NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 101/2013
ze dne 4. února 2013
o použití kyseliny mléčné ke snižování povrchové mikrobiální kontaminace u jatečně upravených těl skotu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (1), a zejména na čl. 3 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 ze dne 29. dubna 2004 o hygieně potravin (2) stanoví obecná pravidla pro hygienu potravin vztahující se na provozovatele potravinářských podniků, přičemž přihlíží především k zásadě týkající se všeobecného používání postupů založených na analýze rizik a kritických kontrolních bodech (dále jen „HACCP“).
(2)
Nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví zvláštní pravidla pro hygienu potravin živočišného původu vztahující se na provozovatele potravinářských podniků. Stanoví, že provozovatelé potravinářských podniků nepoužijí k odstranění povrchového znečištění produktů živočišného původu žádnou jinou látku než pitnou vodu, pokud nebylo použití dotyčné látky schváleno v souladu s uvedeným nařízením.
(3)
Dále nařízení Komise (ES) č. 2073/2005 ze dne 15. listopadu 2005 o mikrobiologických kritériích pro potraviny (3) stanoví mikrobiologická kritéria pro některé mikroorganismy a prováděcí pravidla, která musí provozovatelé potravinářských podniků dodržovat při provádění obecných a zvláštních hygienických opatření podle nařízení (ES) č. 852/2004. Stanoví, že provozovatelé potravinářských podniků musí zajistit, aby potraviny splňovaly uvedená mikrobiologická kritéria.
(4)
Dne 14. prosince 2010 Komise obdržela žádost o povolení použití kyseliny mléčné ke snižování povrchové kontaminace u jatečně upravených těl skotu a masa.
(5)
Dne 26. července 2011 přijal Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „EFSA“) vědecké stanovisko týkající se hodnocení bezpečnosti a účinnosti kyseliny mléčné pro odstraňování povrchové mikrobiální kontaminace z jatečně upravených těl skotu, výsekových částí a výrobního masa (ořezu) (Scientific Opinion on the evaluation of the safety and efficacy of lactic acid for the removal of microbial surface contamination from beef carcases, cuts and trimmings) (4).
(6)
Ve svém stanovisku dospěl úřad EFSA k závěru, že ošetření, při nichž se k dekontaminaci používá kyselina mléčná, nepředstavují žádné bezpečnostní riziko, pakliže je použitá látka v souladu se specifikacemi Unie pro potravinářské přídatné látky. Dále úřad EFSA dospěl k závěru, že ošetření kyselinou mléčnou dosahují zásadního snížení mikrobiální kontaminace oproti situaci, kdy není použito žádné ošetření, nebo ve srovnání s ošetřením pitnou vodou, a že je nepravděpodobné, že by taková ošetření přispívala k rozvoji rezistence mikroorganismů.
(7)
Úřad EFSA doporučuje, aby provozovatelé potravinářských podniků potvrdili antimikrobiální účinnost těchto ošetření při svých specifických podmínkách zpracování a ověřili koncentraci kyseliny mléčné, teplotu aplikace a další faktory, které ovlivňují její účinnost ve funkci dekontaminačního činidla. Úřad EFSA ve svém stanovisku dále dospěl k závěru, že z tohoto použití kyseliny mléčné neplynou žádné negativní dopady na životní prostředí.
(8)
Podle stanoviska EFSA nebude zbytkové množství, které se v souvislosti s ošetřením kyselinou mléčnou vstřebá do hovězího masa, převyšovat 190 mg/kg. Takovéto množství se považuje za zbytkové ve srovnání s aktivním množstvím, jehož je třeba ke snížení povrchové mikrobiální kontaminace. Nemá ani žádný technologický účinek na konečný produkt. Zbytkové množství kyseliny mléčné použité ke snižování povrchové mikrobiální kontaminace je zanedbatelné ve srovnání s množstvím kyseliny mléčné, která se v hovězím mase přirozeně vyskytuje, a nepředstavuje žádné bezpečnostní riziko. V některých masných polotovarech jsou jako potravinářské přídatné látky pro účely konzervace povoleny soli kyseliny mléčné. Pro tyto účely se běžně používají hodnoty 20 000 mg/kg. Použití kyseliny mléčné pro účely snižování povrchové mikrobiální kontaminace se tudíž jasně odlišuje od jejího použití jakožto potravinářské přídatné látky.
(9)
S ohledem na stanovisko EFSA a vzhledem ke schopnosti kyseliny mléčné zásadním způsobem snižovat možnou mikrobiální kontaminaci je vhodné povolit její použití ke snižování povrchové kontaminace. Takovéto použití by však mělo podléhat určitým podmínkám. Mělo by být omezeno na použití na úrovni jatek u jatečně upravených těl, jejich půlek či čtvrtí a mělo by být začleněno do správné hygienické praxe a systémů založených na HACCP.
(10)
Nařízení Komise (EU) č. 231/2012 ze dne 9. března 2012, kterým se stanoví specifikace pro potravinářské přídatné látky uvedené v přílohách II a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 (5), stanoví specifikace pro potravinářské přídatné látky, a to zejména takové, které se týkají původu, kritérií pro čistotu a jakýchkoli dalších nezbytných informací.
(11)
Podle stanoviska EFSA by kyselina mléčná používaná ke snižování povrchové kontaminace u jatečně upravených těl skotu měla být v souladu se specifikacemi pro kyselinu mléčnou stanovenými právními předpisy Unie. V případě, že se kyselina mléčná používá ke snižování povrchové mikrobiální kontaminace podle tohoto nařízení, bylo by tudíž vhodné, aby taková kyselina mléčná byla v souladu se specifikacemi stanovenými nařízením (EU) č. 231/2012.
(12)
Použití kyseliny mléčné ke snižování povrchové mikrobiální kontaminace u jatečně upravených těl skotu, jejich půlek či čtvrtí nesmí mít vliv na povinnost provozovatelů potravinářských podniků dodržovat požadavky právních předpisů Unie týkajících se hygieny potravin, jak je stanoví nařízení (ES) č. 852/2004, (ES) č. 853/2004 a (ES) č. 2073/2005, a nemělo by být v žádném případě považováno za náhradu správné hygienické praxe na jatkách a provozních postupů či za alternativu při plnění požadavků uvedených nařízení.
(13)
Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou. Komise proto předložila Radě návrh týkající se tohoto opatření a předala jej současně i Evropskému parlamentu.
(14)
S ohledem na skutečnost, že ve stanovených lhůtách Rada nerozhodla a Evropský parlament nevyjádřil s opatřením nesouhlas, měla by Komise opatření přijmout,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Provozovatelé potravinářských podniků mohou na úrovni jatek používat kyselinu mléčnou ke snižování povrchové mikrobiální kontaminace u jatečně upravených těl skotu, jejich půlek či čtvrtí v souladu s podmínkami stanovenými v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. února 2013.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 101/2013
(2013. gada 4. februāris)
par pienskābes izmantošanu, lai samazinātu mikrobioloģisko virsmas piesārņojumu uz liellopu liemeņiem
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 853/2004, ar ko nosaka īpašus higiēnas noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes pārtiku (1), un jo īpaši tās 3. panta 2. punktu,
tā kā:
(1)
Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 852/2004 par pārtikas produktu higiēnu (2) paredz vispārīgus noteikumus, kas pārtikas apritē iesaistītajiem tirgus dalībniekiem jāievēro attiecībā uz pārtikas produktu higiēnu, it īpaši ņemot vērā principu par tādu procedūru vispārēju ieviešanu, kas balstītas uz riska analīzi un kritisko punktu kontroli (HACCP).
(2)
Regulā (EK) Nr. 853/2004 ir paredzēti īpaši higiēnas noteikumi, kas attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes pārtiku jāievēro pārtikas apritē iesaistītajiem tirgus dalībniekiem. Minētā regula nosaka, ka pārtikas apritē iesaistītie tirgus dalībnieki dzīvnieku izcelsmes produktu attīrīšanai no virsmas piesārņojuma nedrīkst izmantot nevienu citu vielu, izņemot dzeramo ūdeni, ja vien šādas vielas izmantošana nav apstiprināta saskaņā ar minēto regulu.
(3)
Turklāt Komisijas 2005. gada 15. novembra Regulā (EK) Nr. 2073/2005 par pārtikas produktu mikrobioloģiskajiem kritērijiem (3) ir noteikti mikrobioloģiskie kritēriji dažiem mikroorganismiem un izpildes noteikumi, kas jāievēro pārtikas apritē iesaistītajiem tirgus dalībniekiem, īstenojot Regulā (EK) Nr. 852/2004 minētos vispārējos un īpašos higiēnas pasākumus. Minētā regula paredz, ka pārtikas apritē iesaistītajiem tirgus dalībniekiem ir jānodrošina, lai pārtikas produkti atbilstu šiem mikrobioloģiskajiem kritērijiem.
(4)
Komisija 2010. gada 14. decembrī saņēma pieteikumu apstiprināt pienskābes izmantošanu virsmas piesārņojuma samazināšanai uz liellopu liemeņiem un gaļas.
(5)
Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA) 2011. gada 26. jūlijā pieņēma zinātnisku atzinumu par pienskābes nekaitīguma un efektivitātes novērtējumu, lietojot to mikrobu izraisītā piesārņojuma attīrīšanai no liellopu liemeņiem, izcirtņiem un atgriezumiem (4).
(6)
Minētajā atzinumā EFSA secina, ka apstrāde, izmantojot pienskābi attīrīšanai, nerada bažas par kaitīgumu, ja izmantojamā viela atbilst Savienības specifikācijām attiecībā uz pārtikas piedevām. Turklāt EFSA secina, ka apstrāde ar pienskābi ievērojami samazina mikrobioloģisko piesārņojumu, salīdzinot ar apstrādes neveikšanu vai apstrādi ar dzeramo ūdeni, un ka ir maz ticams, ka šāda apstrāde varētu sekmēt mikrobu rezistences veidošanos.
(7)
EFSA iesaka pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmējiem validēt šādas apstrādes antimikrobiālo efektivitāti pie īpašiem pārstrādes nosacījumiem un pārbaudīt pienskābes koncentrāciju, uzklāšanas temperatūru un citus faktorus, kuri ietekmē pienskābes kā attīrīšanas līdzekļa efektivitāti. EFSA atzinumā arī secināts, ka šāds pienskābes izmantojums neizraisa nelabvēlīgas sekas attiecībā uz vidi.
(8)
Saskaņā ar EFSA atzinumu atlieku daudzums, kas tiek absorbēts liellopu gaļā no apstrādes ar pienskābi, nepārsniegs 190 mg/kg. Šāds daudzums uzskatāms par atliekām, salīdzinot ar aktīvo daudzumu, kas vajadzīgs mikrobu izraisītā virsmas piesārņojuma samazināšanai. Turklāt tam nav nekādas tehnoloģiskās iedarbības uz galaproduktu. Jāpiebilst, ka, salīdzinot ar pienskābes daudzumu, kas dabīgā veidā ir liellopu gaļā, mikrobu izraisītā virsmas piesārņojuma samazināšanai izmantotās pienskābes atlieku daudzums ir niecīgs un tas neraisa bažas par kaitīgumu. Konservēšanas nolūkā dažos gaļas izstrādājumos kā pārtikas piedevu ir atļauts lietot pienskābes sāļus. Parasti šim nolūkam lietotā deva ir 20 000 mg/kg. Tādēļ pienskābes lietošana mikrobu izraisītā virsmas piesārņojuma samazināšanai ir skaidri nošķirama no pienskābes kā pārtikas piedevas lietošanas.
(9)
Saskaņā ar EFSA atzinumu, ņemot vērā to, ka pienskābe var ievērojami samazināt iespējamo mikrobioloģisko piesārņojumu, ir lietderīgi apstiprināt tās lietošanu virsmas piesārņojuma samazināšanai. Tomēr šāds lietošanas veids būtu jāatļauj, ievērojot konkrētus nosacījumus. Pienskābes lietošana būtu jāatļauj tikai kautuvēs uz liemeņiem, pusliemeņiem vai ceturtdaļliemeņiem, un tās lietošana būtu jāiekļauj labas higiēnas praksē un sistēmās, kas balstītas uz HACCP.
(10)
Komisijas 2012. gada 9. marta Regulā (ES) Nr. 231/2012, ar ko nosaka Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II un III pielikumā uzskaitīto pārtikas piedevu specifikācijas (5), noteiktas pārtikas piedevu specifikācijas, konkrētāk, to izcelsme, tīrības kritēriji un visa pārējā nepieciešamā informācija.
(11)
Saskaņā ar EFSA atzinumu pienskābei, ko izmanto, lai samazinātu virsmas piesārņojumu uz liellopu liemeņiem, ir jāatbilst specifikācijām, kas attiecībā uz pienskābi noteiktas Savienības tiesību aktos. Tādējādi, ja pienskābi izmanto, lai atbilstīgi šai regulai samazinātu mikrobioloģisko virsmas piesārņojumu, šādai pienskābei būtu jāatbilst Regulā (ES) Nr. 231/2012 noteiktajām specifikācijām.
(12)
Pienskābes izmantošana mikrobioloģiskā virsmas piesārņojuma samazināšanai uz liellopu liemeņiem, pusliemeņiem vai ceturtdaļliemeņiem nedrīkst ietekmēt pārtikas apritē iesaistīto tirgus dalībnieku pienākumu ievērot Savienības tiesību aktu prasības pārtikas higiēnas jomā, kā to paredz Regulas (EK) Nr. 852/2004, (EK) Nr. 853/2004 un (EK) Nr. 2073/2005, un nekādā ziņā to nedrīkstētu uzskatīt par labas higiēniskas kaušanas prakses un darba procedūru aizstājēju vai par alternatīvu veidu, kā izpildīt minēto regulu prasības.
(13)
Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja nesniedza atzinumu tās priekšsēdētāja noteiktajā termiņā. Tāpēc Komisija attiecībā uz šo pasākumu iesniedza priekšlikumu Padomei un vienlaikus pārsūtīja to Eiropas Parlamentam.
(14)
Ņemot vērā to, ka paredzētajos termiņos Padome nerīkojās un Eiropas Parlaments neiebilda pret pasākumu, Komisijai būtu jāpieņem šis pasākums,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Pārtikas apritē iesaistītajiem tirgus dalībniekiem atļauts kautuvēs izmantot pienskābi, lai samazinātu mikrobioloģisko virsmas piesārņojumu uz liellopu liemeņiem vai pusliemeņiem, vai ceturtdaļliemeņiem, saskaņā ar nosacījumiem, kas izklāstīti šīs regulas pielikumā.
2. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 4. februārī