NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 692/2014
ze dne 23. června 2014
o omezeních dovozu zboží pocházejího z Krymu nebo ze Sevastopolu do Unie v reakci na jejich protiprávní anexi
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 215 této smlouvy,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2014/386/SZBP (1) o omezeních týkajících se zboží pocházejícího z Krymu nebo ze Sevastopolu v reakci na jejich protiprávní anexi,
s ohledem na společný návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada na svém zasedání ve dnech 20.-21. března 2014 důrazně odsoudila anexi Autonomní republiky Krym (dále jen „Krym“) a města Sevastopol dále jen „Sevastopol“) k Ruské federaci a zdůraznila, že tuto anexi neuzná. Evropská rada vyzvala Komisi, aby posoudila právní dopady uvedené anexea navrhla k rychlému provedení hospodářská, obchodní a finanční omezující opatření související s Krymem.
(2)
Valné shromáždění OSN ve své rezoluci ze dne 27. března 2014 potvrdilo svůj závazek týkající se svrchovanosti Ukrajiny, politické nezávislosti, jednoty a územní celistvost Ukrajiny v rámci jejích mezinárodně uznaných hranic, čímž poukázalo na neplatnost referenda konaného dne 16. března na Krymu, a vyzvalo státy, aby změny ve statusu Krymu a Sevastopolu neuznaly.
(3)
Rada dne 23. června 2014 přijala rozhodnutí 2014/386/SZBP o omezeních týkajících se zboží pocházejícího z Krymu nebo ze Sevastopolu a o přímém či nepřímém financování nebo poskytování finanční pomoci, jakož i pojištění a zajištění souvisejících s dovozem tohoto zboží v reakci na protiprávní anexi Krymu a Sevastopolu. Aby se minimalizoval účinek těchto omezujících opatření na hospodářské subjekty, je třeba stanovit výjimky a přechodná období, pokud jde o obchod se zbožím a související služby, v jejichž případě jsou operace vyžadovány obchodními nebo doplňkovými smlouvami, a to za podmínky oznámení předem.
(4)
Tato opatření spadají do oblasti působnosti Smlouvy o fungování Evropské unie, a proto je, zejména z důvodu zajištění jejich jednotného uplatňování ve všech členských státech, k jejich provádění nezbytné regulační opatření na úrovni Unie.
(5)
Aby se zajistilo, že opatření stanovená v tomto nařízení jsou účinná, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost prvním dnem po jeho vyhlášení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro účely tohoto nařízení se se rozumí:
a)
„nárokem“ jakýkoli nárok, uplatňovaný právní cestou či nikoli, jenž vznikl před 25. červnem 2014 nebo po tomto dni, na základě smlouvy nebo operace nebo v souvislosti s nimi, a zejména:
i)
nárok na plnění závazku vyplývajícího ze smlouvy nebo operace nebo s nimi spojeného,
ii)
nárok na prodloužení doby platnosti nebo na vyplacení dluhopisů, finančních záruk nebo příslibu odškodnění v jakékoli formě,
iii)
nárok na náhradu škody související se smlouvou nebo operací,
iv)
protinárok,
v)
nárok na uznání nebo vykonání rozsudku či rozhodčího nálezu nebo jiného rovnocenného rozhodnutí bez ohledu na místo jeho vydání či vynesení, včetně využití doložky vykonatelnosti;
b)
„smlouvou nebo operací“ jakákoli operace bez ohledu na její formu, rozhodné právo a bez ohledu na to, zda zahrnuje jednu nebo více smluv nebo podobných závazků uzavřených mezi týmiž nebo různými stranami; v tomto smyslu se „smlouvou“ rozumějí zejména finanční záruky a protizáruky nebo úvěry, ať už jsou právně nezávislé či nikoli, a jakékoli související ujednání vyplývající z dané obchodní operace nebo s ní související;
c)
„zbožím pocházejícím z Krymu nebo Sevastopolu“ zboží, které je zcela získáno na Krymu nebo v Sevastopolu nebo které zde podstoupilo poslední významné úpravy ve smyslu článků 23 a 24 nařízení (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (2);
d)
„územím Unie“ území členských států, na něž se vztahuje Smlouva za podmínek v ní stanovených, včetně jejich vzdušného prostoru;
e)
„příslušnými orgány“ příslušné orgány členských států uvedené na internetových stránkách, jejichž seznam je v příloze.
Článek 2
Zakazuje se:
a)
dovážet do Evropské unie zboží pocházející z Krymu nebo Sevastopolu;
b)
přímo či nepřímo poskytovat financování nebo finanční pomoc, jakož i pojištění a zajištění v souvislosti s dovozem zboží uvedeného v písmenu a).
Článek 3
Zákazy v článku 2 se nepoužijí:
a)
do 26. září 2014 na plnění obchodních smluv uzavřených před 25. červnem 2014 nebo doplňkových smluv nezbytných pro plnění těchto smluv, za předpokladu, že fyzické či právnické osoby, subjekt či orgán, které hodlají plnit příslušnou smlouvu, oznámily danou činnost nebo operaci příslušnému orgánu členského státu usazení alespoň 10 pracovních dnů předem;
b)
na zboží pocházející z Krymu nebo Sevastopolu, které bylo dáno k dispozici ukrajinským orgánům ke zkoumání, u něhož bylo ověřeno splnění podmínek nároku na preferenční původ v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 978/2012 a nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 374/2014 (3) nebo v souladu s dohodou o přidružení EU-Ukrajina.
Článek 4
Zakazuje se vědomě a úmyslně se účastnit činností, jejichž cílem nebo následkem je obcházení zákazů stanovených v článku 2.
Článek 5
Jednání fyzických nebo právnických osob, subjektů či orgánů pro ně nezakládá žádnou odpovědnost, pokud nevěděly a neměly žádný důvod se domnívat, že svým jednáním porušují opatření stanovená v tomto nařízení.
Článek 6
1. Nebude uspokojen žádný nárok vyplývající ze smlouvy nebo operace, jejichž plnění nebo uskutečnění bylo přímo nebo nepřímo, zcela nebo částečně dotčeno opatřeními uloženými tímto nařízením, a to včetně náhrady škody nebo jiných nároků tohoto druhu, jako je nárok na náhradu nebo nárok vyplývající ze záruky, zejména nárok na prodloužení doby platnosti nebo vyplacení dluhopisů, záruk nebo příslibu odškodnění v jakékoli formě, zejména finančních záruk nebo příslibů finančního odškodnění, je-li vznesen:
a)
určenými fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty či orgány uvedenými v příloze I nařízení Rady (EU) č. 269/2014;
b)
jakýmikoli fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty či orgány jednajícími prostřednictvím nebo jménem osob, subjektů či orgánů uvedených v písmenu a);
c)
jakýmikoli fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty či orgány, bylo-li arbitrážním, soudním nebo správním rozhodnutí shledáno, že porušují zákazy stanovené v tomto rozhodnutí;
d)
jakýmikoli fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty či orgány, pokud se nárok vztahuje na zboží, jehož dovoz je zakázán podle článku 2.
2. Ve všech řízeních k uspokojení nároku nese důkazní břemeno ohledně toho, že uspokojení nároku není zakázáno odstavcem 1, fyzická nebo právnická osoba, subjekt či orgán usilující o uspokojení tohoto nároku.
3. Tímto článkem není dotčeno právo fyzických nebo právnických osob, subjektů či orgánů uvedených v odstavci 1 na soudní přezkoumání legálnosti neplnění smluvních závazků s ohledem na toto nařízení.
Článek 7
1. Komise a členské státy se navzájem informují o opatřeních přijatých podle tohoto nařízení a sdílejí všechny další důležité informace, které mají k dispozici v souvislosti s tímto nařízením, zejména informace o jeho porušování, o problémech s jeho vymáháním a o rozhodnutích vydaných vnitrostátními soudy.
2. Členské státy neprodleně předají ostatním členským státům a Komisi veškeré další důležité informace, které mají k dispozici a které by mohly ovlivnit účinné provádění tohoto nařízení.
Článek 8
1. Členské státy stanoví pravidla pro sankce za porušení ustanovení tohoto nařízení a přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
2. Členské státy oznámí Komisi pravidla uvedená v odstavci 1 neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí rovněž jakékoli pozdější změny.
Článek 9
1. Členské státy určí příslušné orgány pro účely tohoto nařízení a údaje o nich zveřejní na internetových stránkách, jejichž seznam je v příloze. Členské státy oznámí Komisi veškeré změny adres svých internetových stránek, jejichž seznam je v příloze.
2. Členské státy oznámí Komisi své příslušné orgány včetně jejich kontaktních údajů neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí rovněž jakékoli pozdější změny.
3. Pokud se v tomto nařízení ukládá povinnost oznámit určité skutečnosti Komisi, informovat ji nebo s ní jinak komunikovat, použije se pro tyto účely adresa a další kontaktní údaje uvedené v příloze.
Článek 10
Toto nařízení se použije:
a)
na území Unie, včetně jejího vzdušného prostoru;
b)
na palubě jakéhokoli letadla nebo plavidla v jurisdikci některého z členských států;
c)
na každou osobu nacházející se na území Unie nebo mimo něj, která je státním příslušníkem některého členského státu;
d)
na všechny právnické osoby, subjekty či orgány zapsané nebo zřízené podle práva některého členského státu, ať se nacházejí na území Unie nebo mimo něj;
e)
na každou právnickou osobu, subjekt nebo orgán v souvislosti s jakoukoli podnikatelskou činností vykonávanou zcela nebo částečně v rámci Unie.
Článek 11
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 23. června 2014.
PADOMES REGULA (ES) Nr. 692/2014
(2014. gada 23. jūnijs)
par ierobežojumiem attiecībā uz Krimas vai Sevastopoles izcelsmes preču importu Savienībā, reaģējot uz Krimas un Sevastopoles nelikumīgo aneksiju
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 215. pantu,
ņemot vērā Padomes Lēmumu 2014/386/KĀDP (1) par ierobežojumiem attiecībā uz Krimas vai Sevastopoles izcelsmes precēm, reaģējot uz Krimas un Sevastopoles nelikumīgo aneksiju,
ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos un Eiropas Komisijas kopējo priekšlikumu,
tā kā:
(1)
Eiropadome savā sanāksmē 2014. gada 20. un 21. martā stingri nosodīja Krimas Autonomās Republikas (“Krima”) un Sevastopoles pilsētas (“Sevastopole”) aneksiju Krievijas Federācijai un uzsvēra, ka aneksiju neatzīs. Eiropadome lūdza Komisiju izvērtēt minētās aneksijas juridiskās sekas un attiecībā uz Krimu ierosināt ātri īstenojamus ekonomiskus, tirdzniecības un finansiālus ierobežojumus.
(2)
Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālā Asambleja 2014. gada 27. marta rezolūcijā apstiprināja savu apņemšanos atbalstīt Ukrainas suverenitāti, politisko neatkarību, vienotību un teritoriālo integritāti tās starptautiski atzītajās robežās, uzsverot, ka Krimas 16. marta referendums nav spēkā, un aicināja visas valstis neatzīt nekādas izmaiņas Krimas un Sevastopoles statusā.
(3)
Padome 2014. gada 23. jūnijā pieņēma Lēmumu 2014/386/KĀDP par ierobežojumiem attiecībā uz Krimas vai Sevastopoles izcelsmes precēm un attiecībā uz finansējuma vai finansiālas palīdzības tiešu vai netiešu sniegšanu, kā arī apdrošināšanu un pārapdrošināšanu saistībā ar šādu preču importu, reaģējot uz Krimas un Sevastopoles nelikumīgo aneksiju. Lai mazinātu šādu ierobežojošo pasākumu ietekmi uz ekonomikas dalībniekiem, būtu jāparedz izņēmumi un pārejas laiki attiecībā uz preču tirdzniecību un saistītajiem pakalpojumiem, kuru nolūkos darījumi ir jāveic saskaņā ar tirdzniecības līgumu vai papildu līgumu, uz kuru attiecas paziņošanas procedūra.
(4)
Šie pasākumi ir Līguma par Eiropas Savienības darbību darbības jomā, tādēļ to īstenošanai ir nepieciešamas Savienības līmeņa reglamentējošas darbības, jo īpaši, lai nodrošinātu to, ka visās dalībvalstīs tos piemēro vienādi.
(5)
Lai nodrošinātu šajā regulā paredzēto pasākumu efektivitāti, tai būtu jāstājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:
a)
“prasība” ir jebkura prasība, kas vai nu ir, vai nav izskatīta tiesā un kas celta pirms vai pēc 2014. gada 25. jūnija saskaņā vai saistībā ar līgumu vai darījumu, un jo īpaši:
i)
prasība izpildīt jebkuras saistības, kas rodas saskaņā vai saistībā ar līgumu vai darījumu;
ii)
prasība pagarināt vai samaksāt jebkura veida obligāciju, finanšu garantiju vai atlīdzību;
iii)
prasība par kompensācijas saņemšanu attiecībā uz līgumu vai darījumu;
iv)
pretprasība;
v)
prasība atzīt vai izpildīt, tostarp ar tiesas nolēmumu, kas paredz ārvalstu tiesas lēmuma atzīšanu un izpildi valsts teritorijā, kādu spriedumu, šķīrējtiesas nolēmumu vai līdzvērtīgu lēmumu, neatkarīgi no tā, kur tas ir pieņemts;
b)
“līgums vai darījums” ir jebkurš darījums neatkarīgi no tā veida un piemērojamiem tiesību aktiem, kas ietver vienu vai vairākus līgumus, kas noslēgti starp tām pašām vai dažādām pusēm, vai līdzīgas saistības, ko uzņēmušās tās pašas vai dažādas puses; šajā nolūkā “līgums” ietver juridiski neatkarīgas vai atkarīgas obligācijas, garantijas vai atlīdzību, jo īpaši finanšu garantijas vai finanšu atlīdzību, un kredītus, un jebkuru attiecīgu noteikumu, kas rodas saskaņā vai saistībā ar šo darījumu;
c)
“Krimas vai Sevastopoles izcelsmes preces” ir preces, kuras pilnībā iegūtas Krimā vai Sevastopolē vai kurām tur ir notikusi pēdējā būtiskā pārveide saskaņā, mutatis mutandis, ar 23. un 24. pantu Regulā (EEK) Nr. 2913/92 (1992. gada 12. oktobris) par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (2);
d)
“Savienības teritorija” ir dalībvalstu teritorija, kurā piemēro Līgumu saskaņā ar Līgumā paredzētajiem nosacījumiem, tostarp dalībvalstu gaisa telpa;
e)
“kompetentās iestādes” ir dalībvalstu kompetentās iestādes, kā norādīts pielikumā minētajās tīmekļa vietnēs.
2. pants
Aizliegts:
a)
importēt Eiropas Savienībā Krimas vai Sevastopoles izcelsmes preces;
b)
tieši vai netieši sniegt finansējumu vai finansiālu palīdzību, kā arī apdrošināšanu un pārapdrošināšanu saistībā ar a) punktā minēto preču importu.
3. pants
Regulas 2. panta aizliegumus nepiemēro attiecībā uz:
a)
pirms 2014. gada 25. jūnija noslēgtu tirdzniecības līgumu vai papildlīgumu, kas nepieciešami šādu līgumu izpildei, izpildi līdz 2014. gada 26. septembrim, ar noteikumu, ka fiziskās vai juridiskās personas, vienība vai struktūra, kas vēlas pildīt līgumu, ir vismaz 10 darbdienas iepriekš paziņojušas par pasākumu vai darījumu tās dalībvalsts kompetentajai iestādei, kurā tās veic uzņēmējdarbību;
b)
Krimas vai Sevastopoles izcelsmes precēm, kuras ir darītas pieejamas Ukrainas iestādēm pārbaudes veikšanai, attiecībā uz kurām ir pārbaudīta atbilstība preferenciālas izcelsmes piešķiršanas nosacījumiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulām (ES) Nr. 978/2012 un (ES) Nr. 374/2014 (3) vai saskaņā ar ES un Ukrainas Asociācijas nolīgumu.
4. pants
Aizliegts apzināti un tīši piedalīties darbībās, kuru mērķis vai sekas ir apiet 2. pantā minētos pasākumus vai aizliegumus.
5. pants
Darbības, ko veic fiziskas vai juridiskas personas, vienības vai struktūras, nerada tām nekādu atbildību, ja tās nezināja un tām nebija pamatotu iemeslu uzskatīt, ka to rīcība būtu šajā regulā noteikto pasākumu pārkāpums.
6. pants
1. Prasības saistībā ar jebkādu līgumu vai darījumu, kura izpildi tieši vai netieši, pilnīgi vai daļēji ietekmē pasākumi, kas piemēroti saskaņā ar šo regulu, tostarp prasības par atlīdzinājuma saņemšanu vai citas šāda veida prasības, piemēram, prasības par kompensāciju vai garantijas nodrošinātas prasības, jo īpaši prasības pagarināt vai samaksāt jebkura veida obligāciju, garantiju vai atlīdzību, jo sevišķi finanšu garantiju vai finanšu atlīdzību, neapmierina, ja tās iesniedz:
a)
norādītās fiziskās vai juridiskās personas, vienības vai struktūras, kuras uzskaitītas Padomes Regulas (ES) Nr. 269/2014 I pielikumā;
b)
jebkura fiziska vai juridiska persona, vienība vai struktūra, kas darbojas ar vienas no a) apakšpunktā minēto fizisko vai juridisko personu, vienību vai struktūru starpniecību vai tās vārdā;
c)
jebkura fiziska vai juridiska persona, vienība vai struktūra, par kuru šķīrējtiesas, tiesas vai administratīvā lēmumā atzīts, ka tā ir pārkāpusi šajā regulā noteiktos aizliegumus;
d)
jebkura fiziska vai juridiska persona, vienība vai struktūra, ja prasība attiecas uz precēm, kuru imports ir aizliegts saskaņā ar 2. pantu.
2. Jebkurā tiesvedībā par prasības izpildi pienākums pierādīt, ka prasības apmierināšanu neaizliedz 1. punkts, piekrīt tai fiziskajai vai juridiskajai personai, kura pieprasa minētās prasības izpildi.
3. Šis pants neskar 1. punktā minēto fizisko vai juridisko personu, vienību vai struktūru tiesības vērsties tiesā, lai izskatītu līgumsaistību neizpildes likumību saistībā ar šo regulu.
7. pants
1. Komisija un dalībvalstis viena otru informē par saskaņā ar šo regulu veiktajiem pasākumiem un apmainās ar citu nozīmīgu informāciju, kas ir to rīcībā saistībā ar šo regulu, jo īpaši ar informāciju par pārkāpumiem un izpildes problēmām, un valstu tiesu pasludinātajiem spriedumiem.
2. Dalībvalstis nekavējoties informē viena otru un Komisiju par jebkādu citu to rīcībā esošu nozīmīgu informāciju, kas varētu ietekmēt šīs regulas efektīvu īstenošanu.
8. pants
1. Dalībvalstis nosaka noteikumus par sankcijām, kas piemērojamas par šīs regulas noteikumu pārkāpšanu, un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to īstenošanu. Paredzētajām sankcijām jābūt iedarbīgām, samērīgām un atturošām.
2. Dalībvalstis par 1. punktā minētajiem noteikumiem ziņo Komisijai tūlīt pēc šīs regulas stāšanās spēkā, kā arī par jebkādiem turpmākiem grozījumiem.
9. pants
1. Dalībvalstis izraugās šajā regulā minētās kompetentās iestādes un norāda tās pielikumā minētajās tīmekļa vietnēs. Dalībvalstis paziņo Komisijai par pielikumā minēto tīmekļa vietņu adrešu izmaiņām.
2. Dalībvalstis paziņo par savām kompetentajām iestādēm Komisijai, tostarp minēto kompetento iestāžu kontaktinformāciju, tūlīt pēc šīs regulas stāšanās spēkā, kā arī ziņo tai par jebkurām turpmākām izmaiņām.
3. Ja šajā regulā noteikts pienākums paziņot, informēt vai jebkādā citā veidā sazināties ar Komisiju, šādai saziņai izmantojamā adrese un cita kontaktinformācija ir tā, kas norādīta pielikumā.
10. pants
Šo regulu piemēro:
a)
Savienības teritorijā, tostarp tās gaisa telpā;
b)
visos gaisa kuģos vai kuģos, kas atrodas kādas dalībvalsts jurisdikcijā;
c)
visām personām Savienības teritorijā vai ārpus tās, kurām ir kādas dalībvalsts valstspiederība;
d)
visām juridiskām personām, vienībām vai struktūrām, kas reģistrētas vai izveidotas saskaņā ar kādas dalībvalsts tiesību aktiem;
e)
visām juridiskām personām, vienībām vai struktūrām saistībā ar jebkādiem darījumiem, ko tās pilnīgi vai daļēji veic Savienībā.
11. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Luksemburgā, 2014. gada 23. jūnijā