SMĚRNICE KOMISE 2014/100/EU
ze dne 28. října 2014,
kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/59/ES, kterou se stanoví kontrolní a informační systém Společenství pro provoz plavidel
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/59/ES ze dne 27. června 2002, kterou se stanoví kontrolní a informační systém Společenství pro provoz plavidel a kterou se zrušuje směrnice Rady 93/75/EHS (1), a zejména na článek 27 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Konkurenceschopnost evropské námořní dopravy lze zlepšit účinnějším využíváním zdrojů a lepším využíváním elektronických informací.
(2)
V zájmu co největší efektivity a zamezení duplicitnímu úsilí je třeba vycházet ze stávajících vnitrostátních a unijních platforem, technických řešení a normalizace a také využívat přínosů již vynaložených investic.
(3)
Systém Unie pro výměnu informací na moři SafeSeaNet, zřízený podle směrnice 2002/59/ES, kromě zvyšování námořní bezpečnosti, bezpečnosti v přístavech a na moři, ochrany životního prostředí a připravenosti pro případy znečištění moří umožňuje v souladu s právními předpisy Unie výměnu doplňujících informací v zájmu větší efektivity námořní dopravy a přepravy.
(4)
Aby se uspořily náklady, zabránilo vzniku četných řídících skupin a využilo zkušeností řídící skupiny na vysoké úrovni, je třeba zásady řízení a úkoly systému upravit tak, aby pokrýval více oblastí spadajících do působnosti uvedené směrnice.
(5)
Podle směrnice 2002/59/ES jsou členské státy a Komise povinny vzájemně spolupracovat na rozvíjení a zdokonalování systému Unie pro výměnu informací na moři, a to na základě zkušeností s provozováním systému, jeho potenciálu a funkcí, tak aby jej vylepšily a zohlednily přitom vývoj informačních a komunikačních technologií.
(6)
Byly získány zkušenosti a došlo k technickému pokroku, zejména ve vývoji interoperabilního systému pro výměnu dat, který dokáže kombinovat informace ze systému SafeSeaNet s informacemi z ostatních monitorovacích a sledovacích systémů Unie (CleanSeaNet, datového centra Evropské unie pro identifikaci a sledování lodí na velké vzdálenosti (datové centrum EU LRIT) a Thetis) i z externích systémů (např. satelitního systému AIS) a tím podporovat integrované námořní služby. Vzniklo několik iniciativ týkajících se satelitního systému AIS, i ze strany členských států, což potvrzuje, že z přístupu k datům SAT-AIS plynou provozní výhody.
(7)
Systémy a aplikace hostované agenturou EMSA jsou schopné poskytnout úřadům členských států a subjektům Unie komplexní informace například o pozici lodí, nebezpečném nákladu, znečištění apod., ale také nabídnout podpůrné služby v oblastech, jako je pobřežní stráž, boj proti pirátství a vedení statistik, a to v souladu s přístupovými právy udělenými podle kontrolního dokumentu rozhraní a funkčnosti (IFCD), který byl zaveden a je spravován na základě článku 22a a přílohy III směrnice.
(8)
Řízení systému a jeho technologické zdokonalování se s členskými státy pravidelně projednává v rámci řídící skupiny na vysoké úrovni pro SafeSeaNet, která byla zřízena rozhodnutím Komise 2009/584/ES (2). Ve skupině se projednávají také provedená vylepšení, jejichž výsledkem je technická integrace různých systémů a aplikací, které byly vyvinuty. Díky těmto pokrokům a testování prostředí integrovaných námořních informací Evropskou agenturou pro námořní bezpečnost vznikly synergie, dokonalejší systémové prvky a služby.
(9)
Příloha III směrnice 2002/59/ES by proto měla být upravena tak, aby odrážela technický pokrok, kterého bylo dosaženo na základě zkušeností se systémem SafeSeaNet.
(10)
Příloha III směrnice o VTMIS, která se vztahuje na systém Unie pro výměnu informací na moři a odkazuje na další relevantní právní předpisy Unie, by měla být explicitnější a uvádět akty Unie, na jejichž základě se systém SafeSeaNet v současnosti používá, jako je směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/59/ES (3), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/35/ES (4), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES (5) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/65/EU (6); s ohledem na uvedené právní akty může používání systému SafeSeaNet dále usnadnit výměnu a sdílení informací a mělo by ještě více ulehčit používání systému, integrovaného informačního systému a platformy, a zajistit tak konvergenci a interoperabilitu námořních systémů a aplikací, včetně kosmických technologií.
(11)
Vývoj zohledněný v této směrnici může hrát zásadní roli také při vývoji společného prostředí pro sdílení informací (CISE) v námořní oblasti, procesu založeném na dobrovolné spolupráci v rámci Evropské unie, jehož cílem je posílit a podporovat sdílení důležitých informací mezi orgány vykonávajícími námořní dohled.
(12)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro námořní bezpečnost a zabránění znečištění z lodí (COSS),
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Příloha III směrnice 2002/59/ES se nahrazuje zněním přílohy této směrnice.
Článek 2
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 18. listopadu 2015. Jejich znění neprodleně sdělí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 28. října 2014.
KOMISIJAS DIREKTĪVA 2014/100/ES
(2014. gada 28. oktobris),
ar kuru groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/59/EK, ar ko izveido Kopienas kuģu satiksmes uzraudzības un informācijas sistēmu
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 27. jūnija Direktīvu 2002/59/EK, ar ko izveido Kopienas kuģu satiksmes uzraudzības un informācijas sistēmu un atceļ Padomes Direktīvu 93/75/EEK (1), un jo īpaši tās 27. panta 2. punktu,
tā kā:
(1)
Eiropas jūras transporta konkurētspēju var veicināt resursu efektīvāka izmantošana un elektroniskās informācijas labāka izmantošana.
(2)
Lai nodrošinātu maksimālu efektivitāti un izvairītos no centienu dublēšanās, ir nepieciešams izmantot pašreizējās valstu un Savienības platformas, tehniskos risinājumus un standartizāciju, kā arī ieguvumus no jau veiktajiem ieguldījumiem.
(3)
Savienības kuģošanas informācijas un apmaiņas sistēma SafeSeaNet, kas izveidota saskaņā ar Direktīvu 2002/59/EK, ne vien uzlabo kuģošanas drošību, ostu un jūras satiksmes drošību, vides aizsardzību un sagatavotību piesārņojuma novēršanai, bet arī ļauj apmainīties saskaņā ar Savienības tiesību aktiem ar papildu informāciju, kuras mērķis ir veicināt efektīvu jūras satiksmi un jūras transportu.
(4)
Lai ietaupītu līdzekļus, izvairotos no vairāku vadības grupu veidošanas un izmantotu priekšrocības, ko sniedz augsta līmeņa vadības grupas (ALVG) pieredze, tās pārvaldības principi un uzdevumi būtu jāpielāgo, iekļaujot vēl citas jomas, uz kurām attiecas šī direktīva.
(5)
Direktīvā 2002/59/EK noteikts, ka dalībvalstis un Komisija sadarbojas, lai izstrādātu un atjauninātu Savienības kuģošanas informācijas un apmaiņas sistēmu, pamatojoties uz pieredzi, kas gūta sistēmas darbības, tās potenciāla un funkciju nodrošināšanā, ar mērķi to uzlabot, ņemot vērā informācijas un sakaru tehnoloģiju attīstību.
(6)
Ir gūta pieredze un ir attīstīta tehnika, jo īpaši izveidojot sadarbspējīgu datu apmaiņas sistēmu, kas var apvienot informāciju no SafeSeaNet ar informāciju no citām Savienības uzraudzības un izsekošanas sistēmām (CleanSeaNet, Eiropas Savienības Kuģu tāldarbības identifikācijas un uzraudzības datu centra (ES LRIT datu centrs) un THETIS), kā arī no ārējām sistēmām (piemēram, satelīta AIS), lai vēl vairāk integrētu jūras pārvadājumu pakalpojumus. Ir ierosinātas vairākas satelītu AIS iniciatīvas, tostarp dalībvalstu iniciatīvas, kas apstiprina darbības ieguvumus, ko sniedz pieeja SAT-AIS datiem.
(7)
EMSA uztur sistēmas un lietotnes, kas spēj nodrošināt dalībvalstu iestādes un Savienības struktūras ar vispusīgu informāciju, piemēram, par kuģa atrašanās vietu, bīstamām kravām, piesārņojumu utt., kā arī sniedz atbalsta pakalpojumus tādās jomās kā, piemēram, krasta apsardze, pirātisma apkarošana un statistika, saskaņā ar piekļuves tiesībām, kas piešķirtas saskaņā ar saskarnes un funkcionalitātes kontroldokumentu (IFCD), ko izveido un uztur saskaņā ar direktīvas 22.a pantu un III pielikumu.
(8)
Sistēmas pārvaldība un tās tehnoloģiju uzlabojumi tiek regulāri apspriesti ar dalībvalstīm SafeSeaNet augsta līmeņa vadības grupā (ALVG), kas izveidota ar Komisijas 2009. gada 31. jūlija Lēmumu 2009/584/EK (2). Šajā grupā tika apspriesti arī uzlabojumi, kuru rezultātā tika veikta dažādo izstrādāto sistēmu un lietotņu tehniskā integrācija. Eiropas Jūras drošības aģentūras veiktie jūrlietu datu vides uzlabojumi un testēšana rada sinerģijas efektu, uzlabo sistēmas īpašības un pakalpojumus.
(9)
Tādēļ Direktīvas 2002/59/EK III pielikums būtu jāpielāgo, lai atspoguļotu tehnikas attīstību, ņemot vērā pieredzi, kas gūta ar SafeSeaNet.
(10)
Kuģu satiksmes vadības un informācijas sistēmas (VTMIS) direktīvas III pielikums, kas attiecas uz Savienības kuģošanas informācijas un apmaiņas sistēmu un atsaucas uz citiem atbilstīgiem Savienības tiesību aktiem, būtu jāprecizē, norādot tos Savienības tiesību aktus, ar kuriem pašlaik nosaka SafeSeaNet izmantošanu, piemēram, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/59/EK (3), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/35/EK (4), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/16/EK (5) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2010/65/ES (6); attiecībā uz minētajiem tiesību aktiem SafeSeaNet izmantošana var turpmāk veicināt informācijas apmaiņu un dalīšanos, kā arī vairāk atvieglot sistēmas, integrētās informācijas sistēmas un platformas izmantošanu, lai nodrošinātu jūrniecības sistēmu un lietotņu, tostarp kosmosa tehnoloģiju, saskaņotību un sadarbspēju.
(11)
Šajā direktīvā atspoguļotajām izmaiņām var būt arī būtiska loma, izstrādājot vienotu informācijas apmaiņas vidi (CISE) jūrlietu jomā, kas ir brīvprātīgs sadarbības process Eiropas Savienībā, kura nolūks ir palielināt un veicināt informācijas apmaiņu starp iestādēm, kas iesaistītas jūras uzraudzībā.
(12)
Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Kuģošanas drošības un kuģu izraisītā piesārņojuma novēršanas komiteja (COSS),
IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
1. pants
Direktīvas 2002/59/EK III pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas pielikuma tekstu.
2. pants
1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais līdz 2015. gada 18. novembrim. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu.
Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.
2. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
3. pants
Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
4. pants
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Briselē, 2014. gada 28. oktobrī