odpovídající množství, které jim bylo přiděleno na druhé kontrolní období Kjótského protokolu,
-
započítávají vydání, držení, převod, nabytí, zrušení, odebrání, nahrazení nebo případně změny doby skončení platnosti AAU, RMU, ERU, CER, tCER a lCER zaznamenaných ve svých příslušných registrech pro druhé kontrolní období Kjótského protokolu,
-
vytvoří a uchovávají rezervu kontrolního období,
-
přesunou AAU, CER a ERU zaznamenané ve svých příslušných registrech z prvního do druhého kontrolního období Kjótského protokolu, vytvoří rezervu přebytku z předcházejícího období a spravují AAU v ní zaznamenané,
-
započítávají převody AAU nebo ERU jako podíl na zisku po vydání ERU a při prvním mezinárodním převodu AAU.“;
b)
doplňují se odstavce, které znějí:
„5. Komise se rovněž zmocňuje k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 25, aby bylo prostřednictvím registrů Unie a členských států zajištěno potřebné technické provádění Kjótského protokolu podle rozhodnutí 1/CMP.8 nebo jiných příslušných rozhodnutí orgánů UNFCCC nebo Kjótského protokolu a dohody o společném plnění, v souladu s odstavcem 1.
6. Komisi se rovněž zmocňuje k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 25, aby bylo zajištěno, že:
-
po všech čistých převodech ročních emisních přídělů podle rozhodnutí č. 406/2009/ES a veškerých čistých převodech povolenek se třetími zeměmi účastnícími se systému Unie pro obchodování s emisemi skleníkových plynů vytvořeného směrnicí 2003/87/ES, které nejsou smluvními stranami dohody o společném plnění, bude následovat převod odpovídajícího počtu AAU prostřednictvím procesu zúčtování na konci druhého kontrolního období Kjótského protokolu,
-
prováděny jsou ty transakce, které jsou nutné pro harmonizaci uplatňování limitů stanovených rozhodnutími orgánů UNFCCC nebo Kjótského protokolu o přesunu ERU a CER z prvního do druhého kontrolního období Kjótského protokolu s prováděním článku 11a směrnice 2003/87/ES; těmito transakcemi není dotčena možnost členských států přesouvat další ERU a CER z prvního do druhého kontrolního období pro jiné účely za podmínky, že nebudou překročeny limity pro přesun ERU a CER z prvního do druhého kontrolního období Kjótského protokolu.
7. Jestliže je členský stát vážně znevýhodněn konkrétní mimořádnou situací, mimo jiné v případě účetních nesrovnalostí při zajišťování toho, aby provádění právních předpisů Unie bylo ve shodě s pravidly dohodnutými podle Kjótského protokolu, Komise může, s výhradou dostupnosti jednotek na konci druhého kontrolního období Kjótského protokolu, přijmout opatření za účelem řešení takové situace. Za tímto účelem je Komise zmocněna přijímat prováděcí akty s cílem převést CER, ERU nebo AAU zaznamenané v registru Unie do registru daného členského státu. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 26 odst. 2. Pravomoc přijímat tyto prováděcí akty je Komisi svěřena ode dne uzavření dodatku ke Kjótskému protokolu dohodnutého v Dohá Unií.
8. Při přijímání aktů v přenesené pravomoci podle odstavců 5 a 6 Komise zajistí soulad se směrnicí 2003/87/ES a rozhodnutím 406/2009/ES a konzistentní provádění mezinárodně dohodnutých požadavků na započítávání, optimalizuje transparentnost a zabezpečí přesnost započítávání AAU, RMU, ERU, CER, tCER a lCER Unií a členskými státy, přičemž v rámci možností zamezí vzniku administrativní zátěže a nákladů, mimo jiné i pokud jde o podíl na zisku a vývoj a údržbu informačních technologií. Je obzvlášť důležité, aby Komise před přijetím těchto aktů v přenesené pravomoci postupovala v souladu s obvyklou praxí a vedla konzultace s odborníky, včetně odborníků z členských států.“
3)
V článku 11 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. Unie a členské státy na konci druhého kontrolního období podle Kjótského protokolu a v souladu s rozhodnutím 1/CMP.8 a jinými příslušnými rozhodnutími orgánů UNFCCC nebo Kjótského protokolu a dohodou o společném plnění vyjmou ze svých příslušných registrů AAU, RMU, ERU, CER, tCER nebo lCER odpovídající emisím skleníkových plynů ze zdrojů a pohlcení pomocí propadů, na něž se vztahují množství, která jim byla přidělena.“
4)
Článek 25 se mění takto:
a)
v odstavci 2 se první věta nahrazuje větou, která zní:
„Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článcích 6 a 7 a v čl. 10 odst. 4 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 8. července 2013.“;
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„2a. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 10 odst. 5 a 6 je svěřena Komisi ode dne uzavření dodatku ke Kjótskému protokolu dohodnutého v Dohá Unií až do skončení dodatečného období pro plnění závazků podle druhého kontrolního období Kjótského protokolu.“
5)
V článku 26 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. Pokud jde o čl. 10 odst. 7, jestliže výbor nevydá stanovisko, Komise návrh prováděcího aktu nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém svém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. května 2014.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 662/2014
(2014. gada 15. maijs),
ar ko Regulu (ES) Nr. 525/2013 groza attiecībā uz Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām Kioto protokola tehnisko īstenošanu
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
2012. gada 8. decembrī Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām (UNFCCC) Līgumslēdzēju pušu konferences astotajā sesijā, kas vienlaikus bija Kioto protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, tika pieņemts Dohas grozījums, ar ko izveidoja Kioto protokola otro saistību periodu, kas sākas 2013. gada 1. janvārī un beidzas 2020. gada 31. decembrī (“Dohas grozījums”).
(2)
Kioto protokola 4. pantā Līgumslēdzējām pusēm ir paredzēta iespēja kopīgi izpildīt savas saistības, kas noteiktas Kioto protokola 3. pantā. Pieņemot Dohas grozījumu, Savienība un tās dalībvalstis - kopā ar Horvātiju un Islandi - paziņoja, ka saskaņā ar Kioto protokolu Savienībai, tās dalībvalstīm, Horvātijai un Islandei otrajam saistību periodam noteikto kvantitatīvas emisiju ierobežošanas un samazināšanas saistību pamatā ir izpratne, ka tās tiks izpildītas kopīgi saskaņā ar Kioto protokola 4. pantu. Šis paziņojums ir atspoguļots konferences ziņojumā, un Padome to apstiprināja 2012. gada 17. decembrī.
(3)
Kioto protokolā noteikts, ka Līgumslēdzējām pusēm, kas panākušas vienošanos savas Kioto protokola 3. pantā noteiktās saistības izpildīt kopīgi, attiecīgais emisiju līmenis, kāds tai katrai noteikts, jānorāda minētās vienošanās tekstā. Saskaņā ar Kioto protokolu Līgumslēdzējām pusēm, kuras noslēgušas vienošanos par kopīgu izpildi, jāpaziņo UNFCCC sekretariātam par minētās vienošanās noteikumiem savu apstiprināšanas dokumentu deponēšanas dienā.
(4)
Lai noslēgtu Dohas grozījumu, īstenotu saistītos lēmumus, kas pieņemti UNFCCC Līgumslēdzēju pušu konferencē, kura vienlaikus bija Kioto protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, un vienošanos par kopīgu izpildi, būs jāparedz noteikumi, ar ko nodrošina Kioto protokola otrā saistību perioda tehnisko īstenošanu Savienībā, tostarp pāreju no pirmā uz otro saistību periodu, nolūkā sekmēt vienošanās par kopīgu izpildi efektīvu darbību un nodrošināt tās saskaņošanu ar Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas (“ES ETS”), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/87/EK (3), un Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmuma 406/2009/EK (4) darbību.
(5)
Kioto protokola pirmajā saistību periodā starptautiski saskaņotās prasības attiecībā uz emisiju un vienību uzskaiti un pārvaldību un Savienības un tās dalībvalstu saistību kopīgu izpildi tika īstenotas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 280/2004/EK (5), Komisijas Regulu (EK) Nr. 2216/2004 (6) un Komisijas Regulu (ES) Nr. 920/2010 (7). Regulas (EK) Nr. 2216/2004 un (ES) Nr. 920/2010 ir aizstātas ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 389/2013 (8), kas ietver noteikumus par vienību pārvaldību, kuri saistīti ar ES ETS un Lēmuma Nr. 406/2009/EK īstenošanu un darbību. Nesen pieņemtajā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 525/2013 (9), ar ko atcēla un aizstāja Lēmumu Nr. 280/2004/EK, nav ietverts juridiskais pamats, kas sniegtu Komisijai iespēju pieņemt vajadzīgos tehniskos īstenošanas noteikumus Kioto protokola otrajam saistību periodam saskaņā ar Dohas grozījuma noteikumiem, lēmumiem, kurus pieņēma UNFCCC Pušu konferencē, kas vienlaikus bija Kioto protokola Pušu sanāksme, un vienošanos par kopīgu izpildi.
(6)
Ja dalībvalstij ir nopietnas grūtības saistībā ar īpašu un ārkārtas situāciju, tostarp ar uzskaiti saistītas neatbilstības attiecībā uz Eiropas Savienības tiesību aktu saskaņošanu ar īstenošanas noteikumiem, par kuriem panākta vienošanās Kioto protokola ietvaros, neskarot dalībvalstu saistību izpildi saskaņā ar Lēmumu Nr. 406/2009/EK, Komisijai būtu, atkarībā no vienību pieejamības Kioto protokola otrā saistību perioda beigās, jāpieņem pasākumi, lai risinātu minēto situāciju, pārskaitot Savienības reģistrā turētās sertificēti emisiju samazinājumi (CER), emisijas samazināšanas vienības (ERU) vai noteiktā daudzuma vienības (AAU) uz minētās dalībvalsts reģistru.
(7)
Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus Regulas (ES) Nr. 525/2013 10. panta 7. punkta īstenošanai, Komisijai būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (10).
(8)
Ar UNFCCC Līgumslēdzēju pušu konferences, kas vienlaikus bija Kioto protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, Lēmumu 1/CMP.8 (“Lēmums 1/CMP.8”) tiek grozīti noteikumi, pēc kuriem nosaka tiesības piedalīties elastīgajos mehānismos Kioto protokola otrajā saistību periodā. Tajā arī ir noteikti ierobežojumi vienību pārnešanai no pirmā saistību perioda uz otro un iekļauta prasība katrai Līgumslēdzējai pusei izveidot kontu iepriekšējā perioda pārpalikuma rezervei. Turklāt minētajā lēmumā paredzēts, ka par AAU pirmreizējo starptautisko pārskaitīšanu un par ERU piešķiršanu izmantošanai kopīgās īstenošanas projektos iekasē nodevu 2 % ieturējuma apmērā, kad Līgumslēdzēju pušu iepriekš turētās AAU vai piesaistes vienības (RMU) tiek konvertētas par ERU. Šobrīd norit sarunas par papildu noteikumiem Kioto protokola otrā saistību perioda īstenošanai.
(9)
Deleģētajos aktos, kas jāpieņem saskaņā ar šo regulu, Komisijai būtu jāparedz klīringa process Kioto protokola otrā saistību perioda beigās, kurā pēc jebkādiem ikgadējo emisiju sadales apjomu neto pārskaitījumiem saskaņā ar Lēmumu Nr. 406/2009/EK un pēc jebkādiem kvotu neto pārskaitījumiem, ko veic ar trešām valstīm, kuras piedalās ES ETS, bet kuras nav vienošanās par kopīgu izpildi ar Savienību un tās dalībvalstīm puses, seko atbilstoša AAU skaita pārskaitījums.
(10)
Gaidāms, ka attiecīgie starptautiskie noteikumi, kas reglamentē emisiju uzskaiti un saistību izpildē panākto progresu, tiks pieņemti nākamajā konferencē par klimata pārmaiņām, kas notiks 2014. gada decembrī Limā. Savienībai un tās dalībvalstīm būtu jāstrādā ar trešām valstīm, lai palīdzētu to nodrošināt.
(11)
Saskaņā ar Lēmumu 1/CMP.8, kurā noteikts, ka Līgumslēdzējām pusēm vēlākais līdz 2014. gadam ir jāpārskata savas saistības otrajam saistību periodam, būtu jāizskata iespēja atteikties no vairākiem AAU, CER un ERU, lai panāktu to saistību vērienīgumu.
(12)
Lai izveidotu saskaņotus noteikumus, ar ko nodrošinātu Kioto protokola otrā saistību perioda tehnisko īstenošanu Savienībā, tostarp pāreju no pirmā saistību perioda uz otro, sekmētu Savienības, tās dalībvalstu un Islandes otrajam saistību periodam noteikto saistību kopīgas izpildes efektīvu norisi un lai nodrošinātu tās saskaņošanu ar ES ETS un Lēmumu Nr. 406/2009/EK, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu no dienas, kad Savienība noslēdz Dohas grozījumu, līdz brīdim, kad beidzas papildu laikposms saistību izpildei saskaņā ar Kioto protokola otro saistību periodu. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei, kā arī to saskaņotība ar starptautiski saskaņotām uzskaites prasībām, vienošanos par kopīgu izpildi, kas saskaņā ar Kioto protokola 3. un 4. pantu noslēgta starp Savienību, tās dalībvalstīm un trešām valstīm, un attiecīgajiem Savienības tiesību aktiem.
(13)
Padomes 2012. gada 9. marta secinājumos ir teikts, ka Savienības kvantitatīvo emisiju ierobežošanas vai samazināšanas mērķi otrajā saistību periodā nosaka, pamatojoties uz Savienības kopējām siltumnīcefekta gāzu emisijām, kuras saskaņā ar tās klimata un enerģētikas tiesību aktu kopumu ir atļautas laikposmā no 2013. līdz 2020. gadam, tādējādi atspoguļojot Savienības vienpusējo apņemšanos līdz 2020. gadam panākt 20 % samazinājumu, un šajā ziņā tie apstiprina, ka, piemērojot šo pieeju, atsevišķu dalībvalstu emisiju samazināšanas saistībām nebūtu jāpārsniedz to saistības, kas noteiktas Savienības tiesību aktos.
(14)
Būtu jānodrošina ierobežojumu ievērošana, kuri ar attiecīgajiem UNFCCC vai Kioto protokolu izveidoto struktūru lēmumiem ir noteikti attiecībā uz ERU un CER pārnešanu no pirmā saistību perioda uz otro.
(15)
Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Regula (ES) Nr. 525/2013,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Regulu (ES) Nr. 525/2013 groza šādi:
1)
regulas 3. pantā iekļauj šādus punktus:
“13a)
“saistību perioda rezerve” jeb “CPR” ir rezerve, ko izveido saskaņā ar Lēmuma 11/CMP.1 pielikumu vai ar citiem attiecīgiem lēmumiem, kurus pieņēmušas ar UNFCCC vai Kioto protokolu izveidotas struktūras;
13b)
“iepriekšējā perioda pārpalikuma rezerve” jeb “PPSR” ir konts, ko izveido saskaņā ar UNFCCC Līgumslēdzēju pušu konferences, kas vienlaikus bija Kioto protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, Lēmumu 1/CMP.8 (“Lēmums 1/CMP.8”) vai ar citiem attiecīgiem lēmumiem, kurus pieņēmušas ar UNFCCC vai Kioto protokolu izveidotas struktūras;
13c)
“vienošanās par saistību kopīgu izpildi” ir vienošanās noteikumi saskaņā ar Kioto protokola 4. pantu starp Savienību, tās dalībvalstīm un jebkuru trešo valsti, lai kopīgi pildītu savas Kioto protokola 3. pantā noteiktās saistības otrajam saistību periodam;”;
2)
regulas 10. pantu groza šādi:
a)
panta 1. punktam pievieno šādu daļu:
“Savienība un dalībvalstis savos attiecīgajos reģistros, kas izveidoti saskaņā ar pirmo daļu, uzskaita savus attiecīgos noteiktos daudzumus Kioto protokola otrajā saistību periodā un pirmajā daļā minētos darījumus veic saskaņā ar Lēmumu 1/CMP.8 vai citiem attiecīgiem lēmumiem, kurus pieņēmušas ar UNFCCC vai Kioto protokolu izveidotas struktūras, un saskaņā ar vienošanos par kopīgu izpildi. Šajā sakarā Savienība un katra dalībvalsts savos attiecīgajos reģistros:
-
izveido un pārvalda pušu kontus, tostarp depozīta kontu, un šiem pušu kontiem piešķir AAU daudzumu, kas atbilst to attiecīgajiem noteiktajiem daudzumiem, kas paredzēti Kioto protokola otrajam saistību periodam,
-
pēc vajadzības uzskaita AAU, RMU, ERU, CER, pagaidu CER un ilgtermiņa CER, kas to attiecīgajos reģistros tiek turētas Kioto protokola otrajam saistību periodam, piešķiršanu, turēšanu, pārskaitīšanu, iegūšanu, anulēšanu, norakstīšanu, aizstāšanu vai beigu datuma maiņu,
-
izveido un uztur saistību perioda rezervi,
-
AAU, CER un ERU, kas to attiecīgajos reģistros tiek turētas Kioto protokola pirmā saistību perioda kontos, pārnes uz otrā saistību perioda kontiem, un izveido iepriekšējā perioda pārpalikuma rezervi, un pārvalda tajā turētās AAU,
-
uzskaita AAU vai ERU pārskaitīšanu kā ieturējumu par ieņēmumiem, kas gūti par ERU piešķiršanu un par AAU pirmreizējo starptautisko pārskaitīšanu.”;
b)
pievieno šādus punktus:
“5. Komisija tiek arī pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 25. pantu, lai, izmantojot Savienības un dalībvalstu reģistrus, atbilstīgi 1. punktam veiktu Kioto protokola nepieciešamo tehnisko īstenošanu saskaņā ar Lēmumu 1/CMP.8 vai citiem attiecīgiem lēmumiem, kurus pieņēmušas ar UNFCCC vai Kioto protokolu izveidotas struktūras, un vienošanos par kopīgu izpildi.
6. Komisija tiek arī pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 25. pantu, lai nodrošinātu, ka:
-
pēc jebkādiem ikgadējo emisiju sadales apjomu neto pārskaitījumiem saskaņā ar Lēmumu Nr. 406/2009/EK un pēc jebkādiem kvotu neto pārskaitījumiem, ko veic ar trešām valstīm, kuras piedalās sistēmā, kas ar Direktīvu 2003/87/EK izveidota nolūkā īstenot siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecību Savienībā, bet kuras nav vienošanās par kopīgu izpildi puses, Kioto protokola otrā saistību perioda beigās ar klīringa procesa starpniecību tiek veikts atbilstoša AAU skaita pārskaitījums,
-
tiek veikti darījumi, kas ir nepieciešami, lai ar Direktīvas 2003/87/EK 11.a pantu saskaņotu to ierobežojumu piemērošanu, kas lēmumos, kurus pieņēmušas ar UNFCCC vai Kioto protokolu izveidotas struktūras, noteikti attiecībā uz ERU un CER pārnešanu no Kioto protokola pirmā saistību perioda uz otro; šādi darījumi neskar dalībvalstu spēju pārnest citas ERU un CER no pirmā saistību perioda uz otro citiem nolūkiem, ar noteikumu, ka netiek pārsniegti ierobežojumi ERU un CER pārnešanai no Kioto protokola pirmā saistību perioda uz otro.
7. Ja dalībvalstij ir nopietnas grūtības saistībā ar īpašu un ārkārtas situāciju, tostarp ar uzskaiti saistītas neatbilstības attiecībā uz Savienības tiesību aktu saskaņošanu ar īstenošanas noteikumiem, par kuriem panākta vienošanās Kioto protokola ietvaros, Komisija var, atkarībā no vienību pieejamības Kioto protokola otrā saistību perioda beigās, pieņemt pasākumus, lai risinātu minēto situāciju. Šajā nolūkā Komisija ir pilnvarota pieņemt īstenošanas aktus, ar kuriem Savienības reģistrā turētās CER, ERU vai AAU pārskaita uz minētās dalībvalsts reģistru. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 26. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. Pilnvaras pieņemt minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir no dienas, kad Savienība ir noslēgusi Kioto protokola Dohas grozījumu.
8. Pieņemot deleģētos aktus saskaņā ar 5. un 6. punktu Komisija nodrošina atbilstību Direktīvai 2003/87/EK un Lēmumam 406/2009/EK un starptautiski saskaņotu uzskaites prasību konsekventu īstenošanu, optimizē pārredzamību un nodrošina Savienības un dalībvalstu īstenotās AAU, RMU, ERU, CER, pagaidu CER un ilgtermiņa CER uzskaites precizitāti, vienlaikus pēc iespējas izvairoties no administratīvā sloga un izmaksām, tostarp tām, kas saistītas ar ieturējumu un IT attīstīšanu un uzturēšanu. Ir īpaši svarīgi, lai Komisija ievērotu parasto praksi un pirms minēto deleģēto aktu pieņemšanas apspriestos ar ekspertiem, tostarp dalībvalstu ekspertiem.”;
3)
regulas 11. pantam pievieno šādu punktu:
“3. Savienība un dalībvalstis Kioto protokola otrā saistību perioda beigās un saskaņā ar Lēmumu 1/CMP.8 vai citiem attiecīgiem lēmumiem, kurus pieņēmušas ar UNFCCC vai Kioto protokolu izveidotas struktūras, un vienošanos par kopīgu izpildi no saviem attiecīgajiem reģistriem noraksta AAU, RMU, ERU, CER, pagaidu CER vai ilgtermiņa CER, kas ir līdzvērtīgas siltumnīcefekta gāzu emisijām no avotiem un to piesaistei piesaistītājos, uz ko attiecas to attiecīgie noteiktie daudzumi.”;
4)
regulas 25. pantu groza šādi:
a)
panta 2. punktā pirmo teikumu aizstāj ar šādu:
“Pilnvaras pieņemt 6. un 7. pantā un 10. panta 4. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no 2013. gada 8. jūlija.”;
b)
iekļauj šādu punktu:
“2.a Pilnvaras pieņemt 10. panta 5. un 6. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir no dienas, kad Savienība ir noslēgusi Kioto protokola Dohas grozījumu, līdz brīdim, kad beidzas papildu laikposms saistību izpildei saskaņā ar Kioto protokola otro saistību periodu.”;
5)
regulas 26. pantā pievieno šādu punktu:
“3. 10. panta 7. punktā minētajā gadījumā, ja komiteja atzinumu nesniedz, Komisija nepieņem īstenošanas akta projektu, un piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. panta 4. punkta trešo daļu.”.
2. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2014. gada 15. maijā