PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/561
ze dne 7. dubna 2015,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013, pokud jde systém povolení pro výsadbu révy
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (1), a zejména na články 70 a 72 a na čl. 145 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (2), a zejména na čl. 62 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1308/2013 obsahuje v části II hlavě I kapitole III pravidla týkající se systému povolení pro výsadbu révy, která ode dne 1. ledna 2016 zrušují a nahrazují přechodný režim práv na výsadbu stanovený v části II hlavě I kapitole III oddíle IVa pododdíle II nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 (3). V části II hlavě I kapitole III nařízení (EU) č. 1308/2013 jsou stanovena pravidla týkající se doby platnosti, řízení a kontroly systému povolení pro výsadbu révy a Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí akty, pokud jde o řízení a kontrolu systému. Přechodný režim práv na výsadbu stanovený v části II hlavě I kapitole III oddíle IVa pododdíle II nařízení (ES) č. 1234/2007 zůstává v platnosti do 31. prosince 2015 v souladu s čl. 230 odst. 1 písm. b) bodem ii) nařízení (EU) č. 1308/2013.
(2)
Článek 62 nařízení (EU) č. 1308/2013 stanoví obecný požadavek, aby členské státy udělovaly povolení pro výsadbu révy na základě žádostí producentů, kteří hodlají provádět výsadbu nebo opětovnou výsadbu révy. Článek 63 nařízení (EU) č. 1308/2013 stanoví ochranný mechanismus pro novou výsadbu, podle něhož musejí členské státy každý rok udělit povolení pro novou výsadbu odpovídající 1 % celkové plochy, která je na jejich území skutečně osazena révou, ale podle něhož může být na základě řádného odůvodnění rozhodnuto o nižších limitech. Článek 64 nařízení (EU) č. 1308/2013 stanoví pravidla týkající se udělování povolení pro novou výsadbu a zavádí kritéria způsobilosti a prioritní kritéria, která mohou členské státy použít.
(3)
Na úrovni Unie by měla být stanovena pravidla postupu, který mají členské státy použít při rozhodování o ochranném mechanismu a o výběru kritérií způsobilosti a prioritních kritérií. Tato pravidla by měla zahrnovat lhůty pro přijetí příslušných rozhodnutí a důsledky v případě nepřijetí některých rozhodnutí.
(4)
V zájmu zajištění jasnosti a jednotného uplatňování ve všech členských státech a vinařských oblastech by se pravidla pro udělování povolení pro novou výsadbu měla týkat i postupu zpracování žádostí, výběrového řízení a každoročního udělování povolení. Díky tomu by producenti při podávání žádosti o povolení nové výsadby podléhali na úrovni Unie obdobným pravidlům. Cílem pravidel je zajistit transparentní, spravedlivé a včasné fungování systému přizpůsobené potřebám odvětví vína. Pravidla by také měla zabránit tomu, aby se žadatelé setkávali s neodůvodněnými nerovnostmi, příliš dlouhými prodlevami nebo nepřiměřenou administrativní zátěží. Zejména je zřejmé, že vzhledem k tomu, že hospodářský rok v odvětví vína začíná dnem 1. srpna, je udělování povolení pro novou výsadbu do uvedeného data řádně uzpůsobeno potřebám odvětví vína a zajišťuje, že výsadba révy může proběhnout ještě v daném kalendářním roce. Je třeba stanovit vhodné datum, aby se zajistilo, že veškerá příslušná rozhodnutí přijatá členským státem budou zveřejněna včas před zahájením výzvy k podávání žádostí, a aby se producentům umožnilo dobře se před podáním žádosti seznámit s platnými pravidly.
(5)
Pokud je celkový počet hektarů, o něž bylo požádáno ve způsobilých žádostech, výrazně vyšší než počet hektarů vyčleněný členskými státy, může se stát, že velká část individuálních žadatelů obdrží pouze zlomek hektarů, o něž žádali, a proto odpovídající povolení nevyužije, čímž se vystavuje sankcím. V zájmu řešení těchto situací je vhodné, aby se takové sankce neuplatnily, pokud udělená povolení odpovídají méně než určitému procentnímu podílu z počtu hektarů, o nějž bylo požádáno. Dále, aby se předešlo ztrátě takových povolení, mělo by být možné, aby je členské státy buď převedly do následujícího roku, nebo je během téhož roku rozdělily mezi žadatele, jejichž žádostem nebylo v plném rozsahu vyhověno, ale kteří udělené povolení neodmítli.
(6)
V článku 66 nařízení (EU) č. 1308/2013 a v článcích 3 a 4 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/560 (4) jsou stanovena pravidla pro udělování povolení pro opětovnou výsadbu ve stejném zemědělském podniku. Na úrovni Unie by měla být také stanovena pravidla týkající se postupu, který mají členské státy použít při udělování těchto povolení pro opětovnou výsadbu, spolu s časovým rámcem, v němž mají členské státy tato povolení udělit. S cílem umožnit producentům řešit problémy s opětovnou výsadbou ve stejném zemědělském podniku, které vznikly v důsledku fytosanitárních, environmentálních nebo provozních důvodů, by členské státy měly mít možnost povolit producentům podání nové žádosti v přiměřené, ale omezené době po vyklučení. Navíc, vzhledem k tomu, že podávání a zpracovávání žádostí o povolení pro opětovnou výsadbu představuje pro členské státy i pro producenty administrativní zátěž, by mělo být rovněž možné uplatňovat zjednodušený postup ve specifických případech, kdy plocha, která má být nově osázena, odpovídá vyklučené ploše, nebo pokud nebylo rozhodnuto o žádných omezeních opětovné výsadby.
(7)
V článku 68 nařízení (EU) č. 1308/2013 jsou stanovena pravidla pro udělování povolení na základě převodu práv na výsadbu udělených před 31. prosincem 2015. Na úrovni Unie by měla být také stanovena pravidla týkající se postupu, který mají členské státy dodržovat při udělování těchto povolení. Měl by být stanoven časový rámec pro podávání a zpracování žádostí, aby členské státy mohly žádosti o převod přijímat a zpracovávat přiměřeným způsobem a včas.
(8)
V čl. 62 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013 je stanoveno, že povolení musí být udělována pro konkrétní plochu v zemědělském podniku producenta určenou v žádosti. V řádně odůvodněných případech by žadatelé měli mít možnost změnit tuto konkrétní plochu během doby platnosti povolení. V některých případech by však tato možnost měla být vyloučena, aby se zabránilo obcházení systému povolení pro výsadbu révy.
(9)
V čl. 63 odst. 4, čl. 64 odst. 3, čl. 71 odst. 3 a článku 145 nařízení (EU) č. 1308/2013 je stanoveno, že členské státy jsou povinny oznamovat Komisi určité aspekty provádění systému povolení pro výsadbu révy. Měly by být stanoveny požadavky, které by členským státům usnadnily podávání informací o všech příslušných aspektech řízení a kontroly tohoto systému a umožnily řádné sledování jeho provádění.
(10)
V článku 62 nařízení (EU) č. 1306/2013 je stanoveno, že je třeba zavést kontrolní opatření v souvislosti s prováděním systému povolení pro výsadbu révy. Je potřeba stanovit obecná pravidla kontroly, aby se ujasnilo, že hlavním nástrojem pro ověřování dodržování systému je registr vinic a že by kontroly měly být prováděny v souladu s obecnými zásadami stanovenými v článku 59 nařízení (EU) č. 1306/2013. Tato pravidla by členským státům měla poskytnout obecný rámec, na jehož základě by mohly na vnitrostátní úrovni vypracovat podrobnější ustanovení, aby se zabránilo nepovolené výsadbě a zajistilo se dodržování pravidel systému povolení, včetně dodržování lhůty pro využití povolení a pro vyklučení v případě předem povolené opětovné výsadby, stejně jako plnění závazků, které producenti přijali pro získání povolení.
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Povolení pro výsadbu révy
Povolení pro výsadbu révy stanovená v části II hlavě I kapitole III nařízení (EU) č. 1308/2013 se od roku 2016 udělují v souladu s tímto nařízením.
Povolení se týkají nové výsadby, opětovné výsadby a práv na výsadbu, která mají být převedena.
Povolení pro novou výsadbu podle článku 64 nařízení (EU) č. 1308/2013 se udělují ročně.
Článek 2
Rozhodnutí předem o plochách, které budou vyčleněny pro novou výsadbu
1. Pokud se členské státy rozhodnou podle čl. 63 odst. 2 a 3 nařízení (EU) č. 1308/2013 omezit celkovou plochu vyčleněnou pro novou výsadbu, která má být rozdělena ve formě povolení, zveřejní taková rozhodnutí a příslušná odůvodnění do 1. března.
2. Pokud členské státy zohlední doporučení profesních organizací nebo zainteresovaných skupin producentů v souladu s článkem 65 nařízení (EU) č. 1308/2013, musí být tato doporučení předložena dostatečně včas na to, aby je členský stát mohl posoudit před přijetím rozhodnutí uvedeného v odstavci 1. Doporučení se rovněž zveřejní.
Článek 3
Kritéria pro udělování povolení pro novou výsadbu
Jestliže se členské státy rozhodnou používat při udělování povolení pro novou výsadbu kritéria stanovená v čl. 64 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 1308/2013, zveřejní taková rozhodnutí do 1. března.
Rozhodnutí uvedená v prvním odstavci se týkají:
a)
použití jednoho nebo několika kritérií uvedených ve druhém pododstavci čl. 64 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013, včetně řádného odůvodnění v případě, že se členské státy rozhodnou použít čl. 64 odst. 1 písm. d), případně čl. 2 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/560;
b)
počtu hektarů, který je na vnitrostátní úrovni vyčleněn k udělení povolení:
i)
na poměrném základě;
ii)
podle prioritních kritérií vyjmenovaných v čl. 64 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013, jakož i v čl. 2 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/560.
Jestliže členské státy hodlají použít prioritní kritéria uvedená v písmeni b) bodě ii) druhého pododstavce tohoto článku, stanoví, která z těchto prioritních kritérií budou použita. Členské státy se mohou rovněž rozhodnout, že každému zvolenému prioritnímu kritériu přidělí jiný význam. Taková rozhodnutí členským státům umožní na vnitrostátní úrovni sestavit pořadí jednotlivých žádostí pro rozdělení počtu hektarů uvedeného v písmeni b) bodě ii) podle souladu těchto žádostí s vybranými prioritními kritérii.
Článek 4
Standardní pravidla pro novou výsadbu
Jestliže členské státy nezveřejní příslušná rozhodnutí ve lhůtách stanovených v článcích 2 a 3, použijí se v daném roce pro udělování povolení pro novou výsadbu tato pravidla:
a)
pro povolení pro novou výsadbu se vyčlení plocha odpovídající 1 % celkové plochy, která je na jejich území skutečně osázena révou, jak je uvedeno v čl. 63 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013, a bez dalších omezení;
b)
pokud se žádosti týkají větší než vyčleněné plochy, hektary se rozdělí poměrně mezi všechny způsobilé žadatele podle plochy, o jejíž povolení požádali.
Členské státy zajistí zveřejnění informací týkajících se pravidel použitelných podle prvního odstavce.
Článek 5
Podávání žádostí o novou výsadbu
1. Po zveřejnění rozhodnutí podle článků 2 a 3 nebo informací uvedených v čl. 4 druhém pododstavci a ne později než 1. května, zahájí členské státy běh lhůty pro podávání jednotlivých žádostí, která nesmí být kratší než jeden měsíc.
2. V žádostech musí být uvedena konkrétní rozloha a umístění plochy v zemědělském podniku žadatele, pro niž má být uděleno povolení. Pokud není rozhodnuto o žádných omezeních podle článku 2 a o žádných kritériích podle článku 3, mohou členské státy žadatele osvobodit od povinnosti uvést v žádosti konkrétní umístění plochy v zemědělském podniku žadatele, pro niž má být uděleno povolení. Pokud je to vhodné pro provádění systému povolení, mohou členské státy od žadatelů požadovat dodatečné informace.
3. Jestliže se členské státy rozhodnou používat při udělování povolení pro novou výsadbu určitá kritéria, použijí se tato pravidla:
a)
kritéria způsobilosti uvedená v čl. 64 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1308/2013 a v čl. 2 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/560: v žádostech se uvede, který produkt nebo které produkty z révy vinné, hodlá žadatel na nově osázené ploše (nově osázených plochách) produkovat, s upřesněním, zda žadatel hodlá produkovat jedno nebo několik z následujících vín:
i)
vína s chráněným označením původu;
ii)
vína s chráněným zeměpisným označením;
iii)
vína bez zeměpisného označení, včetně vína s označením moštové odrůdy;
b)
prioritní kritérium uvedené v čl. 64 odst. 2 písm. e) nařízení (EU) č. 1308/2013: žádosti zahrnují informace ekonomické povahy, které prokazují ekonomickou udržitelnost příslušného projektu na základě jedné nebo více standardních metodik finanční analýzy pro zemědělské investiční projekty uvedených v části E přílohy II nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/560;
c)
prioritní kritérium uvedené v čl. 64 odst. 2 písm. f) nařízení (EU) č. 1308/2013: žádosti zahrnují informace ekonomické povahy, které prokazují potenciál pro zvýšení konkurenceschopnosti na základě prvků uvedených v části F přílohy II nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/560;
d)
prioritní kritérium uvedené v čl. 64 odst. 2 písm. g) nařízení (EU) č. 1308/2013: žádosti zahrnují informace, které prokazují potenciál pro zlepšení produktů se zeměpisným označením na základě jedné z podmínek uvedených v části G přílohy II nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/560;
e)
prioritní kritérium uvedené v čl. 64 odst. 2 písm. h) nařízení (EU) č. 1308/2013: žádosti obsahují informace, které prokazují, že velikost zemědělského podniku žadatele v okamžiku podání žádosti splňuje prahové hodnoty, které mají být stanoveny členskými státy na základě ustanovení části H přílohy II nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/560;
f)
pokud členské státy požadují, aby žadatelé přijali ve vztahu k příslušným kritériím závazky uvedené v částech A a B přílohy I, částech A, B, D, E, F a G přílohy II a v oddíle II části I přílohy II nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/560, musejí žádosti obsahovat tyto závazky.
Pokud mohou být některé z informací uvedených v písmenech a) až f) prvního pododstavce shromážděny přímo členskými státy, mohou členské státy žadatele osvobodit od zahrnutí takových informací do jejich žádostí.
4. Po uplynutí lhůty pro podávání žádostí podle odstavce 1 členské státy informují nezpůsobilé žadatele o nezpůsobilosti jejich žádostí podle rozhodnutí o kritériích způsobilosti, které členské státy přijaly v souladu s článkem 3. Takové žádosti jsou vyloučeny z dalších fází postupu.
Článek 6
Udělování povolení pro novou výsadbu
1. Pokud celková plocha, k níž se vztahují podané způsobilé žádosti, nepřesahuje plochu vyčleněnou (plochy vyčleněné) v souladu s čl. 2 odst. 1, členské státy udělí v plném rozsahu povolení, o nějž producenti požádali.
2. Pokud celková plocha, k níž se vztahují podané způsobilé žádosti, přesahuje plochu vyčleněnou (plochy vyčleněné) v souladu s čl. 2 odst. 1, členské státy použijí výběrové řízení stanovené v příloze I.
Členské státy udělí povolení žadatelům vybraným podle výsledků uvedeného výběrového řízení nejpozději do 1. srpna. Pokud způsobilým žádostem nebylo plně vyhověno, musí být žadatelé informováni o důvodech takového rozhodnutí.
3. Pokud udělené povolení odpovídá méně než 50 % plochy požadované v příslušné žádosti, může žadatel takové povolení odmítnout ve lhůtě jednoho měsíce ode dne, kdy bylo uděleno.
V takovém případě žadatel nepodléhá správním sankcím podle čl. 62 odst. 3 nařízení (EU) č. 1308/2013. Členské státy mohou rozhodnout, že odpovídající počet hektarů vyčlení během téhož roku, nejpozději do 1. října, pro udělení povolení těm žadatelům, jimž byla v souladu s výsledky výběrového řízení uvedeného v odstavci 2 udělena pouze část plochy, o niž požádali, a kteří příslušná povolení neodmítli. Členské státy mohou rovněž rozhodnout, že tyto hektary vyčlení v následujícím roce jako navýšení nad 1 % celkové plochy osazené révou podle čl. 63 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013.
Článek 7
Omezení při udělování povolení pro opětovnou výsadbu
1. Pokud se členské státy rozhodnou omezit udělování povolení pro opětovnou výsadbu v oblastech způsobilých pro produkci vín s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením podle čl. 66 odst. 3 nařízení (EU) č. 1308/2013 a článku 4 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/560, zveřejní tato rozhodnutí do 1. března.
Profesní organizace nebo zainteresované skupiny producentů uvedené v článku 65 nařízení (EU) č. 1308/2013 předloží doporučení, jež mají být v souladu s uvedeným článkem dotyčným členským státem zohledněna, dostatečně včas pro jejich posouzení před přijetím rozhodnutí uvedeného v prvním pododstavci. Dotyčný členský stát tato doporučení zveřejní.
2. Rozhodnutí uvedená v odstavci 1 se použijí po dobu jednoho roku ode dne, kdy byla zveřejněna.
Pokud se doporučení profesní organizace nebo zainteresované skupiny producentů týká období delšího než jeden rok, avšak nejvýše tři roky, jak je stanoveno v čl. 65 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1308/2013, mohou se tato rozhodnutí rovněž použít po dobu až tří let.
Pokud taková profesní organizace nebo zainteresovaná skupina producentů nepředloží příslušná doporučení s dostatečným časovým předstihem pro jejich posouzení, jak je stanoveno v odstavci 1, nebo členské státy nezveřejní příslušná rozhodnutí do 1. března, povolují členské státy opětovnou výsadbu automaticky, jak je stanoveno v článku 8.
Článek 8
Postup udělování povolení pro opětovnou výsadbu
1. Žádosti o povolení pro opětovnou výsadbu podle čl. 66 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013 lze podat kdykoli během téhož hospodářského roku, v němž se provádí klučení. Členské státy však mohou rozhodnout, že žádosti o povolení pro opětovnou výsadbu lze podávat do konce druhého hospodářského roku následujícího po roce, v němž bylo provedeno vyklučení. Pokud tyto lhůty nejsou dodrženy, členské státy povolení pro opětovnou výsadbu neudělí.
V žádostech musí být uvedena konkrétní rozloha a umístění vyklučené plochy (vyklučených ploch) a plochy (ploch) ve stejném zemědělském podniku žadatele, pro niž (něž) se žádá o povolení k opětovné výsadbě. Pokud nebylo rozhodnuto o žádných omezeních podle článku 7 a žadatel nepřijal žádné závazky podle bodu 2 písm. b) částí A a B přílohy I a části B bodu 4 a části D přílohy II nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/560, mohou členské státy žadatele osvobodit od povinnosti uvádět v žádosti konkrétní umístění plochy (ploch), pro niž (něž) se žádá o povolení k opětovné výsadbě. Pokud je to vhodné pro provádění systému povolení, mohou členské státy od žadatelů požadovat dodatečné informace.
Členské státy udělují povolení automaticky do tří měsíců od podání žádostí. Členské státy však mohou rozhodnout, že pro podávání žádostí použijí lhůtu uvedenou v článku 5 a pro udělování povolení pro novou výsadbu lhůtu uvedenou v článku 6.
2. Pokud plocha, která má být opětovně osazena, odpovídá stejné vyklučené ploše nebo pokud nebylo rozhodnuto o žádných omezeních podle čl. 7 odst. 1, lze na vnitrostátní úrovni nebo pro některé oblasti na území členského státu použít zjednodušený postup. V takovém případě lze mít za to, že povolení pro opětovnou výsadbu bylo uděleno v den vyklučení dané plochy. Za tímto účelem dotčený producent předloží nejpozději do konce hospodářského roku, v němž bylo provedeno vyklučení, následné sdělení, které se rovná žádosti o povolení.
3. Žádosti o povolení pro opětovnou výsadbu podle čl. 66 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013 lze podat kdykoli během roku.
V žádostech musí být uvedena konkrétní rozloha a umístění vyklučené plochy (vyklučených ploch) a plochy (ploch) ve stejném zemědělském podniku žadatele, pro niž (něž) se žádá o povolení k opětovné výsadbě. Žádosti musí rovněž obsahovat závazek k vyklučení plochy osazené révou nejpozději do konce čtvrtého roku ode dne, kdy byly vysazeny nové vinice. Pokud je to vhodné pro provádění systému povolení, mohou členské státy od žadatelů požadovat dodatečné informace.
Členské státy udělují povolení automaticky do tří měsíců od podání žádostí. Členské státy však mohou rozhodnout, že pro podávání žádostí použijí lhůtu uvedenou v článku 5 a pro udělování povolení pro novou výsadbu lhůtu uvedenou v článku 6.
Článek 9
Postup pro udělování povolení podle přechodných ustanovení
1. Producenti předkládají žádosti o převod práv na výsadbu na povolení podle čl. 68 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013 ode dne 15. září 2015.
V žádostech musí být uvedena konkrétní rozloha a umístění plochy v zemědělském podniku žadatele, pro niž má být uděleno povolení. Členské státy mohou žadatele od povinnosti uvést v žádosti konkrétní umístění plochy v zemědělském podniku žadatele, pro niž má být uděleno povolení, osvobodit. Pokud je to vhodné pro provádění systému povolení, mohou členské státy od žadatelů požadovat dodatečné informace.
2. Pokud se členské státy v souladu čl. 68 odst. 1 s druhým pododstavcem nařízení (EU) č. 1308/2013 rozhodnou prodloužit lhůtu pro podání žádosti o převod práv na výsadbu na povolení do období po 31. prosinci 2015, musí toto rozhodnutí zveřejnit do 14. září 2015.
V takovém případě mohou producenti podávat žádosti o převod práv kdykoli od 15. září 2015 až do konce lhůty stanovené členskými státy podle prvního pododstavce.
3. Po ověření, zda jsou práva na výsadbu, u nichž se žádá o převod v souladu s odstavci 1 a 2, stále platná, udělují členské státy povolení automaticky. Období mezi podáním žádosti o převod a udělením povolení nepřesáhne tři měsíce. Pokud je však žádost podána před 31. prosincem 2015, začíná tříměsíční období běžet dnem 1. ledna 2016.
Článek 10
Změna konkrétní plochy, pro niž je vydáno povolení
V řádně odůvodněných případech mohou členské státy na žádost žadatele rozhodnout, že lze révu vysázet na ploše v zemědělském podniku, která se liší od konkrétní plochy, pro niž bylo uděleno povolení, pokud má nová plocha stejnou velikost v hektarech a povolení je stále platné v souladu s čl. 62 odst. 3 nařízení (EU) č. 1308/2013.
První pododstavec se nepoužije, pokud bylo povolení uděleno na základě splnění specifických kritérií způsobilosti nebo prioritních kritérií souvisejících s místem uvedeným v žádosti a žádost o změnu se týká konkrétní nové plochy mimo takové místo.
Článek 11
Oznámení
1. Počínaje rokem 2016 předloží členské státy Komisi do 1. března každého roku:
a)
sdělení o vinařských oblastech podle čl. 145 odst. 3 nařízení (EU) č. 1308/2013 ohledně situace ke dni 31. července předchozího hospodářského roku. Toto sdělení se podává na formuláři uvedeném v příloze II tohoto nařízení;
b)
oznámení podle čl. 63 odst. 4 a čl. 64 odst. 3 nařízení (EU) č. 1308/2013. Tato oznámení se podávají na formuláři uvedeném v příloze III tohoto nařízení;
c)
oznámení o omezeních, o nichž členské státy rozhodly ve vztahu k opětovné výsadbě ve stejném zemědělském podniku podle článku 7 tohoto nařízení. Toto oznámení se podává na formuláři uvedeném v příloze VI (tabulka A) tohoto nařízení;
d)
aktualizovaný vnitrostátní seznam profesních organizací nebo zainteresovaných skupin producentů podle článků 2 a 7 tohoto nařízení;
e)
sdělení o celkové rozloze ploch, na kterých byla zjištěna nepovolená výsadba révy, a nepovoleně osázených ploch, které byly vyklučeny, jak je uvedeno v čl. 71 odst. 3 nařízení (EU) č. 1308/2013. Takové sdělení se týká předchozího hospodářského roku. První sdělení se předkládá poprvé do 1. března 2017 a týká se období od 1. ledna 2016 do 31. července 2016. Toto sdělení se podává na formuláři uvedeném v příloze IV tohoto nařízení;
f)
jestliže se členské státy rozhodnou použít prioritní kritérium uvedené v čl. 64 odst. 2 písm. h) nařízení (EU) č. 1308/2013, prahové hodnoty stanovené pro minimální a maximální velikost zemědělského podniku, jak je uvedeno v části H přílohy II nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/560.
2. Počínaje rokem 2016 předloží členské státy Komisi do 1. listopadu každého roku:
a)
oznámení týkající se podaných žádostí o povolení pro novou výsadbu, povolení, která byla skutečně udělena během předchozího hospodářského roku podle čl. 6 odst. 1 nebo 2 tohoto nařízení, a povolení, která žadatelé odmítli, i povolení, která byla před dnem 1. října udělena jiným žadatelům podle čl. 6 odst. 3 tohoto nařízení. Tato oznámení se podávají na formuláři uvedeném v příloze V tohoto nařízení;
b)
oznámení týkající se povolení pro opětovnou výsadbu, která byla udělena v průběhu předchozího hospodářského roku, jak je stanoveno v článku 8 tohoto nařízení. První oznámení se předkládá do 1. listopadu 2016 a týká se období od 1. ledna 2016 do 31. července 2016. Toto oznámení se podává na formuláři uvedeném v příloze VI (tabulka B) tohoto nařízení;
c)
oznámení týkající se povolení, která byla během předchozího hospodářského roku udělena na základě převodu platných práv na výsadbu podle článku 9 tohoto nařízení. Toto oznámení se podává na formuláři uvedeném v příloze VII (tabulka B) a musí být učiněno pouze do 1. listopadu roku následujícího po skončení lhůty pro převod uvedené v čl. 68 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013 nebo lhůty stanovené členským státem v souladu s čl. 9 odst. 2 tohoto nařízení.
3. Členské státy splňující podmínky uvedené v čl. 67 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013 oznámí Komisi do 31. července 2015 rozhodnutí neprovést systém povolení pro výsadbu révy podle čl. 67 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013.
4. Členské státy oznámí Komisi do 15. září 2015 lhůtu pro převod práv na výsadbu na povolení podle čl. 9 odst. 2 tohoto nařízení. Toto oznámení se podává na formuláři uvedeném v příloze VII (tabulka A) tohoto nařízení.
5. Podávání oznámení, sdělení a seznamů uvedených v tomto článku se provádí v souladu s nařízením Komise (ES) č. 792/2009 (5).
6. Pokud členský stát nesplní požadavky odstavců 1 až 4 nebo pokud se zdá, že jsou relevantní informace nesprávné, může Komise částečně nebo zcela pozastavit měsíční platby uvedené v článku 17 nařízení (EU) č. 1306/2013, pokud jde o odvětví vína, až do správného provedení oznámení.
7. Členské státy uchovávají informace předložené podle tohoto článku po nejméně deset hospodářských let následujících po hospodářském roce, ve kterém byly předloženy.
8. Povinnostmi stanovenými v tomto článku nejsou dotčeny povinnosti členských států stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1337/2011 (6).
Článek 12
Kontroly
1. Členské státy použijí kontroly v rozsahu, v němž jsou nezbytné k zajištění řádného uplatňování pravidel systému povolení pro výsadbu révy stanoveného v části II hlavě I kapitole III nařízení (EU) č. 1308/2013, nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/560 a v tomto nařízení.
2. Pro ověřování souladu s pravidly uvedenými v odstavci 1 využívají členské státy registr vinic uvedený v článku 145 nařízení (EU) č. 1308/2013.
3. Pro systém povolení pro výsadbu révy se článek 59 nařízení (EU) č. 1306/2013 použije obdobně.
Článek 13
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. dubna 2015.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2015/561
(2015. gada 7. aprīlis),
ar ko paredz noteikumus par to, kā Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1308/2013 piemērojama attiecībā uz vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1308/2013, ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007 (1), un jo īpaši tās 70. pantu, 72. pantu un 145. panta 3. punktu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1306/2013 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu (2) un jo īpaši tās 62. panta 2. punkta a) apakšpunktu,
tā kā:
(1)
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 II daļas I sadaļas III nodaļā ir iekļauti noteikumi par vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu, ar kuriem no 2016. gada 1. janvāra atceļ un aizstāj stādīšanas tiesību pārejas režīmu, kas noteikts Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 (3) II daļas I sadaļas III nodaļas IVa iedaļas II apakšiedaļā. Regulas (ES) Nr. 1308/2013 II daļas I sadaļas III nodaļā ir paredzēti noteikumi par vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmas ilgumu, pārvaldību un kontroli un Komisija tiek pilnvarota pieņemt īstenošanas aktus par minētās sistēmas pārvaldību un arī par kontroli. Stādīšanas tiesību pārejas režīms, kas noteikts Regulas (EK) Nr. 1234/2007 II daļas I sadaļas III nodaļas IVa iedaļas II apakšiedaļā, paliek spēkā līdz 2015. gada 31. decembrim saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 230. panta 1. punkta b) apakšpunkta ii) punktu.
(2)
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 62. pants nosaka dalībvalstu pienākumu vīnogulāju stādīšanas atļaujas piešķirt, pamatojoties uz pieteikumu no ražotājiem, kuri nodomājuši stādīt vai atkārtoti stādīt vīnogulājus. Regulas (ES) Nr. 1308/2013 63. pantā ir paredzēti aizsardzības pasākumi attiecībā uz jaunu vīnogulāju stādīšanu, un saskaņā ar tiem dalībvalstīm katru gadu jādara pieejamas atļaujas jauniem vīnogulāju stādījumiem, kuri veido 1 % no faktiski apstādītajām vīnogulāju platībām dalībvalsts teritorijā, bet, ja ir pienācīgs pamatojums, var piemērot zemāku procentuālo vērtību. Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. pantā ir paredzēti noteikumi attiecībā uz jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršanu un noteikti atbilstības un prioritārie kritēriji, ko dalībvalstis var piemērot.
(3)
Savienības līmenī būtu jāparedz noteikumi par kārtību, kas dalībvalstīm jāievēro attiecībā uz lēmumiem, ko tās pieņem par aizsardzības pasākumiem, un attiecībā uz atbilstības un prioritāro kritēriju izvēli. Šādiem noteikumiem būtu jāaptver lēmumu pieņemšanas termiņi un lēmumu nepieņemšanas sekas.
(4)
Lai nodrošinātu skaidrību un konsekventu piemērošanu visās dalībvalstīs un vīnkopības reģionos, noteikumiem par jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršanu būtu jāaptver arī pieteikumu apstrāde, atlases procedūra un tas, ka atļaujas jāpiešķir katru gadu. Tādējādi ražotājiem, kas piesakās uz jaunu vīnogulāju stādīšanas atļaujām, Savienības līmenī piemērotu līdzīgus noteikumus. Šo noteikumu mērķis ir nodrošināt to, ka sistēma darbojas pārredzamā, taisnīgā un savlaicīgā veidā un ir piemērota vīna nozares vajadzībām. Tiem būtu arī jānovērš nepamatota nevienlīdzība, pārmērīga kavēšanās vai nesamērīgs administratīvais slogs attiecībā uz pieteikumu iesniedzējiem. Tā kā vīna gads sākas 1. augustā, jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršana līdz šai dienai šķiet piemērota vīna nozares vajadzībām un nodrošina, ka vīnogulāju stādīšanu var izdarīt vēl tajā pašā kalendāra gadā. Piemērotas dienas izraudzīšanās ir svarīga tālab, lai nodrošinātu, ka visi attiecīgie dalībvalstu lēmumi tiek publiskoti savlaicīgi pirms uzaicinājuma iesniegt pieteikumus, un lai ražotāji pirms pieteikuma iesniegšanas būtu labi informēti par piemērojamajiem noteikumiem.
(5)
Ja kopējais skaits hektāru, par kuriem saņemti derīgi pieteikumi, nozīmīgi pārsniedz to hektāru skaitu, kurus dalībvalstis darījušas pieejamus, daudzi individuālo pieteikumu iesniedzēji varētu saņemt tikai daļu no tās platības, uz kuru viņi pieteicās, un tādā veidā nepilnīgi izmantot atbilstošās atļaujas un attiecīgi tikt [administratīvi] sodīti. Lai risinātu šādas situācijas, ir lietderīgi nepiemērot sodus gadījumos, kad piešķirtās atļaujas atbilst platībai, kas ir mazāka par noteiktu procentuālo daļu no platības, uz kuru pieteicās. Turklāt, lai atbilstošās atļaujas neietu zudumā, būtu jāparedz iespēja dalībvalstīm vai nu pārnest tās uz nākamo gadu, vai tajā pašā gadā pārdalīt tās pieteikumu iesniedzējiem, kuru pieteikumi nav pilnībā apmierināti un kuri nav atteikušies no piešķirtajām atļaujām.
(6)
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 66. pantā un Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2015/560 (4) 3. un 4. pantā ir paredzēti noteikumi par atļauju piešķiršanu atkārtotas apstādīšanas darbiem tajā pašā lauku saimniecībā. Būtu jānosaka arī Savienības līmeņa noteikumi par procedūru un termiņiem, kas dalībvalstīm jāievēro, kad tās piešķir atkārtotas apstādīšanas atļaujas. Lai ražotāji varētu novērst fitosanitārus, vidiskus vai operacionālus ierobežojumus, kas saistīti ar atkārtotas apstādīšanas darbiem tajā pašā lauku saimniecībā, dalībvalstīm vajadzētu būt iespējams atļaut ražotājiem pieteikumu iesniegt pieņemamā, bet ierobežotā termiņā pēc izaršanas. Turklāt, ņemot vērā administratīvo slogu, ko dalībvalstīm un ražotājiem rada atkārtotas apstādīšanas atļauju pieteikumu iesniegšana un izskatīšana, vajadzētu paredzēt iespēju piemērot vienkāršotu procedūru tādos gadījumos, kad atkārtotās apstādīšanas platība ir tā pati, kas izartā platība, vai kad nav nekādu atkārtotas apstādīšanas ierobežojumu.
(7)
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 68. pantā ir paredzēti noteikumi par atļauju piešķiršanu, kuru veic, pārveidojot stādīšanas tiesības, kas piešķirtas pirms 2015. gada 31. decembra. Būtu jānosaka arī Savienības līmeņa noteikumi par procedūru, kas dalībvalstīm jāievēro, kad tās piešķir šādas atļaujas. Lai dalībvalstis varētu pienācīgā un savlaicīgā veidā saņemt un apstrādāt pārveidošanas pieteikumus, būtu jānosaka šādu pieteikumu iesniegšanas un izskatīšanas termiņi.
(8)
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 62. panta 2. punktā noteikts, ka atļaujas jāpiešķir par konkrētu, pieteikumā norādītu platību ražotāja lauku saimniecībā. Pienācīgi pamatotos gadījumos jādod iespēja pieteikuma iesniedzējiem mainīt šo konkrēto platību atļaujas derīguma laikā. Tomēr, lai novērstu vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmas noteikumu apiešanu, dažos gadījumos šī iespēja būtu jāizslēdz.
(9)
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 63. panta 4. punktā, 64. panta 3. punktā, 71. panta 3. punktā un 145. pantā ir noteikts dalībvalstu pienākums paziņot Komisijai par noteiktiem vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmas īstenošanas aspektiem. Būtu jānosaka prasības, kas vajadzīgas, lai veicinātu tās informācijas paziņošanu, ko dalībvalstis sniedz par visiem attiecīgajiem sistēmas pārvaldības un kontroles aspektiem un kas ļauj pienācīgi uzraudzīt sistēmas īstenošanu.
(10)
Regulas (ES) Nr. 1306/2013 62. pantā ir paredzēts, ka jāizveido noteikumi par vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmas īstenošanas kontroli. Ir vajadzīgi vispārēji kontroles noteikumi, kuros precizē, ka galvenais instruments, ar ko pārbauda atbilstību sistēmai, ir vīna dārzu reģistrs, un ka pārbaudes būtu jāveic saskaņā ar vispārējiem principiem, kas noteikti Regulas (ES) Nr. 1306/2013 59. pantā. Ar šādiem noteikumiem būtu jāparedz vispārēja sistēma, un tad dalībvalstu līmenī tiktu izstrādāti sīkāki noteikumi, kas vajadzīgi, lai nepieļautu stādīšanu bez atļaujas un lai nodrošinātu, ka atļauju sistēmas noteikumi tiek ievēroti, tostarp attiecībā uz atļauju izmantošanas termiņu un izaršanu priekšlaicīgas atkārtotās apstādīšanas gadījumā, kā arī attiecībā uz to saistību ievērošanu, kuras ražotāji uzņēmušies, lai stādīšanas atļauju iegūtu.
(11)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Lauksaimniecības tirgu kopīgās organizācijas komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Vīnogulāju stādīšanas atļaujas
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 II daļas I sadaļas III nodaļā paredzētās vīnogulāju stādīšanas atļaujas, sākot no 2016. gada, piešķir saskaņā ar šo regulu.
Atļaujas attiecas uz jaunu vīnogulāju stādīšanu, atkārtotu apstādīšanu un stādīšanas tiesību pārveidošanu.
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. pantā minētās jaunu vīnogulāju stādīšanas atļaujas piešķir katru gadu.
2. pants
Iepriekšēji lēmumi par platībām, kas jādara pieejamas jaunu vīnogulāju stādīšanai
1. Ja dalībvalstis nolemj ierobežot jaunu vīnogulāju stādīšanai pieejamo kopējo platību, kas iedalāma ar atļaujām saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 63. panta 2. un 3. punktu, dalībvalstis līdz 1. martam publisko šādus lēmumus un attiecīgos pamatojumus.
2. Ja dalībvalstis ņem vērā ieteikumus, ko sniegušas profesionālās organizācijas vai ieinteresētās ražotāju grupas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 65. pantu, šie ieteikumi jāiesniedz pietiekami drīz, lai tos varētu izskatīt, pirms attiecīgā dalībvalsts pieņem 1. punktā minēto lēmumu. Arī minētos ieteikumus publisko.
3. pants
Jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršanas kritēriji
Ja dalībvalstis nolemj izmantot jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršanas kritērijus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 1. un 2. punktu, šādus lēmumus tās publisko līdz 1. martam.
Pirmajā daļā minētie lēmumi ir par:
a)
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 1. punkta otrajā daļā minēta kritērija vai kritēriju piemērošanu, tostarp sniedzot pienācīgu pamatojumu, ja dalībvalstis nolemj piemērot minētās regulas 64. panta 1. punkta d) apakšpunktu, kā arī par viena vai vairāku Deleģētās regulas (ES) 2015/560 2. panta 1. punkta kritēriju piemērošanu;
b)
valsts līmeņa atļauju piešķiršanai pieejamo hektāru skaitu:
i)
ja tos sadala proporcionāli;
ii)
ja tos sadala saskaņā ar prioritārajiem kritērijiem, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punktā, kā arī Deleģētās regulas (ES) 2015/560 2. panta 3. punktā.
Ja dalībvalstis ir paredzējušas piemērot šā panta otrās daļas b) punkta ii) apakšpunktā minētos prioritāros kritērijus, tās precizē, kuri prioritārie kritēriji tiks piemēroti. Dalībvalstis var arī nolemt piešķirt katram izraudzītajam prioritārajam kritērijam atšķirīgu svarīgumu. Šādi lēmumi dalībvalstīm ļaus sarindot valsts līmenī saņemtos pieteikumus prioritārā secībā, lai pēc tam - atkarībā no pieteikumu atbilstības izraudzītajiem prioritārajiem kritērijiem - piešķirtu b) punkta ii) apakšpunktā minētos hektārus.
4. pants
Jaunu vīnogulāju stādīšanas standartnoteikumi
Ja dalībvalstis 2. un 3. pantā noteiktajos termiņos nepublisko attiecīgos lēmumus, jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršanā attiecīgajā gadā piemēro šādus noteikumus:
a)
jaunu vīnogulāju stādīšanas atļaujas dara pieejamas par platību, kas veido 1 % no faktiski apstādītajām vīnogulāju platībām dalībvalsts teritorijā, kā noteikts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 63. panta 1. punktā, un citus ierobežojumus nenosaka;
b)
ja iesniegtie pieteikumi ir par lielāku platību nekā pieejams, hektārus proporcionāli sadala visiem derīgo pieteikumu iesniedzējiem, pamatojoties uz platību, par kādu iesniegts atļaujas pieteikums.
Dalībvalstis nodrošina tās informācijas publiskošanu, kas attiecas uz noteikumiem, kurus piemēro saskaņā ar pirmo daļu.
5. pants
Jaunu vīnogulāju stādīšanas pieteikumu iesniegšana
1. Pēc tam, kad ir publiskoti 2. un 3. pantā minētie lēmumi vai 4. panta otrajā daļā minētā informācija, un ne vēlāk kā 1. maijā dalībvalstis atklāj individuālo pieteikumu iesniegšanas laikposmu, kas ir vismaz vienu mēnesi ilgs.
2. Pieteikumos konkrēti norāda to attiecīgo platību lielumu un atrašanās vietu lauku saimniecībā, par kurām piešķirama atļauja. Ja nav paredzēti nekādi ierobežojumi saskaņā ar 2. pantu un nav izraudzīti kritēriji saskaņā ar 3. pantu, dalībvalstis var atbrīvot pieteikuma iesniedzējus no prasības pieteikumā konkrēti norādīt to attiecīgo platību atrašanās vietu lauku saimniecībā, par kurām piešķirama atļauja. Atļauju sistēmas īstenošanas vajadzībām dalībvalstis var lūgt pieteikuma iesniedzējiem papildu informāciju.
3. Ja dalībvalstis nolemj jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršanā izmantot noteiktus kritērijus, piemēro šādus noteikumus:
a)
ja izmanto atbilstības kritērijus, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 1. punkta c) apakšpunktā un Deleģētās regulas (ES) 2015/560 2. panta 1. punktā: pieteikumos norāda vīnkopības produktus, ko pieteikuma iesniedzējs paredzējis ražot no jauna apstādītajās platībās, un precizē, vai pieteikuma iesniedzējs plāno ražot vienu vai vairākus no šādiem produktiem:
i)
vīni ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu;
ii)
vīni ar aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi;
iii)
vīni bez ģeogrāfiskās izcelsmes norādes (tiem pieskaita arī vīnus, kuriem norāda izmantoto vīnogu šķirni);
b)
ja izmanto prioritāro kritēriju, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta e) apakšpunktā: pieteikumos iekļauj ekonomiska rakstura informāciju, kas liecina par attiecīgā projekta ekonomisko ilgtspēju un ir iegūta ar vienu vai vairākām finanšu analīzes standartmetodēm, kuras attiecībā uz lauksaimniecības ieguldījumu projektiem minētas Deleģētās regulas (ES) 2015/560 II pielikuma E daļā;
c)
ja izmanto prioritāro kritēriju, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta f) apakšpunktā: pieteikumos iekļauj ekonomiska rakstura informāciju, kas apliecina konkurētspējas palielināšanas potenciālu un ir iegūta, pamatojoties uz apsvērumiem, kuri noteikti Deleģētās regulas (ES) 2015/560 II pielikuma F daļā;
d)
ja izmanto prioritāro kritēriju, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta g) apakšpunktā: pieteikumos iekļauj informāciju, kas parāda, kā potenciāli uzlabosies ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi apzīmēto produktu kvalitāte, un ir iegūta, pamatojoties uz kādu no nosacījumiem, kuri paredzēti Deleģētās regulas (ES) 2015/560 II pielikuma G daļā;
e)
ja izmanto prioritāro kritēriju, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta h) apakšpunktā: pieteikumos iekļauj informāciju, kas parāda, ka iesniedzēja lauku saimniecības lielums pieteikuma iesniegšanas laikā atbilst robežvērtībām, kuras dalībvalstīm jānosaka, pamatojoties uz noteikumiem, kas paredzēti Deleģētās regulas (ES) 2015/560 II pielikuma H daļā;
f)
ja dalībvalstis pieprasa pieteikuma iesniedzējiem uzņemties saistības, kas attiecīgo kritēriju sakarībā minētas Deleģētās regulas (ES) 2015/560 I pielikuma A un B daļā un II pielikuma A, B, D, E, F un G daļā un I daļas II iedaļā, pieteikumos jāiekļauj minētās saistības.
Ja kādus no informācijas elementiem, kas minēti pirmās daļas a) līdz f) apakšpunktā, dalībvalstis var noskaidrot nepastarpinātā veidā, tās var atbrīvot pieteikuma iesniedzējus no pienākuma iekļaut šādus elementus savos pieteikumos.
4. Pēc 1. punktā minētā pieteikumu iesniegšanas laikposma beigām dalībvalstis informē attiecīgos iesniedzējus par atbilstības kritērijus neizturējušo pieteikumu noraidīšanu, ievērojot lēmumu par atbilstības kritērijiem, kuru dalībvalstis pieņēmušas saskaņā ar 3. pantu. Šos pieteikumus procedūras turpmākajos posmos vairs neiekļauj.
6. pants
Jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršana
1. Ja kopējā platība, par kuru iesniegti derīgi pieteikumi, nepārsniedz platību, kas darīta pieejama saskaņā ar 2. panta 1. punktu, dalībvalstis atļaujas piešķir pilnā apjomā saskaņā ar ražotāju pieteikumiem.
2. Ja kopējā platība, par kuru iesniegti derīgi pieteikumi, pārsniedz platību, kas darīta pieejama saskaņā ar 2. panta 1. punktu, dalībvalstis piemēro I pielikumā noteikto atlases procedūru.
Šādas procedūras rezultātā atlasītajiem pieteikumu iesniedzējiem dalībvalstis atļauju piešķir ne vēlāk kā 1. augustā. Ja derīgie pieteikumi nav tikuši pilnībā apmierināti, pieteikuma iesniedzējus informē par šāda lēmuma iemesliem.
3. Ja piešķirtā atļauja atbilst mazāk nekā 50 % no platības, par kuru iesniegts attiecīgais pieteikums, iesniedzējs viena mēneša laikā pēc atļaujas piešķiršanas dienas var no šādas atļaujas atteikties.
Tādā gadījumā pieteikuma iesniedzējam nepiemēro administratīvos sodus, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 62. panta 3. punktā. Dalībvalstis var nolemt tajā pašā gadā, bet ne vēlāk kā 1. oktobrī darīt pieejamu atbilstošu skaitu hektāru atļaujām, kas piešķiramas pieteikumu iesniedzējiem, kuri 2. punktā minētās atlases procedūras iznākumā saņēmuši tikai daļu no prasītās platības un nav atteikušies no attiecīgās atļaujas. Dalībvalstis var arī nolemt šos hektārus darīt pieejamus nākamajā gadā papildus 1 % no vīnogulājiem apstādītās kopējās platības, kā paredzēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 63. panta 1. punktā.
7. pants
Atkārtotas apstādīšanas atļauju piešķiršanas ierobežojumi
1. Ja dalībvalstis nolemj ierobežot atkārtotas apstādīšanas atļauju piešķiršanu par platībām, kurās ir tiesības ražot vīnu ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu vai aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 66. panta 3. punktu un Deleģētās regulas (ES) 2015/560 4. pantu, dalībvalstis šādus lēmumus publisko līdz 1. martam.
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 65. pantā minētās profesionālās organizācijas vai ieinteresētās ražotāju grupas dod ieteikumus, kurus dalībvalsts ņem vērā saskaņā ar minēto pantu, paredzot pietiekamu laiku to izskatīšanai, pirms tiek pieņemts pirmajā daļā minētais lēmums. Attiecīgā dalībvalsts šos ieteikumus publisko.
2. Lēmumus, kas minēti 1. punktā, piemēro viena gada garumā no dienas, kurā tie ir publiskoti.
Ja profesionālās organizācijas vai ieinteresētās ražotāju grupas ieteikums ir dots uz laiku, kas ilgāks par vienu gadu, bet nepārsniedz trīs gadus, kā paredzēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 65. panta otrajā daļā, minētie lēmumi var attiekties arī uz laiku līdz trim gadiem.
Ja šāda profesionālā organizācija vai ieinteresētā ražotāju grupa attiecīgos ieteikumus iesniedz tik vēlu, ka nepietiek laika to izskatīšanai, kā minēts 1. punktā, vai ja dalībvalstis līdz 1. martam nav publiskojušas attiecīgos lēmumus, dalībvalstis automātiski atļauj atkārtotu apstādīšanu, kā paredzēts 8. pantā.
8. pants
Atkārtotas apstādīšanas atļauju piešķiršanas procedūra
1. Atkārtotas apstādīšanas atļauju pieteikumus, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 66. panta 1. punktā, var iesniegt jebkurā laikā tajā pašā vīna gadā, kad notiek izaršana. Tomēr dalībvalstis var nolemt, ka atkārtotas apstādīšanas atļauju pieteikumus var iesniegt līdz otrā vīna gada beigām pēc gada, kad notikusi izaršana. Ja šie termiņi netiek ievēroti, dalībvalstis atkārtotas apstādīšanas atļauju nepiešķir.
Pieteikumos konkrēti norāda izarto platību lielumu un atrašanās vietu un to atkārtoti apstādāmo platību lielumu un atrašanās vietu tā paša iesniedzēja lauku saimniecībā, par kurām piešķirama atļauja. Ja nav paredzēti nekādi ierobežojumi saskaņā ar 7. pantu un pieteikuma iesniedzējs nav uzņēmies nevienas no saistībām, kas minētas Deleģētās regulas (ES) 2015/560 I pielikuma A un B daļas 2. punkta b) apakšpunktā un II pielikuma B daļas 4. punktā un D daļā, dalībvalstis var atbrīvot pieteikuma iesniedzējus no prasības pieteikumā konkrēti norādīt to atkārtoti apstādāmo platību atrašanās vietu lauku saimniecībā, par kurām piešķirama atļauja. Atļauju sistēmas īstenošanas vajadzībām dalībvalstis var lūgt pieteikuma iesniedzējiem papildu informāciju.
Dalībvalstis automātiski piešķir atļaujas trīs mēnešu laikā no pieteikuma iesniegšanas dienas. Tomēr dalībvalstis var nolemt piemērot laikposmus, kas attiecībā uz pieteikumu iesniegšanu un jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršanu minēti attiecīgi 5. un 6. pantā.
2. Ja atkārtoti apstādāmā platība ir tā pati izartā platība vai ja nav noteikti nekādi ierobežojumi saskaņā ar 7. panta 1. punktu, valsts līmenī vai konkrētu dalībvalsts reģionu līmenī var piemērot vienkāršotu procedūru. Šādā gadījumā atkārtotas apstādīšanas atļauju var uzskatīt par piešķirtu attiecīgās platības izaršanas dienā. Tālab attiecīgais ražotājs, vēlākais, līdz tā vīna gada beigām, kurā tika veikta izaršana, iesniedz ex post paziņojumu, kas tiek uzskatīts par atļaujas pieteikumu.
3. Atkārtotas apstādīšanas atļauju pieteikumus, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 66. panta 2. punktā, var iesniegt jebkurā laikā visa gada garumā.
Pieteikumos konkrēti norāda izaramo platību lielumu un atrašanās vietu un to atkārtoti apstādāmo platību lielumu un atrašanās vietu tā paša iesniedzēja lauku saimniecībā, par kurām piešķirama atļauja. Pieteikumi turklāt uzliek saistības ar vīnogulājiem apstādīto platību izart ne vēlāk kā ceturtā gada beigās no dienas, kad ir iestādīti jaunie vīnogulāji. Atļauju sistēmas īstenošanas vajadzībām dalībvalstis var lūgt pieteikuma iesniedzējiem papildu informāciju.
Dalībvalstis automātiski piešķir atļaujas trīs mēnešu laikā no pieteikuma iesniegšanas dienas. Tomēr dalībvalstis var nolemt piemērot laikposmus, kas attiecībā uz pieteikumu iesniegšanu un jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršanu minēti attiecīgi 5. un 6. pantā.
9. pants
Atļauju piešķiršanas procedūra saskaņā ar pārejas noteikumiem
1. Ražotāji no 2015. gada 15. septembra iesniedz pieteikumus par stādīšanas tiesību pārveidošanu atļaujās, kā minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 68. panta 1. punktā.
Pieteikumos konkrēti norāda to attiecīgo platību lielumu un atrašanās vietu lauku saimniecībā, par kurām piešķirama atļauja. Dalībvalstis var atbrīvot pieteikuma iesniedzējus no prasības pieteikumā konkrēti norādīt to attiecīgo platību atrašanās vietu lauku saimniecībā, par kurām piešķirama atļauja. Atļauju sistēmas īstenošanas vajadzībām dalībvalstis var lūgt pieteikuma iesniedzējiem papildu informāciju.
2. Ja saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 68. panta 1. punkta otro daļu dalībvalstis nolemj, ka termiņš, kurā var iesniegt pieteikumus par stādīšanas tiesību pārveidošanu atļaujās, var būt garāks par 2015. gada 31. decembri, šo lēmumu publisko līdz 2015. gada 14. septembrim.
Šādā gadījumā ražotāji pārveidošanas pieteikumus drīkst iesniegt jebkurā laikā no 2015. gada 15. septembra līdz tā termiņa beigām, ko dalībvalstis noteikušas saskaņā ar pirmo daļu.
3. Pārbaudījušas, vai stādīšanas tiesības, par kurām iesniegts pārveidošanas pieteikums saskaņā ar 1. un 2. punktu, joprojām ir spēkā, dalībvalstis attiecīgās atļaujas piešķir automātiski. Laikposms no pārveidošanas pieteikuma iesniegšanas līdz atļaujas piešķiršanai nepārsniedz trīs mēnešus. Tomēr, ja pieteikums iesniegts pirms 2015. gada 31. decembra, minētais trīs mēnešu laikposms sākas 2016. gada 1. janvārī.
10. pants
Konkrētas platības aizstāšana, ja atļauja jau ir piešķirta
Pienācīgi pamatotos gadījumos dalībvalstis pēc pieteikuma iesniedzēja lūguma var atļaut vīnogulāju stādīšanu nevis platībā, par kuru ir piešķirta atļauja, bet citā attiecīgās lauku saimniecības platībā ar nosacījumu, ka apstādāmo hektāru skaits paliek nemainīgs un ka stādīšanas atļauja vēl ir derīga saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 62. panta 3. punktu.
Pirmo daļu nepiemēro, ja atļauja ir piešķirta, pamatojoties uz noteiktu atbilstības vai prioritāro kritēriju izpildi saistībā ar pieteikumā norādītās konkrētās platības atrašanās vietu, bet lūgumā par aizstāšanu norādītā konkrētā platība atrodas ārpus minētās vietas.
11. pants
Paziņojumi
1. No 2016. gada dalībvalstis Komisijai katru gadu līdz 1. martam iesniedz šādu informāciju:
a)
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 145. panta 3. punktā minētais paziņojums par vīnkopības platībām, kurā norāda stāvokli iepriekšējā vīna gada 31. jūlijā. Paziņojumu veic šīs regulas II pielikumā norādītajā formā;
b)
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 63. panta 4. punktā un 64. panta 3. punktā minētie paziņojumi. Paziņojumus veic šīs regulas III pielikumā norādītajā formā;
c)
šīs regulas 7. pantā minētais paziņojums par ierobežojumiem, ko dalībvalstis nolēmušas piemērot attiecībā uz atkārtotu apstādīšanu tajā pašā lauku saimniecībā. Paziņojumu veic šīs regulas VI pielikuma A tabulā norādītajā formā;
d)
atjaunināts valsts līmeņa saraksts, kurā norāda šīs regulas 2. un 7. pantā minētās profesionālās organizācijas vai ieinteresētās ražotāju grupas;
e)
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 71. panta 3. punktā minētais paziņojums par kopējām platībām, kurās vīnogulāji ir iestādīti bez atļaujas, un platībām, kurās izarti bez atļaujas iestādīti vīnogulāji. Paziņojums attiecas uz iepriekšējo vīna gadu. Pirmo reizi to iesniedz, vēlākais, 2017. gada 1. martā par laikposmu no 2016. gada 1. janvāra līdz 2016. gada 31. jūlijam. Paziņojumu veic šīs regulas IV pielikumā norādītajā formā;
f)
ja dalībvalstis nolemj piemērot Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta h) apakšpunktā minēto prioritāro kritēriju - Deleģētās regulas (ES) 2015/560 II pielikuma H daļā minētās robežvērtības attiecībā uz lauku saimniecības lieluma augšējo un apakšējo robežu.
2. No 2016. gada dalībvalstis Komisijai katru gadu līdz 1. novembrim iesniedz šādu informāciju:
a)
paziņojums par iesniegtajiem jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju pieteikumiem, par atļaujām, kas iepriekšējā vīna gadā faktiski piešķirtas saskaņā ar šīs regulas 6. panta 1. vai 2. punktu, un par atļaujām, ko pieteikuma iesniedzēji nav pieņēmuši, kā arī par atļaujām, kas līdz 1. oktobrim piešķirtas citiem pieteikuma iesniedzējiem, saskaņā ar šīs regulas 6. panta 3. punktu. Paziņojumus veic šīs regulas V pielikumā norādītajā formā;
b)
paziņojums par atkārtotas apstādīšanas atļaujām, kas piešķirtas iepriekšējā vīna gadā saskaņā ar šīs regulas 8. pantu. Pirmo reizi to iesniedz, vēlākais, 2016. gada 1. novembrī par laikposmu no 2016. gada 1. janvāra līdz 2016. gada 31. jūlijam. Paziņojumu veic šīs regulas VI pielikuma B tabulā norādītajā formā;
c)
paziņojums par atļaujām, kas iepriekšējā vīna gadā piešķirtas, pārveidojot derīgas stādīšanas tiesības saskaņā ar šīs regulas 9. pantu. Paziņojumu veic šīs regulas VII pielikuma B tabulā norādītajā formā un līdz 1. novembrim nākamajā gadā pēc tā termiņa beigām, kas attiecībā uz pārveidošanu minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 68. panta 1. punktā vai par ko dalībvalstis pieņēmušas lēmumu saskaņā ar šīs regulas 9. panta 2. punktu.
3. Dalībvalstis, kas atbilst Regulas (ES) Nr. 1308/2013 67. panta 2. punkta nosacījumiem, līdz 2015. gada 31. jūlijam paziņo Komisijai par savu lēmumu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 67. panta 2. punktu neīstenot vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu.
4. Dalībvalstis līdz 2015. gada 15. septembrim paziņo Komisijai par termiņu, kas saskaņā ar šīs regulas 9. panta 2. punktu noteikts stādīšanas tiesību pārveidošanai atļaujās. Paziņojumu veic šīs regulas VII pielikuma A tabulā norādītajā formā.
5. Šajā pantā minētos paziņojumus veic un sarakstus iesniedz saskaņā ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 792/2009 (5).
6. Ja dalībvalsts nepilda 1.-4. punkta noteikumus vai ja attiecīgā informācija šķiet nepareiza, Komisija var daļēji vai pilnībā apturēt Regulas (ES) Nr. 1306/2013 17. pantā minētos mēneša maksājumus vīna nozarē uz tik ilgu laiku, līdz paziņojumus izdara pareizi.
7. Informāciju, kas iesniegta saskaņā ar šo pantu, dalībvalstis glabā vismaz desmit turpmākos vīna gadus pēc tā vīna gada, kurā šī informācija ir iesniegta.
8. Šajā pantā minētie pienākumi neskar dalībvalstu pienākumus, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1337/2011 (6).
12. pants
Kontrole
1. Regulas (ES) Nr. 1308/2013 II daļas I sadaļas III nodaļā, Deleģētajā regulā (ES) 2015/560 un šajā regulā paredzētās vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmas piemērošanu dalībvalstis kontrolē tik lielā mērā, cik vajadzīgs, lai nodrošinātu sistēmas noteikumu pareizu piemērošanu.
2. Lai pārbaudītu atbilstību 1. punktā minētajiem noteikumiem, dalībvalstis izmanto vīna dārzu reģistru, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 145. pantā.
3. Vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmai mutatis mutandis piemēro Regulas (ES) Nr. 1306/2013 59. pantu.
13. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2015. gada 7. aprīlī