NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 1011/2012
ze dne 17. října 2012
o statistice držby cenných papírů
(ECB/2012/24)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2223/96 ze dne 25. června 1996 o Evropském systému národních a regionálních účtů ve Společenství (dále jen „ESA 95“) (1), a zejména na přílohu A uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (2), a zejména na čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 958/2007 ze dne 27. července 2007 o statistice aktiv a pasiv investičních fondů (ECB/2007/8) (3),
s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 24/2009 ze dne 19. prosince 2008 o statistice aktiv a pasiv účelových finančních společností zapojených do sekuritizačních transakcí (ECB/2008/30) (4),
s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 25/2009 ze dne 19. prosince 2008 o rozvaze sektoru měnových finančních institucí (ECB/2008/32) (5),
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS (6),
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (7),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Aby mohla plnit úkoly Evropského systému centrálních bank (ESCB) a monitorovat finanční trhy a finanční činnost v rámci eurozóny, je třeba, aby Evropská centrální banka (ECB) ve spolupráci s národními centrálními bankami shromažďovala velmi kvalitní statistické informace podle jednotlivých cenných papírů, pokud se týká cenných papírů v držbě institucionálních sektorů eurozóny a cenných papírů emitovaných rezidenty eurozóny a držených institucionálními sektory mimo eurozónu.
(2)
S cílem přispět k řádnému provádění opatření, která přijímají příslušné orgány v oblasti dohledu nad úvěrovými institucemi a stability finančního systému, a pro účely analýzy transmisního mechanismu měnové politiky je třeba, aby ECB od bankovních skupin shromažďovala informace o jejich držbě cenných papírů podle jednotlivých cenných papírů.
(3)
Účelem shromažďování údajů je poskytnout ECB komplexní statistické informace o tom, jak jsou hospodářská odvětví a jednotlivé bankovní skupiny v členských státech eurozóny angažovány v určitých třídách cenných papírů, jakož i o vztazích mezi hospodářskými odvětvími držitelů a emitentů cenných papírů a o trhu cenných papírů emitovaných rezidenty eurozóny. Jak je významné mít přesné a podrobně členěné informace o angažovanosti hospodářských odvětví a bankovních skupin v určitých třídách cenných papírů, se stalo zřejmým v průběhu finanční krize, neboť rizika ohrožující finanční stabilitu vzhledem k mechanismům nákazy na úrovni jednotlivých finančních institucí, jež způsobují určité třídy cenných papírů, nelze z agregovaných údajů řádně rozpoznat. Včasné informace o držbě cenných papírů na úrovni jednotlivých cenných papírů rovněž ECB umožní sledovat přenos rizik z finančních trhů do reálné ekonomiky.
(4)
Tyto statistické informace kromě toho pomohou ECB při provádění analýzy vývoje na finančním trhu a při sledování změn portfolií cenných papírů hospodářských odvětví a vztahů mezi finančními zprostředkovateli a nefinančními investory.
(5)
S ohledem na propojení měnové politiky se stabilitou finančního systému je shromažďování statistických informací podle jednotlivých cenných papírů, pokud se týká pozic držby cenných papírů a finančních transakcí, jakož i pro účely odvození transakcí z pozic, rovněž nezbytné pro uspokojení potřeby pravidelných i ad hoc analýz k podpoře ECB při provádění měnové a finanční analýzy a pro příspěvek ESCB ke stabilitě finančního systému. Tyto statistické informace umožní spojit informace o cenných papírech držených institucionálními sektory s informacemi o jednotlivých emitentech po celém světě, a poskytnout tak významný nástroj ke sledování vzniku a vývoje finanční nerovnováhy.
(6)
Je rovněž nezbytné umožnit, aby ECB poskytovala analytickou a statistickou podporu Evropské radě pro systémová rizika v souladu s nařízením Rady (EU) č. 1096/2010 ze dne 17. listopadu 2010 o pověření Evropské centrální banky zvláštními úkoly, které se týkají fungování Evropské rady pro systémová rizika (8).
(7)
Z tohoto důvodu by Rada guvernérů ECB měla pro účely shromažďování údajů podle tohoto nařízení určit zpravodajské bankovní skupiny s ohledem na velikost konsolidované rozvahy každé skupiny ve srovnání s aktivy konsolidované rozvahy všech bankovních skupin v Evropské unii, význam činnosti skupiny v konkrétním segmentu bankovní činnosti a relevanci skupiny pro stabilitu a fungování finančního systému v eurozóně a/nebo v jednotlivých členských státech.
(8)
Měla by se uplatňovat pravidla ochrany a využití důvěrných statistických informací stanovená v článku 8 nařízení Rady (ES) č. 2533/98.
(9)
Zpravodajskou povinností podle tohoto nařízení včetně výjimek z této povinnosti nejsou dotčeny zpravodajské povinnosti zakotvené v jiných právních aktech a nástrojích ECB, které mohou alespoň částečně rovněž zahrnovat vykazování statistických informací o držbě cenných papírů podle jednotlivých cenných papírů.
(10)
Je třeba zavést postup pro účinné provádění technických změn příloh tohoto nařízení za předpokladu, že takové změny nezmění základní koncepční rámec, ani nepříznivě neovlivní zatížení zpravodajských jednotek v členských státech. Při uplatňování tohoto postupu musí být brán ohled na stanoviska Výboru pro statistiku ESCB,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení:
1.
shromažďováním údajů podle „jednotlivých cenných papírů“ se rozumí shromažďování údajů členěných podle jednotlivých cenných papírů;
2.
„pozicí“ se rozumí stavová hodnota cenných papírů, jejichž druhy jsou uvedeny v odstavci 15 a které skutečné zpravodajské jednotky vlastní či drží v úschově na konci referenčního období, jak je dále vymezeno v části 4 přílohy II;
3.
„mateřská úvěrová instituce“, „mateřská finanční holdingová společnost“, „dceřiná společnost“ a „pobočka“ mají stejný význam jako v definici v článku 4 směrnice 2006/48/ES;
4.
„bankovní skupinou“ se rozumí a) mateřská úvěrová instituce a všechny její finanční dceřiné společnosti a pobočky s výjimkou pojišťoven, které získaly úřední povolení v souladu s článkem 6 směrnice 73/239/EHS (9) nebo článkem 4 směrnice 2002/83/ES (10); nebo b) mateřská finanční holdingová společnost a všechny její finanční dceřiné společnosti a pobočky s výjimkou pojišťoven, které získaly úřední povolení v souladu s článkem 6 směrnice 73/239/EHS nebo článkem 4 směrnice 2002/83/ES, za předpokladu, že v obou případech je mateřská společnost v čele bankovní skupiny. Subjekt bez dceřiných společností tvoří sám o sobě skupinu za předpokladu, že subjekt sám není dceřinou společností;
5.
„rezident“ má stejný význam jako v definici v čl. 1 odst. 4 nařízení (ES) č. 2533/98;
6.
„měnová finanční instituce“, „úvěrová instituce“ a „fond peněžního trhu“ mají stejný význam jako v definici v článku 1 nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32). Sektor měnových finančních institucí se skládá z úvěrových institucí a fondů peněžního trhu;
7.
„investiční fond“ má stejný význam jako v definici v článku 1 nařízení (ES) č. 958/2007 (ECB/2007/8);
8.
„účelová finanční společnost“ má stejný význam jako v definici v čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30);
9.
„uschovatelem“ se rozumí subjekt, který patří do sektoru „finančních institucí“ (S.12 (11)) a který provádí úschovu a správu finančních nástrojů na účet klientů včetně svěřenské správy a souvisejících služeb, jako je správa hotovosti nebo zajištění, jak je uvedeno v oddílu B bodu 1 přílohy I směrnice 2004/39/ES;
10.
„subjektem v čele bankovní skupiny“ se rozumí mateřská společnost bankovní skupiny za předpokladu, že je buď mateřskou úvěrovou institucí v EU nebo mateřskou finanční holdingovou společností v EU, jak je vymezeno v článku 4 směrnice 2006/48/ES a jak je provedeno v členských státech Unie, avšak s tím, že „EU“ se nahrazuje pojmem „eurozóna“ a „členský stát“ se nahrazuje pojmem „členský stát eurozóny“;
11.
„subjektem v čele zpravodajské skupiny“ se rozumí subjekt v čele bankovní skupiny, kterou Rada guvernérů určila jako zpravodajskou skupinu podle čl. 2 odst. 4;
12.
„investorem“ se rozumí subjekt či osoba, jež vlastní finanční nástroje;
13.
„cennými papíry v úschově“ se rozumějí cenné papíry, které jménem investorů drží a spravují uschovatelé;
14.
„příslušnou národní centrální bankou“ se rozumí národní centrální banka členského státu eurozóny, v němž je zpravodajská jednotka rezidentem;
15.
„cennými papíry“ se rozumí tyto druhy cenných papírů:
a)
„dluhové cenné papíry“ (F.3);
b)
„kótované akcie“ (F.511);
c)
„akcie nebo podílové listy investičních fondů“ (F.52);
16.
„držbou cenných papírů“ se rozumí ekonomické vlastnictví cenných papírů, jejichž druhy jsou uvedeny v odstavci 15;
17.
„kódem ISIN“ se rozumí mezinárodní identifikační číslo cenného papíru přidělené cenným papírům, které se skládá z 12 alfanumerických znaků a jednoznačně určuje emisi cenných papírů (podle normy ISO 6166).
Článek 2
Skutečný soubor zpravodajských jednotek
1. Skutečný soubor zpravodajských jednotek se skládá z rezidentských měnových finančních institucí, investičních fondů, účelových finančních společností, uschovatelů a subjektů v čele bankovních skupin, které Rada guvernérů podle odstavce 4 určila jako zpravodajské skupiny a které byly o své zpravodajské povinnosti vyrozuměny podle odstavce 5 (společně dále jen „skutečné zpravodajské jednotky“ a jednotlivě dále jen „skutečná zpravodajská jednotka“).
2. Pokud fond peněžního trhu, investiční fond nebo účelová finanční společnost nemají podle svého vnitrostátního práva právní subjektivitu, odpovídají za vykazování informací vyžadovaných na základě tohoto nařízení osoby, které jsou na základě právních předpisů oprávněny tyto subjekty zastupovat, nebo - v případě neexistence formálního zastoupení - osoby, které podle příslušných vnitrostátních právních předpisů odpovídají za jednání těchto subjektů.
3. Na skutečné zpravodajské jednotky se vztahuje úplná zpravodajská povinnost, pokud se neuplatňuje výjimka udělená podle článku 4.
4. Rada guvernérů může rozhodnout, že bankovní skupina je zpravodajskou skupinou, pokud má tato bankovní skupina v souladu s hlavou V kapitolou 4 oddílem 1 směrnice 2006/48/ES aktiva konsolidované rozvahy:
a)
která převyšují 0,5 % celkových aktiv konsolidované rozvahy bankovních skupin v Unii (dále jen „prahová hodnota 0,5 %“), a to na základě posledních aktuálních údajů, jež má ECB k dispozici, tj.:
i)
údajů, jež se vztahují ke konci prosince kalendářního roku předcházejícího oznámení podle odstavce 5, nebo
ii)
nejsou-li údaje podle odrážky i) k dispozici, údajů, jež se vztahují ke konci prosince předchozího roku, nebo
b)
která jsou nižší než prahová hodnota 0,5 % nebo se této hodnotě rovnají, za předpokladu, že bankovní skupina splňuje určitá kvantitativní nebo kvalitativní kritéria, která ji činí významnou pro stabilitu a fungování finančního systému v eurozóně (pokud jde např. o vzájemné propojení s jinými finančními institucemi v eurozóně, činnost v rámci více jurisdikcí, nezastupitelnost, složitost korporační struktury) a/nebo v jednotlivém členském státě eurozóny (pokud jde např. o relativní význam bankovní skupiny v rámci konkrétního segmentu trhu bankovních služeb v jednom či více členských státech eurozóny).
5. Příslušná národní centrální banka vyrozumí subjekty v čele zpravodajských skupin o rozhodnutí Rady guvernérů podle odstavce 4, jakož i o jejich povinnostech na základě tohoto nařízení.
6. Aniž by byl dotčen článek 10, začnou subjekty v čele zpravodajských skupin, které byly vyrozuměny podle odstavce 5 poté, co začalo první vykazování na základě tohoto nařízení, vykazovat údaje nejpozději ve lhůtě šesti měsíců ode dne vyrozumění.
7. Subjekt v čele zpravodajské skupiny, který byl vyrozuměn podle odstavce 5, oznamuje příslušné národní centrální bance změny svého jména či právní formy, fúze či restrukturalizace či jakoukoli jinou událost či okolnost, která má vliv na zpravodajskou povinnost tohoto subjektu, nejpozději do 14 dnů ode dne, kdy tato událost či okolnost nastala.
8. Na subjekt v čele zpravodajské skupiny, který byl vyrozuměn podle odstavce 5, se povinnosti vymezené v tomto nařízení vztahují, dokud jej příslušná národní centrální banka nevyrozumí o opaku.
Článek 3
Statistická zpravodajská povinnost
1. Měnové finanční instituce, investiční fondy, účelové finanční společnosti a uschovatelé poskytují své příslušné národní centrální bance údaje, v členění podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce a o finančních transakcích v průběhu referenčního měsíce nebo čtvrtletí v souladu s odstavcem 5, nebo statistické informace nezbytné k odvození těchto transakcí, týkající se držby cenných papírů s kódem ISIN na vlastní účet v souladu s částí 2 přílohy I. Tyto údaje se vykazují čtvrtletně nebo měsíčně v souladu se zpravodajskými pokyny, které stanoví příslušné národní centrální banky.
2. Uschovatel příslušné národní centrální bance oznámí provádění činnosti uschovatele do jednoho týdne ode dne, kdy započne s činností uschovatele, bez ohledu na to, zda očekává, že se na něj bude vztahovat řádná zpravodajská povinnost na základě tohoto nařízení, s výjimkou případu, kdy uschovatel tuto činnost oznámil jiným příslušným orgánům.
Uschovatelé poskytují příslušné národní centrální bance čtvrtletně nebo měsíčně v souladu se zpravodajskými pokyny stanovenými příslušnými národními centrálními bankami údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce týkající se těchto cenných papírů s kódem ISIN:
a)
cenné papíry, které mají v úschově jménem rezidentských investorů, kteří v souladu s částí 3 přílohy I nevykazují držbu na vlastní účet podle odstavce 1;
b)
cenné papíry, které mají v úschově jménem nefinančních investorů, kteří jsou rezidenty v jiných členských státech eurozóny, v souladu s částí 4 přílohy I;
c)
cenné papíry emitované subjekty v eurozóně, které mají v úschově jménem investorů, kteří jsou rezidenty v členských státech mimo eurozónu, a investorů, kteří jsou rezidenty mimo Unii, v souladu s částí 5 přílohy I.
3. Subjekty v čele zpravodajských skupin poskytují příslušné národní centrální bance čtvrtletně údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích cenných papírů s kódem ISIN ke konci čtvrtletí, které jsou v držbě jejich skupiny včetně nerezidentských subjektů. Tyto údaje se vykazují na základě portfolia skupiny vyjádřeného v hrubých hodnotách bez očištění o držbu cenných papírů emitovaných subjekty téže skupiny.
V souladu s pokyny příslušné národní centrální banky vykazují subjekty v čele zpravodajských skupin údaje o držbě cenných papírů na základě jednoho ze tří přístupů uvedených v části 6 přílohy I.
4. Zpravodajskou povinností na základě tohoto nařízení včetně výjimek z této povinnosti nejsou dotčeny zpravodajské povinnosti vymezené v a) nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32), b) nařízení (ES) č. 958/2007 (ECB/2007/8) a c) nařízení (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30).
5. Skutečné zpravodajské jednotky vykazují v souladu s pokyny příslušné národní centrální banky buď a) údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o měsíčních nebo čtvrtletních finančních transakcích a pokud to vyžaduje příslušná národní centrální banka, jiné změny objemu; nebo b) statistické informace nezbytné k odvození finančních transakcí na základě jednoho z přístupů uvedených v části 1 přílohy I. Další požadavky a zásady pro sestavování transakcí jsou uvedeny v části 3 přílohy II.
6. Skutečné zpravodajské jednotky na pokyn příslušné národní centrální banky čtvrtletně nebo měsíčně vykazují údaje o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce a v souladu s odstavcem 5 statistické informace o držbě cenných papírů bez kódu ISIN v průběhu referenčního čtvrtletí nebo měsíce v souladu s částí 7 přílohy I. Tento odstavec neplatí pro skutečné zpravodajské jednotky, kterým byly uděleny výjimky podle článku 4.
7. Údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce a statistické informace za referenční čtvrtletí nebo měsíc v souladu s odstavcem 5 se vykazují v souladu s částmi 1, 2 a 4 přílohy II a v souladu s účetními pravidly uvedenými v článku 5.
Článek 4
Výjimky
1. Dle uvážení příslušné národní centrální banky lze udělit skutečným zpravodajským jednotkám tyto výjimky:
a)
v členských státech eurozóny, v nichž rezidentští investoři celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, jejichž tržní hodnota je nižší než 40 miliard EUR či je této hodnotě rovna:
i)
mohou národní centrální banky měnovým finančním institucím, investičním fondům, účelovým finančním společnostem a uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 za předpokladu, že pokud se týká pozic, společný příspěvek měnových finančních institucí, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby měnových finančních institucí, společný příspěvek investičních fondů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby investičních fondů, společný příspěvek účelových finančních společností, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby účelových finančních společností a společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby uschovatelů. Účelové finanční společnosti, které nevykazují údaje podle jednotlivých cenných papírů v souladu s nařízením (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30), mají právo překročit tuto prahovou hodnotu v souladu s pokyny příslušných národních centrálních bank po dobu prvních dvou let po začátku vykazování podle tohoto nařízení;
ii)
mohou národní centrální banky uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 2 písm. a) za předpokladu, že pokud se týká pozic, nepřesahuje společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, 40 % národní hodnoty cenných papírů v úschově;
b)
v členských státech eurozóny, v nichž rezidentští investoři celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, jejichž tržní hodnota je vyšší než 40 miliard EUR:
i)
mohou národní centrální banky měnovým finančním institucím, investičním fondům, účelovým finančním společnostem a uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 za předpokladu, že pokud se týká pozic, společný příspěvek měnových finančních institucí, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby měnových finančních institucí, společný příspěvek investičních fondů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby investičních fondů, společný příspěvek účelových finančních společností, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby účelových finančních společností a společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby uschovatelů;
ii)
mohou národní centrální banky uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 2 písm. a) za předpokladu, že pokud se týká pozic, nepřesahuje společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, 5 % národní hodnoty cenných papírů v úschově;
c)
Národní centrální banky konzultují ECB ohledně využití informací k určení celkové držby cenných papírů v tržní hodnotě, jež je nezbytná k udělení výjimek podle tohoto odstavce.
2. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 udělí úvěrovým institucím takto:
a)
národní centrální banky mohou úvěrovým institucím udělit úplnou či částečnou výjimku ze zpravodajské povinnosti za předpokladu, že pokud se týká pozic, nepřesahuje společný příspěvek 5 % celkové hodnoty cenných papírů držených úvěrovými institucemi v příslušném členském státě eurozóny;
b)
tuto prahovou hodnotu však lze po první dva roky po začátku vykazování podle tohoto nařízení zvýšit na 15 %;
c)
prahové hodnoty uvedené v bodech a) a b) se vypočítají na základě celkové držby cenných papírů pro příslušný členský stát po uplatnění výjimek podle odstavce 1.
3. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 všem fondům peněžního trhu, za předpokladu, že tyto fondy celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, které představují méně než 2 % cenných papírů, které drží fondy peněžního trhu v eurozóně. Prahová hodnota 2 % se vypočítá na základě celkové držby cenných papírů fondy peněžního trhu v příslušném členském státě po uplatnění všech výjimek podle odstavce 1.
4. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 všem účelovým finančním společnostem, za předpokladu, že tyto společnosti celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, které představují méně než 2 % cenných papírů, které drží účelové finanční společnosti v eurozóně. Prahová hodnota 2 % se vypočítá na základě celkové držby cenných papírů účelovými finančními společnostmi v příslušném členském státě po uplatnění všech výjimek podle odstavce 1.
5. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí tyto výjimky uschovatelům:
a)
národní centrální banky mohou uschovatelům udělit úplnou či částečnou výjimku ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 2 písm. a) za předpokladu, že údaje uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a) lze odvodit z jiných statistických či dohledových zdrojů údajů v souladu s minimálními statistickými standardy uvedenými v článku III. Kromě toho se uplatňuje následující:
i)
v členských státech, v nichž se uplatňují výjimky podle odst. 1 písm. a) a v nichž údaje uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a) přímo vykazují investoři, tvoří tyto údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, nejméně 60 % hodnoty cenných papírů uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a);
ii)
v členských státech, v nichž se uplatňují výjimky podle odst. 1 písm. b) a v nichž údaje uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a) přímo vykazují investoři, tvoří tyto údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, nejméně 75 % hodnoty cenných papírů uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a);
b)
národní centrální banky mohou udělit úplnou či částečnou výjimku ze zpravodajské povinnosti uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. b) a c) uschovatelům, kteří jménem všech investorů, kteří nejsou rezidenty, drží v úschově cenné papíry v celkové hodnotě nižší než 10 miliard EUR.
6. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimku ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 3 subjektům v čele zpravodajských skupin:
a)
národní centrální banky mohou subjektům v čele zpravodajských skupin povolit, aby podle jednotlivých cenných papírů vykazovaly statistické informace, které pokrývají 95 % hodnoty cenných papírů s kódem ISIN, které drží daná skupina, v souladu s požadavky tohoto nařízení za předpokladu, že zbývajících 5 % cenných papírů v držbě skupiny nevydal jeden jediný emitent;
b)
národní centrální banky mohou subjekty v čele zpravodajských skupin žádat o poskytnutí dalších informací o druhu cenných papírů, které jsou vyňaty z vykazování podle bodu a).
7. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimky ze zpravodajské povinnosti podle tohoto nařízení, pokud skutečné zpravodajské jednotky vykazují tytéž údaje podle nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32), nařízení (ES) č. 958/2007 (ECB/2007/8) nebo nařízení (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30), nebo pokud národní centrální banky mohou tytéž údaje odvodit jiným způsobem v souladu s minimálními statistickými standardy vymezenými v příloze III.
8. Pokud se týká skutečných zpravodajských jednotek, na něž se vztahuje výjimka uvedená v odstavcích 1, 2, 3 nebo 4, národní centrální banky i nadále každoročně shromažďují údaje o hodnotě cenných papírů, kterou drží nebo mají v úschově v souladu s požadavky vymezenými v čl. 3 odst. 1, a to jako agregované údaje nebo jako údaje podle jednotlivých cenných papírů.
9. Národní centrální banky kontrolují plnění podmínek uvedených v odstavcích 1 až 7 pro účely případného udělení, obnovy či odnětí jakékoli výjimky s účinností od počátku každého kalendářního roku.
10. Příslušná národní centrální banka odejme výjimku udělenou uschovatelům podle odst. 5 písm. a), pokud po tři po sobě jdoucí vykazovací období nebyly včas k dispozici údaje z jiných statistických či dohledových zdrojů údajů, jež splňují minimální statistické standardy uvedené v příloze III, bez ohledu na to, zda to uschovatel zavinil. Uschovatelé začnou vykazovat údaje, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 2, nejpozději ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim národní centrální banka oznámila, že došlo k odnětí výjimky.
11. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že skutečným zpravodajským jednotkám, jimž byla udělena výjimka podle tohoto článku, uloží zpravodajskou povinnost ad hoc, a to v tak podrobné míře, jakou považují za nezbytné. Skutečné zpravodajské jednotky vykazují informace vyžádané ad hoc ve lhůtě 15 pracovních dnů od dne, kdy příslušná národní centrální banka o tyto informace požádala.
12. Skutečné zpravodajské jednotky se mohou rozhodnout, že výjimky udělené národními centrálními bankami nevyužijí a že namísto toho budou plnit úplnou zpravodajskou povinnost. Skutečná zpravodajská jednotka, která nevyužívá výjimky udělené příslušnou národní centrální bankou, obdrží před tím, než tyto výjimky začne později využívat, souhlas dané národní centrální banky.
Článek 5
Účetní pravidla
1. Není-li v tomto nařízení uvedeno jinak, používají skutečné zpravodajské jednotky pro účely vykazování na základě tohoto nařízení účetní pravidla stanovená ve vnitrostátních předpisech, kterými se provádí směrnice Rady 86/635/EHS ze dne 8. prosince 1986 o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí (12), nebo pokud tyto předpisy nelze uplatnit, v jakýchkoli jiných vnitrostátních či mezinárodních normách, které se vztahují na skutečné zpravodajské jednotky.
2. Bez ohledu na vnitrostátní účetní postupy se držba cenných papírů vykazuje ve jmenovité hodnotě nebo jako počet kusů/podílů. Jak je uvedeno v části 4 přílohy II, mohou být vykazovány i tržní hodnoty.
3. Aniž by byly dotčeny vnitrostátní účetní postupy a možnosti vzájemného započtení, vykazuje se držba cenných papírů pro statistické účely v hrubých hodnotách.
4. Držba cenných papírů zapůjčených v rámci půjček cenných papírů nebo prodaných v rámci repo obchodů se i nadále vykazuje jako držba původního vlastníka (a nikoli jako držba dočasného nabyvatele), pokud existuje pevný příslib provedení zpětné operace (a ne jen pouhá možnost tak učinit). Pokud dočasný nabyvatel obdržené cenné papíry prodá, zaznamená se tento prodej jako přímá transakce s cennými papíry a dočasný nabyvatel jej vykáže jako zápornou pozici v portfoliu cenných papírů.
Článek 6
Lhůty
1. Národní centrální banky rozhodují, kdy je třeba, aby jim skutečné zpravodajské jednotky poskytovaly údaje tak, aby tyto banky mohly vykonávat nezbytné kontroly kvality a plnit lhůty uvedené v odstavci 2.
2. Národní centrální banky za skutečné zpravodajské jednotky předávají ECB:
a)
čtvrtletní údaje členěné podle jednotlivých cenných papírů v souladu s čl. 3 odst. 1, 2 a 5 do skončení pracovní doby v sedmdesátý kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se vztahují, nebo
b)
měsíční údaje členěné podle jednotlivých cenných papírů v souladu s čl. 3 odst. 5 a částí 1 přílohy I, a to v rámci jedné z níže uvedených možností:
i)
čtvrtletně za tři měsíce referenčního období do skončení pracovní doby v šedesátý třetí kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují, nebo
ii)
měsíčně za každý měsíc referenčního čtvrtletí do skončení pracovní doby v šedesátý třetí kalendářní den po skončení měsíce, ke kterému se údaje vztahují, a
c)
čtvrtletní pozice členěné podle jednotlivých cenných papírů v souladu s čl. 3 odst. 3 do skončení pracovní doby:
i)
od roku 2013 do roku 2015: v sedmdesátý kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují, a
ii)
od roku 2016: v padesátý pátý kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují.
3. Pokud lhůta uvedená v odstavci 2 připadá na zavírací den TARGET2, posune se lhůta na následující obchodní den TARGET2, jak je zveřejněno na internetových stránkách ECB.
Článek 7
Minimální standardy a vnitrostátní zpravodajské postupy
1. Skutečné zpravodajské jednotky plní zpravodajskou povinnost, která se na ně vztahuje, v souladu s minimálními standardy uvedenými v příloze III.
2. Národní centrální banky stanoví a zavedou zpravodajské postupy, kterými se mají řídit skutečné zpravodajské jednotky, v souladu s vnitrostátními specifiky. Národní centrální banky rozhodují, zda budou po uschovatelích vyžadovat, aby údaje podle jednotlivých cenných papírů vykazovaly podle jednotlivých investorů. Národní centrální banky zajistí, aby tyto zpravodajské postupy poskytovaly požadované statistické informace a aby umožňovaly kontrolu dodržování minimálních standardů pro přenos, přesnost a opravy, které jsou uvedeny v příloze III.
Článek 8
Ověřování a nucené shromažďování
Národní centrální banky vykonávají právo ověřovat (v tak podrobné míře, jakou příslušná národní centrální banka považuje za nezbytnou) nebo shromažďovat informace, které jsou skutečné zpravodajské jednotky povinny poskytovat v souladu s tímto nařízením, aniž je dotčeno právo ECB vykonávat toto právo sama. Tato práva národní centrální banky vykonávají zejména tehdy, když skutečné zpravodajské jednotky neplní minimální standardy stanovené v příloze III.
Článek 9
Zjednodušený postup provádění změn
S přihlédnutím ke stanoviskům Výboru pro statistiku ESCB je Výkonná rada ECB oprávněna provádět technické změny příloh tohoto nařízení za předpokladu, že takové změny nezmění základní koncepční rámec, ani neovlivní zpravodajské zatížení skutečných zpravodajských jednotek. Výkonná rada o všech těchto změnách bez zbytečného odkladu informuje Radu guvernérů.
Článek 10
První vykazování
Na základě tohoto nařízení budou jako první vykazovány údaje týkající se referenčního období prosinec 2013. Při prvním vykazování národních centrálních bank do ECB musí národní centrální banky poskytnout pouze údaje o pozicích.
Článek 11
Závěrečné ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 17. října 2012.
EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS REGULA (ES) Nr. 1011/2012
(2012. gada 17. oktobris)
par vērtspapīru turējumu statistiku
(ECB/2012/24)
EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 5. pantu,
ņemot vērā Padomes 1996. gada 25. jūnija Regulas (EK) Nr. 2223/96 par Eiropas nacionālo un reģionālo kontu sistēmu Kopienā (turpmāk - “EKS 95”) (1) un jo īpaši tās A pielikumu,
ņemot vērā Padomes 1998. gada 23. novembra Regulu (EK) Nr. 2533/98 par statistiskās informācijas vākšanu, ko veic Eiropas Centrālā banka, (2) un jo īpaši tās 5. panta 1. punktu un 6. panta 4. punktu,
ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas 2007. gada 27. jūlija Regulu (EK) Nr. 958/2007 par ieguldījumu fondu aktīvu un pasīvu statistiku (ECB/2007/8), (3)
ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas 2008. gada 19. decembra Regulu (EK) Nr. 24/2008 par vērtspapīrošanas darījumos iesaistīto finanšu instrumentsabiedrību aktīvu un pasīvu statistiku (ECB/2008/30), (4)
ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas 2008. gada 19. decembra Regulu (EK) Nr. 25/2009 par monetāro finanšu iestāžu sektora bilanci (ECB/2008/32), (5)
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīvu 2004/39/EK par finanšu instrumentu tirgiem, ar ko groza Padomes Direktīvu 85/611/EEK un 93/6/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/12/EK un atceļ Padomes Direktīvu 93/22/EEK, (6)
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Direktīvu 2006/48/EK par kredītiestāžu darbības sākšanu un veikšanu, (7)
tā kā:
(1)
Lai pildītu Eiropas Centrālo banku sistēmas (ECBS) uzdevumus un kontrolētu finanšu tirgus un finanšu aktivitātes euro zonā, Eiropas Centrālajai bankai (ECB), kurai palīdz nacionālās centrālās bankas (NCB), nepieciešams vākt augstas kvalitātes statistisko informāciju par euro zonas institucionālo sektoru turētajiem vērtspapīriem un ārpus euro zonas institucionālo sektoru turētajiem euro zonas rezidentu emitētajiem vērtspapīriem, uzskaitot katru vērtspapīru atsevišķi.
(2)
Lai palīdzētu kompetentajām iestādēm veiksmīgi īstenot politiku, kas attiecas uz kredītiestāžu uzraudzību, finanšu sistēmas stabilitāti un monetārās politikas transmisijas mehānisma analīzi, ECB nepieciešams vākt no banku grupām informāciju par šo grupu vērtspapīru turējumiem, uzskaitot katru vērtspapīru atsevišķi.
(3)
Datu vākšanas mērķis ir nodrošināt ECB ar visaptverošu statistisko informāciju par euro zonas dalībvalstu tautsaimniecības sektoru un atsevišķu banku grupu ieguldījumiem konkrētās vērtspapīru kategorijās un par vērtspapīru turētāju un emitentu tautsaimniecības sektoru saiknēm, kā arī par euro zonas rezidentu emitēto vērtspapīru tirgu. Tas, cik liela nozīme ir precīzai informācijai par tautsaimniecības sektoru un banku grupu ieguldījumiem atsevišķos vērtspapīros, kļuva acīmredzams finanšu krīzes laikā, jo finanšu stabilitātes riskus, ko kaitīgās ietekmes dēļ konkrētas vērtspapīru kategorijas rada atsevišķu finanšu institūciju līmenī, nevarēja pienācīgi identificēt, izmantojot kopsavilkuma datus. Savlaicīga informācija par vērtspapīru turējumiem atsevišķu vērtspapīru līmenī arī ļaus ECB kontrolēt risku transmisiju no finanšu tirgiem uz reālo tautsaimniecību.
(4)
Turklāt šī statistiskā informācija palīdzēs ECB analizēt attīstību finanšu tirgos un kontrolēt pārmaiņas tautsaimniecības sektoru vērtspapīru portfeļos un saiknes starp finanšu starpniekiem un nefinanšu ieguldītājiem.
(5)
Ņemot vērā monetārās politikas un finanšu sistēmas stabilitātes savstarpējo saistību, statistiskās informācijas vākšana par vērtspapīru turējumu atlikumiem un finanšu darījumiem, uzskaitot katru vērtspapīru atsevišķi, un darījumu atvasināšana no atlikumiem ir nepieciešama, lai nodrošinātu arī regulāras un ad hoc analītiskās vajadzības, atbalstot ECB monetārās un finanšu analīzes veikšanā, kā arī lai ECBS varētu sniegt ieguldījumu finanšu sistēmas stabilitātē. Šī statistiskā informācija ļaus informāciju par institucionālo sektoru turētajiem vērtspapīriem apvienot ar informāciju par individuāliem emitentiem visā pasaulē, tādējādi dodot iespēju izmantot svarīgu instrumentu finanšu nelīdzsvarotības rašanās un attīstības kontrolei.
(6)
Tāpat jādod iespēja ECB sniegt analītisku un statistikas atbalstu Eiropas Sistēmisko risku kolēģijai saskaņā ar Padomes 2010. gada 17. novembra Regulu (ES) Nr. 1096/2010, ar kuru Eiropas Centrālajai bankai piešķir konkrētus uzdevumus saistībā ar Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas darbību. (8)
(7)
Tāpēc ECB Padomei jāidentificē pārskatu sniedzējas banku grupas datu vākšanai saskaņā ar šo regulu, ņemot vērā katras grupas konsolidētās bilances lielumu salīdzinājumā ar visu Eiropas Savienības banku grupu konsolidētajiem bilances aktīviem, grupas aktivitāšu nozīmi konkrētā banku darbības segmentā un grupas nozīmi euro zonas un/vai atsevišķu dalībvalstu finanšu sistēmas stabilitātē un darbībā.
(8)
Jāpiemēro Regulas (EK) Nr. 2533/98 8. pantā noteiktie konfidenciālas statistiskās informācijas aizsardzības un izmantošanas standarti.
(9)
Šajā regulā noteiktās pārskatu sniegšanas prasības, t.sk. atbrīvojumi, neskar citos ECB tiesību aktos un instrumentos izklāstītās pārskatu sniegšanas prasības, kuras vismaz daļēji var arī attiekties uz statistiskās informācijas par vērtspapīru turējumiem ziņošanu, uzskaitot katru vērtspapīru atsevišķi.
(10)
Jāizveido procedūra, lai efektīvi veiktu tehniskus grozījumus šīs regulas pielikumos, ar nosacījumu, ka šādi grozījumi nemainīs pamatā esošo konceptuālo sistēmu un neietekmēs pārskatu sniedzēju pienākumu apjomu dalībvalstīs. Šai procedūrai jāparedz iespēja ņemt vērā ECBS Statistikas komitejas viedokli,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Definīcijas
Šajā regulā:
1.
datu vākšana, “uzskaitot katru vērtspapīru atsevišķi”, ir datu vākšana atsevišķu vērtspapīru dalījumā;
2.
“atlikums” ir to vērtspapīru uzkrātā vērtība, kuru veidi uzskaitīti 15. punktā un kuri pieder faktiskajam pārskata sniedzējam vai ir tā turējumā pārskata perioda beigās, kā sīkāk noteikts II pielikuma 4. daļā;
3.
“kredītiestādei, kas ir mātesuzņēmums”, “finanšu kontrolakciju sabiedrībai, kas ir mātesuzņēmums”, “meitasuzņēmumam” un “filiālei” ir Direktīvas 2006/48/EK 4. pantā definētā nozīme;
4.
“banku grupa” ir a) kredītiestāde, kas ir mātesuzņēmums, un visi tās finanšu meitasuzņēmumi un filiāles, kas nav apdrošināšanas uzņēmumi, kuri saņēmuši oficiālu atļauju saskaņā ar Direktīvas 73/239/EEK 6. pantu (9) vai Direktīvas 2002/83/EK 4. pantu; (10) vai b) finanšu kontrolakciju sabiedrība, kas ir mātesuzņēmums, un visi tās finanšu meitasuzņēmumi un filiāles, kas nav apdrošināšanas uzņēmumi, kuri saņēmuši oficiālu atļauju saskaņā ar Direktīvas 73/239/EEK 6. pantu vai Direktīvas 2002/83/EK 4. pantu, ar nosacījumu, ka abos gadījumos mātesuzņēmums vada banku grupu. Iestādi, kurai nav meitasuzņēmumu, uzskata par grupu ar nosacījumu, ka šī iestāde pati nav meitasuzņēmums;
5.
“rezidentam” ir Regulas (EK) Nr. 2533/98 1. panta 4. punktā definētā nozīme;
6.
“monetārajai finanšu iestādei” (MFI), “kredītiestādei” (KI) un “naudas tirgus fondam” (NTF) ir Regulas (EK) Nr. 25/2009 (ECB/2008/32) 1. pantā definētā nozīme. MFI sektors aptver KI un NTF;
7.
“ieguldījumu fondam” (IF) ir Regulas (EK) Nr. 958/2007 (ECB/2007/8) 1. pantā definētā nozīme;
8.
“finanšu instrumentsabiedrībai” (FIS) ir Regulas (EK) Nr. 24/2009 (ECB/2008/30) 1. panta 1. punktā definētā nozīme;
9.
“vērtspapīru kontu turētājs” ir iestāde, kas ietilpst “finanšu sabiedrību sektorā” (S.12 (11)) un kas veic finanšu instrumentu glabāšanu un administrēšanu klientu vārdā, t.sk. sniedz vērtspapīru kontu apkalpošanas un saistītos pakalpojumus, piemēram, skaidrās naudas/nodrošinājuma pārvaldību, kā noteikts Direktīvas 2004/39/EK I pielikuma B iedaļas 1. punktā;
10.
“banku grupas galvenā iestāde” ir banku grupas mātesuzņēmums, ja tā ir ES kredītiestāde, kas ir mātesuzņēmums, vai ES finanšu kontrolakciju sabiedrība, kas ir mātesuzņēmums, kā definēts Direktīvas 2006/48/EK 4. pantā un kā ieviests Savienības dalībvalstīs, izņemot to, ka ES aizstāj ar “euro zona” un “dalībvalsts” - ar “euro zonas dalībvalsts”;
11.
“pārskatu sniedzējas grupas galvenā iestāde” ir banku grupas galvenā iestāde, kuru ECB Padome saskaņā ar 2. panta 4. punktu identificējusi kā pārskatu sniedzēju grupu;
12.
“ieguldītājs” ir iestāde vai persona, kurai pieder finanšu instrumenti;
13.
“vērtspapīri, ko glabā” ir vērtspapīri, ko vērtspapīru kontu turētāji tur un administrē ieguldītāju vārdā;
14.
“attiecīgā NCB” ir tās euro zonas dalībvalsts NCB, kuras rezidents ir pārskatu sniedzējs;
15.
“vērtspapīri” ir šāda veida vērtspapīri:
a)
“parāda vērtspapīri” (F.3);
b)
“biržas sarakstā iekļautas akcijas” (F.511);
c)
“ieguldījumu fondu akcijas vai apliecības” (F.52);
16.
“vērtspapīru turējumi” ir to vērtspapīru īpašumtiesības ekonomiskā izpratnē, kuru veidi uzskaitīti 15. punktā;
17.
“ISIN kods” ir vērtspapīriem piešķirts starptautiskais vērtspapīru identifikācijas numurs, kas sastāv no 12 burtiem un cipariem un kas ir unikāls katrai vērtspapīru emisijai (kā definēts ISO 6166).
2. pants
Faktiskie pārskatu sniedzēji
1. Faktiskie pārskatu sniedzēji ir rezidentu MFI, IF, FIS, vērtspapīru kontu turētāji un to banku grupu galvenās iestādes, kuras ECB Padome noteikusi par pārskatu sniedzējām grupām saskaņā ar 4. punktu un kurām pārskatu sniegšanas pienākumi paziņoti saskaņā ar 5. punktu (turpmāk kopā - “faktiskie pārskatu sniedzēji”, bet atsevišķi - “faktiskais pārskatu sniedzējs”).
2. Ja NTF, IF vai FIS saskaņā ar to nacionālajiem tiesību aktiem nav juridiskās personas, par šajā regulā prasītās informācijas ziņošanu atbild personas, kas pilnvarotas tās pārstāvēt, vai - formālas pārstāvības neesamības gadījumā - personas, kas atbilstoši piemērojamiem nacionālajiem tiesību aktiem atbild par to darbībām.
3. Uz faktiskajiem pārskatu sniedzējiem attiecas visi pārskatu sniegšanas pienākumi, ja vien tiem nav piešķirts kāds no 4. pantā minētajiem atbrīvojumiem.
4. ECB Padome var nolemt, ka banku grupa tiek iekļauta pārskatu sniedzēja grupā, ja banku grupas konsolidētās bilances aktīvi saskaņā ar Direktīvas 2006/48/EK V sadaļas 4. nodaļas 1. iedaļu ir:
a)
lielāki par 0.5% no Savienības banku grupu konsolidētās bilances kopējiem aktīviem (turpmāk - “0.5% robežvērtība”) saskaņā ar pēdējiem ECB pieejamiem datiem, t.i.:
i)
datiem, kas attiecas uz tā kalendārā gada decembra beigām, kurš ir pirms gada, kad notiek paziņošana saskaņā ar 5. punktu; vai
ii)
ja nav pieejami i) apakšpunktā minētie dati, datiem, kas attiecas uz iepriekšējā gada decembra beigām; vai
b)
vienādi ar 0.5% robežvērtību vai mazāki par to ar nosacījumu, ka banku grupa atbilst noteiktiem kvantitatīviem vai kvalitatīviem kritērijiem, kuru dēļ tā ir nozīmīga finanšu sistēmas stabilitātei un darbībai euro zonā (saistībā ar, piemēram, savstarpējām saiknēm ar citām euro zonas finanšu iestādēm, darbību vairākās jurisdikcijās, neaizstājamību, korporatīvās uzbūves sarežģītību) un/vai atsevišķā euro zonas dalībvalstī (saistībā ar, piemēram, banku grupas relatīvo nozīmīgumu kādā banku pakalpojumu segmentā vienā vai vairākās euro zonas dalībvalstīs).
5. Attiecīgā NCB paziņo pārskatu sniedzēju grupu galvenajām iestādēm par ECB Padomes lēmumu, kas pieņemts saskaņā ar 4. punktu, un par to pienākumiem saskaņā ar šo regulu.
6. Neierobežojot 10. panta prasības, pārskatu sniedzēju grupu galvenās iestādes, kas saņēmušas paziņojumu saskaņā ar 5. punktu, no brīža, kad pirmo reizi sākta pārskatu sniegšana saskaņā ar šo regulu, datus paziņo ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc paziņojuma saņemšanas dienas.
7. Pārskatu sniedzējas grupas galvenā iestāde, kas saņēmusi paziņojumu saskaņā ar 5. punktu, paziņo attiecīgajai NCB par nosaukuma vai juridiskā statusa pārmaiņām, apvienošanos vai restrukturizāciju, vai jebkuriem citiem notikumiem vai apstākļiem, kas ietekmē pārskatu sniegšanas pienākumu izpildi, 14 dienu laikā no dienas, kad noticis šāds gadījums vai iestājušies šādi apstākļi.
8. Uz pārskatu sniedzējas grupas galveno iestādi, kas saņēmusi paziņojumu saskaņā ar 5. punktu, šajā regulā izklāstītie pienākumi attiecas līdz brīdim, kad par to atcelšanu tai paziņojusi attiecīgā NCB.
3. pants
Statistikas pārskatu sniegšanas prasības
1. MFI, IF, FIS un vērtspapīru kontu turētāji saskaņā ar I pielikuma 2. daļu, uzskaitot katru vērtspapīru atsevišķi, sniedz savām attiecīgajām NCB datus par vērtspapīru ar ISIN kodu pašu turējumu ceturkšņa beigu vai mēneša beigu atlikumiem un saskaņā ar 5. punktu - par finanšu darījumiem pārskata mēnesī vai ceturksnī vai statistisko informāciju, kas vajadzīga informācijas par šādiem darījumiem iegūšanai. Šos datus paziņo reizi ceturksnī vai reizi mēnesī, ievērojot attiecīgās NCB noteiktos pārskatu sniegšanas norādījumus.
2. Vērtspapīru kontu turētājs attiecīgo NCB informē par vērtspapīru konta turētāja darbību veikšanu nedēļas laikā no dienas, kurā tas šīs darbības sāk, neatkarīgi no tā, vai tas gaida, ka uz to attieksies regulāras pārskatu sniegšanas pienākumi saskaņā ar šo regulu, izņemot gadījumus, ja vērtspapīru kontu turētājs par to informējis citas kompetentas iestādes.
Vērtspapīru kontu turētāji reizi ceturksnī vai reizi mēnesī attiecīgajai NCB saskaņā ar tās noteiktajām pārskatu sniegšanas prasībām sniedz datus, uzskaitot katru vērtspapīru atsevišķi, par ceturkšņa beigu vai mēneša beigu atlikumiem un saskaņā ar 5. punktu - par finanšu darījumiem pārskata mēnesī vai ceturksnī attiecībā uz šādiem vērtspapīriem ar ISIN kodu:
a)
ievērojot I pielikuma 3. daļu - vērtspapīriem, ko tie glabā to rezidentu ieguldītāju vārdā, kuri neziņo par pašu turējumiem saskaņā ar 1. punktu;
b)
ievērojot I pielikuma 4. daļu - vērtspapīriem, ko tie glabā to nefinanšu ieguldītāju vārdā, kuri ir rezidenti citās euro zonas dalībvalstīs;
c)
ievērojot I pielikuma 5. daļu - vērtspapīriem, ko emitējušas euro zonas iestādes un ko tie glabā to ieguldītāju vārdā, kuri ir rezidenti ārpus euro zonas dalībvalstīs, un to ieguldītāju vārdā, kuri nav Savienības rezidenti.
3. Pārskatu sniedzēju grupu galvenās iestādes reizi ceturksnī sniedz attiecīgajai NCB datus, uzskaitot katru vērtspapīru atsevišķi, par ceturkšņa beigu atlikumiem attiecībā uz vērtspapīriem ar ISIN kodu, kas ir to grupas, t.sk. nerezidentu iestāžu, turējumā. Šādus datus ziņo par grupas bruto portfeli, neatskaitot no grupas turējumiem vērtspapīrus, ko emitējušas tās pašas grupas iestādes.
Ievērojot attiecīgās NCB norādījumus, pārskatu sniedzēju grupu galvenās iestādes ziņo datus par vērtspapīru turējumiem, izmantojot vienu no I pielikuma 6. daļā norādītajām trim pieejām.
4. Pārskatu sniegšanas prasības šajā regulā, t.sk. atbrīvojumi no tām, neierobežo pārskatu sniegšanas prasības, kas noteiktas a) Regulā (EK) Nr. 25/2009 (ECB/2008/32), b) Regulā (EK) Nr. 958/2007 (ECB/2007/8) un c) Regulā (EK) Nr. 245/2009 (ECB/2008/30).
5. Faktiskie pārskatu sniedzēji, ievērojot attiecīgo NCB norādījumus, ziņo a) datus par mēneša vai ceturkšņa darījumiem, uzskaitot katru vērtspapīru atsevišķi, un, ja to prasa attiecīgā NCB, citām apjoma pārmaiņām vai b) statistisko informāciju, kas nepieciešama, lai iegūtu informāciju par finanšu darījumiem, izmantojot kādu no I pielikuma 1. daļā norādītajām pieejām. Papildu prasības un norādījumi attiecībā uz darījumu datu apkopošanu noteikti II pielikuma 3. daļā.
6. Faktiskie pārskatu sniedzēji, ja to norādījusi attiecīgā NCB, ievērojot I pielikuma 7. daļu, reizi ceturksnī vai reizi mēnesī ziņo datus par ceturkšņa beigu vai mēneša beigu atlikumiem un saskaņā ar 5. punktu - statistisko informāciju par pārskata ceturksni vai mēnesi attiecībā uz vērtspapīriem bez ISIN koda. Šis punkts neattiecas uz faktiskajiem pārskatu sniedzējiem, kuriem saskaņā ar 4. pantu piešķirts atbrīvojums.
7. Datus, uzskaitot katru vērtspapīru atsevišķi, par ceturkšņa beigu vai mēneša beigu atlikumiem un saskaņā ar 5. punktu - statistisko informāciju par pārskata ceturksni vai mēnesi ziņo, ievērojot II pielikuma 1., 2. un 4. daļu un 5. pantā minētos grāmatvedības noteikumus.
4. pants
Atbrīvojumi
1. Pēc katras attiecīgās NCB izvēles faktiskajiem pārskatu sniedzējiem var tikt piešķirti šādi atbrīvojumi:
a)
euro zonas dalībvalstīs, kurās rezidentu ieguldītāju vērtspapīru ar ISIN kodu kopējo turējumu tirgus vērtība ir mazāka par 40 mljrd. euro vai vienāda ar to:
i)
NCB var piešķirt MFI, IF, FIS un vērtspapīru kontu turētājiem atbrīvojumus no 3. panta 1. punktā noteiktajām pārskatu sniegšanas prasībām ar nosacījumu, ka atbrīvoto MFI, IF, FIS un vērtspapīru kontu turētāju atlikumu kopējā ziņojamā vērtība MFI, IF, FIS un vērtspapīru kontu turētāju turējumos valsts līmenī nepārsniedz 40%. FIS, kas datus, uzskaitot katru vērtspapīru atsevišķi, neziņo saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 24/2009 (ECB/2008/30), ir tiesības, ievērojot attiecīgās NCB norādījumus, pārsniegt šo robežvērtību pirmajos divos gados pēc tam, kad sākusies pārskatu sniegšana saskaņā ar šo regulu;
ii)
NCB var vērtspapīru kontu turētājiem piešķirt atbrīvojumus no 3. panta 2. punkta a) apakšpunktā noteiktajām pārskatu sniegšanas prasībām ar nosacījumu, ka atbrīvoto vērtspapīru kontu turētāju kopējie ziņojamie atlikumi nepārsniedz 40% no valstī glabāšanā turēto vērtspapīru summas;
b)
euro zonas dalībvalstīs, kurās rezidentu ieguldītāju vērtspapīru ar ISIN kodu kopējo turējumu tirgus vērtība ir lielāka par 40 mljrd. euro:
i)
NCB var piešķirt MFI, IF, FIS un vērtspapīru kontu turētājiem atbrīvojumus no 3. panta 1. punktā noteiktajām pārskatu sniegšanas prasībām ar nosacījumu, ka atbrīvoto MFI, IF, FIS un vērtspapīru kontu turētāju atlikumu kopējā ziņojamā vērtība MFI, IF, FIS un vērtspapīru kontu turētāju turējumos valsts līmenī nepārsniedz 5%;
ii)
NCB var vērtspapīru kontu turētājiem piešķirt atbrīvojumus no 3. panta 2. punkta a) apakšpunktā noteiktajām pārskatu sniegšanas prasībām ar nosacījumu, ka atbrīvoto vērtspapīru kontu turētāju kopējie ziņojamie atlikumi nepārsniedz 5% no valstī glabāšanā turēto vērtspapīru summas;
c)
NCB apspriežas ar ECB par informāciju, ko izmanto, lai noteiktu vērtspapīru kopējo turējumu tirgus vērtību, kas vajadzīga, lai piešķirtu atbrīvojumus saskaņā ar šo punktu.
2. NCB var piešķirt KI šādus atbrīvojumus no 3. panta 1. punktā izklāstītajām pārskatu sniegšanas prasībām:
a)
NCB var pilnībā vai daļēji atbrīvot KI no pārskatu sniegšanas prasībām ar nosacījumu, ka to atlikumu kopējā vērtība nepārsniedz 5% no attiecīgās euro zonas dalībvalsts KI turēto vērtspapīru kopējās summas;
b)
pirmajos divos gados pēc pārskatu sniegšanas saskaņā ar šo regulu sākšanās šo robežvērtību var paaugstināt līdz 15%;
c)
robežvērtības, kas minētas a) un b) apakšpunktā, aprēķina, izmantojot vērtspapīru kopējos turējumus attiecīgajā dalībvalstī pēc tam, kad piemēroti 1. punktā noteiktie atbrīvojumi.
3. NCB var piešķirt atbrīvojumus no 3. panta 1. punktā izklāstītajām pārskatu sniegšanas prasībām visiem NTF ar nosacījumu, ka to kopējie vērtspapīru ar ISIN kodu turējumi veido mazāk par 2% no euro zonas NTF turētajiem vērtspapīriem. Šo 2% robežvērtību aprēķina, izmantojot attiecīgās dalībvalsts NTF kopējos vērtspapīru turējumus pēc tam, kad piemēroti 1. punktā noteiktie atbrīvojumi.
4. NCB var piešķirt atbrīvojumus no 3. panta 1. punktā izklāstītajām pārskatu sniegšanas prasībām visām FIS ar nosacījumu, ka to kopējie vērtspapīru ar ISIN kodu turējumi veido mazāk par 2% no euro zonas FIS turētajiem vērtspapīriem. Šo 2% robežvērtību aprēķina, izmantojot attiecīgās dalībvalsts FIS kopējos vērtspapīru turējumus pēc tam, kad piemēroti 1. punktā noteiktie atbrīvojumi.
5. NCB var piešķirt šādus atbrīvojumus vērtspapīru kontu turētājiem:
a)
NCB var pilnībā vai daļēji atbrīvot vērtspapīru kontu turētājus no 3. panta 2. punkta a) apakšpunktā noteiktajām pārskatu sniegšanas prasībām ar nosacījumu, ka 3. panta 2. punkta a) apakšpunktā minētos datus var iegūt no citiem statistiskajiem vai uzraudzības datu avotiem, ievērojot III pielikumā norādītos obligātos statistikas standartus. Turklāt piemēro šādus nosacījumus:
i)
dalībvalstīs, kurām piemēro atbrīvojumus saskaņā ar 1. punkta a) apakšpunktu un kurās 3. panta 2. punkta a) apakšpunktā minētos datus tieši ziņo ieguldītāji, šie dati, uzskaitot katru vērtspapīru atsevišķi, aptver vismaz 60% no 3. panta 2. punkta a) apakšpunktā minēto vērtspapīru summas;
ii)
dalībvalstīs, kurām piemēro atbrīvojumus saskaņā ar 1. punkta b) apakšpunktu un kurās 3. panta 2. punkta a) apakšpunktā minētos datus tieši ziņo ieguldītāji, šie dati, uzskaitot katru vērtspapīru atsevišķi, aptver vismaz 75% no 3. panta 2. punkta a) apakšpunktā minēto vērtspapīru summas.
b)
NCB var pilnībā vai daļēji atbrīvot no 3. panta 2. punkta b) un c) apakšpunktā noteiktajām pārskatu sniegšanas prasībām vērtspapīru kontu turētājus, kuru visu nerezidentu ieguldītāju vārdā turēto vērtspapīru kopējā summa nepārsniedz 10 mljrd. euro.
6. NCB var piešķirt pārskatu sniedzēju grupu galvenajām iestādēm šādus atbrīvojumus no 3. panta 3. punktā izklāstītajām pārskatu sniegšanas prasībām:
a)
NCB var ļaut pārskatu sniedzēju grupu galvenajām iestādēm saskaņā ar šīs regulas prasībām ziņot, uzskaitot katru vērtspapīru atsevišķi, statistisko informāciju, kas aptver 95% no to grupas turēto vērtspapīru ar ISIN kodu summas ar nosacījumu, ka atlikušos 5% grupas turēto vērtspapīru nav emitējis viens emitents;
b)
NCB var lūgt pārskatu sniedzēju grupu galvenās iestādes sniegt papildu informāciju par vērtspapīru veidiem, kas saskaņā ar a) apakšpunktu izslēgti no pārskatu sniegšanas.
7. NCB var piešķirt atbrīvojumus no šīs regulas pārskatu sniegšanas prasībām, ja faktiskie pārskatu sniedzēji tos pašus datus ziņo saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 25/2009 (ECB/2008/32), Regulu (EK) Nr. 958/2007 (ECB/2007/8) vai Regulu (EK) Nr. 245/2009 (ECB/2008/30) vai tad, ja NCB šos datus var iegūt citā veidā, ievērojot III pielikumā norādītos obligātos statistikas standartus.
8. Attiecībā uz faktiskajiem pārskatu sniedzējiem, kuriem piemēro 1., 2., 3. vai 4. punktā minētos atbrīvojumus, NCB reizi gadā vāc datus par vērtspapīru apjomu, kas ir to turējumā vai glabāšanā, saskaņā ar 3. panta 1. punktā noteiktajām prasībām, izmantojot apkopotus datus vai uzskaitot katru vērtspapīru atsevišķi.
9. NCB pārbauda attiecīgi 1.-7. punktā noteikto nosacījumu izpildi, lai piešķirtu, atjaunotu vai vajadzības gadījumā atsauktu atbrīvojumus, lēmumam stājoties spēkā kalendārā gada sākumā.
10. Attiecīgā NCB atsauc atbrīvojumus, kas saskaņā ar 5. punkta a) apakšpunktu piešķirti vērtspapīru kontu turētājiem, ja dati no citiem statistisko vai uzraudzības datu avotiem, kas atbilst III pielikumā norādītajām obligātajām statistikas prasībām, nav tai laikus darīti pieejami trijos pārskata periodos pēc kārtas, neatkarīgi no tā, vai tā ir vērtspapīru kontu turētāju vaina. Vērtspapīru kontu turētāji sāk sniegt 3. panta 2. punktā minētos datus ne vēlāk kā trīs mēnešus pēc dienas, kurā attiecīgā NCB tiem darījusi zināmu, ka atbrīvojums atcelts.
11. NCB var noteikt ad hoc pārskatu sniegšanas prasības faktiskajiem pārskatu sniedzējiem, kam saskaņā ar šo pantu piešķirti atbrīvojumi, nosakot detalizācijas līmeni, kuru tās uzskata par vajadzīgu. Faktiskie pārskatu sniedzēji uz ad hoc pamata prasīto informāciju ziņo 15 darbadienu laikā pēc tam, kad attiecīgā NCB izteikusi lūgumu.
12. Faktiskie pārskatu sniedzēji var neizmantot NCB piešķirtos atbrīvojumus, bet pilnībā ievērot pārskatu sniegšanas prasības. Ja faktiskais pārskatu sniedzējs, kas neizmanto NCB piešķirtos atbrīvojumus, vēlāk nolemj tos izmantot, tam vispirms jāsaņem šīs NCB piekrišana.
5. pants
Grāmatvedības noteikumi
1. Ja šajā regulā nav noteikts citādi, sniedzot pārskatus saskaņā ar šo regulu, faktiskie pārskatu sniedzēji ievēro Padomes 1986. gada 8. decembra Direktīvas 86/635/EEK par banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem (12) nacionālajā transpozīcijā vai, ja tā nav piemērojama, citos faktiskajiem pārskatu sniedzējiem piemērojamos nacionālajos vai starptautiskajos standartos noteiktos grāmatvedības noteikumus.
2. Neierobežojot nacionālo grāmatvedības praksi, par vērtspapīru turējumiem ziņo pēc to nominālvērtības vai pēc akciju skaita. Var ziņot arī tirgus vērtības, kā norādīts II pielikuma 4. daļā.
3. Neierobežojot nacionālo grāmatvedības praksi un neto atlikumu aprēķināšanas kārtību, par vērtspapīru turējumiem statistikas vajadzībām ziņo pēc bruto principa.
4. Vērtspapīru turējumus, kas aizdoti vērtspapīru aizdevuma operācijās vai pārdoti saskaņā ar repo līgumu, turpina uzskaitīt kā sākotnējā īpašnieka turējumus (nevis pagaidu ieguvēja turējumus) gadījumos, kuros ir cieša apņemšanās veikt reverso operāciju (nevis tikai iespēja to darīt). Ja pagaidu ieguvējs pārdod saņemtos vērtspapīrus, šo pārdošanu grāmato kā tiešo darījumu ar vērtspapīriem, bet pagaidu ieguvējs to uzrāda kā negatīvu atlikumu vērtspapīru portfelī.
6. pants
Savlaicīgums
1. NCB lemj par to, kad tām jāsaņem dati no faktiskajiem pārskatu sniedzējiem, lai tās varētu veikt vajadzīgās kvalitātes kontroles procedūras un ievērot 2. punktā noteiktos termiņus.
2. NCB faktisko pārskatu sniedzēju vārdā nosūta ECB:
a)
ceturkšņa datus, uzskaitot katru vērtspapīru atsevišķi, saskaņā ar 3. panta 1., 2. un 5. punktu līdz darbadienas beigām 70. kalendārajā dienā pēc tā ceturkšņa beigām, uz kuru attiecas dati; vai
b)
mēneša datus, uzskaitot katru vērtspapīru atsevišķi, saskaņā ar 3. panta 5. punktu un I pielikuma 1. daļu, ievērojot kādu no šādām iespējām:
i)
reizi ceturksnī par trim pārskata ceturkšņa mēnešiem līdz darbadienas beigām 63. kalendārajā dienā pēc tā ceturkšņa beigām, uz kuru attiecas dati;
ii)
reizi mēnesī par pārskata ceturkšņa katru mēnesi līdz darbadienas beigām 63. kalendārajā dienā pēc tā mēneša beigām, uz kuru attiecas dati;
c)
ceturkšņa atlikumus, uzskaitot katru vērtspapīru atsevišķi, saskaņā ar 3. panta 3. punktu līdz darbadienas beigām:
i)
no 2013. gada līdz 2015. gadam - 70. kalendārajā dienā pēc tā ceturkšņa beigām, uz kuru attiecas dati;
ii)
no 2016. gada - 55. kalendārajā dienā pēc tā ceturkšņa beigām, uz kuru attiecas dati.
3. Ja 2. punktā minētais termiņš ir dienā, kad slēgts TARGET2, termiņu pagarina līdz nākamajai TARGET2 darbadienai, kā paziņots ECB interneta vietnē.
7. pants
Obligātie standarti un nacionālais pārskatu sniegšanas regulējums
1. Faktiskajiem pārskatu sniedzējiem jāpilda pārskatu sniegšanas prasības, ievērojot III pielikumā norādītos obligātos standartus.
2. Pārskatu sniegšanas regulējuma prasības, kuras jāievēro faktiskajiem pārskatu sniedzējiem, NCB definē un īsteno saskaņā ar nacionālajām īpatnībām. NCB lemj par to, vai datus, uzskaitot katru vērtspapīru atsevišķi, vērtspapīru kontu turētajiem jāziņo, uzskaitot katru ieguldītāju atsevišķi. NCB nodrošina, ka šī pārskatu sniegšanas kārtība nodrošina prasīto statistisko informāciju un ļauj pārbaudīt III pielikumā izklāstīto nosūtīšanas, precizitātes un pārskatīšanas obligāto standartu ievērošanu.
8. pants
Pārbaude un piespiedu vākšana
NCB īsteno savas tiesības pārbaudīt tādā detalizācijas līmenī, kādu tā uzskata par vajadzīgu, vai vākt informāciju, kuru faktiskajiem pārskatu sniedzējiem prasīts sniegt saskaņā ar šo regulu, neierobežojot ECB tiesības pašai īstenot šīs tiesības. NCB šīs tiesības jo īpaši īsteno tad, ja faktiskie pārskatu sniedzēji neievēro III pielikumā norādītos obligātos standartus.
9. pants
Vienkāršota grozījumu procedūra
Ņemot vērā ECBS Statistikas komitejas viedokļus, ECB Valde var veikt tehniskus grozījumus šīs regulas pielikumos ar nosacījumu, ka šādi grozījumi nemaina konceptuālo pamatsistēmu un neietekmē pārskatu sniedzēju pārskatu sniegšanas pienākumus. ECB Valde par šādiem grozījumiem bez nepamatotas kavēšanās informē ECB Padomi.
10. pants
Pirmā pārskatu sniegšana
Pirmā pārskatu sniegšana saskaņā ar šo regulu sākas ar datiem, kas attiecas uz pārskata periodu 2013. gada decembrī. Pirmo reizi sniedzot datus ECB, NCB jāsniedz tikai dati par atlikumiem.
11. pants
Nobeiguma noteikums
Šī Regula stājas spēkā 20. dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Frankfurtē pie Mainas, 2012. gada 17. oktobrī