PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 25. září 2014
o podrobení látek 4-jod-2,5-dimethoxy-N-(2-methoxybenzyl)fenethylamin (25I-NBOMe), 3,4-dichlor-N-[[1-(dimethylamino)cyklohexyl]methyl]benzamid (AH-7921), 3,4-methylendioxypyrovaleron (MDPV) a 2-(3-methoxyfenyl)-2-(ethylamino)cyklohexanon (methoxetamin) kontrolním opatřením
(2014/688/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2005/387/JVV ze dne 10. května 2005 o výměně informací, hodnocení rizika a kontrole nových psychoaktivních látek (1), a zejména na čl. 8 odst. 3 uvedeného rozhodnutí,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s rozhodnutím 2005/387/JVV byly na zvláštním jednání rozšířeného vědeckého výboru Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost (EMCDDA) vypracovány zprávy o hodnocení rizik nových psychoaktivních látek 4-jod-2,5-dimethoxy-N-(2-methoxybenzyl)fenethylamin (25I-NBOMe), 3,4-dichlor-N-[[1-(dimethylamino)cyklohexyl]methyl]benzamid (AH-7921), 3,4-methylendioxypyrovaleron (MDPV) a 2-(3-methoxyfenyl)-2-(ethylamino)cyklohexanon (methoxetamin) a následně byly dne 23. dubna 2014 předloženy Komisi a Radě.
(2)
25I-NBOMe, AH-7921, MDPV a methoxetamin nebyly posuzovány na úrovni Organizace spojených národů v době, kdy bylo hodnocení rizik požadováno na úrovni Unie, ale v červnu 2014 byly předmětem hodnocení Výboru odborníků pro drogové závislosti Světové zdravotnické organizace.
(3)
25I-NBOMe, AH-7921, MDPV a methoxetamin nemají žádné prokázané nebo uznávané lékařské využití (humánní nebo veterinární). Kromě jejich použití v analytických referenčních materiálech a ve vědeckém výzkumu při zjišťování jejich chemického složení, farmakologie a toxikologie v důsledku jejich objevení se na trhu s drogami - a v případě 25I-NBOMe i v oblasti neurochemie - nic nenasvědčuje tomu, že jsou používány k jiným účelům.
(4)
25I-NBOMe je silný syntetický derivát 2,5-dimetoxy-4-jódofenetylaminu (2C-I), klasického serotonergického halucinogenu, který byl od roku 2003 rozhodnutím Rady 2003/847/SVV (2) podroben hodnocení rizik a kontrolním opatřením a trestům na úrovni Unie.
(5)
Specifické fyzické účinky 25I-NBOMe lze obtížně stanovit, protože neexistují žádné zveřejněné studie hodnotící jeho akutní a chronickou toxicitu, účinky na psychické zdraví a chování a závislostní potenciál a protože jsou k dispozici jen omezené informace a údaje. Klinická pozorování jednotlivců, kteří tuto látku užili, naznačují, že má halucinogenní účinky a má potenciál vyvolat silný neklid, zmatení, intenzivní zvukové a vizuální halucinace, agresi, násilné incidenty a sebepoškozování.
(6)
V souvislosti s 25I-NBOMe byla dosud zaznamenána čtyři úmrtí ve třech členských státech. Závažná toxicita spojená s jeho užíváním byla nahlášena ve čtyřech členských státech, které oznámily 32 případů intoxikace bez smrtelných následků. Pokud by se zvýšila dostupnost a míra užívání této nové psychoaktivní látky, mohly by být důsledky pro zdraví jednotlivců a veřejnosti značné. Pokud jde o společenská rizika spojená s 25I-NBOMe, nejsou k dispozici žádné informace.
(7)
Výskyt 25I-NBOMe nahlásilo Evropskému monitorovacímu centru pro drogy a drogovou závislost (EMCDDA) a Evropskému policejnímu úřadu (Europol) 22 členských států a Norsko. Pokud jde o užívání 25I-NBOMe, nejsou k dispozici žádné údaje o prevalenci, ale z omezeného množství dostupných informací vyplývá, že látka může být užívána v nejrůznějších prostředích, například doma, v barech, nočních klubech a na hudebních festivalech.
(8)
Látka 25I-NBOMe je nabízena otevřeně a prodávána na internetu jako „chemikálie určená pro výzkumné účely“ a informace získané při jejím zabavení, z odebraných vzorků, uživatelských internetových stránek a od internetových prodejců naznačují, že je prodávána jako samostatná droga a rovněž nabízena jako „legální“ náhrada LSD. EMCDDA identifikovalo více než patnáct internetových prodejců, kteří tuto látku prodávají a zřejmě působí v Unii a v Číně.
(9)
Ze zprávy o hodnocení rizik vyplývá, že dostupné vědecké důkazy o 25I-NBOMe jsou omezené a že k určení zdravotních a společenských rizik, která tato látka představuje, by bylo zapotřebí dalšího výzkumu. Dostupné důkazy a informace však představují dostatečný důvod k podrobení 25I-NBOMe kontrolním opatřením v celé Unii. V důsledku zdravotních rizik, která tato látka představuje, jak dokládá zjištění její přítomnosti v několika hlášených případech úmrtí, skutečnosti, že uživatelé ji mohou konzumovat nevědomky, a v důsledku toho, že nemá žádnou lékařskou hodnotu či lékařské využití, by 25I-NBOMe měla být podrobena kontrolním opatřením v celé Unii.
(10)
Vzhledem k tomu, že šest členských států kontroluje 25I-NBOMe podle vnitrostátních právních předpisů v souladu se závazky Úmluvy Organizace spojených národů o psychotropních látkách z roku 1971 a sedm členských států používá pro její kontrolu další legislativní opatření, by podrobení této látky kontrolním opatřením v celé Unii pomohlo zamezit vzniku překážek při přeshraničním vymáhání práva a v justiční spolupráci a přispělo by k ochraně před riziky, která její dostupnost a užívání mohou představovat.
(11)
AH-7921 je strukturálně atypické syntetické opioidní analgetikum, které internetoví dodavatelé, uživatelské internetové stránky a média obecně nazývají „doxylam“. Lze jej snadno zaměnit s „doxylaminem“, antihistaminickým léčivým přípravkem se sedativně-hypnotickými vlastnostmi, což by mohlo vést k neúmyslnému předávkování.
(12)
Specifické fyzické účinky AH-7921 lze obtížně stanovit, protože neexistují žádné zveřejněné studie hodnotící jeho akutní a chronickou toxicitu, účinky na psychické zdraví a chování a závislostní potenciál a protože jsou k dispozici jen omezené informace a údaje. Ze zpráv od uživatelů vyplývá, že účinky AH-7921 se zřejmě podobají účinkům klasických opioidů - vyvolává pocity mírné euforie, svědění a uvolnění; zdá se, že typickým nepříznivým účinkem je nevolnost. Vedle vlastního experimentování s AH-7921 a „rekreačního užívání“ někteří uživatelé tvrdí, že tuto novou drogu užívají ke zmírnění bolesti, jiní pro zmírnění odvykacích příznaků, protože přestali používat jiné opioidy. To může naznačovat potenciál pro rozšíření AH-7921 mezi uživatele, kteří opioidy používají injekčně.
(13)
Pokud jde o užívání AH-7921, nejsou k dispozici žádné údaje o prevalenci, ale z dostupných informací vyplývá, že tato látka není užívána ve větší míře a pokud je užívána, užívá se v domácím prostředí.
(14)
Celkem došlo k patnácti úmrtím zaznamenaným ve třech členských státech v období od prosince 2012 do září 2013, přičemž ve vzorcích odebraných post mortem byla zjištěna přítomnost AH-7921 jako jediné látky, nebo v kombinaci s jinými látkami. Ačkoli nelze s jistotou určit, jakou úlohu hrála AH-7921 ve všech případech těchto úmrtí, v některých z nich byla specificky uvedena jako spoluodpovědná za úmrtí. Jeden členský stát oznámil šest případů intoxikace spojených s AH-7921 bez smrtelných následků. Pokud by se zvýšila dostupnost a míra užívání této nové psychoaktivní látky, mohly by být důsledky pro zdraví jednotlivců a veřejnosti značné. Pokud jde o společenská rizika spojená s AH-7921, nejsou k dispozici žádné informace.
(15)
Ze zprávy o hodnocení rizik vyplývá, že dostupné vědecké důkazy o AH-7921 jsou omezené a že k určení zdravotních a společenských rizik, která tato látka představuje, by bylo zapotřebí dalšího výzkumu. Dostupné důkazy a informace však představují dostatečný důvod k podrobení AH-7921 kontrolním opatřením v celé Unii. V důsledku zdravotních rizik, která tato látka představuje, jak dokládá zjištění její přítomnosti v několika hlášených případech úmrtí, skutečnosti, že uživatelé ji mohou konzumovat nevědomky, a v důsledku toho, že nemá žádnou lékařskou hodnotu či lékařské využití, by AH-7921 měla být podrobena kontrolním opatřením v celé Unii.
(16)
Vzhledem k tomu, že jeden členský stát kontroluje AH-7921 podle vnitrostátních právních předpisů v souladu se závazky Úmluvy Organizace spojených národů o psychotropních látkách z roku 1971 a pět členských států používá pro její kontrolu další legislativní opatření, by podrobení této látky kontrolním opatřením v celé Unii pomohlo zamezit vzniku překážek při přeshraničním vymáhání práva a v justiční spolupráci a přispělo by k ochraně před riziky, která její dostupnost a užívání mohou představovat.
(17)
MDPV je kruhově substituovaný syntetický derivát kathinonu, chemicky příbuzný pyrovaleronu, přičemž obě tyto látky podléhají kontrole podle Úmluvy Organizace spojených národů o psychotropních látkách z roku 1971.
(18)
Informace o chronické a akutní toxicitě spojené s MDPV, účincích na psychické zdraví a chování a o závislostním potenciálu nejsou shromažďovány jednotně v celé Unii. Informace ze zveřejněných studií, potvrzené klinickými případy, naznačují, že psychofarmakologický profil pozorovaný u MDPV se podobá profilu kokainu a methamfetaminu, i když účinek MDPV je silnější a dlouhodobější. Kromě toho byl MDPV shledán desetkrát silnější, pokud jde o jeho schopnost vyvolávat lokomoční aktivaci, tachykardii a hypertenzi.
(19)
Uživatelské internetové stránky uvádějí, že jeho akutní toxicita může mít u člověka za následek nepříznivé účinky podobné těm, které jsou spojeny s jinými stimulanty. Patří k nim paranoidní psychóza, tachykardie, hypertenze, diaforéza, dýchací potíže, silný neklid, zvukové a vizuální halucinace, silné pocity úzkosti, hypertermie, výbuchy násilí a mnohočetné selhání orgánů.
(20)
Od září 2009 do srpna 2013 došlo ke 108 úmrtím zaznamenaným v osmi členských státech a v Norsku, kde byl MDPV zjištěn v biologických vzorcích odebraných post mortem nebo byl za úmrtí spoluodpovědný. Osm členských států nahlásilo celkem 525 případů intoxikace spojených s MDPV bez smrtelných následků. Pokud by se zvýšila dostupnost a míra užívání této nové psychoaktivní látky, mohly by být důsledky pro zdraví jednotlivců a veřejnosti značné.
(21)
Od roku 2009 byly ve čtyřech členských státech rovněž zaznamenány nálezy MDPV v biologických vzorcích odebraných v souvislosti se silničními dopravními nehodami, které měly za následek smrt nebo byly bez smrtelných následků, nebo s řízením vozidla pod vlivem omamných látek.
(22)
MDPV je na trhu s drogami v Unii od listopadu 2008 a 27 členských států, Norsko a Turecko nahlásily zabavení této látky v řádu několika kilogramů. MDPV se prodává jako samostatná látka, ale byla rovněž zjištěna v kombinaci s jinými látkami. Je široce dostupná u internetových dodavatelů a prodejců, v tzv. „head shopech“ a u pouličních prodejců. Existují určité náznaky, že tabletování a distribuce této látky v Unii jsou do určité míry organizovány.
(23)
Ze zprávy o hodnocení rizik vyplývá, že k určení zdravotních a společenských rizik, která MDPV představuje, by bylo zapotřebí dalšího výzkumu. Dostupné důkazy a informace však představují dostatečný důvod k podrobení MDPV kontrolním opatřením v celé Unii. V důsledku zdravotních rizik, která tato látka představuje, jak dokládá zjištění její přítomnosti v několika hlášených případech úmrtí, skutečnosti, že uživatelé ji mohou konzumovat nevědomky, a v důsledku toho, že nemá žádnou lékařskou hodnotu či lékařské využití, by MDPV měla být podrobena kontrolním opatřením v celé Unii.
(24)
Vzhledem k tomu, že 21 členských států kontroluje MDPV podle vnitrostátních právních předpisů v souladu se závazky Úmluvy Organizace spojených národů o psychotropních látkách z roku 1971 a čtyři členské státy používají pro její kontrolu další legislativní opatření, by podrobení této látky kontrolním opatřením v celé Unii pomohlo zamezit vzniku překážek při přeshraničním vymáhání práva a v justiční spolupráci a přispělo by k ochraně před riziky, která její dostupnost a užívání mohou představovat.
(25)
Methoxetamin je arylcyklohexylaminová látka, která je chemicky podobná ketaminu a mezinárodně kontrolované látce fencyklidinu (PCP). Stejně jako ketamin a PCP má methoxetamin disociativní vlastnosti.
(26)
Neexistují žádné studie hodnotící chronickou a akutní toxicitu spojenou s methoxetaminem, jeho účinky na psychické zdraví a chování a závislostní potenciál. Subjektivní zkušenosti uvedené na uživatelských internetových stránkách naznačují nepříznivé účinky podobné intoxikaci ketaminem. Patří sem nevolnost a silné zvracení, dýchací potíže, záchvaty, dezorientace, pocity úzkosti, katatonie, agresivita, halucinace, paranoia a psychóza. Kromě toho může akutní intoxikace methoxetaminem zahrnovat stimulační účinky (neklid, tachykardie a hypertenze) a vliv na mozkovou činnost, které se u akutní intoxikace ketaminem neočekávají.
(27)
V souvislosti s methoxetaminem nahlásilo šest členských států dvacet úmrtí, přičemž tato látka byla zjištěna ve vzorcích odebraných post mortem. Používaný samostatně nebo v kombinaci s jinými látkami byl methoxetamin rovněž zjištěn u dvaceti případů intoxikace bez smrtelných následků nahlášených pěti členskými státy. Pokud by se zvýšila dostupnost a míra užívání této nové psychoaktivní látky, mohly by být důsledky pro zdraví jednotlivců a veřejnosti značné.
(28)
Od listopadu 2010 nahlásilo nález methoxetaminu 23 členských států, Turecko a Norsko. Informace naznačují, že methoxetamin je prodáván a užíván jako samostatná látka, ale je rovněž prodáván jako „legální“ náhrada ketaminu internetovými prodejci, v tzv. „head shopech“ a pouličními prodejci.
(29)
V rámci Unie byla tato látka ve formě prášku zabavena v řádu několika kilogramů, ale neexistují žádné informace o možném zapojení organizovaného zločinu. Výroba methoxetaminu nevyžaduje složité vybavení.
(30)
Údaje o prevalenci jsou omezeny na nereprezentativní studie ve dvou členských státech. Ty naznačují, že prevalence užívání methoxetaminu je nižší než u ketaminu. Dostupné informace naznačují, že je zřejmě konzumován v nejrůznějších prostředích, mimo jiné doma, v barech, nočních klubech a na hudebních festivalech.
(31)
Ze zprávy o hodnocení rizik vyplývá, že k určení zdravotních a společenských rizik, která methoxetamin představuje, by bylo zapotřebí dalšího výzkumu. Dostupné důkazy a informace však představují dostatečný důvod k podrobení methoxetaminu kontrolním opatřením v celé Unii. V důsledku zdravotních rizik, která tato látka představuje, jak dokládá zjištění její přítomnosti v několika hlášených případech úmrtí, skutečnosti, že uživatelé ji mohou konzumovat nevědomky, a v důsledku toho, že nemá žádnou lékařskou hodnotu či lékařské využití, by methoxetamin měl být podroben kontrolním opatřením v celé Unii.
(32)
Vzhledem k tomu, že devět členských států kontroluje methoxetamin podle vnitrostátních právních předpisů v souladu se závazky Úmluvy Organizace spojených národů o psychotropních látkách z roku 1971 a devět členských států používá pro jeho kontrolu další legislativní opatření, by podrobení této látky kontrolním opatřením v celé Unii pomohlo zamezit vzniku překážek při přeshraničním vymáhání práva a v justiční spolupráci a přispělo by k ochraně před riziky, která její dostupnost a užívání mohou představovat.
(33)
Za účelem rychlé a odborně podložené reakce na úrovni Unie na nové psychoaktivní látky, které odhalí a nahlásí členské státy, svěřuje rozhodnutí 2005/387/JVV Radě prováděcí pravomoci, pokud jde o podrobení těchto látek kontrolním opatřením v celé Unii. Vzhledem k tomu, že byly splněny podmínky a postup pro výkon těchto prováděcích pravomocí, mělo by být přijato prováděcí rozhodnutí s cílem podrobit 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV a methoxetamin kontrole v celé Unii,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Následující nové psychoaktivní látky podléhají kontrolním opatřením v celé Unii:
a)
4-jod-2,5-dimethoxy-N-(2-methoxybenzyl)fenethylamin (25I-NBOMe);
b)
3,4-dichlor-N-[[1-dimethylamino)cyklohexyl]methyl]benzamid (AH-7921);
c)
3,4-methylendioxypyrovaleron (MDPV);
d)
2-(3-methoxyfenyl)-2-(ethylamino)cyklohexanon (methoxetamin).
Článek 2
Do 2. října 2015členské státy podrobí v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy nové psychoaktivní látky uvedené v článku 1 kontrolním opatřením a trestům stanoveným jejich právními předpisy, které jsou v souladu s jejich závazky vyplývajícími z Úmluvy Organizace spojených národů o psychotropních látkách z roku 1971.
Článek 3
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 25. září 2014.
PADOMES ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2014. gada 25. septembris)
par kontroles pasākumu piemērošanu šādām vielām: 4-jod-2,5-dimetoksi-N-(2-metoksibenzil)fenetilamīns (25I-NBOMe), 3,4-dihlor-N-[[1-(dimetilamino)cikloheksil]metil]benzamīds (AH-7921), 3,4-metilēndioksipirovalerons (MDPV) un 2-(3-metoksifenil)-2-(etilamino)cikloheksanons (metoksetamīns)
(2014/688/ES)
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes Lēmumu 2005/387/TI (2005. gada 10. maijs) par informācijas apmaiņu, riska novērtējumu un kontroli attiecībā uz jaunām psihoaktīvām vielām (1) un jo īpaši tā 8. panta 3. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
tā kā:
(1)
Riska novērtējuma ziņojumus par jaunām psihoaktīvajām vielām 4-jod-2,5-dimetoksi-N-(2-metoksibenzil)fenetilamīnu (25I-NBOMe), 3,4-dihlor-N-[[1-(dimetilamino)cikloheksil]metil]benzamīdu (AH-7921), 3,4-metilēndioksipirovaleronu (MDPV) un 2-(3-metoksifenil)-2-(etilamino)cikloheksanonu (metoksetamīns), pamatojoties uz Lēmumu 2005/387/TI, sagatavoja Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra (EMCDDA) paplašinātās Zinātniskās komitejas īpašā sanāksmē, un tos iesniedza Komisijai un Padomei 2014. gada 23. aprīlī.
(2)
Vielas 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV un metoksetamīns nav vērtētas Apvienoto Nāciju Organizācijas līmenī laikā, kad riska izvērtējums tika prasīts Savienības līmenī, bet tās novērtēja 2014. gada jūnijā Pasaules Veselības organizācijas ekspertu komitejā par atkarību no narkotikām.
(3)
Vielām 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV un metoksetamīnam nav konstatēta vai atzīta medicīniskā pielietojuma (cilvēku ārstēšanā vai veterinārijā). Nav norāžu par to, ka tās tiktu izmantotas citiem mērķiem, izņemot to, ka tās tiek lietotas kā analītiskās references materiāls un zinātniskos pētījumos, kuros sakarā ar šo vielu parādīšanos narkotiku tirgū pēta to ķīmiju, farmakoloģiju un toksikoloģiju, un - attiecībā uz 25I-NBOMe - arī neiroķīmiju.
(4)
Viela 25I-NBOMe ir spēcīgs sintētisks atvasinājums no vielas 2,5-dimetoksi-4-jodfenetilamīnu (2C-I), kas ir klasisks ar serotonīnu saistīts halucinogēns un uz kuru no 2003. gada ar Padomes Lēmumu 2003/847/TI (2) tika attiecināti riska novērtēšanas un kontroles pasākumi un kriminālsodi Savienības līmenī.
(5)
Konkrētu vielas 25I-NBOMe fizisko iedarbību ir grūti noteikt, jo nav publicēti pētījumi, kuros būtu novērtēts tās akūtais un hroniskais toksiskums, iedarbība uz psihi un uzvedību un atkarības izraisīšanas potenciāls, un tādēļ, ka trūkst informācijas un datu. Klīniskie novērojumi personām, kuras ir lietojušas šo vielu, liecina, ka tai ir halucinogēna iedarbība un tā potenciāli izraisa spēcīgu uzbudinājumu, apmulsumu, intensīvas akustiskas un vizuālas halucinācijas, agresiju, nopietnus negadījumus un sev radītas traumas.
(6)
Trijās dalībvalstīs ir reģistrēti četri ar vielu 25I-NBOMe saistīti nāves gadījumi. Par smagu toksiskumu saistībā ar tās lietošanu ir ziņojušas četras dalībvalstis, kurās konstatēti 32 intoksikācijas gadījumi bez nāves iestāšanās. Šīs jaunās psihoaktīvās vielas plašāka pieejamība un lietošana būtiski ietekmētu gan indivīdu, gan visas sabiedrības veselību. Par sociālajiem riskiem, kas saistīti ar vielu 25I-NBOMe, informācija nav pieejama.
(7)
Divdesmit divas dalībvalstis un Norvēģija ir paziņojušas EMCDDA un Eiropas Policijas birojam (Europol), ka tās ir konstatējušas vielu 25I-NBOMe. Attiecībā uz vielas 25I-NBOMe lietošanu nav pieejami dati par tās izplatību, taču pieejamā ierobežotā informācija vedina domāt, ka to varētu lietot dažādos apstākļos, piemēram, mājās, bāros, naktsklubos un mūzikas festivālos.
(8)
Viela 25I-NBOMe tiek atklāti reklamēta un pārdota internetā kā “pētniecības ķīmiskā viela”, un, spriežot pēc informācijas, kas iegūta no konfiscētajiem un ievāktajiem paraugiem, lietotāju tīmekļa vietnēm un interneta mazumtirgotājiem, to pārdod kā atsevišķu vielu un arī reklamē kā “legālu” LSD aizstājēju. EMCDDA ir atklājis vairāk nekā 15 interneta mazumtirgotājus, kas pārdod šīs vielas un kuru atrašanās vieta varētu būt Savienībā un Ķīnā.
(9)
Riska novērtējuma ziņojumā secināts, ka trūkst zinātniski pierādītu faktu par vielu 25I-NBOMe, un norādīts, ka būtu nepieciešami turpmāki pētījumi, lai noteiktu, kādus veselības un sociālos riskus tā rada. Tomēr pieejamie pierādījumi un informācija ir pietiekams pamats, lai vielai 25I-NBOMe piemērotu kontroles pasākumus visā Savienībā. Ņemot vērā vielas radītos veselības riskus, ko apliecina tas, ka ir konstatēta tās klātbūtne vairākos nāves gadījumos, par kuriem ziņots, faktu, ka lietotāji var to lietot, pašiem to nezinot, un to, ka šai vielai nav ārstnieciskas vērtības vai pielietojuma, vielai 25I-NBOMe būtu jāpiemēro kontroles pasākumi visā Savienībā.
(10)
Tā kā sešas dalībvalstis savos tiesību aktos jau ir noteikušas kontroles pasākumus vielai 25I-NBOMe atbilstīgi dalībvalstu saistībām saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas 1971. gada Konvenciju par psihotropajām vielām un septiņas dalībvalstis izmanto citus likumdošanas pasākumus, lai to kontrolētu, kontroles pasākumu piemērošana šai vielai visā Savienībā palīdzētu novērst šķēršļus pārrobežu tiesībaizsardzībā un tiesu iestāžu sadarbībā un palīdzētu aizsargāt pret apdraudējumu, ko var izraisīt tās pieejamība un lietošana.
(11)
Viela AH-7921 ir strukturāli netipisks sintētiskais opioīdu grupas analgētiskais līdzeklis, kas interneta piegādātāju vidū, lietotāju tīmekļa vietnēs un plašsaziņas līdzekļos plaši pazīstams kā “doksilams”. To var viegli sajaukt ar “doksilamīnu” (prethistamīna līdzeklis, kuram ir sedatīvi-hipnotiskas īpašības), kas varētu izraisīt nejaušu pārdozēšanu.
(12)
Konkrētu vielas AH-7921 fizisko iedarbību ir grūti noteikt, jo nav publicēti pētījumi, kuros būtu novērtēts tās akūtais un hroniskais toksiskums, iedarbība uz psihi un uzvedību un atkarības izraisīšanas potenciāls, kā arī tādēļ, ka trūkst informācijas un datu. Pamatojoties uz lietotāju ziņojumiem, AH-7921 iedarbība, šķiet, ir līdzīga citu klasisko opioīdu iedarbībai, radot vieglas eiforijas, niezes un atslābuma sajūtu; tipiska blakusparādība ir nelabums. Papildus pašeksperimentiem ar vielu AH-7921, kā arī ar tās lietošanu “atpūtas nolūkos” daži lietotāji ziņo par pašārstēšanos ar šo jauno narkotiku nolūkā atvieglot sāpes, citi - nolūkā atvieglot abstinences simptomu, kas rodas, pārtraucot citu opioīdu lietošanu. Tas var vedināt domāt, ka vielai AH-7921 ir potenciāls izplatīties to iedzīvotāju vidū, kas injicē opioīdus.
(13)
Par vielas AH-7921 lietošanas izplatību dati nav pieejami, taču pieejamā informācija liecina, ka tā netiek plaši izmantota un, kad tā tiek izmantota, tas notiek mājas apstākļos.
(14)
No 2012. gada decembra līdz 2013. gada septembrim trijās dalībvalstīs ir reģistrēti 15 nāves gadījumi, kur pēcnāves analīžu paraugos ir konstatēta vai nu vienas pašas vielas AH-7921 klātbūtne, vai savienojumā ar citām vielām. Lai gan vielas AH-7921 lomu visos minētajos nāves gadījumos precīzi noteikt nav iespējams, dažos gadījumos tā ir konkrēti norādīta kā nāves cēlonis. Viena dalībvalsts ziņoja par sešiem ar AH-7921 saistītiem intoksikācijas gadījumiem bez nāves iestāšanās. Šīs jaunās psihoaktīvās vielas plašāka pieejamība un lietošana būtiski ietekmētu gan indivīdu, gan visas sabiedrības veselību. Par sociālajiem riskiem, kas saistīti ar AH-7921, informācija nav pieejama.
(15)
Riska novērtējuma ziņojumā secināts, ka trūkst zinātniski pierādītu faktu par vielu AH-7921, un norādīts, ka būtu nepieciešami turpmāki pētījumi, lai noteiktu, kādus veselības un sociālos riskus tā rada. Tomēr pieejamie pierādījumi un informācija ir pietiekams pamats, lai vielai AH-7921 piemērotu kontroles pasākumus visā Savienībā. Ņemot vērā vielas radītos veselības riskus, ko apliecina tas, ka ir konstatēta tās klātbūtne vairākos nāves gadījumos, par kuriem ziņots, faktu, ka lietotāji var to lietot, to neapzinoties, un to, ka šai vielai nav ārstnieciskas vērtības vai pielietojuma, vielai AH-7921 būtu jāpiemēro kontroles pasākumi visā Savienībā.
(16)
Tā kā viena dalībvalsts tiesību aktos jau ir noteikusi kontroles pasākumus vielai AH-7921 atbilstīgi dalībvalsts saistībām saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas 1971. gada Konvenciju par psihotropajām vielām un piecas dalībvalstis izmanto citus likumdošanas pasākumus, lai to kontrolētu, kontroles pasākumu piemērošana šai vielai visā Savienībā palīdzētu novērst šķēršļus pārrobežu tiesībaizsardzībā un tiesu iestāžu sadarbībā un palīdzētu aizsargāt pret apdraudējumu, ko var izraisīt tās pieejamība un lietošana.
(17)
Viela MDPV ir benzola gredzenā aizvietots sintētisks katinona atvasinājums, kas ķīmiski saistīts ar vielu pirovalerons; abas minētās vielas ir pakļautas kontrolei saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas 1971. gada Konvenciju par psihotropajām vielām.
(18)
Savienībā informācija par vielas MDPV akūto un hronisko toksiskumu, kā arī par iedarbību uz psihi un uzvedību un atkarības izraisīšanas potenciālu netiek ievākta saskaņoti. No publicētiem pētījumiem, ko apliecina klīniski gadījumi, var secināt, ka vielai MDPV novērotais psihofarmakoloģioskais profils ir līdzīgs kokaīnam un metamfetamīnam, tomēr ar vēl spēcīgāku un ilgstošāku iedarbību. Turklāt vielai MDPV tika konstatēta desmitkārtīga spēja izraisīt kustību aktivizēšanu, tahikardiju un hipertoniju.
(19)
Atsauksmes lietotāju tīmekļa vietnēs norāda, ka tā akūtais toksiskums var izraisīt nevēlamās blakusparādības, kuras ir līdzīgas tām, ko izraisa citi stimulanti. Tās ietver paranojisku paniku, tahikardiju, hipertoniju, svīšanu, elpošanas problēmas, spēcīgu uzbudinājumu, akustiskas un vizuālas halucinācijas, dziļu nemieru, hipertermiju, dusmu uzliesmojumus un daudzu orgānu disfunkciju.
(20)
No 2009. gada septembra līdz 2013. gada augustam astoņās dalībvalstīs un Norvēģijā reģistrēti 108 nāves gadījumi, kad pēcnāves analīžu paraugos ir konstatēta vielas MDPV klātbūtne vai tā ir saistīta ar nāves cēloni. Astoņas dalībvalstis ziņojušas par 525 ar MDPV saistītiem intoksikācijas gadījumiem bez nāves iestāšanās. Šīs jaunās psihoaktīvās vielas plašāka pieejamība un lietošana būtiski ietekmētu gan indivīdu, gan visas sabiedrības veselību.
(21)
Kopš 2009. gada četrās dalībvalstīs viela MDPV tika arī konstatēta bioloģiskos paraugos saistībā ar ceļu satiksmes negadījumiem ar un bez bojāgājušajiem vai saistībā ar transportlīdzekļa vadīšanu narkotisko vielu ietekmē.
(22)
Viela MDPV ir Savienības narkotiku tirgū kopš 2008. gada novembra, un 27 dalībvalstis, Norvēģija un Turcija ir ziņojušas par šīs vielas konfiskāciju vairāku kilogramu apmērā. Vielu MDPV pārdod kā atsevišķu vielu, bet tā ir arī konstatēta kombinācijā ar citām vielām. Tā ir plaši pieejama iegādei pie interneta piegādātājiem un mazumtirgotājiem, īpašos veikalos un pie ielu narkotiku tirgotājiem. Dažas pazīmes liecina par vielas izgatavošanas un izplatīšanas organizētības pakāpi Savienībā.
(23)
Riska novērtējuma ziņojumā redzams, ka būtu vajadzīgi turpmāki pētījumi, lai noteiktu veselības un sociālos riskus, ko rada MDPV. Tomēr pieejamie pierādījumi un informācija ir pietiekams pamats, lai vielai MDPV piemērotu kontroles pasākumus visā Savienībā. Ņemot vērā vielas radītos veselības riskus, ko apliecina tas, ka ir konstatēta tās klātbūtne vairākos nāves gadījumos, par kuriem ziņots, faktu, ka lietotāji var to lietot, pašiem to nezinot, un to, ka šai vielai nav ārstnieciskas vērtības vai pielietojuma, vielai MDPV būtu jāpiemēro kontroles pasākumi visā Savienībā.
(24)
Tā kā 21 dalībvalsts tiesību aktos jau ir noteikusi kontroles pasākumus vielai MDPV atbilstīgi dalībvalstu saistībām saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas 1971. gada Konvenciju par psihotropajām vielām un četras dalībvalstis izmanto citus likumdošanas pasākumus, lai to kontrolētu, kontroles pasākumu piemērošana šai vielai visā Savienībā palīdzētu novērst šķēršļus pārrobežu tiesībaizsardzībā un tiesu iestāžu sadarbībā un palīdzētu aizsargāt pret apdraudējumu, ko var izraisīt tās pieejamība un lietošana.
(25)
Metoksetamīns ir arilcikloheksilamīns - viela, kas ķīmiski līdzīga ketamīnam un starptautiski kontrolētajai vielai fenciklidīnam (PCP). Tāpat kā ketamīnam un PCP, tam ir disociatīvas īpašības.
(26)
Nav pētījumu, kuros būtu izvērtēts metoksetamīna akūts un hronisks toksiskums, iedarbība uz psihi un uzvedību un atkarības izraisīšanas potenciāls. Personiskās atsauksmes no lietotāju tīmekļa vietnēm liecina par nevēlamām blakusparādībām, kas līdzīgas ketamīna intoksikācijai. Tās ietver nelabumu un vemšanu, apgrūtinātu elpošanu, lēkmes, dezorientāciju, nemieru, katatoniju, agresiju, halucinācijas, paranoju un paniku. Turklāt akūtai metoksetamīna intoksikācijai var būt stimulanta nevēlamās blaksuparādības (uzbudinājums, tahikardija un hipertonija) un smadzeņu reakcijas, kas nav sagaidāmas akūtas ketamīna intoksikācijas gadījumos.
(27)
Saistībā ar šo vielu ir ziņots par 20 nāves gadījumiem sešās dalībvalstīs, kur šī viela konstatēta pēcnāves analīžu paraugos. Atsevišķi vai kopā ar citām vielām metoksetamīns tika konstatēts 20 intoksikācijas gadījumos bez nāves iestāšanās, par kuriem ziņojušas piecas dalībvalstis. Šīs jaunās psihoaktīvās vielas plašāka pieejamība un lietošana būtiski ietekmētu gan indivīdu, gan visas sabiedrības veselību.
(28)
Kopš 2010. gada novembra 23 dalībvalstis, Turcija un Norvēģija ir ziņojušas par metoksetamīna konstatēšanu. Informācija liecina, ka to pārdod un lieto kā atsevišķu vielu, bet interneta mazumtirgotāji, “īpašie veikali” un ielu narkotiku tirgotāji to pārdod arī kā “legālu” ketamīna aizstājēju.
(29)
Savienībā viela tika konfiscēta vairāku kilogramu apmērā pulvera veidā, taču trūkst informācijas par organizētās noziedzības iespējamo lomu. Metoksetamīna ražošanai nav nepieciešamas sarežģītas iekārtas.
(30)
Dati par tā izplatību ir iegūstami tikai no nereprezentatīviem pētījumiem, kas veikti divās dalībvalstīs. Minētie pētījumi vedina domāt, ka metoksetamīna lietošanas izplatība ir zemāka par ketamīna lietošanas izplatību. Pieejamā informācija vedina domāt, ka šo vielu varētu lietot dažādos apstākļos, tostarp mājās, bāros, naktsklubos un mūzikas festivālos.
(31)
Riska novērtējuma ziņojumā redzams, ka būtu vajadzīgi turpmāki pētījumi, lai noteiktu veselības un sociālos riskus, ko rada metoksetamīns. Tomēr pieejamie pierādījumi un informācija ir pietiekams pamats, lai metoksetamīnam piemērotu kontroles pasākumus visā Savienībā. Ņemot vērā vielas radītos veselības riskus, ko apliecina tas, ka ir konstatēta tās klātbūtne vairākos nāves gadījumos, par kuriem ziņots, faktu, ka lietotāji var to lietot, to neapzinoties, un to, ka šai vielai nav ārstnieciskas vērtības vai pielietojuma, metoksetamīnam būtu jāpiemēro kontroles pasākumi visā Savienībā.
(32)
Tā kā deviņas dalībvalstis tiesību aktos jau ir noteikušas kontroles pasākumus metoksetamīnam atbilstīgi dalībvalstu saistībām saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas 1971. gada Konvenciju par psihotropajām vielām un deviņas dalībvalstis izmanto citus likumdošanas pasākumus, lai to kontrolētu, kontroles pasākumu piemērošana šai vielai visā Savienībā palīdzētu novērst šķēršļus pārrobežu tiesībaizsardzībā un tiesu iestāžu sadarbībā un palīdzētu aizsargāt pret apdraudējumu, ko var izraisīt tās pieejamība un lietošana.
(33)
Ar Lēmumu 2005/387/TI Padomei ir paredzētas īstenošanas pilnvaras, lai tā Savienības līmenī ātri un pamatojoties uz ekspertīzi reaģētu uz jaunu psihoaktīvu vielu parādīšanos, ko konstatējušas un par ko ziņojušas dalībvalstis, piemērojot šīm vielām kontroles pasākumus visā Savienībā. Tā kā ir nodrošināti nosacījumi un procedūra tam, lai sāktu piemērot šādas īstenošanas pilnvaras, būtu jāpieņem īstenošanas lēmums, lai vielām 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV un metoksetamīnam piemērotu kontroli visā Savienībā,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Kontroles pasākumiem visā Savienībā pakļauj šādas jaunās psihoaktīvās vielas:
a)
4-jod-2,5-dimetoksi-N-(2-metoksibenzil)fenetilamīns (25I-NBOMe);
b)
3,4-dihlor-N-[[1-(dimetilamino)cikloheksil]metil]benzamīds (AH-7921);
c)
3,4-metilēndioksipirovalerons (MDPV);
d)
2-(3-metoksifenil)-2-(etilamino)cikloheksanons (metoksetamīns).
2. pants
Dalībvalstis līdz 2015. gada 2. oktobrim saskaņā ar saviem tiesību aktiem attiecībā uz jaunajām psihoaktīvajām vielām, kas minētas 1. pantā, piemēro kontroles pasākumus un kriminālsodus, kā tas paredzēts to tiesību aktos atbilstīgi dalībvalstu saistībām saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas 1971. gada Konvenciju par psihotropajām vielām.
3. pants
Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Briselē, 2014. gada 25. septembrī