PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 14. října 2014,
kterým se v souladu s článkem 19 směrnice 2003/96/ES Německu povoluje uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům v kotvištích přístavů
(2014/722/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (1), a zejména na článek 19 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Prováděcím rozhodnutí Rady 2011/445/EU (2) bylo Německu v souladu s článkem 19 směrnice 2003/96/ES povoleno do 16. července 2014 uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům v kotvištích přístavů („pobřežní elektřina“).
(2)
Dopisem ze dne 26. února 2014 Německo požádalo o povolení nadále uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřiny pro pobřežní elektřinu podle článku 19 směrnice 2003/96/ES.
(3)
Cílem snížené daně, kterou Německo zamýšlí uplatňovat, je další podpora širšího využívání pobřežní elektřiny jako způsobu uspokojování energetických potřeb lodí v kotvištích přístavů, který je v porovnání se spalováním ropných paliv na palubě plavidel méně škodlivý pro životní prostředí.
(4)
Jelikož používání pobřežní elektřiny zamezuje emisím látek znečišťujících ovzduší spojených se spalováním ropných paliv na palubě plavidel v kotvištích, přispívá k zlepšení kvality místního ovzduší v přístavních městech. Předpokládá se proto, že opatření přispěje k cílům politik Unie v oblasti ochrany životního prostředí, zdraví a klimatu.
(5)
Povolení, aby Německo na pobřežní elektřinu uplatňovalo sníženou sazbu daně, nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro větší využívání pobřežní elektřiny, protože výroba elektřiny na palubě bude ve většině případů i nadále konkurenceschopnější alternativou. Z téhož důvodu a vzhledem k stávající poměrně nízké míře proniknutí této technologie na trh nepovede opatření během své doby platnosti pravděpodobně k významnému narušení hospodářské soutěže, a nebude mít tudíž nepříznivý dopad na řádné fungování vnitřního trhu.
(6)
Z čl. 19 odst. 2 směrnice 2003/96/ES vyplývá, že každé povolení udělené na základě uvedeného ustanovení musí být přesně časově omezené. Vzhledem k tomu, že tato doba musí být dostatečně dlouhá, aby mohlo být opatření náležitě vyhodnoceno, ale zároveň nesmí narušovat budoucí vývoj stávajícího právního rámce, je vhodné udělit požadované povolení na dobu šesti let.
(7)
Aby provozovatelé přístavů a lodí měli právní jistotou a aby se zabránilo potenciálnímu zvýšení administrativní zátěže pro distributory a redistributory elektřiny, k němuž by mohlo dojít v důsledku změn v sazbě spotřební daně vybírané z pobřežní elektřiny, mělo by se zajistit, aby Německo mohlo bez přerušení uplatňovat stávající zvláštní snížení daně, jehož se týká toto rozhodnutí. Požadované povolení by tedy mělo být uděleno s účinkem od 17. července 2014, aby se plynule navázalo na předchozí ujednání v rámci prováděcího rozhodnutí 2011/445/EU.
(8)
Toto rozhodnutí by mělo pozbýt platnosti dnem použitelnosti obecných pravidel týkajících se daňového zvýhodnění pobřežní elektřiny přijatých na základě budoucího legislativního aktu Unie.
(9)
Tímto rozhodnutím není dotčeno uplatňování pravidel Unie v oblasti státní podpory,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Německu se povoluje uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům zakotveným v přístavech („pobřežní elektřina“), a to s výjimkou soukromých rekreačních plavidel a za předpokladu, že jsou zachovány minimální úrovně zdanění podle článku 10 směrnice 2003/96/ES.
Článek 2
Toto rozhodnutí se použije ode dne 17. července 2014 do dne 16. července 2020.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Lucemburku dne 14. října 2014.
PADOMES ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2014. gada 14. oktobris),
ar kuru saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu Vācijai atļauj piemērot samazinātu nodokļa likmi elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta ostā noenkurotiem kuģiem
(2014/722/ES)
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes Direktīvu 2003/96/EK (2003. gada 27. oktobris), ar ko pārkārto Kopienas energoproduktu un elektroenerģijas nodokļu sistēmu (1), un jo īpaši tās 19. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
tā kā:
(1)
Ar Padomes Īstenošanas lēmumu 2011/445/ES (2) Vācijai saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu atļāva līdz 2014. gada 16. jūlijam piemērot samazinātu nodokļa likmi elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta ostā noenkurotiem kuģiem (“krasta elektroenerģija”).
(2)
Vācija 2014. gada 26. februāra vēstulē lūdza atļauju turpināt piemērot krasta elektroenerģijai samazinātu elektroenerģijas nodokļa likmi saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu.
(3)
Ar paredzamo nodokļa samazinājumu Vācija plāno arī turpmāk veicināt plašāku krasta elektroenerģijas izmantošanu kā videi nekaitīgāku elektroenerģijas iegūšanas veidu ostās noenkurotiem kuģiem salīdzinājumā ar flotes degvielas izmantošanu uz kuģiem.
(4)
Tā kā krasta elektroenerģijas izmantošana nerada tādas gaisu piesārņojošu vielu emisijas, kas saistītas ar flotes degvielas izmantošanu uz noenkurotiem kuģiem, tā veicina vietējā gaisa kvalitātes uzlabošanos ostas pilsētās. Tāpēc ir paredzams, ka pasākums veicinās Savienības vides, veselības un klimata politikas mērķu sasniegšanu.
(5)
Atļauja Vācijai piemērot samazinātu elektroenerģijas nodokļa likmi krasta elektroenerģijai nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs, lai veicinātu plašāku krasta elektroenerģijas izmantošanu, jo elektroenerģijas ražošana uz kuģa vairumā gadījumu joprojām būs konkurētspējīgākā alternatīva. Tā paša iemesla dēļ un arī tādēļ, ka šīs tehnoloģijas izplatība tirgū pagaidām ir visai neliela, šis pasākums tā piemērošanas laikā nevarētu radīt ievērojamus konkurences izkropļojumus, tādējādi tam nebūs negatīvas ietekmes uz pareizu iekšējā tirgus darbību.
(6)
No Direktīvas 2003/96/EK 19. panta 2. punkta secināms, ka katrai saskaņā ar minēto noteikumu piešķirtajai atļaujai ir jābūt stingri ierobežotai laikā. Ņemot vērā to, ka laikam jābūt pietiekami ilgam, lai varētu pienācīgi veikt pasākuma novērtēšanu, kā arī nepieciešamību neapdraudēt pašreizējā tiesiskā regulējuma tālāku attīstību, ir lietderīgi prasīto atļauju piešķirt uz sešiem gadiem.
(7)
Lai nodrošinātu juridisko noteiktību ostu un kuģu operatoriem un izvairītos no tādas iespējamas administratīva sloga palielināšanas elektroenerģijas izplatītājiem un otrreizējiem izplatītājiem, ko varētu izraisīt izmaiņas akcīzes nodokļa likmē, ko iekasē par krasta elektroenerģiju, būtu jānodrošina, ka Vācija bez pārtraukuma var piemērot spēkā esošo īpašo nodokļu samazinājumu, uz kuru attiecas šis lēmums. Tādēļ prasītā atļauja būtu jāpiešķir no 2014. gada 17. jūlija, lai to varētu piemērot uzreiz pēc tam, kad beidzas iepriekšējā, saskaņā ar Īstenošanas lēmumu 2011/445/ES noteiktā regulējuma darbības termiņš.
(8)
Šo lēmumu būtu jābeidz piemērot dienā, no kuras pēc nākotnē pieņemta Savienības leģislatīva akta kļūtu piemērojami vispārīgie noteikumi par nodokļu atlaidēm krasta elektroenerģijai.
(9)
Šis lēmums neskar Savienības noteikumu par valsts atbalstu piemērošanu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Ar šo Vācijai atļauj piemērot samazinātu elektroenerģijas nodokļa likmi elektroenerģijai, kura tiek tieši piegādāta krastā noenkurotiem kuģiem, kas nav privāti izpriecu kuģi (“krasta elektroenerģija”), ar noteikumu, ka tiek ievērotas Direktīvas 2003/96/EK 10. pantā noteiktās minimālās nodokļa likmes.
2. pants
Šo lēmumu piemēro no 2014. gada 17. jūlija līdz 2020. gada 16. jūlijam.
3. pants
Šis lēmums ir adresēts Vācijas Federatīvajai Republikai.
Luksemburgā, 2014. gada 14. oktobrī