PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 628/2013
ze dne 28. června 2013
o pracovních postupech Evropské agentury pro bezpečnost letectví pro provádění standardizačních kontrol a pro sledování uplatňování pravidel nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 a o zrušení nařízení Komise (ES) č. 736/2006
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 ze dne 20. února 2008 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví, kterým se ruší směrnice Rady 91/670/EHS, nařízení (ES) č. 1592/2002 a směrnice 2004/36/ES (1), a zejména na čl. 24 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V čl. 24 odst. 1 a článku 54 nařízení (ES) č. 216/2008 se vyžaduje, aby Evropská agentura pro bezpečnost letectví (dále jen „agentura“) byla Komisi nápomocna při sledování uplatňování ustanovení uvedeného nařízení, jakož i jeho prováděcích pravidel, a to prostřednictvím standardizačních kontrol prováděných příslušnými úřady členských států.
(2)
Ustanovení čl. 54 odst. 4 nařízení (ES) č. 216/2008 stanoví, že vyžaduje-li kontrola v příslušném úřadu členského státu kontrolu podniku nebo sdružení podniků, měla by agentura postupovat podle ustanovení článku 55.
(3)
Nařízení Komise (ES) č. 736/2006 (2) stanoví pracovní postupy agentury pro provádění normalizačních inspekcí (dále jen „stávající pracovní postupy“).
(4)
Od přijetí stávajících pracovních postupů uplynulo šest let. Byly schváleny podstatné změny ve společných pravidlech, byla rovněž přijata řada mezinárodních dohod, agentura a členské státy také získaly cenné zkušenosti, jež je třeba zohlednit.
(5)
Nařízení (ES) č. 736/2006 bylo přijato v době, kdy byla společná pravidla v oblasti civilního letectví omezena na prvotní letovou způsobilost a její zachování. Nařízení Komise (ES) č. 1702/2003 (3) stanovilo prováděcí pravidla pro certifikaci letové způsobilosti letadel a souvisejících výrobků, letadlových částí a zařízení a certifikaci ochrany životního prostředí, jakož i pro certifikaci projekčních a výrobních organizací; nařízení Komise (ES) č. 2042/2003 (4) stanovilo prováděcí pravidla v oblasti zachování letové způsobilosti letadel a leteckých výrobků, letadlových částí a zařízení a schvalování organizací a personálu zapojených do těchto úkolů.
(6)
Od té doby se nařízením (ES) č. 216/2008 nahradilo nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1592/2002 ze dne 15. července 2002 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví (5) a společná pravidla byla dvakrát rozšířena: nejprve tak, aby do nich byly zahrnuty letové posádky, letový provoz a prohlídky na odbavovací ploše; následně aby zahrnuly uspořádání letového provozu a letové navigační služby (ATM/ANS), jakož i bezpečnost letišť, v důsledku čehož Komise přijala několik prováděcích pravidel, jež odpovídají těmto novým oblastem působnosti, jako jsou nařízení Komise (EU) č. 805/2011 ze dne 10. srpna 2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla k udělování průkazů způsobilosti a některých osvědčení řídících letového provozu (6), prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1034/2011 (7), kterým se stanoví správní postupy pro dohled nad provozní bezpečností uspořádání letového provozu a letových navigačních služeb, prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1035/2011 ze dne 17. října 2011, kterým se stanoví společné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb (8), nařízení Komise (EU) č. 691/2010 ze dne 29. července 2010, kterým se stanoví systém sledování výkonnosti letových navigačních služeb a funkcí sítě a mění nařízení (ES) č. 2096/2005, kterým se stanoví společné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb (9), nařízení Rady (EHS) č. 3922/91 ze dne 16. prosince 1991 o harmonizaci technických požadavků a správních postupů v oblasti civilního letectví (10), jež mají zajistit uspokojivé provádění ze strany příslušných úřadů členských států, ve znění nařízení Komise (ES) č. 859/2008 (11), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/36/ES ze dne 21. dubna 2004 o bezpečnosti letadel třetích zemí, která používají letiště Společenství (12), ve znění směrnice Komise 2008/49/ES ze dne 16. dubna 2008, kterou se mění příloha II směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/36/ES, pokud jde o provádění prohlídek na odbavovací ploše u letadel, která používají letiště Společenství (13), nařízení Komise (EU) č. 965/2012 ze dne 5. října 2012, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se letového provozu (14), a nařízení Komise (EU) č. 1178/2011 ze dne 3. listopadu 2011, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se posádek v civilním letectví (15).
(7)
Nařízení (ES) č. 216/2008 rovněž zavedlo řadu nových ustanovení, která by se měla odrazit v pracovních postupech agentury při provádění standardizačních kontrol. Konkrétně jsou v článku 11 stanoveny podmínky pro vzájemné uznávání osvědčení vydaných příslušnými úřady členských států, jakož i podmínky pro pozastavení uznání, pokud standardizační kontroly představují důležitý nástroj pro takové rozhodování. V článku 15 se zřizuje informační síť, která poskytuje užitečné informace, jež mají být vzaty v úvahu při standardizačních kontrolách, přičemž některé výsledky těchto standardizačních kontrol musí být této informační síti neprodleně zpřístupněny. V čl. 27 odst. 3 se stanoví, že agentura má podpořit členské státy při plnění jejich závazků vůči Mezinárodní organizaci pro civilní letectví (ICAO).
(8)
Bez ohledu na další změny společných pravidel, která byla stanovena v nařízení (ES) č. 216/2008 a jeho prováděcích pravidlech, by agentura měla podporovat Komisi při sledování provádění jiných požadavků na bezpečnost letectví vyplývajících například z právních předpisů v oblasti jednotného evropského nebe nebo z právních předpisů týkajících se vyšetřování nehod a hlášení událostí.
(9)
Od roku 2006 rovněž došlo k významnému pokroku ve vnější evropské politice v oblasti letectví, a to jak pokud jde o Mezinárodní organizaci pro civilní letectví (ICAO) a státy v sousedství Evropské unie, tak i některé klíčové partnery na celosvětové úrovni.
(10)
Memorandum o spolupráci s Mezinárodní organizací pro civilní letectví (ICAO) bylo podepsáno v roce 2010 (16) a vytváří rámec pro strukturovanou spolupráci mezi stranami, zejména ohledně výměny informací souvisejících s bezpečností, s cílem vyhnout se - kde je to možné - zdvojování úkolů, v důsledku čehož by měly být více propojeny program standardizačních kontrol agentury a všeobecný program ICAO pro audit dohledu nad bezpečností provozu (Universal Safety Oversight Audit Programme, USOAP). Kontrolní pracovní postupy by měly brát v úvahu rovněž dokument ICAO 9735 - příručku pro průběžné sledování USOAP.
(11)
Pokud jde o státy, které jsou součástí evropské politiky sousedství a politiky rozšiřování EU, zejména včetně států, které jsou stranami dohody o společném evropském leteckém prostoru, standardizační kontroly by zde měly být organizovány v souladu se stejnými pracovními metodami a podle stejných norem jako v případě členských států, s výhradou vhodných dohod nebo pracovních ujednání.
(12)
Pokud jde o státy, jež podepsaly dvoustranné dohody o bezpečnosti v letectví, kterými se stanoví vzájemné uznávání některých zjištění a schválení vyplývajících z certifikace, standardizační kontroly by měly podpořit sledování provádění dohody a zprávy o výsledcích by měly být předávány příslušnému dvoustrannému dozorčímu výboru za účelem možných úprav. Kontroly těch členských států, jejichž zjištění a schválení vyplývající z certifikace jsou přijata v rámci dvoustranných setkání, by měly zahrnovat další ověření s cílem zajistit, aby příslušné úřady náležitě plnily své povinnosti vyplývající z dvoustranných dohod.
(13)
V zájmu účinného sledování uplatňování nařízení (ES) č. 216/2008 a jeho prováděcích pravidel, jakož i dalších pravidel bezpečnosti letectví vyplývajících z platných předpisů a dohod je nezbytné přezkoumat stávající pracovní metody, zejména tak, aby byla zajištěna jejich větší orientace na systém, byl dodržován přístup soustavnějšího sledování více zaměřeného na výkonnost z hlediska bezpečnosti, byly účinněji využívány zdroje s cílem nevytvářet nepatřičnou zátěž pro příslušné úřady a aby zahrnovaly zpětnou vazbu činnosti agentury v oblasti stanovování pravidel. Měly by být zřízeny kontrolní týmy s vhodně vyškoleným a kvalifikovaným personálem a agentura by měla usilovat o vyváženou účast pověřených pracovníků z různých členských států.
(14)
Pracovní postupy by měly odrážet definice a zásady auditu, jak jsou definovány v normě ISO 19011.
(15)
Kromě úrovně kontrol by se v pracovních postupech mělo rozpracovat sledování na úrovni systému a na úrovni zjištění.
(16)
Pracovní postupy by měly zajistit agentuře větší flexibilitu při přijímání opatření, pokud to odpovídá její technické způsobilosti, přičemž by u pracovních postupů měla být zachována právní jistota.
(17)
Nařízení (ES) č. 736/2006 by proto mělo být zrušeno.
(18)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 65 nařízení (ES) č. 216/2008,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Tímto nařízením se stanoví pracovní postupy pro:
a)
sledování uplatňování nařízení (ES) č. 216/2008 a jeho prováděcích pravidel v oblasti působnosti čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení příslušnými úřady členských států;
b)
provádění standardizačních kontrol příslušnými úřady členských států;
c)
ověření, že příslušné úřady členských států vydávají osvědčení v souladu s nařízením (ES) č. 216/2008 a jeho prováděcími pravidly a dohlížejí na ně;
d)
příspěvek k posouzení dopadů provádění nařízení (ES) č. 216/2008 a jeho prováděcích pravidel příslušnými úřady členských států.
2. Pracovní metody ve smyslu tohoto nařízení se rovněž použijí, pokud je to možné, v okamžiku, kdy je agentura pověřena úkolem sledovat uplatňování požadavků na bezpečnost letectví stanovených jinými právními předpisy EU, dohodami uzavřenými Unií nebo pracovními ujednáními uzavřenými agenturou.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„kontrolou“ se rozumí standardizační kontrola podle čl. 24 odst. 1 a článku 54 nařízení (ES) č. 216/2008, včetně kontroly podniků nebo sdružení podniků uvedené v čl. 54 odst. 4 a článku 55 uvedeného nařízení, prováděná agenturou;
2)
„příslušným úřadem“ se rozumí subjekt určený členským státem jako příslušný pro provádění nařízení (ES) č. 216/2008 a jeho prováděcích pravidel;
3)
„pověřenými pracovníky“ osoby pověřené agenturou k provádění kontrol, včetně vyslaných pracovníků;
4)
„vyslanými pracovníky“ se rozumí úředníci, které poskytnou příslušné úřady členských států, Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO), jiné mezinárodní organizace pro letectví nebo příslušné úřady třetích zemí, které mají dohody s Unií nebo pracovní ujednání s agenturou, a kteří jsou jmenováni těmito úřady, aby byli agentuře nápomocni při provádění kontrol;
5)
„důkazem“ se rozumí záznamy, prohlášení o skutkovém stavu nebo jiné informace, které jsou relevantní a ověřitelné;
6)
„zjištěním“ se rozumí výsledek srovnání dostupných důkazů a příslušných požadavků;
7)
„nápravou“ se rozumí opatření k odstranění zjištěného nesouladu s příslušnými požadavky;
8)
„nápravným opatřením“ se rozumí opatření k odstranění příčiny zjištěného nesouladu s příslušnými požadavky, aby bylo zabráněno opakování;
9)
„bezprostředním bezpečnostním problémem“ se rozumí situace, kdy existuje důkaz o tom, že výrobek, služba, systém, složka, vybavení či zařízení je buď v takovém stavu, nebo je provozováno, dodáno nebo udržováno takovým způsobem, že osobám pravděpodobně vznikne újma, pokud nebude situace neprodleně napravena.
Článek 3
Zásady týkající se sledování
1. Agentura sleduje uplatňování požadavků, stanovených v článku 1, příslušnými úřady, jakož i jednotné provádění těchto požadavků podle metodiky stanovené v tomto nařízení a podává o tom zprávy.
2. Sledování je průběžné a vychází z rizik na základě informací, které má agentura k dispozici. Zahrnuje posouzení schopnosti příslušných úřadů vykonávat bezpečnostní dozor, provádění kontrol podle potřeby, jakož i následná opatření vyplývající ze zjištění vyplývajících z kontrol, aby se včas zajistila patřičná náprava a byla včas provedena nápravná opatření.
3. Sledování probíhá na základě systémového přístupu. Týká se všech oblastí a kritických prvků systému bezpečnostního dozoru definovaného ICAO. Zvláštní pozornost je věnována rozhraním mezi oblastmi.
4. Sledování se provádějí transparentním, účinným, efektivním, harmonizovaným a důsledným způsobem.
5. Agentura analyzuje výsledky tohoto sledování s cílem určit potřebu regulačních vylepšení.
Článek 4
Zásady týkající se kontrol a zjištění
1. Kontroly příslušných úřadů zohlední výsledky předchozích kontrol, týkají se zejména změn regulačních požadavků a změn ve schopnosti příslušného úřadu provádět bezpečnostní dozor a jsou úměrné úrovni a složitosti odvětví pod jejich dozorem, přičemž prioritou je zajištění vysoké a jednotné úrovně bezpečnosti pro obchodní leteckou dopravu.
2. Kontroly mohou zahrnovat kontroly podniků nebo sdružení podniků pod dozorem příslušného úřadu, ve kterém se kontrola provádí.
3. Pokud se tak zúčastněné strany dohodnou, mohou kontroly zahrnovat kontroly vojenských zařízení otevřených veřejnosti nebo služeb poskytovaných veřejnosti vojenským personálem za účelem ověření, že jsou splněny požadavky čl. 1 odst. 3 nařízení (ES) č. 216/2008.
4. Kontroly provádí tým skládající se z pracovníků pověřených agenturou, kteří jsou kvalifikováni a vyškoleni v příslušné oblasti nebo oblastech. Pověření pracovníci se řídí zásadami nezávislosti, bezúhonnosti, etického chování, náležité péče, poctivé prezentace a zachování důvěrnosti.
5. Pokud agentura zjistí, že jedno nebo více osvědčení není v souladu s nařízením (ES) č. 216/2008 a jeho prováděcími pravidly, pak toto zjištění nesouladu oznámí dotčenému příslušnému úřadu. Pokud se zjištění nesouladu včas nenapraví, agentura vydá doporučení podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 216/2008, aby bylo možné rozhodnout o vzájemném uznání uvedeného či uvedených osvědčení.
6. Agentura případy nesouladu zjištěné během kontrol uvedených v odstavcích 1, 2 a 3 klasifikuje podle jejich dopadu na bezpečnost a přijímá k nim následná opatření, přičemž zjištění související s bezpečností musí být upřednostněna. Agentura rovněž neprodleně uvědomí příslušné úřady členských států, pokud bezprostřední bezpečnostní problém nebyl uspokojivě napraven.
7. Tímto nařízením nejsou dotčeny články 15 a 58 nařízení (ES) č. 216/2008, rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom (17), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005 (18) a nařízení Komise (ES) č. 473/2006 (19).
Článek 5
Výměna informací
1. Příslušné úřady členských států poskytnou agentuře veškeré nezbytné informace týkající se jejich bezpečnostního dozoru se zaměřením na všechny kritické prvky jejich systému bezpečnostního dozoru, včetně podniků nebo sdružení podniků pod jejich dozorem. Informace jsou poskytovány formou a způsobem stanoveným agenturou se zohledněním informací, které byly poskytnuty organizaci ICAO.
2. Agentura může rovněž požádat ad hoc o informace od příslušných úřadů členských států. Při předložení žádosti o informace musí agentura uvést její právní základ a účel, dále musí upřesnit, jaké informace jsou požadovány, a stanovit lhůtu, v níž mají být informace poskytnuty.
3. Agentura poskytne příslušným úřadům členských států relevantní informace na podporu jednotného provádění příslušných požadavků.
Článek 6
Vnitrostátní standardizační koordinátor
1. Členské státy určí vnitrostátního standardizačního koordinátora působícího jako hlavní kontaktní místo pro všechny standardizační činnosti, a zejména s cílem koordinovat výměnu informací stanovených v čl. 5 odst. 1. Vnitrostátní standardizační koordinátor odpovídá za:
a)
uchovávání a aktualizaci informací poskytovaných průběžně agentuře, včetně informací vyžadovaných v souladu s články 3, 4 a 5, náprav a plánů nápravných opatření a důkazů o provádění dohodnutých nápravných opatření;
b)
pomoc agentuře ve všech fázích kontroly a zajištění toho, aby byl kontrolní tým během kontroly na místě doprovázen.
2. Příslušné úřady zajistí jednoznačnou formu komunikace mezi určeným vnitrostátním standardizačním koordinátorem a jejich vnitřní organizací, aby koordinátor mohl řádně plnit své úkoly.
Článek 7
Průběžné sledování
1. Průběžné sledování uvedené v článku 3 musí zahrnovat:
a)
sběr a analýzu údajů a informací poskytnutých příslušnými úřady členských států, Mezinárodní organizací pro civilní letectví (ICAO), Komisí nebo jinými příslušnými zdroji;
b)
posouzení schopnosti příslušného úřadu plnit své povinnosti v oblasti bezpečnostního dozoru;
c)
na základě posouzení uvedeného v písmenu b) stanovení priorit, plánování a stanovení rozsahu kontrol;
d)
provádění těchto kontrol, včetně souvisejícího podávání zpráv;
e)
pokud došlo při kontrole ke zjištění nesouladu, přijetí následných opatření a uzavření případů.
2. Pro posouzení uvedené v odst. 1 písm. b) agentura vytvoří, vypracuje a aktualizuje jednotný vzor s přihlédnutím přinejmenším k těmto prvkům:
a)
rozsah a složitost odvětví letectví;
b)
závažné incidenty, nehody, smrtelné nehody a související úmrtí;
c)
výsledky prohlídek na odbavovací ploše;
d)
výsledky předchozích kontrol;
e)
schopnost příslušných úřadů účinně provádět nápravu a nápravná opatření;
f)
výsledky auditů provedených v rámci mezinárodních úmluv nebo státních programů posuzování bezpečnosti;
g)
existence opatření podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 216/2008 nebo podle článku 258 Smlouvy.
3. Výsledky modelu stanoveného v odstavci 2 a vstupní údaje a výsledky posouzení se zpřístupní vnitrostátnímu standardizačnímu koordinátorovi dotčeného členského státu.
4. Agentura přizpůsobí program kontrol s ohledem na jeho průběžné sledování, přičemž vezme v úvahu zlepšení nebo zhoršení výkonnosti z hlediska bezpečnosti. Agentura přijme náležitá opatření, pokud existují důkazy, že se výkonnost z hlediska bezpečnosti zhoršila.
Článek 8
Program kontrol
1. Agentura ve spolupráci s Komisí vypracuje víceletý program, který stanoví kontroly uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. a), jakož i roční program, který stanoví kontroly uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. a) a b).
2. V programech se stanoví dotčený členský stát nebo státy, typ kontroly, oblasti, které mají být zkontrolovány, a předpokládaný časový rámec pro fázi na místě s přihlédnutím k modelu uvedenému v článku 7.
3. Agentura může programy kontrol upravit tak, aby zohlednila nově vznikající rizika plynoucí z průběžného sledování uvedeného v článku 7.
4. Roční plán se sděluje Komisi, členům správní rady agentury v rámci pracovního programu agentury podle čl. 33 odst. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 216/2008 a vnitrostátnímu standardizačnímu koordinátorovi dotčeného členského státu.
Článek 9
Oblasti kontroly
1. Agentura provádí kontroly, které jsou zaměřeny na každou oblast definovanou v kapitole II nařízení (ES) č. 216/2008. Tyto oblasti zahrnují:
a)
letovou způsobilost, jak je vymezena v článku 5, a ochranu životního prostředí, jak je vymezena v článku 6 uvedeného nařízení;
b)
letovou posádku, jak je vymezena v článcích 7 a 8 uvedeného nařízení;
c)
letecký provoz, jak je vymezen v článcích 8 a 9 uvedeného nařízení;
d)
prohlídky na odbavovací ploše, jak jsou vymezeny v článku 10 uvedeného nařízení;
e)
letiště, jak jsou vymezena v článku 8a uvedeného nařízení;
f)
ATM/ANS a řídící letového provozu, jak jsou vymezeni v článcích 8b a 8c uvedeného nařízení.
Další oblasti mohou být vymezeny v závislosti na budoucím vývoji nařízení (ES) č. 216/2008 nebo na žádost Komise.
2. Agentura zajistí, aby byly její prostředky vhodným způsobem přiděleny ke sledování a kontrolám různých oblastí v závislosti na výsledcích průběžného sledování uvedeného v článku 7.
Článek 10
Typy kontrol
1. Agentura provádí:
a)
komplexní kontroly za účelem zkontrolování jedné nebo více oblastí; tyto kontroly se provádějí v intervalech určených na základě výsledků průběžného sledování;
b)
účelově zaměřené kontroly, které mají za cíl kontrolu v jedné nebo více konkrétních oblastech a/nebo posouzení stavu provádění dohodnutých náprav a nápravných opatření;
c)
kontroly ad hoc, které mají za cíl prověření konkrétních obav vyplývajících z průběžného sledování prováděného agenturou nebo na žádost Komise.
2. Bez ohledu na kontroly uvedené v odstavci 1 může agentura upozornit na zjištění i mimo místo kontroly, pokud shromáždila dostatečné důkazy o nesouladu.
Článek 11
Kritéria pro odbornou přípravu, kvalifikaci a pověření kontrolních týmů
1. Agentura stanoví kvalifikační kritéria pro pracovníky, kteří se účastní kontrolních týmů.
2. Kvalifikační kritéria musí zahrnovat:
a)
znalost institucionálního a právního rámce, zejména tohoto nařízení, jakož i příslušných mezinárodních dohod;
b)
znalosti a zkušenosti v oblasti auditorských postupů;
c)
technickou způsobilost a praktické zkušenosti v příslušné oblasti nebo oblastech podle článku 9.
3. Vedoucí týmů jsou zaměstnanci agentury. Jejich kvalifikační kritéria zahrnují kromě těch, která jsou uvedena v odstavci 2, schopnost vést tým a komunikovat v mezinárodním prostředí a v náročných situacích.
4. Členové týmů jsou zaměstnanci agentury nebo vyslaní pracovníci.
5. Vedoucí týmů i jejich členové musí absolvovat školení zaměřená na příslušné požadavky a postupy agentury. Agentura zajistí trvalou odbornou způsobilost vedoucích a členů týmu, aby se mohli účastnit kontrol jako pověření pracovníci. Agentura k tomuto účelu stanoví vhodné programy průběžné odborné přípravy.
6. Zaměstnanci, kteří splňují kvalifikační kritéria a absolvovali odpovídající odbornou přípravu, mohou být agenturou pověřeni k účasti v kontrolních týmech.
Článek 12
Sestavování kontrolních týmů
1. Kontroly provádějí týmy sestavené agenturou a složené z pověřených pracovníků podle článku 11.
2. Agentura určí složení týmu s cílem vytvořit minimální velikost týmu nezbytnou k pokrytí požadované technické způsobilosti a ke zvládnutí pracovní zátěže, a to s ohledem na typ kontroly, rozsah a počet posuzovaných oblastí a očekávaný program. Každý tým sestává z vedoucího týmu a minimálně jednoho člena týmu. Ve všech případech agentura zajistí, aby velikost těchto týmů zůstala přiměřená rozsahu úkolů.
3. Agentura zajistí, aby při sestavování týmů nedošlo ke střetu zájmů s příslušnými úřady, ve kterých je prováděna kontrola, nebo s podniky či sdruženími podniků, ve kterých je prováděna kontrola.
4. Agentura včas před kontrolou požádá o informace od vysílajících úřadů nebo organizací, pokud jde o dostupnost členů týmu k účasti na kontrole přímo na místě.
5. Výdaje vzniklé účastí vnitrostátních standardizačních koordinátorů podle čl. 14 odst. 2 a čl. 19 odst. 2 a vyslaných pracovníků na kontrolách prováděných agenturou nese agentura v souladu s předpisy Unie, aniž je tím dotčen roční rozpočtový proces Unie.
Článek 13
Provádění kontrol
1. Kontroly uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. a) a b) zahrnují následující fáze:
a)
přípravnou fázi v minimální délce deseti týdnů před kontrolou;
b)
fázi na místě;
c)
fázi vypracování zprávy v maximální délce deseti týdnů po skončení kontroly na místě.
2. Kontroly ad hoc uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. c) musí být ohlášeny dotčenému příslušnému úřadu dva týdny předem, nicméně nemusí se řídit lhůtami a postupy uvedenými v článcích 14, 15 a 16 kromě požadavku předložit závěrečnou zprávu.
3. Zjištění nesouladu identifikované během kontrol uvedených v článku 10 se oznamují v souladu s článkem 16, přijímají se k nim následná opatření a uzavírají se v souladu s článkem 17 a klasifikují se v souladu s článkem 18.
Článek 14
Přípravná fáze
1. Během přípravné fáze kontroly agentura:
a)
oznámí kontrolu příslušnému úřadu nejméně deset týdnů předtím, než se má kontrola na místě provést, včetně zamýšleného typu, oblasti či oblastí a okruhů kontroly;
b)
shromáždí informace potřebné k přípravě kontroly, přičemž řádně zohlední informace z průběžného sledování;
c)
definuje oblast působnosti, rozsah a program kontroly, včetně kontroly podniků nebo sdružení podniků, přičemž vezme v úvahu informace z průběžného sledování;
d)
stanoví velikost a složení kontrolního týmu.
2. Po oznámení o kontrole spolupracuje příslušný úřad s agenturou s cílem rychle připravit fázi na místě. Pokud je to považováno za nezbytné, může být zorganizováno předběžné jednání mezi kontrolním týmem a vnitrostátním standardizačním koordinátorem.
3. Agentura poskytne program kontroly a složení týmu příslušnému úřadu alespoň dva týdny předtím, než kontrola na místě proběhne.
Článek 15
Fáze na místě
1. Během fáze na místě kontroly agentura:
a)
zorganizuje úvodní setkání s vnitrostátním standardizačním koordinátorem a příslušným úřadem, ve kterém se kontrola provádí;
b)
dále sleduje zjištění nesouladu, která byla identifikována během předchozích kontrol a zůstala otevřená, a přezkoumá příslušné nápravy a nápravná opatření;
c)
oznámí příslušnému úřadu každý bezprostřední bezpečnostní problém, pokud byl během kontroly zjištěn;
d)
na závěrečném zasedání předloží příslušnému úřadu, ve kterém byla kontrola provedena, seznam předběžných zjištění nesouladu, která byla v rámci kontroly identifikována nebo dále sledována.
2. Kromě toho může agentura:
a)
provádět kontroly hlavních kanceláří a v nezbytném rozsahu všech regionálních kanceláří příslušného úřadu a kvalifikovaných subjektů, kterým příslušný úřad mohl přidělit úkoly;
b)
provádět kontroly podniků nebo sdružení podniků pod dozorem příslušného úřadu v rámci kontroly tohoto příslušného úřadu; v takovém případě může příslušný úřad doprovázet kontrolní tým;
c)
provádět rozhovory s pracovníky kontrolovaného příslušného úřadu a kvalifikovaných subjektů, pokud existují, a navštívených podniků nebo sdružení podniků, pokud existují;
d)
posuzovat právní předpisy, postupy, osvědčení, záznamy, údaje a další příslušné materiály.
Článek 16
Fáze vypracování zprávy
1. Během fáze vypracování zprávy o kontrole agentura do šesti týdnů po závěrečném zasedání v rámci fáze kontroly na místě přezkoumá předběžná zjištění, klasifikuje je a na jejich základě vypracuje návrh zprávy, který zašle příslušnému úřadem, ve kterém byla kontrola provedena.
2. Návrh zprávy musí obsahovat alespoň:
a)
souhrn, ve kterém se uvádějí závěry;
b)
podrobnosti o provádění kontroly, včetně typu kontroly, oblasti, jíž se týkala, jejího rozsahu a složení týmu;
c)
analýzu na základě kritického bodu se zaměřením na hlavní zjištění;
d)
seznam identifikovaných zjištění nesouladu, které byly v rámci kontroly identifikovány nebo dále sledovány, spolu s jejich klasifikací;
e)
doporučení, v případě potřeby včetně doporučení o vzájemném uznávání osvědčení.
3. Zjištění o nesouladu jsou oznámena prostřednictvím návrhu zprávy uvedené v odstavci 2 s výjimkou případů, kdy jsou již agenturou písemně oznámena jinými prostředky.
4. Příslušný úřad může agentuře předložit písemné připomínky do dvou týdnů po oznámení.
5. Agentura do deseti týdnů po závěrečném zasedání vydá závěrečnou zprávu na základě návrhu zprávy uvedeného v odstavci 2, která zohledňuje případné připomínky příslušného úřadu, ve kterém byla kontrola provedena. Agentura může případně upravit popis zjištění nesouladu, jeho právní základ, jeho klasifikaci nebo případně jeho stav, aby se zohlednily připomínky, jakož i nápravy nebo nápravná opatření předložená během fáze vypracování zprávy.
6. Agentura zřídí a udržuje pro každý členský stát stav průběžného sledování, který je na vyžádání poskytnut dotčenému členskému státu a Komisi.
7. Závěrečná zpráva je zaslána příslušnému úřadu, ve kterém byla kontrola provedena, a Komisi, která může následně tuto zprávu předat dotčenému členskému státu a případně jiným příslušným úřadům.
Článek 17
Další sledování a uzavírání zjištění
1. Pro všechna zjištění nesouladu klasifikovaná podle čl. 18 odst. 1 písm. b) a c) příslušný úřad navrhne nápravu a nápravné opatření nejpozději čtyři týdny po obdržení oznámení od agentury.
2. Pro všechna zjištění nesouladu klasifikovaná podle čl. 18 odst. 1 písm. a) příslušný úřad navrhne nápravu a nápravné opatření nejpozději deset týdnů po obdržení oznámení od agentury.
3. Příslušný úřad musí agentuře ve stanovené lhůtě ohlásit provedení nápravných opatření a poskytnout k tomu příslušné důkazy.
4. Agentura:
a)
vyhodnotí nápravy a nápravná opatření předložená příslušným úřadem nebo si včas vyžádá další vysvětlení;
b)
odsouhlasí nebo zamítne nápravu a/nebo nápravná opatření do šestnácti týdnů po oznámení;
c)
sleduje uspokojivé provádění nápravných opatření;
d)
určí všechny potřebné doplňující činnosti v souladu s článkem 22;
e)
pravidelně podává zprávy příslušnému úřadu a Komisi o stavu zjištění nesouladu a příslušných náprav/nápravných opatření prostřednictvím zpráv o stavu;
f)
poté, co jsou ke spokojenosti agentury provedena nápravná opatření a je o tom poskytnut důkaz, zjištění nesouladu uzavře, vytvoří o něm záznam a informuje o tom příslušný úřad.
5. Pro účely písmene c) může agentura od příslušného úřadu vyžádat důkaz nebo vysvětlení. Agentura se může rovněž rozhodnout ověřit provádění na místě prostřednictvím kontroly.
6. Pokud je zjištění nesouladu předmětem postupu v případě protiprávního jednání podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 216/2008 nebo podle Smluv, agentura zajistí po konzultaci s Komisí vhodná následná opatření a nesmí toto zjištění uzavřít bez předchozí koordinace s Komisí.
Článek 18
Klasifikace zjištění
1. Všechna zjištění nesouladu identifikovaná agenturou v rámci kontrol uvedených v článku 10 musí agentura klasifikovat do jedné z následujících kategorií a podat o nich zprávu, a to bez ohledu na to, zda se týkají administrativních nebo technických požadavků:
a)
Třída C: nesoulad s příslušnými požadavky, který vyvolává zejména problémy týkající se standardizace;
b)
Třída D: nesoulad s příslušnými požadavky, který vyvolává problémy týkající se standardizace a obavy ohledně bezpečnosti, pokud nejsou včas napraveny;
c)
Třída G: bezprostřední bezpečnostní problém.
2. Priorita podávání zpráv, následných kontrol a uzavírání zjištění je závislá na jejich klasifikaci.
Článek 19
Bezprostřední bezpečnostní problém
1. Pokud agentura oznámila bezprostřední bezpečnostní problém:
a)
agentura požádá příslušný úřad, aby přijal odpovídající nápravná opatření, včetně okamžité nápravy;
b)
příslušný úřad provede účinnou nápravu k odstranění zjištěných nedostatků a poskytne o tom agentuře příslušné důkazy.
2. Agentura může ve lhůtě dvou týdnů od oznámení o bezprostředním bezpečnostním problému požádat příslušný úřad o účast na zasedání k posouzení toho, jak byla okamžitá náprava provedena.
3. Pokud agentura není spokojena s provedením nápravy, vypracuje doporučení Komisi, včetně případné žádosti o vzájemné uznání osvědčení vydaného nebo vydaných příslušným úřadem. Agentura rovněž okamžitě informuje příslušné úřady členských států.
Článek 20
Záznamy
1. Agentura zavede systém vedení záznamů s patřičnými možnostmi ukládání, zpřístupnění a spolehlivého zpětného sledování změn pro:
a)
odbornou přípravu, kvalifikaci a pověření vedoucích a členů týmu;
b)
programy kontrol;
c)
zprávy;
d)
zjištění a související důkazy;
e)
schválené nápravy a nápravná opatření;
f)
uzavření zjištění nesouladu a související důkazy;
g)
doporučení týkající se vzájemného uznávání osvědčení;
h)
posouzení uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. b).
2. Všechny záznamy musí být uchovávány po dobu nejméně patnácti let v souladu s platnými právními předpisy o ochraně údajů.
Článek 21
Přístup k informacím obsaženým ve zprávách o kontrole
1. Pokud se informace obsažené ve zprávě o kontrole týkají podniku nebo sdružení podniků pod bezpečnostním dozorem třetí země a pokud spadají do oblasti působnosti dohody Unie uzavřené podle článku 12 nařízení (ES) č. 216/2008, poskytnou se tyto informace třetí zemi jako jedné ze stran této dohody podle jejích příslušných ustanovení.
2. Pokud informace obsažené ve zprávě o kontrole spadají do oblasti působnosti memoranda o spolupráci mezi Unií a ICAO, poskytnou se tyto informace ICAO v souladu s ustanoveními tohoto memoranda o spolupráci a příslušnou bezpečnostní přílohou.
3. Pokud se informace obsažené ve zprávě o kontrole týkají probíhajících šetření prováděných v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 996/2010 (20), poskytnou se tyto informace úřadu odpovědnému za šetření.
4. Pro účely nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (21) se rozhodovací proces, který se týká zprávy o kontrole, nepovažuje za završený, dokud se neuzavřou související zjištění o nesouladu.
Článek 22
Doplňující opatření
1. Agentura eviduje každý případ, kdy nebyla přijata následná opatření týkající se zjištění nesouladu, jako jsou:
a)
nápravná opatření, která nebyla podána ve lhůtě uvedené v čl. 17 odst. 1;
b)
nápravná opatření neschválená agenturou ve lhůtě uvedené v čl. 17 odst. 4 písm. b);
c)
nápravná opatření, která nebyla řádně provedena.
2. V případech uvedených v odstavci 1 agentura požádá příslušný úřad, aby jí poskytl vysvětlení ohledně nesplnění povinnosti a předložil doplňující opatření, a stanoví lhůtu pro odpověď.
3. Agentura posoudí důsledek nesplnění povinnosti spolu s odpovědí, kterou ve stanovené lhůtě příslušný úřad předloží. Na základě výsledků tohoto posouzení agentura může:
a)
souhlasit s předloženými doplňujícími opatřeními nebo
b)
vydat doplňující zprávu pro dotčený příslušný úřad a Komisi. Tato zpráva musí obsahovat posouzení agentury a její doporučení agentury Komisi, v případě nutnosti včetně doporučení o vzájemném uznávání osvědčení vydaného nebo vydaných dotčeným příslušným úřadem.
4. Aniž je dotčeno nařízení (ES) č. 2111/2005, po obdržení doplňující zprávy uvedené v odst. 3 písm. b) může Komise podniknout některý z následujících kroků:
a)
zaslat dotčenému členskému státu připomínky nebo si vyžádat další vysvětlení k objasnění všech nebo některých zjištění nesouladu;
b)
požádat agenturu o provedení kontroly ad hoc za účelem ověření uspokojivého provedení nápravy a nápravných opatření;
c)
zahájit postup podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 216/2008 s cílem rozhodnout, zda je osvědčení vydané příslušným úřadem v souladu s příslušnými požadavky;
d)
zahájit postup podle článku 258 Smlouvy.
Článek 23
Výroční zpráva
Agentura předloží Komisi nejpozději do 31. března každého roku výroční zprávu o činnostech průběžného sledování a kontrolách provedených v předchozím roce. Zpráva obsahuje analýzu výsledků činností a kontrol a odráží schopnost příslušných úřadů vykonávat bezpečnostní dozor; zároveň obsahuje doporučení týkající se možných zlepšení. Doporučení zejména určí ta technická pravidla, která by musela být stanovena nebo změněna v souladu s čl. 17 odst. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 216/2008, jakož i ta opatření agentury, která by musela být stanovena nebo změněna podle čl. 18 písm. c) nařízení (ES) č. 216/2008.
Článek 24
Pracovní postupy
Agentura přezkoumá své pracovní postupy pro provádění úkolů jí svěřených podle článků 3 až 23 ve lhůtě šesti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 25
Přechodná ustanovení
1. Zjištění nesouladu identifikovaná agenturou podle nařízení (ES) č. 736/2006, pro které nebyly agentuře v době vstupu tohoto nařízení v platnost předloženy důkazy o uzavření, se považují za uskutečněná v souladu s tímto nařízením a musí být s nimi odpovídajícím způsobem nakládáno.
2. Plány nápravných opatření schválené agenturou podle nařízení (ES) č. 736/2006 se považují za schválené v souladu s tímto nařízením.
3. Členové týmu a vedoucí týmů pověření agenturou podle nařízení (ES) č. 736/2006 se považují za pověřené pracovníky podle tohoto nařízení.
Článek 26
Zrušení
Nařízení (ES) č. 736/2006 se zrušuje.
Článek 27
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 28. června 2013.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 628/2013
(2013. gada 28. jūnijs)
par darba metodēm, ar kādām Eiropas Aviācijas drošības aģentūra veic standartizācijas inspekcijas un pārrauga Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 216/2008 piemērošanu, un par Komisijas Regulas (EK) Nr. 736/2006 atcelšanu
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 20. februāra Regulu (EK) Nr. 216/2008 par kopīgiem noteikumiem civilās aviācijas jomā un par Eiropas Aviācijas drošības aģentūras izveidi, un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 91/670/EEK, Regulu (EK) Nr. 1592/2002 un Direktīvu 2004/36/EK (1), un jo īpaši tās 24. panta 5. punktu,
tā kā:
(1)
Regulas (EK) Nr. 216/2008 24. panta 1. punktā un 54. pantā ir noteikts, ka Eiropas Aviācijas drošības aģentūrai (turpmāk - “Aģentūra”), veicot standartizācijas inspekcijas, ir jāpalīdz Komisijai pārraudzīt, kā dalībvalstu kompetentās iestādes piemēro minēto regulu un tās īstenošanas noteikumus.
(2)
Regulas (EK) Nr. 216/2008 54. panta 4. punktā izvirzīts noteikums, ka gadījumā, ja dalībvalsts kompetentās iestādes pārbaude ir saistīta ar kāda uzņēmuma vai uzņēmumu apvienības pārbaudi, Aģentūrai jāievēro regulas 55. panta noteikumi.
(3)
Komisijas Regulā (EK) Nr. 736/2006 (2) ir noteiktas Aģentūras darba metodes standartizācijas inspekciju [standartizācijas pārbaužu] veikšanai (turpmāk - “tagadējās darba metodes”).
(4)
Tagadējās darba metodes pieņēma pirms sešiem gadiem. Kopš tā laika kopējos noteikumos ir izdarītas būtiskas izmaiņas; ir pieņemti arī vairāki starptautiski nolīgumi; Aģentūra un dalībvalstis ir uzkrājušas vērtīgu pieredzi, kura jāņem vērā.
(5)
Laikā, kad pieņēma Regulu (EK) Nr. 736/2006, kopējie noteikumi civilās aviācijas jomā attiecās vienīgi uz lidojumderīguma sākotnējo un nepārtraukto uzturēšanu. Ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1702/2003 (3) paredzēja īstenošanas noteikumus par sertifikāciju attiecībā uz gaisa kuģu un ar tiem saistīto ražojumu, daļu un ierīču lidojumderīgumu un atbilstību vides aizsardzības prasībām, kā arī projektēšanas un ražošanas organizāciju sertifikāciju; ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 2042/2003 (4) paredzēja īstenošanas noteikumus par gaisa kuģu un aeronavigācijas ražojumu, daļu un ierīču lidojumderīguma uzturēšanu un šo uzdevumu izpildē iesaistīto organizāciju un personāla apstiprināšanu.
(6)
Pa šo laiku Regula (EK) Nr. 216/2008 ir aizstājusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 15. jūlija Regulu (EK) Nr. 1592/2002 par kopīgiem noteikumiem civilās aviācijas jomā un par Eiropas Aviācijas drošības aģentūras izveidi (5) un kopīgie noteikumi ir paplašināti divreiz: pirmkārt, lai tajos iekļautu noteikumus par gaisa kuģa apkalpi, gaisa kuģu ekspluatāciju un perona pārbaudēm; otrkārt, lai iekļautu noteikumus par gaisa satiksmes pārvaldību un aeronavigācijas pakalpojumiem (ATM/ANS), kā arī par lidostu drošību, un rezultātā Komisija pieņēma šīm jaunajām kompetences jomām atbilstošus īstenošanas noteikumus, tādus kā Komisijas 2011. gada 10. augusta Regula (ES) Nr. 805/2011, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus gaisa satiksmes vadības dispečeru licencēm un noteiktiem sertifikātiem (6), Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 1034/2011 (7) par drošības uzraudzību gaisa satiksmes pārvaldībā un aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanā, Komisijas 2011. gada 17. oktobra Īstenošanas regula (ES) Nr. 1035/2011, ar ko nosaka kopīgas prasības aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanai (8), Komisijas 2010. gada 29. jūlija Regula (ES) Nr. 691/2010, ar ko nosaka aeronavigācijas pakalpojumu un tīkla funkciju darbības uzlabošanas sistēmu un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2096/2005, ar kuru paredz kopīgas prasības aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanai (9), Padomes 1991. gada 16. decembra Regula (EEK) Nr. 3922/91 par tehnisko prasību un administratīvo procedūru saskaņošanu civilās aviācijas jomā (10), kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 859/2008 (11), Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīva 2004/36/EK par Kopienas lidostas izmantojošo trešo valstu gaisa kuģu drošību (12), kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2008. gada 16. aprīļa Direktīvu 2008/49/EK, ar ko groza II pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2004/36/EK attiecībā uz kritērijiem perona pārbaužu procedūrās, ko veic gaisa kuģiem, kas izmanto Kopienas lidostas (13), Komisijas 2012. gada 5. oktobra Regula (ES) Nr. 965/2012, ar ko nosaka tehniskās prasības un administratīvās procedūras saistībā ar gaisa kuģu ekspluatāciju (14), un Komisijas 2011. gada 3. novembra Regula (ES) Nr. 1178/2011, ar ko nosaka tehniskās prasības un administratīvās procedūras attiecībā uz civilās aviācijas gaisa kuģa apkalpi (15).
(7)
Ar Regulu (EK) Nr. 216/2008 ieviesa arī virkni jaunu noteikumu, kam jāatspoguļojas Aģentūras darba metodēs standartizācijas inspekciju veikšanai. Proti, 11. pantā ir paredzēti nosacījumi dalībvalstu kompetento iestāžu izdoto sertifikātu savstarpējai atzīšanai, kā arī nosacījumi šīs atzīšanas pārtraukšanai, paredzot, ka standartizācijas inspekcijas ir svarīgs instruments šādu lēmumu pieņemšanā. Ar 15. pantu izveido informācijas tīklu, kas nodrošina tādu derīgu informāciju, kura jāņem vērā standartizācijas inspekcijās, turklāt šajā informācijas tīklā ir nekavējoties jādara pieejami arī konkrēti šādu standartizācijas inspekciju rezultāti. Minētās regulas 27. panta 3. punktā ir noteikts, ka Aģentūrai ir jāpalīdz dalībvalstīm pildīt to saistības attiecībā pret ICAO.
(8)
Neatkarīgi no turpmākajām izmaiņām kopējos noteikumos, ko ieviesa ar Regulu (EK) Nr. 216/2008 un tās īstenošanas noteikumiem, Aģentūrai būtu jāsniedz atbalsts Komisijai citu tādu aviācijas drošības prasību īstenošanas pārraudzībā, kuras, piemēram, izriet no tiesību aktiem tādās jomās kā Eiropas vienotā gaisa telpa, nelaimes gadījumu izmeklēšana vai ziņošana par atgadījumiem.
(9)
Kopš 2006. gada Eiropas aviācijas ārpolitikā ir bijušas vērojamas nozīmīgas norises gan saistībā ar Starptautisko Civilās aviācijas organizāciju (ICAO), gan valstīm Eiropas Savienības kaimiņos un zināmiem svarīgākajiem pasaules mēroga partneriem.
(10)
2010. gadā tika parakstīts saprašanās memorands ar Starptautisko Civilās aviācijas organizāciju (ICAO) (16), kas izveido satvaru pušu strukturētai sadarbībai, it sevišķi attiecībā uz tādas informācijas apmaiņu, kas saistīta ar drošību, lai pēc iespējas izvairītos no uzdevumu dublēšanās, ar mērķi vēl vairāk savstarpēji sasaistīt Aģentūras standartizācijas inspekciju programmu un ICAO Universālās drošības uzraudzības revīzijas programmu (USOAP). Pārbaužu darba metodēs būtu jāņem vērā ICAO dokuments Nr. 9735 - USOAP pastāvīgās pārraudzības rokasgrāmata.
(11)
Attiecībā uz valstīm, kas piedalās ES kaimiņattiecību un paplašināšanās politikā, cita starpā it sevišķi Eiropas Kopējās aviācijas telpas nolīguma dalībniecēm, standartizācijas inspekcijas būtu jāorganizē saskaņā ar tām pašām darba metodēm un tiem pašiem standartiem, ko ievēro attiecībā uz dalībvalstīm, īstenojot attiecīgus nolīgumus vai sadarbības vienošanās.
(12)
Attiecībā uz valstīm, kas parakstījušas divpusējus aviācijas drošības nolīgumus, kuri paredz konkrētu sertifikācijas laikā izdarītu konstatējumu un apstiprinājumu savstarpēju atzīšanu, ar standartizācijas inspekcijām būtu jāatbalsta šāda nolīguma īstenošanas pārraudzība, un to rezultāti būtu jāpaziņo attiecīgajai divpusējās uzraudzības padomei, paturot iespēju izdarīt pielāgojumus. Veicot inspekcijas tajās valstīs, kurās izdarītos sertifikācijas konstatējumus un apstiprinājumus pieņem atbilstīgi divpusējo nolīgumu noteikumiem, būtu jāparedz papildu pārbaudes, lai nodrošinātu, ka kompetentās iestādes pareizi pilda pienākumus, kas tām uzdoti saskaņā ar divpusējiem nolīgumiem.
(13)
Lai iedarbīgi pārraudzītu Regulas (EK) Nr. 216/2008 un tās īstenošanas noteikumu piemērošanu, kā arī citu tādu aviācijas drošības noteikumu piemērošanu, kas izriet no spēkā esošajām regulām un nolīgumiem, ir jāpārskata pašreizējās darba metodes, jo īpaši ar mērķi panākt, lai šīs metodes būtu lielākā mērā orientētas uz sistēmu, lai tās sekotu noturīgākai pārraudzības pieejai, kas lielākā mērā koncentrētos uz darbības rezultātiem drošības jomā, nodrošinātu efektīvāku resursu izmantojumu, lai kompetentajām iestādēm nevajadzētu uzņemties lieku slogu, kā arī ietvertu atgriezenisko saikni ar Aģentūras īstenotajām noteikumu izstrādes darbībām. Inspektoru komandas būtu jāveido, tajās iekļaujot pienācīgi sagatavotus un kvalificētus darbiniekus, un Aģentūrai jācenšas līdzsvarot dažādu dalībvalstu pilnvarotā personāla dalību šajās komandās.
(14)
Šīm darba metodēm būtu jāatspoguļo revīzijas definīcijas un principi, kā noteikts ISO 19011.
(15)
Jānosaka darba metodes ne vien inspekciju līmenī, bet arī attiecībā uz pārraudzību sistēmas līmenī un veikto konstatējumu līmenī.
(16)
Ar šīm darba metodēm Aģentūrai jāpiešķir lielāka elastība, lai tā varētu pieņemt pasākumus tad, kad tas atbilst tās tehniskajai kompetencei, vienlaikus saistībā ar šīm darba metodēm uzturot juridisko noteiktību.
(17)
Tāpēc Regula (EK) Nr. 736/2006 attiecīgi būtu jāatceļ.
(18)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 216/2008 65. pantam izveidotā komiteja,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Priekšmets un darbības joma
1. Ar šo regulu nosaka darba metodes, ar kurām:
a)
pārrauga, kā dalībvalstu kompetentās iestādes piemēro Regulu (EK) Nr. 216/2008 un tās īstenošanas noteikumus jomās, uz kurām attiecas minētās regulas 1. panta 1. punkts;
b)
veic dalībvalstu kompetento iestāžu standartizācijas inspekcijas;
c)
pārliecinās par to, vai dalībvalstu kompetentās iestādes sertifikātus izdod un pārrauga saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 216/2008 un tās īstenošanas noteikumiem;
d)
sniedz ieguldījumu novērtējumā, kuru veic, lai analizētu, kā dalībvalstu kompetentās iestādes īsteno Regulu (EK) Nr. 216/2008 un tās īstenošanas noteikumus.
2. Šajā regulā noteiktās darba metodes, ciktāl tas iespējams, piemēro arī tad, kad Aģentūrai ir uzticēts uzdevums pārraudzīt to aviācijas drošības prasību piemērošanu, kas iedibinātas ar citiem ES tiesību aktiem, Savienības noslēgtiem nolīgumiem vai sadarbības vienošanos, kuru noslēgusi Aģentūra.
2. pants
Definīcijas
Šīs regulas nolūkiem piemēro šādas definīcijas:
1)
“inspekcija” ir Regulas (EK) Nr. 216/2008 24. panta 1. punktā un 54. pantā minētā standartizācijas inspekcija, tostarp minētās regulas 54. panta 4. punktā un 55. pantā minētā uzņēmumu vai uzņēmumu apvienību inspekcija, ko veic Aģentūra;
2)
“kompetentā iestāde” ir subjekts, kuru dalībvalsts izraudzījusies par kompetentu Regulas (EK) Nr. 216/2008 un tās īstenošanas noteikumu piemērošanai;
3)
“pilnvarots personāls” ir personas, tostarp norīkotais personāls, ko Aģentūra pilnvarojusi veikt inspekcijas;
4)
“norīkots personāls” ir amatpersonas, ko norīkojušas dalībvalstu kompetentās iestādes, Starptautiskā Civilās aviācijas organizācija (ICAO), citas starptautiskas aviācijas organizācijas vai tādu trešo valstu kompetentās iestādes, kurām ir nolīgumi ar Savienību vai sadarbības vienošanās ar Aģentūru, un ko šīs iestādes norīkojušas tādēļ, lai šīs amatpersonas palīdzētu Aģentūrai inspekciju veikšanā;
5)
“pierādījums” ir dokumentācija, konstatēti fakti vai cita informācija, kas ir attiecināma un pārbaudāma;
6)
“konstatējums” ir rezultāts, ko iegūst, salīdzinot rīcībā esošos pierādījumus un piemērojamās prasības;
7)
“korekcija” ir darbība, kas veicama, lai likvidētu konstatētu neatbilstību piemērojamajām prasībām;
8)
“korektīva darbība” ir darbība, kuras nolūks ir likvidēt cēloni, kas izraisījis neatbilstību piemērojamām prasībām, un tādējādi izvairīties no šādas neatbilstības atkārtošanās;
9)
“tūlītējs drošības apdraudējums” ir situācija, kurā ir pierādījumi tam, ka ražojums, pakalpojums, sistēma, sastāvdaļa, aprīkojums vai iekārta ir tādā stāvoklī vai ka tā tiek ekspluatēta, sniegta vai uzturēta tādā veidā, kas var izraisīt apdraudējumu cilvēkiem, ja vien šādu situāciju nekavējoties nenovērsīs.
3. pants
Pārraudzībai piemērojamie principi
1. Aģentūra pārrauga, kā kompetentās iestādes piemēro 1. pantā minētās prasības un vai šīs prasības tiek ieviestas vienādi atbilstīgi šajā regulā noteiktajām metodēm, un sagatavo par to ziņojumu.
2. Pārraudzība ir pastāvīga un balstīta uz risku, vadoties pēc Aģentūrai pieejamās informācijas. Pārraudzība cita starpā ietver novērtējumu tam, kāda ir kompetento iestāžu spēja pildīt tām uzticētos drošības uzraudzības uzdevumus, vajadzības gadījumā veicot inspekcijas, kā arī sekot līdzi inspekcijās izdarītajiem konstatējumiem, lai nodrošinātu, ka laikus tiek īstenotas piemērotas korekcijas un korektīvas darbības.
3. Pārraudzībā ievēro sistēmisku pieeju. Tā aplūko visas drošības uzraudzības sistēmas jomas un kritiskos elementus, kā definējusi ICAO. Īpaša uzmanība ir jāpievērš dažādu jomu saskarnēm.
4. Pārraudzību īsteno pārskatāmi, iedarbīgi, rezultatīvi, saskaņoti un konsekventi.
5. Aģentūra analizē pārraudzības pasākumu rezultātus, lai noteiktu, vai nav jāuzlabo regulējums.
4. pants
Inspekcijām un konstatējumiem piemērojamie principi
1. Kompetentajās iestādēs veiktajās inspekcijās ņem vērā iepriekšējo inspekciju rezultātus un jo īpaši aplūko izmaiņas pastāvošajā regulējumā un izmaiņas kompetentās iestādes spējā nodrošināt drošības uzraudzību, un tās ir samērīgas ar attiecīgās nozares līmeni un sarežģītību, kuru attiecīgā iestāde uzrauga, prioritārā kārtā nodrošinot augstu un viendabīgu komerciālā gaisa transporta drošību.
2. Inspekcijas cita starpā var būt inspicējamās kompetentās iestādes uzraudzībā esošu uzņēmumu vai uzņēmumu apvienību inspekcijas.
3. Inspekcijas cita starpā - kad attiecīgās puses par to vienojušās - var būt sabiedrības lietošanai pieejamu bruņoto spēku objektu inspekcijas vai tādu pakalpojumu inspekcijas, kurus sabiedrībai sniedz bruņotie spēki, ar mērķi pārbaudīt atbilstību Regulas (EK) Nr. 216/2008 1. panta 3. punkta prasībām.
4. Inspekcijas veic komanda, kuru veido Aģentūras pilnvaroti darbinieki, kas ir kvalificēti un sagatavoti attiecīgajā(-ās) jomā(-ās). Pilnvarotais personāls piemēro neatkarības, integritātes, profesionālās ētikas, pienācīgas rūpības, objektivitātes un konfidencialitātes principus.
5. Ja Aģentūra konstatē, ka viens vai vairāki sertifikāti neatbilst Regulai (EK) Nr. 216/2008 un tās īstenošanas noteikumiem, par šo konstatēto neatbilstību ziņo attiecīgajai kompetentajai iestādei. Ja konstatēto neatbilstību laikus nenovērš, Aģentūra nāk klajā ar ieteikumiem atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 216/2008 11. panta 2. punktam, lai attiecībā uz minēto(-ajiem) sertifikātu(-iem) varētu pieņemt lēmumu par to savstarpējo atzīšanu.
6. Aģentūra klasificē konstatēto neatbilstību, kas identificēta 1., 2. un 3. punktā minēto inspekciju laikā, atbilstīgi tās ietekmei uz drošību un seko līdzi norisēm saistībā ar to, prioritāru nozīmi piešķirot ar drošību saistītiem konstatējumiem. Ja tūlītēja drošības apdraudējuma problēmai apmierinošs risinājums nav rasts, Aģentūra par to nekavējoties informē dalībvalstu kompetentās iestādes.
7. Šī regula neskar Regulas (EK) Nr. 216/2008 15. un 58. pantu, Komisijas Lēmumu 2001/844/EK, EOTK, Euratom (17), Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2111/2005 (18) un Komisijas Regulu (EK) Nr. 473/2006 (19).
5. pants
Informācijas apmaiņa
1. Dalībvalstu kompetentās iestādes sniedz Aģentūrai visu nepieciešamo informāciju saistībā ar drošības uzraudzību, ko tās veic, aplūkojot visus kritiskos elementus to ieviestajā drošības uzraudzības sistēmā, tostarp uzņēmumus vai uzņēmumu apvienības, kas ir to pārraudzībā. Informāciju sniedz formātā un veidā, ko precizē Aģentūra, ņemot vērā informāciju, kas nodota ICAO rīcībā.
2. Aģentūra no dalībvalstu kompetentajām iestādēm var pieprasīt arī ekspromtu informāciju. Aģentūra, iesniegdama šādu informācijas pieprasījumu, norāda tā tiesisko pamatojumu un nolūku, precizē, kāda informācija ir vajadzīga, un nosaka termiņu, kurā informācija jāsniedz.
3. Aģentūra dalībvalstu kompetentajām iestādēm sniedz attiecīgu informāciju, lai sekmētu piemērojamo prasību vienādu izpildi.
6. pants
Nacionālais standartizācijas koordinators
1. Dalībvalstis ieceļ nacionālo standartizācijas koordinatoru, kurš darbojas kā galvenais kontaktpunkts visām standartizācijas darbībām un jo īpaši ar uzdevumu koordinēt 5. panta 1. punktā paredzēto informācijas apmaiņu. Nacionālajam standartizācijas koordinatoram ir šāda atbildība:
a)
pastāvīgi uzturēt un atjaunināt Aģentūrai sniegto informāciju, tostarp informāciju, kas pieprasīta saskaņā ar 3., 4. un 5. punktu, korekcijas un korektīvo darbību plānus, kā arī pierādījumus tam, ka korektīvās darbības, par kurām panākta vienošanās, ir izpildītas;
b)
palīdzēt Aģentūrai visos inspekcijas posmos un nodrošināt, ka inspekcijas komandai ir nodrošināta pavadība visu faktiskā inspekcijas apmeklējuma laiku.
2. Kompetentās iestādes nodrošina, ka saziņai starp iecelto nacionālo standartizācijas koordinatoru un šo iestāžu iekšējo organizāciju ir skaidras vadlīnijas, kurām atbilstoši koordinators var pienācīgi pildīt viņam/viņai uzticētos pienākumus.
7. pants
Pastāvīgā pārraudzība
1. Pastāvīgā pārraudzība, kas minēta 3. pantā, aptver šādas darbības:
a)
vākt un analizēt datus un informāciju, ko sniedz dalībvalstu kompetentās iestādes, Starptautiskā Civilās aviācijas organizācija (ICAO), Komisija un citi attiecīgi avoti;
b)
novērtēt kompetentās iestādes spēju pildīt tai uzticētās drošības uzraudzības funkcijas;
c)
atkarībā no b) apakšpunktā minētā novērtējuma noteikt prioritātes, plānot un noteikt inspekciju tvērumu;
d)
veikt šīs inspekcijas, tostarp ar tām saistīto ziņošanu;
e)
sekot līdzi norisēm saistībā ar inspekcijas rezultātā konstatētajām neatbilstībām un tās slēgt.
2. Saistībā ar novērtējumu, kas minēts 1. punkta b) apakšpunktā, Aģentūra izveido, pilnveido un uztur vienotu modeli, ņemot vērā vismaz šādu elementus:
a)
aviācijas nozares lielums un sarežģītība;
b)
nopietni incidenti, nelaimes gadījumi, nelaimes gadījumi, kuros ir bojāgājušie, citi upuri;
c)
perona pārbaužu rezultāti;
d)
iepriekšējo inspekciju rezultāti;
e)
kompetento iestāžu spēja konstruktīvi īstenot korekcijas un korektīvās darbības;
f)
rezultāti, kas gūti, veicot auditu atbilstīgi starptautiskām konvencijām vai drošības novērtējuma valsts programmām;
g)
ir ieviesti pasākumi atbilstoši Regulas (EK) Nr. 216/2008 11. panta 2. punktam vai Līguma 258. pantam.
3. Šā panta 2. punktā aprakstītā modeļa rezultāti un ievaddati un novērtējuma rezultāti tiek nodoti attiecīgās dalībvalsts nacionālā standartizācijas koordinatora rīcībā.
4. Aģentūra, vadīdamās pēc pastāvīgās pārraudzības, ko tā īsteno, pielāgo inspekciju programmu, lai atspoguļotu gan drošības rādītāju uzlabojumus, gan to pasliktināšanos. Aģentūra pieņem atbilstošus pasākumus tad, ja ir pierādījumi, kas liecina par drošības rādītāju pasliktināšanos.
8. pants
Inspekciju programma
1. Aģentūra, saskaņojot ar Komisiju, izstrādā daudzgadu programmu, kurā norāda 10. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētās inspekcijas, kā arī gada programmu, kurā norāda 10. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā minētās inspekcijas.
2. Inspekciju programmās precizē attiecīgo(-ās) dalībvalsti(-is), inspekciju veidu, inspicējamās jomas un paredzamo faktiskā inspekcijas apmeklējuma grafiku, ievērojot 7. pantā minēto paraugu.
3. Aģentūra inspekciju programmās var izdarīt pielāgojumus, lai ņemtu vērā potenciālo risku, kas konstatēts, īstenojot 7. pantā minēto pastāvīgo pārraudzību.
4. Gada programmu dara zināmu Komisijai, Aģentūras valdes locekļiem, to iekļaujot Aģentūras darba programmā atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 216/2008 33. panta 2. punkta c) apakšpunktam, kā arī attiecīgās dalībvalsts nacionālajam standartizācijas koordinatoram.
9. pants
Inspicējamās jomas
1. Aģentūra veic inspekcijas visās Regulas (EK) Nr. 216/2008 II nodaļā minētajās jomās. Šīs jomas citu starpā ir šādas:
a)
lidojumderīgums, kā noteikts minētās regulas 5. pantā, un vides aizsardzība, kā noteikts 6. pantā;
b)
gaisa kuģa apkalpe, kā noteikts minētās regulas 7. un 8. pantā;
c)
gaisa kuģu ekspluatācija, kā noteikts minētās regulas 8. un 9. pantā;
d)
perona pārbaudes, kā noteikts minētās regulas 10. pantā;
e)
lidlauki, kā noteikts minētās regulas 8.a pantā;
f)
ATM/ANS un gaisa satiksmes vadības dispečeri, kā noteikts minētās regulas 8.b un 8.c pantā.
Atkarībā no norisēm saistībā ar Regulu (EK) Nr. 216/2008 vai pēc Komisijas pieprasījuma var noteikt vēl citas jomas, kuras jāinspicē.
2. Aģentūra gādā, lai tās resursi būtu attiecīgi sadalīti dažādu jomu pārraudzībai un inspicēšanai atkarībā no 7. pantā minētās pastāvīgās pārraudzības rezultātiem.
10. pants
Inspekciju veidi
1. Aģentūra veic:
a)
visaptverošas inspekcijas ar mērķi inspicēt vienu vai vairākas jomas; šīs inspekcijas veic tik bieži, cik uzskatāms par vajadzīgu, pamatojoties uz pastāvīgās pārraudzības rezultātiem;
b)
speciālās inspekcijas ar konkrētu mērķi inspicēt specifiskus vienas vai vairāku jomu aspektus un/vai izvērtēt to korekciju un korektīvo darbību izpildes gaitu, par kurām panākta vienošanās;
c)
ekspromtu inspekcijas ar mērķi izmeklēt konkrētus, bažas raisošus jautājumus, kas aktualizējušies, Aģentūrai veicot pastāvīgo pārraudzību, vai arī pēc Komisijas pieprasījuma.
2. Neatkarīgi no 1. punktā minētajām inspekcijām Aģentūra var izdarīt konstatējumus, arī faktisku apmeklējumu neveicot, gadījumā, kad jau tai ir savākti pietiekami pierādījumi par neatbilstību.
11. pants
Inspekcijas komandu sagatavošanas, kvalifikācijas un pilnvarošanas kritēriji
1. Aģentūra izstrādā kritērijus to personu kvalifikācijai, kas piedalās inspekcijas komandās.
2. Kvalifikācijas kritēriji citstarp ir šādi:
a)
zināšanas par institucionālo satvaru un regulējumu, it sevišķi šo regulu, kā arī par attiecīgajiem starptautiskajiem nolīgumiem;
b)
zināšanas un pieredze audita metodēs;
c)
tehniskas prasmes un praktiska pieredze attiecīgajā(-ās) 9. pantā minētajā(-ās) jomā(-ās).
3. Komandu vadītājiem ir jābūt Aģentūras darbiniekiem. Līdztekus citiem 2. punktā minētajiem kvalifikācijas kritērijiem viņiem jāpiemīt komandas vadīšanas un kontaktēšanās spējām gan starptautiskā vidē, gan delikātās situācijās.
4. Komandas locekļiem jābūt Aģentūras darbiniekiem vai norīkotam personālam.
5. Gan komandu vadītājus, gan komandas locekļus apmāca jautājumos par piemērojamām prasībām un Aģentūras procedūrām. Aģentūra nodrošina komandu vadītāju un komandas locekļu vienlaidu kompetenci, lai tie varētu piedalīties inspekciju veikšanā pilnvarotu darbinieku statusā. Šajā nolūkā Aģentūra izveido attiecīgas turpmākās apmācības programmas.
6. Darbiniekus, kuri atbilst kvalifikācijas kritērijiem un kuri ir attiecīgi sagatavoti, Aģentūra var pilnvarot piedalīties inspekciju komandās.
12. pants
Inspekciju komandu izveidošana
1. Inspekcijas veic Aģentūras izveidotas komandas, kurās atbilstoši 11. pantam piedalās pilnvaroti darbinieki.
2. Aģentūra nosaka komandas sastāvu ar mērķi izveidot komandu ar tādu minimālo skaitu dalībnieku, kāds nepieciešams, lai aptvertu nepieciešamās tehniskās prasmes un darba slodzi, ņemot vērā inspekciju veidu, tvērumu, aplūkoto jomu skaitu un paredzēto programmu. Katrā komandā ir komandas vadītājs un vismaz viens komandas loceklis. Jebkurā gadījumā Aģentūra gādā, lai komandu lielums būtu atbilstošs inspekcijas tvērumam.
3. Aģentūra nodrošina, ka, veidojot komandas, tām nebūs interešu konflikta ne ar inspicējamām kompetentajām iestādēm, ne arī ar inspicējamiem uzņēmumiem vai uzņēmumu apvienībām.
4. Aģentūra laicīgi pirms inspekcijas lūdz norīkotājām iestādēm vai organizācijām informāciju par komandas locekļu pieejamību dalībai inspekciju komandās faktiskā inspekcijas apmeklējuma posmā.
5. Izdevumus, kas rodas saistībā ar nacionālo standartizācijas koordinatoru līdzdalību, kā paredzēts 14. panta 2. punktā un 19. panta 2. punktā, un norīkotā personāla dalību Aģentūras veiktajās inspekcijās sedz Aģentūra atbilstoši Savienības tiesību aktiem un neskarot Savienības ikgadējo budžeta procedūru.
13. pants
Inspekciju veikšana
1. Inspekcijām, kas minētas 10. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā, ir šādi posmi:
a)
sagatavošanas posms, kas sākas vismaz 10 nedēļas pirms inspekcijas;
b)
faktiskā inspekcijas apmeklējuma posms;
c)
ziņojuma sagatavošanas posms, kas ilgst ne vairāk kā 10 nedēļas pēc faktiskā inspekcijas apmeklējuma posma.
2. Par ekspromtu inspekcijām, kas minētas 10. panta 1. punkta c) apakšpunktā, attiecīgajai kompetentajai iestādei paziņo divas nedēļas iepriekš, bet saistībā ar šīm inspekcijām nav jāievēro 14., 15. un 16. pantā minētie termiņi un procedūras, izņemot vajadzību sagatavot galaziņojumu.
3. Par neatbilstībām, kas identificētas 10. pantā minēto inspekciju laikā, ziņo saskaņā ar 16. pantu, tām seko līdzi un tās slēdz saskaņā ar 17. pantu, bet klasificē saskaņā ar 18. pantu.
14. pants
Sagatavošanas posms
1. Inspekcijas sagatavošanas posmā Aģentūra:
a)
vismaz 10 nedēļas pirms faktiskā inspekcijas apmeklējuma brīdina kompetento iestādi par šo inspekciju, tostarp par to, kāda inspekcija paredzēta, kā arī par inspicējamo(-ām) jomu(-ām) un aspektiem;
b)
savāc inspekcijas sagatavošanai nepieciešamo informāciju, pienācīgā mērā ņemot vērā informāciju, kas iegūta pastāvīgās pārraudzības ceļā;
c)
definē inspekcijas, tostarp uzņēmumu vai uzņēmumu apvienību inspekcijas, jomu, tvērumu un programmu, ņemot vērā informāciju, kas gūta, veicot pastāvīgo pārraudzību;
d)
nosaka inspekcijas komandas dalībnieku skaitu un sastāvu.
2. Kompetentā iestāde, saņēmusi paziņojumu par gaidāmo inspekciju, sadarbojas ar Aģentūru, lai raiti sagatavotu faktiskā inspekcijas apmeklējuma posmu. Ja uzskatāms par vajadzīgu, var organizēt iepriekšēju inspekcijas komandas un nacionālā standartizācijas koordinatora tikšanos.
3. Aģentūra vismaz divas nedēļas pirms faktiskā inspekcijas apmeklējuma posma kompetentajai iestādei dara zināmu inspekcijas programmu un inspekcijas komandas sastāvu.
15. pants
Faktiskā inspekcijas apmeklējuma posms
1. Faktiskā inspekcijas apmeklējuma posmā Aģentūra:
a)
organizē ievadsanāksmi ar nacionālo standartizācijas koordinatoru un inspicējamo kompetento iestādi;
b)
seko līdzi iepriekšējo inspekciju laikā identificētajiem neatbilstības konstatējumiem un tiem, kas nav noslēgti, kā arī pārrauga attiecīgās korekcijas un korektīvās darbības;
c)
paziņo kompetentajai iestādei par jebkuru tūlītēju drošības apdraudējumu, ja šāds apdraudējums inspekcijas laikā ir identificēts;
d)
noslēguma sesijā inspicēto kompetento iestādi iepazīstina ar to iepriekšējo neatbilstības konstatējumu sarakstu, kuri identificēti vai kuriem sekots līdzi inspekcijas gaitā.
2. Līdztekus minētajam Aģentūra var:
a)
inspicēt kompetentās iestādes galvenos birojus un - ciktāl tas uzskatāms par nepieciešamu - jebkurus šīs kompetentās iestādes reģionālos birojus vai arī to kvalificēto struktūrvienību galvenos un reģionālos birojus, kam kompetentā iestāde varētu būt uzticējusi uzdevumus;
b)
attiecīgās kompetentās iestādes inspekcijas ietvaros inspicēt uzņēmumus vai uzņēmumu apvienības, kas atrodas šīs kompetentās iestādes uzraudzībā; šādā gadījumā kompetentā iestāde var pavadīt inspekcijas komandu;
c)
intervēt inspicētās kompetentās iestādes un - attiecīgā gadījumā - kvalificēto struktūrvienību, kā arī - attiecīgā gadījumā - apmeklēto uzņēmumu vai uzņēmumu apvienību darbiniekus;
d)
iepazīties ar tiesību aktiem, procedūrām, sertifikātiem, reģistriem, datiem vai jebkādiem citiem attiecīgiem materiāliem.
16. pants
Ziņojuma sagatavošanas posms
1. Aģentūra, sagatavojot ziņojumu par inspekciju, sešu nedēļu laikā pēc faktiskā inspekcijas apmeklējuma noslēguma sesijas pārskata sākotnējos konstatējumus, tos klasificē un uz šā pamata sagatavo ziņojuma projektu, ko adresē inspicētajai kompetentajai iestādei.
2. Ziņojuma projektā ir vismaz:
a)
ziņojuma kopsavilkums, kurā izklāstīti izdarītie secinājumi;
b)
sīkas ziņas par inspekcijas norisi, tostarp inspekcijas veids, aplūkotās jomas, tvērums un inspekcijas komandas sastāvs;
c)
kritisko elementu analīze, lielāko uzmanību veltot galvenajiem konstatējumiem;
d)
to neatbilstības konstatējumu saraksts, kas identificēti vai kam sekots līdzi inspekcijas laikā, kā arī to klasifikācija;
e)
ieteikumi, tostarp - attiecīgā gadījumā - par sertifikātu savstarpēju atzīšanu.
3. Par neatbilstības konstatējumiem paziņo 2. punktā minētajā ziņojuma projektā, izņemot gadījumus, kad Aģentūra tos rakstiski jau ir darījusi zināmus, izmantojot citus līdzekļus.
4. Divu nedēļu laikā pēc konstatējumu paziņošanas kompetentā iestāde var Aģentūrai iesniegt rakstiskus apsvērumus.
5. Aģentūra, pamatodamās uz 2. punktā minēto ziņojuma projektu, 10 nedēļu laikā pēc noslēguma sesijas izdod galaziņojumu, kurā atspoguļo inspicētās iestādes iesniegtos apsvērumus, ja no minētās iestādes šādi apsvērumi ir saņemti. Aģentūra var pielāgot neatbilstības konstatējumu aprakstu, to juridisko pamatu, klasifikāciju vai statusu tā, kā tas nepieciešams, lai ņemtu vērā gan apsvērumus, gan korekcijas vai korektīvās darbības, kas iesniegtas ziņojuma sagatavošanas posmā.
6. Aģentūra katrai dalībvalstij nosaka un turpina piemērot pastāvīgās pārraudzības statusu, kuru pēc pieprasījuma dara zināmu attiecīgajai dalībvalstij un Komisijai.
7. Galaziņojumu adresē inspicētajai kompetentajai iestādei un Komisijai, kura to pēc tam var nosūtīt attiecīgajai dalībvalstij un, ja nepieciešams, citām kompetentajām iestādēm.
17. pants
Sekošana līdzi konstatējumiem un to noslēgšana
1. Visiem neatbilstības konstatējumiem, kuri klasificēti atbilstīgi 18. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktam, kompetentā iestāde ne vēlāk kā četras nedēļas pēc tam, kad saņemts paziņojums no Aģentūras, ierosina korekciju vai korektīvu darbību.
2. Visiem neatbilstības konstatējumiem, kuri klasificēti atbilstīgi 18. panta 1. punkta a) apakšpunktam, kompetentā iestāde ne vēlāk kā 10 nedēļas pēc tam, kad saņemts paziņojums no Aģentūras, ierosina korektīvu darbību.
3. Kompetentā iestāde attiecīgā termiņā ziņo Aģentūrai par korektīvo darbību pabeigšanu un sniedz tam pierādījumus.
4. Aģentūra:
a)
izvērtē kompetentās iestādes iesniegtās korekcijas un korektīvās darbības vai pieprasa iespējami nekavējoties iesniegt sīkākus skaidrojumus;
b)
piekrīt iesniegtajām korekcijām un/vai korektīvajām darbībām vai tās noraida 16 nedēļu laikā pēc to paziņošanas;
c)
pārrauga, vai korektīvo darbību izpilde ir apmierinoša;
d)
nosaka, vai ir nepieciešams veikt papildu pasākumus saskaņā ar 22. pantu;
e)
regulāri ziņo kompetentajai iestādei un Komisijai par neatbilstības konstatējumu statusu un saistītām korekcijām / korektīvajām darbībām, izmantojot statusa ziņojumus;
f)
slēdz neatbilstības konstatējumu, tiklīdz pārliecinās, ka korektīvās darbības ir pabeigtas un pierādījumi ir sniegti, dokumentē neatbilstības konstatējuma slēgšanu un attiecīgi informē kompetento iestādi.
5. Iepriekšējā punkta c) apakšpunkta piemērošanas nolūkā Aģentūra var pieprasīt, lai kompetentā iestāde sniedz pierādījumus vai paskaidrojumus. Aģentūra var arī nolemt pārbaudīt īstenošanu uz vietas, veicot inspekcijas apmeklējumu.
6. Ja par neatbilstības konstatējumu tiek sākta pārkāpumu procedūra atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 216/2008 11. panta 2. punktam vai Līgumiem, Aģentūra, apspriezdamās ar Komisiju, pienācīgi seko līdzi šai procedūrai un nevienu no šādiem konstatējumiem nenoslēdz, iekams tas nav koordinēts ar Komisiju.
18. pants
Konstatējumu klasifikācija
1. Visus neatbilstības konstatējumus, kurus Aģentūra identificē, veicot 10. pantā minētās inspekcijas, Aģentūra klasificē un par tiem ziņo neatkarīgi no tā, vai šie konstatējumi attiecas uz administratīvajām vai tehniskajām prasībām, tos iedalot vienā no šādām klasēm:
a)
C klase: neatbilstība piemērojamajām prasībām, kas izraisa galvenokārt ar standartizāciju saistītus apsvērumus;
b)
D klase: neatbilstība piemērojamajām prasībām, kas izraisa ar standartizāciju saistītus apsvērumus, kā arī drošības apdraudējumus, ja to laikus nenovērš;
c)
G klase: tūlītējs drošības apdraudējums.
2. No konstatējuma klasifikācijas ir atkarīgs prioritārais raksturs, kādu piešķir, kad par to sagatavo ziņojumu, tam seko līdzi vai to slēdz.
19. pants
Tūlītējs drošības apdraudējums
1. Ja Aģentūra ir ziņojusi par tūlītēju drošības apdraudējumu:
a)
Aģentūra pieprasa, lai kompetentā iestāde pieņemtu adekvātas korektīvās darbības, tostarp tūlītējas korekcijas;
b)
kompetentā iestāde piemēro iedarbīgas korekcijas, lai novērstu konstatēto apdraudējumu, un iesniedz Aģentūrai par to pierādījumus.
2. Divu nedēļu laikā pēc tam, kad paziņots par tūlītējo drošības apdraudējumu, Aģentūra var pieprasīt, lai kompetentā iestāde apmeklētu tikšanos, kurā tiktu izvērtēta tūlītējo korekciju izpilde.
3. Ja Aģentūra ar veiktajām korekcijām nav apmierināta, tā nāk klajā ar ieteikumiem Komisijai, tostarp - vajadzības gadījumā - ar prasību attiecībā uz attiecīgās kompetentās iestādes izdotā(-o) sertifikāta(-u) savstarpējo atzīšanu. Aģentūra par to nekavējoties paziņo arī dalībvalstu kompetentajām iestādēm.
20. pants
Lietvedība
1. Aģentūra izveido lietvedības sistēmu, kas nodrošina turpmāk norādīto ziņu pienācīgu uzkrāšanu un pieejamību, kā arī uzticamu izsekojamību to izmaiņām, attiecībā uz:
a)
komandu vadītāju un komandas locekļu sagatavotību, kvalifikāciju un pilnvarojumu;
b)
inspekciju programmām;
c)
ziņojumiem;
d)
konstatējumiem un saistītiem pierādījumiem;
e)
korekcijām un korektīvām darbībām, par ko panākta vienošanās;
f)
konstatēto neatbilstību slēgšanu un saistītiem pierādījumiem;
g)
ieteikumiem attiecībā uz sertifikātu savstarpēju atzīšanu;
h)
7. panta 1. punkta b) apakšpunktā minēto novērtējumu.
2. Visus lietu reģistrus uzglabā vismaz 15 gadus atbilstīgi piemērojamajiem datu aizsardzības tiesību aktiem.
21. pants
Pieeja inspekcijas ziņojumos iekļautajai informācijai
1. Ja inspekcijas ziņojumā iekļautā informācija attiecas uz uzņēmumu vai uzņēmumu apvienību, kas atrodas trešās valsts drošības uzraudzībā un kas ietilpst tāda Savienības nolīguma piemērošanas jomā, kas noslēgts atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 216/2008 12. pantam, tad saskaņā ar minētā nolīguma attiecīgajiem noteikumiem šo informāciju dara pieejamu trešai valstij kā šāda nolīguma līgumslēdzējai pusei.
2. Ja inspekcijas ziņojumā iekļautā informācija ietilpst tāda sadarbības memoranda piemērošanas jomā, kas noslēgts starp Savienību un ICAO, šo informāciju dara pieejamu ICAO saskaņā ar noteikumiem, kas paredzēti minētajā sadarbības memorandā un attiecīgajos pielikumos par drošību.
3. Ja inspekcijas ziņojumā iekļautā informācija attiecas uz notiekošu drošības izmeklēšanu, kura tiek veikta saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 996/2010 (20), šo informāciju nekavējoties dara pieejamu iestādei, kas šo drošības izmeklēšanu veic.
4. Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1049/2001 (21) piemērošanas nolūkā tiek pieņemts, ka lēmumu pieņemšanas process saistībā ar inspekcijas ziņojumu nav noslēdzies, iekams nav slēgti saistītie neatbilstības konstatējumi.
22. pants
Papildu darbības
1. Aģentūra identificē ikvienu gadījumu, kad nav sekots līdzi neatbilstības konstatējumiem, piemēram, šādus:
a)
korektīva darbība, kas nav iesniegta 17. panta 1. punktā minētajā laikposmā;
b)
korektīva darbība, kurai Aģentūra nav piekritusi 17. panta 4. punkta b) apakšpunktā minētajā laikposmā;
c)
korektīva darbības, kas nav pienācīgi īstenota.
2. Gadījumos, kas minēti 1. punktā, Aģentūra pieprasa kompetentajai iestādei sniegt paskaidrojumus par šo trūkumu un iesniegt papildu darbības, nosakot termiņu atbildes sniegšanai.
3. Aģentūra izvērtē, kādas ir sekas minētajam trūkumam, kā arī atbildi, kuru kompetentā iestāde sniegusi noteiktajā termiņā. Aģentūra, pamatodamās uz šāda izvērtējuma rezultātu, var:
a)
dot piekrišanu iesniegtajām papildu darbībām; vai
b)
nosūtīt papildu ziņojumu attiecīgajai kompetentajai iestādei un Komisijai. Šajā ziņojumā tiek iekļauts Aģentūras veiktais izvērtējums un ieteikumi Komisijai, tostarp - kad uzskatīts par vajadzīgu - ieteikumi attiecībā uz kompetentās iestādes izdotā(-o) sertifikāta(-u) savstarpēju atzīšanu.
4. Neskarot Regulu (EK) Nr. 2111/2005, Komisija, saņēmusi 3. punkta b) apakšpunktā minēto papildu ziņojumu, var spert jebkuru no turpmākajiem soļiem:
a)
adresēt komentārus attiecīgajai dalībvalstij vai pieprasīt turpmākus skaidrojumus, lai ieviestu lielāku skaidrību saistībā ar visiem neatbilstības konstatējumiem vai to daļu;
b)
pieprasīt Aģentūrai veikt ekspromtu inspekciju, lai pārbaudītu, vai korekciju un korektīvo darbību izpilde ir apmierinoša;
c)
sākt Regulas (EK) Nr. 216/2008 11. panta 2. punktā minēto procedūru, lai nolemtu, vai kompetentās iestādes izdotie sertifikāti atbilst piemērojamajām prasībām;
d)
sākt procedūru atbilstīgi Līguma 258. pantam.
23. pants
Gada ziņojums
Aģentūra ik gadus ne vēlāk kā 31. martā iesniedz Komisijai gada ziņojumu par pastāvīgās pārraudzības darbībām un inspekcijām, kas veiktas iepriekšējā gada laikā. Ziņojumā iekļauj darbību un inspekciju rezultātu analīzi, atspoguļojot kompetento iestāžu spēju pildīt tām uzticētos drošības uzraudzības uzdevumus, un ieteikumus iespējamiem uzlabojumiem. Ieteikumos it sevišķi izceļ tos tehniskos noteikumus, kuri būtu jāievieš vai jāgroza atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 216/2008 17. panta 2. punkta b) apakšpunktam, un Aģentūras pasākumus, kuri būtu jāievieš vai jāgroza atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 216/2008 18. panta c) punktam.
24. pants
Darba procedūras
Ne vēlāk kā sešu mēnešu laikā pēc šīs regulas stāšanās spēkā Aģentūra pārskata savas darba procedūras, lai īstenotu uzdevumus, kas tai uzticēti saskaņā ar 3.-23. pantu.
25. pants
Pārejas pasākumi
1. Neatbilstības konstatējumus, kurus Aģentūra izdarījusi atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 736/2006, bet attiecībā uz kuriem pierādījumi par to slēgšanu šīs regulas stāšanās spēkā brīdī Aģentūrai nav iesniegti, uzskata par tādiem, kas izdarīti saskaņā ar šo regulu, un tālab tos attiecīgi aplūko.
2. Korektīvo pasākumu plānus, kurus Aģentūra pieņēmusi atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 736/2006, uzskata par tādiem, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu.
3. Komandu locekļus un komandu vadītājus, ko pilnvarojusi Aģentūra atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 736/2006, uzskata par pilnvarotu personālu saskaņā ar šo regulu.
26. pants
Atcelšana
Regulu (EK) Nr. 736/2006 atceļ.
27. pants
Stāšanās spēkā un piemērošana
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2014. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 28. jūnijā