PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1238/2013
ze dne 2. prosince 2013,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá uložené prozatímní clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen „základní nařízení“) (1), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 14 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Prozatímní opatření
(1)
Evropská komise (dále jen „Komise“) uložila prostřednictvím nařízení (EU) č. 513/2013 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní antidumpingové clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“).
(2)
Šetření bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 25. července 2012 podala iniciativa EU ProSun (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení šetření.
2. Celní evidence
(3)
Jak je uvedeno v 3. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dne 1. března 2013 přijala Komise na základě podnětu žadatele podporovaného požadovanými důkazy nařízení (EU) č. 182/2013 (3), kterým se zavádí celní evidence dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, a to počínaje dnem 6. března 2013. V souladu s čl. 14 odst. 5 základního nařízení ukončilo prozatímní nařízení celní evidenci dovozu pro účely antidumpingového šetření, jelikož prozatímní antidumpingové clo zajistilo ochranu před dumpingovým dovozem.
(4)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že rozhodnutí o celní evidenci dovozu bylo neodůvodněné, jelikož nebyly splněny podmínky stanovené v čl. 14 odst. 5 základního nařízení. Tato tvrzení však nebyla doložena ani se nezakládala na věcných důkazech. V době přijetí rozhodnutí o celní evidenci dovozu měla Komise dostatečné důkazyprima facie odůvodňující potřebu celní evidence dovozu, zejména prudký nárůst dovozu, a to jak v absolutních hodnotách, tak i co se týče podílu na trhu. Tvrzení v tomto ohledu bylo proto třeba zamítnout.
3. Přijetí závazku s ohledem na prozatímní clo
(5)
Rozhodnutím Komise 2013/423/EU (4) přijala Komise závazek, který nabídli čínští vyvážející výrobci společně s čínskou obchodní komorou pro dovoz a vývoz strojírenských a elektronických produktů (China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products, dále jen „CCCME“).
4. Následný postup
(6)
Po sdělení nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních antidumpingových opatření (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), předložily čínská vláda a několik zúčastněných stran písemné připomínky k prozatímním zjištěním. Všechny strany, které o to požádaly, byly vyslechnuty. Aliance pro dostupnou solární energii (dále jen „AFASE“), zastupující dovozce, hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce a hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie, a jeden dovozce požádali o slyšení v přítomnosti úředníka pro slyšení z Generálního ředitelství pro obchod a této žádosti bylo vyhověno.
(7)
Komise nadále shromažďovala a ověřovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění. Byly zváženy ústní a písemné připomínky zúčastněných stran a na jejich základě byla prozatímní zjištění podle potřeby upravena.
(8)
Mimoto se uskutečnily inspekce na místě v prostorách těchto společností:
i)
hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Portugalsko
-
Sunedison Spain Construction, Madrid, Španělsko
ii)
nezávislá konzultační společnost
-
Europressedienst, Bonn, Německo
(9)
AFASE zpochybnila právní základ pro inspekci na místě, která se uskutečnila v prostorách společnosti Europressedienst, jelikož ta nebyla zúčastněnou stranou v tomto šetření, a nespadá proto do oblasti působnosti článku 16 základního nařízení. Jak je uvedeno v 99. a 120. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, společnost Europressedienst poskytla informace o makroekonomických ukazatelích. Objasňuje se, že Komise provedla inspekci na místě v prostorách společnosti Europressedienst v zájmu zásady řádné správy s cílem ověřit spolehlivost a přesnost údajů, na nichž Komise založila svá zjištění.
(10)
Čínská vláda zopakovala tvrzení, že bylo porušeno její právo na obhajobu, pokud jde o přístup ke spisům, které byly zúčastněným stranám k dispozici pro kontrolu, jelikož i) ve spisech, které neměly důvěrnou povahu, chyběly informace, aniž byl uveden „pádný důvod“ nebo poskytnuto dostatečně podrobné shrnutí či výjimečně důvody pro neposkytnutí shrnutí bez důvěrných údajů, ii) chyběla verze celé odpovědi na dotazník jednoho výrobce v Unii, která neobsahovala důvěrné údaje, a iii) verze odpovědí výrobců v Unii na dotazník, které neměly důvěrnou povahu, byly zúčastněným stranám poskytnuty s příliš velkou prodlevou.
(11)
i) Co se týká tvrzení, že ve veřejně dostupném spise chyběly informace, zúčastněná strana neupřesnila, kterých informací se to týká. ii) Její tvrzení, že nebyla zpřístupněna verze celé odpovědi na dotazník, která nemá důvěrnou povahu, není pravdivé. iii) Co se týká prodlev při zpřístupňování odpovědí výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazníky, které neobsahují důvěrné údaje, dotčené straně bylo vysvětleno, že dotazníky byly do spisu neobsahujícího důvěrné údaje zařazeny až poté, co byla ověřena jejich úplnost a přiměřenost shrnutí. Aby bylo zaručeno právo výrobců v Unii na anonymitu, bylo rovněž zajištěno, aby verze dotazníků bez důvěrných údajů neodhalily totožnost dotčeného výrobce v Unii. V některých případech proto musela strana, která odpovědi poskytla, verze neobsahující důvěrné údaje upravit, než mohly být zpřístupněny ostatním zúčastněným stranám.
(12)
Každopádně se mělo za to, že tímto nebylo nijak dotčeno právo zúčastněných stran na obhajobu. Komise všem zúčastněným stranám umožnila reagovat na informace obsažené ve spisu, který byl zpřístupněn pro kontrolu, takže jejich připomínky bylo možno vzít v úvahu, pokud byly doložené a opodstatněné, před vyvozením závěrů v rámci šetření. Zúčastněná strana měla možnost se vyjádřit k odpovědím výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazníky rovněž po poskytnutí prozatímních a konečných informací. Ačkoli se poskytnutí informací a přístup ke spisu, který je zúčastněným stranám k dispozici pro kontrolu, zakládá na rozdílných právních ustanoveních, je třeba uvést, že zúčastněné strany měly mnoho příležitostí vyjádřit se ke všem informacím, které poskytla jakákoli strana, jíž se řízení týká. Toto tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(13)
Všechny dotčené strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, z nichž vycházel záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly předložit své připomínky ke konečným informacím.
(14)
Připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a případně vzaty v úvahu.
5. Přijetí závazku s ohledem na konečné clo
(15)
Po poskytnutí konečných informací obdržela Komise od vyvážejících výrobců společně s CCCME pozměněnou nabídku závazku, který se vztahuje rovněž na souběžné antisubvenční řízení. Prováděcím rozhodnutím Komise 2013/707/EU (5) ze dne 4. prosince 2013, kterým se potvrzuje přijetí závazku nabídnutého v souvislosti s antidumpingovým a antisubvenčním řízením týkajícím se dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky po dobu uplatňování konečných opatření Komise potvrdila přijetí tohoto závazku.
6. Strany dotčené řízením
a) Výběr vzorku výrobců v Unii
(16)
Po uložení prozatímních opatření zopakovaly některé zúčastněné strany své tvrzení, že nadměrné uplatnění povinnosti týkající se zachování důvěrnosti údajů jim znemožnilo vyjádřit se k výběru vzorku výrobců v Unii, a tudíž řádně vykonat jejich právo na obhajobu. Komise se touto záležitostí zabývala již v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Jelikož v tomto ohledu nebyly předloženy žádné nové informace, potvrzují se závěry uvedené v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(17)
Čínská vláda zopakovala své tvrzení, že zachování důvěrnosti údajů o totožnosti žadatelů a výrobců v Unii zařazených do vzorku není odůvodněné. Jak je uvedeno již v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, výrobci v Unii požádali, aby byly údaje o jejich totožnosti považovány za důvěrné, vzhledem k hrozícímu riziku odvety. Komise se domnívala, že tyto žádosti jsou dostatečně odůvodněné, aby jim bylo možno vyhovět. Informace, které byly Komisi poskytnuty k doložení hrozícího rizika odvety, nelze zpřístupnit třetím stranám, jelikož poskytnutí těchto informací by zmařilo účel žádosti o zachování důvěrnosti. Navíc v případě, kdy (jak uvedla čínská vláda) jeden výrobce v Unii přehodnotil svůj postoj a odhalil svou totožnost podáním žaloby na prozatímní nařízení u soudu, již neexistuje důvod pro poskytnutí informací, na jejichž základě byla zaručena anonymita, jelikož totožnost již byla odhalena.
(18)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana zopakovala, že informace, na nichž se zakládal výběr vzorku, nebyly spolehlivé, aniž by však v tomto ohledu předložila nové důkazy. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(19)
Po poskytnutí konečných informací zopakovala CCCME své argumenty týkající se použitého způsobu výběru prozatímního vzorku výrobců v Unii. CCCME zejména tvrdila, že orgány nevzaly v úvahu 120 výrobců. Komise se touto otázkou zabývala již v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Orgány mimoto ověřily činnosti společností, které byly uvedeny na tomto seznamu. Ukázalo se, že seznam zahrnuje většinou montážní firmy, distributory, dovozce ve spojení a vyvážejícího výrobce v Číně, na Tchaj-wanu a v Indii. Tento seznam proto neprokazuje, že orgány přehlédly významný počet výrobců v Unii. CCCME mimoto nezpochybnila celkovou výrobu v Unii tím, že by poskytla jiné údaje, ani nepředložila důkazy, že reprezentativnost vzorku mohla být ovlivněna tím, že žádný z údajných dalších výrobců v Unii nebyl zařazen do vzorku, byli-li Komisi známi.
(20)
Po vyloučení destiček z definice dotčeného výrobku, a tudíž z tohoto šetření, jak je uvedeno níže v 32. bodě odůvodnění, sestával konečný vzorek z osmi výrobců v Unii. Jelikož s ohledem na výběr vzorku výrobců v Unii nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se zjištění uvedená v 7. až 10. bodě odůvodnění prozatímního nařízení s výše uvedenými změnami.
b) Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(21)
Po uložení prozatímních opatření kontaktovala Komise (jak je uvedeno ve 12. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) další dovozce, kteří při šetření spolupracovali již v počáteční fázi a poskytli základní údaje o svých činnostech souvisejících s výrobkem, který je předmětem šetření, v období šetření v souladu s oznámením o zahájení řízení. Cílem bylo zjistit, zda by nebylo možné velikost vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, zvětšit. Přihlásilo se a ochotu dále spolupracovat při šetření projevilo šest společností, jež se považovaly za dovozce, kteří nejsou ve spojení a kteří obchodují s dotčeným výrobkem (tj. pořizují jej a dále prodávají). Z těchto šesti společností odpovědělo ve stanovené lhůtě pět společností. Z těchto pěti obdržených odpovědí byly pouze tři dostatečně úplné a umožňovaly smysluplné posouzení. Na tomto základě se vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení, zvětšil a sestával ze čtyř dovozců modulů, kteří představovali přibližně 2 %-5 % celkového dovozu z dotčené země. Vzhledem ke struktuře dovozců, kteří nejsou ve spojení a kterými byly většinou malé a střední společnosti, nebylo možné mít vzorek zastupující větší podíl, a to s ohledem na omezené zdroje, které měly orgány k dispozici.
(22)
Jelikož s ohledem na výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 11. a 12. bod odůvodnění prozatímního nařízení s výše uvedenou změnou.
c) Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(23)
Po poskytnutí prozatímních informací podala připomínky řada společností nezařazených do vzorku, které uvedly, že se jejich situace liší od situace společností zařazených do vzorku. Tyto společnosti tvrdily, že by se na ně proto měla vztahovat individuální celní sazba podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení. Kvůli vysokému počtu spolupracujících společností (často skupin společností) však nebylo možné prověřit jednotlivě všechny společnosti. V souladu s čl. 9 odst. 6 se proto na tyto společnosti vztahuje vážené průměrné clo pro společnosti zařazené do vzorku.
(24)
Jelikož s ohledem na výběr vzorku vyvážejících výrobců nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 13. a 14. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. Období šetření a posuzované období
(25)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření o dumpingu a újmě se týkalo období od 1. července 2011 do 30. června 2012 (dále jen „období šetření“). Zkoumání vývojových tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od roku 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Úvod
(26)
Jak je uvedeno ve 20. až 49. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dotčeným výrobkem jsou podle prozatímní definice krystalické křemíkové fotovoltaické moduly nebo panely a články a destičky typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech pocházející nebo odesílané z Čínské lidové republiky. Tloušťka článků a destiček nepřesahuje 400 mikrometrů. Tento výrobek v současnosti spadá pod kódy KN ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90 (dále jen „dotčený výrobek“).
(27)
Z definice dotčeného výrobku jsou vyloučeny tyto typy výrobků:
-
přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií,
-
produkty z tenkého fotovoltaického filmu,
-
krystalické křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů, jež mají jinou funkci než výrobu elektrické energie a které spotřebovávají elektřinu vyrobenou zabudovaným(i) krystalickým(i) křemíkovým(i) fotovoltaickým(i) článkem (články).
2. Tvrzení týkající se definice výrobku
2.1. Vyloučení destiček
(28)
Po poskytnutí prozatímních informací zúčastněné strany tvrdily, že by destičky měly být z definice výrobku vyňaty, jelikož nemají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako články a moduly. Kromě tvrzení předložených v prozatímní fázi byly po poskytnutí prozatímních informací v této souvislosti předloženy další dva argumenty.
(29)
Zúčastněné strany za prvé tvrdily, že destičky lze použít i k jiným účelům než k výrobě článků, především k výrobě integrovaných obvodů a jiných mikropřístrojů. V této souvislosti se podotýká, že v definici výrobku v rámci tohoto šetření nejsou zahrnuty všechny destičky, jelikož šetření je omezeno na „destičky typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech“ a destičky, jejichž„tloušťka nepřesahuje 400 mikrometrů“. Ačkoli destičky jistě existují i v jiných aplikacích, šetření se nikdy nevztahovalo na destičky, které se používají při výrobě jiných výrobků, jako jsou integrované obvody. Mimoto se nepřihlásili žádní výrobci, dovozci nebo uživatelé, kteří jsou účastníky trhu s těmito jinými typy destiček a kteří by tvrdili, že se na jejich destičky vztahuje celní evidence nebo prozatímní antidumpingové clo. Potvrzuje se proto, že tyto jiné typy destiček nejsou zahrnuty do definice výrobku v rámci tohoto šetření. Současně to prokazuje, že destičky nemají nutně stejné konečné použití jako články a moduly.
(30)
Zúčastněné strany za druhé uvedly, že nezpracované destičky nemají základní elektrické vlastnosti, které odlišují solární články a moduly od ostatních výrobků. Destičky nemají zejména schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla, což je hlavní funkce krystalických fotovoltaických článků a modulů.
(31)
Toto tvrzení lze uznat. Po dalším ověření a v rozporu s tím, co bylo uvedeno v 36. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a to že „moduly, články a destičky mají stejné konečné použití, přeměňovat sluneční světlo na elektřinu“, se skutečně ukázalo že teprve přeměnou destičky na článek vzniká její schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla.
(32)
Vzhledem k rozdílným základním fyzikálním a technickým vlastnostem stanoveným během šetření, mimo jiné co se týká schopnosti vyrábět elektřinu ze slunečního světla, se vyvozuje závěr, že by destičky měly být z definice dotčeného výrobku vyloučeny, a šetření by se na ně tudíž nemělo vztahovat.
2.2. Samostatná šetření týkající se článků a modulů
(33)
Zúčastněné strany zopakovaly, že články a moduly nepředstavují jediný výrobek, a měly by být proto posouzeny samostatně, a zopakovaly především tvrzení, jimiž se již zabýval 27. až 39. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Na rozdíl od destiček však mají články a moduly stejnou základní vlastnost, tj. schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
(34)
Po poskytnutí konečných informací jeden vývozce uvedl, že články samy o sobě nemohou vyrábět elektřinu. Musí být údajně integrovány do modulů, aby to bylo možné. Každý článek však má sám o sobě schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla, obvykle okolo 4 W. Ačkoli tento výkon nemusí u většiny použití, která vyžadují sestavení více článků do modulů, postačovat, neznamená to, že článek není sám o sobě schopen vyrábět elektřinu.
(35)
Po poskytnutí konečných informací jeden vývozce uvedl, že nemožnost stanovit běžnou hodnotu pro moduly na základě běžné hodnoty pro články, jak je popsáno níže ve 100. bodě odůvodnění, prokazuje, že by se moduly a články neměly považovat za jediný výrobek.
(36)
V této souvislosti se uvádí, že ve většině antidumpingových řízení, včetně tohoto šetření, se srovnání mezi běžnými hodnotami a vývozními cenami provádí na základě jednotlivých typů výrobků. Důvodem je skutečnost, že často má velmi široká škála různých typů výrobků stejné základní fyzikální, technické a/nebo chemické vlastnosti, což často vede k situaci, kdy do definice „dotčeného výrobku“ spadají typy výrobků s podstatně rozdílnými náklady a cenami. Samotná skutečnost, že pro určitý typ výrobku nelze stanovit běžnou hodnotu na základě běžné hodnoty jiného typu výrobku, sama o sobě neznamená, že tyto typy výrobků nelze považovat za jediný výrobek. Jak je popsáno výše v 32. bodě odůvodnění, články i moduly mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti, mimo jiné schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla.
(37)
Dále se uvádělo, že pokud by články a moduly tvořily jediný výrobek s menšími rozdíly, nebylo by obtížné upravit ceny článků s cílem zjistit cenu modulů. V této souvislosti se podotýká, že neexistuje požadavek, aby mezi jednotlivými typy dotčeného výrobku existovaly pouze menší rozdíly. Naopak postačuje, aby různé typy dotčeného výrobku měly stejné základní fyzikální, technické a/nebo chemické vlastnosti. V daném případě to pro moduly a články platí, jelikož mají mimo jiné schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla.
(38)
Tatáž strana dále tvrdila, že články nepředstavují pouze jiný typ modulu, nýbrž zcela odlišný výrobek. Články představují ve skutečnosti hlavní část modulu. Jako hlavní část není článek zcela jistě „zcela odlišným výrobkem“, jelikož moduly a články mají stejnou základní vlastnost, kterou je výroba elektřiny ze slunečního světla, jak je uvedeno výše v 32. bodě odůvodnění.
(39)
Tatáž strana mimoto uvedla, že při výběru vzorků výrobců v Unii a čínských vývozců byl zohledněn rozdíl mezi články a moduly. Proto měly být pro moduly a články stanoveny rozdílné sazby cla. V tomto ohledu se potvrzuje, že při výběru vzorku výrobců v Unii a vzorku čínských vývozců se skutečně bral v úvahu rozdíl mezi moduly a články, jak je uvedeno v 10. a 14. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. To však mělo pouze zajistit, aby byl vzorek reprezentativní, a neznamená to, že by se články a moduly neměly považovat za jediný dotčený výrobek, nebo že by pro články a moduly měly být stanoveny zvláštní sazby cla. Aby bylo zajištěno, že vzorek je reprezentativní s ohledem na všechny typy výrobků, bylo důležité rozlišovat při výběru vzorku mezi články a moduly. Jelikož ohledně otázky, zda se články a moduly mají považovat za jeden výrobek, nebo za dva samostatné výrobky, panovala určitá nejistota, bylo nutné zajistit reprezentativnost pro oba možné výsledky.
(40)
Mimoto se uvádělo, že 100. bod odůvodnění níže, v němž se tvrdí, že náklady na zpracování modulů jsou značné, je v rozporu s 32. bodem odůvodnění prozatímního nařízení, který uvádí, že přidaná hodnota není soustředěna v jedné konkrétní fázi výrobního procesu. V tomto ohledu se připomíná, že ve 100. bodě odůvodnění je rovněž objasněno, že rozdíly v nákladech mezi články a moduly činí 34 %, což znamená, že 66 % hodnoty modulu vyplývá z článku. Vyvozuje se proto závěr, že přidaná hodnota není soustředěna v jedné konkrétní fázi výrobního procesu.
(41)
Vyvážející výrobci uvedli, že skutečnost, že závazek ukládá pro články a moduly rozdílné minimální dovozní ceny a objemy, údajně potvrzuje, že moduly a články představují rozdílné výrobky, které vyžadují dvě samostatná šetření. Rozdílné minimální dovozní ceny však pouze naznačují, že články a moduly představují různé skupiny typů výrobků, které jsou prodávány za různé ceny. Je proto třeba stanovit rozdílné ceny, aby byly minimální dovozní ceny smysluplné.
(42)
Skutečnost, že články a moduly představují rozdílné skupiny typů výrobků, nemá pro definici dotčeného výrobku až takový význam. Pro definici dotčeného výrobku postačuje, aby měly výrobky stejné základní vlastnosti a konečné použití, což v případě modulů a článků platí, jak je popsáno v 32. resp. 48. bodě odůvodnění.
(43)
Čínská vláda tvrdila, že se posuzování, zda články a moduly představují jediný dotčený výrobek, nezabývá řadou kritérií stanovených odvolacím orgánem ve věci ES - Azbest (6). Tato kritéria se však používají pro definici „obdobného výrobku“, a nikoli dotčeného výrobku. Jinými slovy, tato kritéria je nutno použít při definování obdobného výrobku, například obdobného výrobku vyráběného výrobním odvětvím Unie, jenž je poté porovnán s dotčeným výrobkem, který vyvážejí čínští vyvážející výrobci. Tato kritéria nejsou vhodná k definování dotčeného výrobku. Orgány každopádně podotýkají, že by uplatnění kritérií použitých ve věci ES - Azbest na definici dotčeného výrobku v daném případě nevedlo k jinému výsledku. První a druhé kritérium (vlastnosti, povaha a jakost respektive konečná použití) jsou totožná jako kritéria týkající se fyzikálních, chemických a technických vlastností a konečného použití, jež byla použita v předchozích bodech odůvodnění. Třetí kritérium (vkus a zvyky spotřebitele) není v daném případě použitelné, jelikož články jsou hlavní částí modulů; pokud jde o čtvrté kritérium, sazební zařazení, podotýká se, že články i moduly mohou být deklarovány pod podpoložkou 8541 40 90, zatímco položky v čísle 8501 jsou určeny pro elektrické generátory obecně, a nikoli pro solární produkty.
(44)
Jiné zúčastněné strany tvrdily, že objektivní použití kritérií, která vypracoval Soudní dvůr v předchozích věcech (7), údajně vede k závěru, že moduly a články jsou rozdílné výrobky. V této souvislosti se uvádí, že soud pouze uvedl řadu kritérií, která lze vzít v úvahu, neexistuje však povinnost použít ve všech případech všechna kritéria, jelikož ne všechna mohou být relevantní. Tato kritéria byla posouzena ve 27. až 39. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v nichž se konstatovalo, že v daném případě není řada kritérií relevantních. V rozsudku ve věci Brosmann bylo posouzení, zda do „dotčeného výrobku“ patří různé typy obuvi, rovněž provedeno na základě pouze tří kritérií, která se pokládala za důležitá. Jelikož zúčastněné strany neuvedly žádný důvod, proč objektivní použití kritérií vede k závěru, že moduly a články představují rozdílné výrobky, nelze toto tvrzení uznat.
(45)
Mimoto se připomíná, že články a moduly mají stejné základní konečné použití, tj. jsou prodávány za účelem jejich integrace do fotovoltaických solárních systémů. Výkon modulů bezprostředně souvisí s výkonem článků, jak je uvedeno v 28. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(46)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že po vyloučení destiček z definice výrobku je vzhledem k významnému zpracování při výrobě modulů z článků vyvraceno rovněž tvrzení, že články a moduly mají stejné konečné použití. Tato strana taktéž tvrdila, že hodnocení, že moduly a články mají stejné konečné použití, je založeno na předpokladu, že destičky, moduly a články mají stejný výrobní proces.
(47)
Za prvé je mylný závěr, že hodnocení, že moduly a články mají stejné konečné použití, je založeno na výrobním procesu. Ačkoli jsou obě tvrzení uvedena v témže 36. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, neznamená to, že jeden závěr je založen na druhém předpokladu. Slovo „mimoto“ uvedené ve druhém tvrzení objasňuje, že toto druhé tvrzení není založeno na prvním tvrzení. Obě tvrzení se navíc zabývají rozdílnými záležitostmi v části týkající se „konečného použití a vzájemné zaměnitelnosti“. První tvrzení týkající se výrobního procesu se zabývá vzájemnou zaměnitelností, zatímco druhé konečným použitím. Základní předpoklad, že hodnocení, že moduly a články mají stejné konečné použití, je založeno na předpokladu, že destičky, moduly a články mají stejný výrobní proces, proto není správný.
(48)
Co se týká skutečného konečného použití článků a modulů, zúčastněné strany nezpochybnily, že moduly a články jsou prodávány za účelem jejich integrace do fotovoltaických solárních systémů. Potvrzuje se proto závěr, že moduly a články mají stejné konečné použití.
2.3. Monokrystalické a polykrystalické články
(49)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že se v Unii monokrystalické články nevyrábějí a že její vývoz monokrystalických článků nesoutěží s výrobním odvětvím Unie. Šetření však prokázalo, že v Unii se ve skutečnosti monokrystalické články vyrábějí. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto. Tribunál každopádně ve věci Brosmann rozhodl, že skutečnost, že se ve Společenství určitý typ výrobku nevyrábí, není určující.
2.4. Doložka „odesílaný z“
(50)
Zúčastněné strany tvrdily, že nebylo odůvodněno rozšíření šetření na výrobky „odesílané z“ ČLR, jelikož původně bylo šetření zahájeno pouze s ohledem na výrobky pocházející z ČLR.
(51)
Výrobky odesílané z ČLR však byly zahrnuty již v počáteční fázi. V bodě 5 oznámení o zahájení řízení (8) je uvedeno, že „se společnosti, které dovážejí výrobek, který je předmětem šetření, z Čínské lidové republiky, avšak domnívají se, že část tohoto dovozu nebo dokonce celý tento dovoz nemá pro celní účely původ v Čínské lidové republice, vyzývají, aby se v rámci šetření přihlásily a poskytly všechny podstatné informace“. Je proto zřejmé, že možnost spolupracovat při tomto šetření měly všechny společnosti odesílající výrobky z ČLR. Jelikož výrobek, který je předmětem šetření, často obsahuje komponenty a části z různých zemí, bylo v bodě 5 oznámení o zahájení řízení rovněž oznámeno, že „mohou být přijata zvláštní ustanovení“ zabývající se touto záležitostí.
(52)
Usuzuje se proto, že všechny dotčené hospodářské subjekty byly náležitě informovány o možnosti, že s ohledem na výrobky odesílané z Číny mohou být případně přijata zvláštní ustanovení, a byly vyzvány, aby při šetření spolupracovaly. Šetření proto nebylo rozšířeno na výrobky „odesílané z Číny“, jelikož tyto výrobky byly zahrnuty od samého počátku.
(53)
Po poskytnutí informací zúčastněné strany tvrdily, že bez ohledu na ustanovení v oznámení o zahájení řízení uvedená výše v 51. bodě odůvodnění bylo šetření omezeno na výrobky pocházející z ČLR a neposuzovalo dopad výrobků odesílaných z ČLR.
(54)
V této souvislosti se uvádí, že byly podniknuty níže uvedené kroky, aby bylo zajištěno, že při šetření jsou posouzeny všechny výrobky odesílané z ČLR, a nikoli pouze výrobky pocházející z ČLR:
-
Všechny společnosti, které dovážejí dotčený výrobek z ČLR, byly vyzvány, aby se v rámci šetření přihlásily bez ohledu na původ zboží.
-
V příloze A oznámení o zahájení řízení byli výrobci požádáni, aby uvedli informace pro všechny výrobky, které společnost vyrábí. Tyto informace nebyly omezeny na výrobky pocházející z ČLR.
-
Na základě těchto informací, které obsahovaly veškerý vývoz do EU bez ohledu na původ zboží, byl vybrán reprezentativní vzorek.
-
Výrobci zařazení do vzorku obdrželi dotazník pro „výrobce vyvážející do Evropské unie“ a ČLR byla uvedena jako „dotčená země“, nikoli jako země původu. Bylo proto zřejmé, že byly prověřeny všechny výrobky bez ohledu na jejich původ.
(55)
Na tomto základě byl vyvozen závěr, že se šetření vztahovalo na veškeré výrobky pocházející nebo odesílané z ČLR a že se zjištění v rámci šetření, včetně ohledně dumpingu a újmy, vztahují na veškeré výrobky pocházející nebo odesílané z ČLR.
(56)
Po poskytnutí konečných informací zúčastněné strany uvedly, že podnět obsahoval důkazy prima facie, které se týkaly pouze dovozu solárních panelů pocházejících z ČLR, a nikoli výrobků odesílaných z ČLR. V tomto ohledu je třeba objasnit, že se podnět skutečně vztahoval na výrobky „z ČLR“, což je patrné z úvodní stránky, kterou poskytl žadatel a která je opatřena razítkem. Před touto stránkou se ve spisu nachází jiná stránka, která skutečně používá znění „pocházející z Čínské lidové republiky“. Tato stránka však nebyla součástí dokumentu předloženého žadatelem, nýbrž byla přidána jako titulní stránka útvary Komise s uvedením názvu šetření místo zopakování názvu žadatele. Usuzuje se proto, že se podnět vztahoval na veškeré výrobky z ČLR, ať už pocházely z ČLR, či nikoli.
(57)
Čínští vyvážející výrobci dále tvrdili, že nelze přiměřeně očekávat, že vyvážejícím výrobcům ve třetích zemích je známo, že by se šetření mohlo zaměřovat rovněž na jejich výrobky. V této souvislosti se podotýká, že se opatření nevztahují na výrobky v tranzitu ve smyslu článku V dohody GATT. Na vyvážející výrobce, kteří nevykonávají činnost v ČLR, se proto opatření nevztahují. Žádní vyvážející výrobci ve třetích zemích se mimoto nepřihlásili a neuvedli, že výrobky, které vyvážejí, podléhají antidumpingovému clu.
(58)
Titíž vyvážející výrobci uvedli, že vyvážející výrobci ve třetích zemích nebyli požádáni, aby se přihlásili, a neměli ani možnost prokázat, že jejich výrobky nejsou dumpingové. Orgány se domnívají, že na vyvážející výrobce, kteří nevykonávají činnost v ČLR, se opatření nevztahují, jelikož se jejich výrobky v případě, že jsou odesílány z ČLR, považují za výrobky v tranzitu. Všichni ostatní vyvážející výrobci byli prostřednictvím oznámení o zahájení řízení informováni, že jejich činnosti jsou předmětem šetření.
(59)
Čínská vláda uvedla, že ačkoli čl. 1 odst. 3 základního nařízení umožňuje odchýlit se od zásady, že vyvážející země je zemí původu, nelze tento článek v daném případě použít. K doložení svého tvrzení čínská vláda uvedla, že nebyla provedena úplná analýza, zda vyvážející země nemůže být zemí jednající jako prostředník. Orgány s tímto výkladem čl. 1 odst. 3 základního nařízení nesouhlasí. Žádná strana nezpochybnila, že v ČLR existuje značná výroba. To, zda je ČLR zemí původu hotových výrobků, závisí na řadě faktorů. Analýza dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie, kterou orgány provedly, se vztahuje na tuto výrobu, bez ohledu na to, zda mají hotové vyvážené výrobky pro celní účely původ v ČLR. Jelikož existovaly jasné náznaky, že ne u všech výrobků, které byly alespoň částečně vyrobeny v ČLR, se bude mít za to, že mají pro celní účely původ v ČLR, orgány rozhodly, že je nezbytné zahrnout rovněž výrobky, u nichž je ČLR pouze zemi jednající jako prostředník.
(60)
Čínská vláda rovněž uvedla, že jelikož žádnému čínskému vývozci nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, neexistuje v ČLR srovnatelná cena pro solární panely, a proto nelze ČLR použít jako zemi jednající jako prostředník. V této souvislosti se však uvádí, že tři podmínky v čl. 1 odst. 3 základního nařízení jsou uvedeny pouze jako příklady, a ne všechny podmínky musí být relevantní ve všech případech. V daném případě bylo vzhledem k tomu, že žádnému čínskému vývozci nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, nutno srovnatelnou cenu zjistit ve srovnatelné zemi - a tato srovnatelná cena je stejná bez ohledu na to, zda se ČLR považuje za zemi původu nebo za zemi jednající jako prostředník. Otázka, zda „v této zemi“ existuje srovnatelná cena, proto není podstatná, jelikož v daném případě není srovnatelná cena stanovena „v této zemi“, nýbrž ve srovnatelné zemi.
2.5. Solární nabíječky
(61)
Po poskytnutí prozatímních informací zúčastněné strany tvrdily, že definice „solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků“ je příliš úzká a měla by se rozšířit na výrobky s podobnou funkcí, na něž se tato definice nevztahuje, jako jsou výrobky podobné velikosti, které využívají větší počet menších článků.
(62)
Zúčastněné strany dále uvedly, že definice „křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů“, je příliš úzká, jelikož vylučuje pouze kompletní elektrické spotřebiče, přičemž nejsou nutně vyloučeny solární komponenty určené k zabudování do elektrických spotřebičů.
(63)
Analýza výše uvedených tvrzení ukázala, že je vhodnější připojit k vyloučení těchto výrobků kritérium založené na technické normě. Bylo zjištěno, že definice v níže uvedené normě vhodněji vymezují výrobky, které by měly být vyloučeny z oblasti působnosti opatření: mezinárodní norma IEC 61730-1, Aplikační třídy, třída C: aplikace se sníženým napětím (s. 13) (9).
(64)
Po poskytnutí konečných informací byly obdrženy připomínky týkající se vyloučení na základě výše uvedené mezinárodní normy. Uvádělo se, že místo odkazu na tuto normu by bylo vhodnější stanovit vyloučení na základě výstupního napětí a výkonu jako „moduly nebo panely s výstupním stejnoměrným napětím nepřesahujícím 50 V a výkonem nepřesahujícím 50 W určené výhradně pro přímé použití k nabití baterií v systémech se stejnými charakteristikami, pokud jde o napětí a výkon“. Toto tvrzení bylo možno uznat a vyloučení je s konečnou platností stanoveno podle této definice.
2.6. Střešní solární moduly
(65)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že by z definice výrobku v rámci tohoto šetření měly být vyloučeny střešní solární moduly, jelikož tyto moduly spojují funkci solárního modulu s funkcí střešní tašky nebo krytiny. Nejsou proto přímo zaměnitelné s běžným solárním modulem.
(66)
Šetřením však bylo prokázáno, že běžné moduly i střešní solární moduly musí splňovat stejné elektrické normy. Ačkoli střešní solární modul nemůže být jednoduše nahrazen běžným modulem, může být nahrazen běžným modulem a střešními taškami nebo krytinami. Tyto výrobky proto mají stejnou základní technickou vlastnost, kterou je výroba elektřiny ze slunečního záření. Přidaná funkce (kterou jinak plní střešní materiál) se nepovažuje za podstatnou a neodůvodňuje vyloučení střešních solárních modulů z definice výrobku.
(67)
Po poskytnutí konečných informací tatáž zúčastněná strana tvrdila, že neexistence vzájemné zaměnitelnosti mezi střešními solárními moduly a běžnými solárními moduly naznačuje, že by střešní solární moduly měly být z oblasti působnosti opatření vyloučeny, a to s odkazem na věc týkající se obuvi (10) obecně, a konkrétně sportovní obuvi vyráběné speciální technologií („STAF“). Důvodů pro vyloučení obuvi STAF však byla celá řada a neexistenci vzájemné zaměnitelnosti nepovažoval Tribunál v rozsudku ve věci Brosmann (11) samu o sobě za dostatečný důvod a potvrdil, že i velmi rozdílné výrobky, jako je městská obuv a procházková obuv, mohou být skutečně považovány za dotčený výrobek v jednom antidumpingovém šetření navzdory svým rozdílům.
(68)
Zúčastněná strana mimoto uvedla, že neexistence výroby v Unii a skutečnost, že zúčastněná strana je držitelem práv k duševnímu vlastnictví, údajně potvrzuje, že střešní solární moduly jsou inovativní výrobky, které se liší od ostatních výrobků. Co se týče věci obuv zmíněné zúčastněnou stranou, Tribunál ve věci Brosmann rozhodl, že „skutečnost, že se ve Společenství tento typ obuvi nevyrábí, a existence patentu nejsou určující“ (12). V uvedeném případě se proto obuv vyráběná patentovanou technologií považovala za dotčený výrobek.
(69)
Zúčastněná strana rovněž uvedla, že by střešní solární moduly měly být z definice dotčeného výrobku vyloučeny, jelikož jsou prodávány za podstatně vyšší ceny než běžné moduly. Ve výše zmíněné věci týkající se obuvi byla obuv STAF nad určitou cenu vyloučena z definice dotčeného výrobku. V tomto ohledu se uvádí, že střešní solární modul spojuje funkci solárního modulu s funkcí střešní tašky nebo krytiny, jak bylo uvedeno výše v 66. bodě odůvodnění. Přímé srovnání cen není proto smysluplné, jelikož přidaná funkce vede přirozeně k vyšším cenám.
(70)
V reakci na toto tvrzení zúčastněná strana uvedla, že na základě této argumentace by nebylo vůbec možné uplatnit cenové rozdíly jako dodatečný ukazatel, který odůvodňuje vyloučení z definice výrobku. Tento výklad je však příliš dalekosáhlý. V předchozím bodě odůvodnění se pouze uvádí, že v daném případě, kdy střešní moduly spojují funkci dotčeného výrobku a dalšího výrobku (v tomto případě střešní tašky nebo krytiny), není cena přirozeně smysluplným ukazatelem. To neznamená, že v jiných případech nemůže být cenový rozdíl užitečným ukazatelem při zjišťování, zda by měl být určitý výrobek vyloučen z definice dotčeného výrobku.
(71)
Zúčastněná strana rovněž uvedla, že by jejímu dodavateli střešních solárních modulů měl být umožněn přístup k závazku týkajícímu se minimální ceny. Zdá se však, že dotyčný čínský výrobce při šetření nespolupracoval a jako nespolupracující strana se nemůže závazku účastnit. Tato žádost nebyla proto přijata.
3. Závěr
(72)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je dotčený výrobek s konečnou platností definován jako krystalické křemíkové fotovoltaické moduly nebo panely a články typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech pocházející nebo odesílané z ČLR, ledaže by byly v tranzitu ve smyslu článku V GATT. Tloušťka článků nepřesahuje 400 mikrometrů. Tento výrobek v současnosti spadá pod kódy KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90.
(73)
Z definice dotčeného výrobku jsou vyloučeny tyto typy výrobků:
-
přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií,
-
produkty z tenkého fotovoltaického filmu,
-
krystalické křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů, jež mají jinou funkci než výrobu elektrické energie a které spotřebovávají elektřinu vyrobenou zabudovaným(i) krystalickým(i) křemíkovým(i) fotovoltaickým(i) článkem (články),
-
moduly nebo panely s výstupním stejnoměrným napětím nepřesahujícím 50 V a výkonem nepřesahujícím 50 W určené výhradně pro přímé použití k nabití baterií v systémech se stejnými charakteristikami, pokud jde o napětí a výkon.
(74)
Po vyloučení destiček byla analýza revidována a byly vyloučeny údaje a analýza týkající se destiček, není-li uvedeno jinak. Jelikož destičky představovaly během období šetření jen malý procentní podíl dovozu dotčeného výrobku do Unie (přibližně 2 % hodnoty), má se za to, že vyloučení destiček má na zjištění jen zanedbatelný dopad, pokud vůbec nějaký. Všechny připomínky zúčastněných stran byly posouzeny a případné odkazy na destičky (pokud byly uvedeny) byly vyloučeny. V důsledku toho jsou všechny odkazy a související údaje týkající se destiček, které byly uvedeny v bodech odůvodnění prozatímního nařízení, nepoužitelné, a to i v případě, jsou-li příslušné body odůvodnění tímto nařízením potvrzeny.
(75)
Prozatímní závěry se změnami, jak je uvedeno výše ve 26. až 74. bodě odůvodnění, byly proto s konečnou platností potvrzeny. Pro účely tohoto řízení se proto v souladu s obvyklou praxí má za to, že by se všechny výše popsané typy dotčeného výrobku měly považovat za jediný výrobek.
C. DUMPING
1. ČLR
1.1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(76)
Po poskytnutí prozatímních informací zúčastněné strany uvedly, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství bylo přijato pozdě, tj. po uplynutí tříměsíční lhůty stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, a proto by šetření mělo být neprodleně ukončeno.
(77)
V této souvislosti strany tvrdily, že změna základního nařízení (13) údajně prodlužující lhůtu pro přijetí rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství na osm měsíců vstoupila v platnost až po uplynutí dříve použitelné tříměsíční lhůty. Změna se má vztahovat jen na budoucí šetření a na probíhající šetření, u nichž dosud neuplynula lhůta pro rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství.
(78)
V článku 2 nařízení, kterým se mění základní nařízení, se však jednoznačně uvádí, že „toto nařízení se použije na všechna nová a probíhající šetření ode dne 15. prosince 2012“. Tento článek (ani celé nařízení) neobsahuje žádný odkaz na omezení „pokud dosud neuplynula lhůta pro přijetí rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství“, jak tvrdily zúčastněné strany. Toto tvrzení nelze proto uznat.
(79)
Po poskytnutí konečných informací několik zúčastněných stran zopakovalo své tvrzení, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství bylo přijato pozdě, aniž by byla zpochybněna skutečnost, že se změna základního nařízení uvedená výše v 78. bodě odůvodnění vztahuje na „všechna probíhající šetření“, což zahrnuje rovněž toto šetření. Vyvozuje se proto s konečnou platností závěr, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství nebylo přijato pozdě.
(80)
Po poskytnutí konečných informací jeden vývozce uvedl, že přiznání zacházení jako v tržním hospodářství nemělo být zamítnuto z toho důvodu, že tři společnosti, které v roce 2011 ukončily činnost, nevedly jednoznačné a jasné účetnictví. Byl vznesen konkrétně dotaz, podle kterého účetního standardu by společnost, která ukončila činnost, měla přesto vést takovéto účetnictví.
(81)
V této souvislosti se podotýká, že účetní standardy neurčují, které společnosti musí vyhotovit finanční výkazy, nýbrž stanoví, jak mají být tyto výkazy sestaveny. V případě ČLR to je „Účetní standard pro obchodní podniky: základní standard“, který v článku 4 uvádí, že „podnik vyhotoví finanční zprávy“. Jedná se o závaznou povinnost, a pro společnosti, které ukončily činnost, neexistuje žádná výjimka.
(82)
Ačkoli tyto společnosti ukončily činnost, dosud vlastnily majetek (včetně pozemků, budov, strojů a zásob), měly závazky a existovaly jako právní subjekty přinejmenším do počátku roku 2013. Usuzovalo se proto, že tyto společnosti měly povinnost zveřejnit účetnictví za rok 2011, a neexistence účetnictví představuje porušení druhého kritéria.
(83)
Po poskytnutí konečných informací vývozci rovněž uvedli, že výhody režimu (režimů) preferenčního daňového zacházení a grantů nepředstavují významnou část jejich obratu, což údajně potvrzuje souběžné antisubvenční řízení.
(84)
V této souvislosti se připomíná, že se tímto tvrzením zabýval již 65. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Bylo zdůrazněno, že vzhledem k povaze tohoto zvýhodnění je absolutní výše výhody získaná v období šetření pro posouzení, zda se jedná o „podstatné“ zkreslení, irelevantní. Toto tvrzení je proto zamítnuto.
(85)
Jelikož s ohledem na zacházení jako v tržním hospodářství nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 50. až 69. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.2. Individuální zjišťování
(86)
Jak je uvedeno v 70. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení předložilo osmnáct spolupracujících vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců nezařazených do vzorku. V daném případě již vzorek sestával ze sedmi skupin společností, které jsou obvykle tvořeny řadou vyvážejících výrobců, obchodníků ve spojení a dovozců ve spojení v Unii a třetích zemích. Individuální zjišťování týkající se osmnácti dalších vyvážejících výrobců (jejich skupin) navíc k sedmi skupinám vyvážejících výrobců, které byly zařazeny do vzorku, by představovalo nadměrnou zátěž a bránilo by dokončení šetření v rozumné době.
(87)
Jelikož s ohledem na individuální zjišťování nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 70. a 71. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.3. Srovnatelná země
(88)
Zúčastněné strany uvedly, že Indie není vhodnou srovnatelnou zemí vzhledem k požadavkům na místní obsah v případě projektů „národní solární mise Jawaharlal Nehru“ (Jawaharlal Nehru National Solar Mission, dále jen „JNNSM“). Jedna strana tvrdila, že existuje požadavek na 75 % místního obsahu, zatímco jiná strana uvedla, že indičtí výrobci mohou u 100 % modulů vyrobených v tuzemsku účtovat vyšší ceny. Tyto strany dále tvrdily, že tyto požadavky značně zvyšují ceny místních výrobků. K doložení tohoto tvrzení byl předložen článek zveřejněný v indickém tisku (14). Tento článek však byl zveřejněn téměř rok po skončení období šetření a nebyl poskytnut žádný důkaz o jeho dopadu během období šetření.
(89)
V témže tiskovém článku se však uvádělo, že indické odvětví solární energie čelí „silné konkurenci ze strany západních a čínských výrobců“. To dokládá trvalý růst dovozu do Indie, jak je uvedeno v 92. bodě odůvodnění. Ačkoli požadavky na místní obsah mohou mít skutečně určitý dopad na indický výrobní trh, lze nicméně vyvodit jednoznačný závěr, že indický trh je konkurenčním trhem, na němž soutěží řada indických a zahraničních společností.
(90)
Podle informací, které zveřejnilo Společné výzkumné středisko (15), bude většina projektů v rámci JNNSM uvedena do provozu od roku 2015. Cíl pro fotovoltaické systémy připojené do sítě v rámci JNNSM pro rok 2012 činil pouze 50 MW v porovnání s celkovou kapacitou připojenou do sítě v Indii, která již v červnu 2012 překračovala 1 GW. To prokazuje, že během období šetření byl význam JNNSM z hlediska celkových solárních zařízení v Indii nižší než 5 %, a proto dopad JNNSM a souvisejících požadavků na místní obsah (pokud by již v období šetření existoval, což je skutečnost, kterou zúčastněné strany neprokázaly) by byl nanejvýš velmi omezený. Většina zařízení se v období šetření nacházela ve státě Gudžarát (přibližně 65 %), a na to základě politiky v oblasti státních podpor.
(91)
Zúčastněné strany tvrdily, že indický trh byl v době šetření fakticky chráněn před dovozem z různých zdrojů, včetně ČLR, jelikož se od počátku roku 2012 rýsovalo zahájení antidumpingového šetření. Indie zahájila antidumpingové šetření týkající se dovozu solárních článků a modulů z ČLR, Malajsie, Tchaj-wanu a USA dne 23. listopadu 2012 (tj. téměř pět měsíců po skončení období šetření).
(92)
Toto tvrzení však nedokládá vývoj dovozu solárních článků a modulů podle indických obchodních statistik (16):
Hodnoty v milionech USD
Duben 2010- březen 2011
Duben 2011- březen 2012
Duben 2012- březen 2013
ČLR
77,33
577,24
371,72
Index
100
746
481
Celkem
252,63
1 348,48
827,07
Index
100
534
327
(93)
Z výše uvedené tabulky vyplývá, že dovoz solárních článků a modulů v případě ČLR výrazně vzrostl o více než 600 % a mezi roky 2010/2011 a 2011/2012 celkově o více než 400 %. Poté se hodnota dovozu poněkud snížila, stejně tak však klesly i ceny solárních článků a modulů. Pokles hodnoty dovozu mezi roky 2011/2012 a 2012/2013 je v souladu s poklesem ceny, kterou v témže období udávaly specializované poradenské společnosti jako pvXchange, což vede k závěru, že objem dovozu byl mezi roky 2011/2012 a 2012/2013 poměrně stálý. Vyvozuje se proto závěr, že indický trh nebyl v období šetření fakticky chráněn před dovozem z různých zdrojů, včetně ČLR.
(94)
Po poskytnutí konečných informací čínská vláda uvedla, že USA dne 6. února 2013 požádaly na základě postupů řešení sporů v rámci WTO o konzultace s Indií ohledně požadavků na místní obsah v případě JNNSM. Účinek těchto pravidel týkajících se místního obsahu ve spojení s antidumpingovým šetřením uvedeným výše v 91. bodě odůvodnění údajně vedl v období od dubna 2012 do března 2013 k snížení hodnoty v porovnání s předchozím rokem o 38 % na rozdíl od růstu v předchozích letech.
(95)
V tomto ohledu se uvádí, že snížení hodnoty je zapříčiněno spíše poklesem cen než snížením objemů dovozu. Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana předložila informace o vývoji objemu dovozu solárních článků a modulů na indický trh v období od roku 2010 do března 2013. Tyto údaje prokazují trvalý růst objemu dovozu solárních modulů a článků na indický trh. Vyvozuje se proto závěr, že indický trh nebyl fakticky chráněn kvůli rýsujícímu se antidumpingovému šetření a údajný (nikoli však prokázaný), každopádně však nanejvýš malý dopad požadavků na místní obsah v rámci JNNSM (jak bylo uvedeno výše v 90. bodě odůvodnění) nebránil trvalému růstu objemu dovozu.
(96)
Mimoto se uvádí, že období od dubna 2012 do března 2013 prokazující údajné účinky JNNSM na dovoz do Indie spadá z převážné části do doby po skončení období šetření. Případný dopad údajného poklesu v období šetření může být proto pouze nevýznamný.
(97)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že společnost Tata Power Solar (dále jen „Tata“) vstoupila na trh teprve nedávno, a není proto vhodným výrobcem ve srovnatelné zemi. V této souvislosti se podotýká, že společnost (dříve „Tata BP Solar“) vyrábí solární moduly od roku 1989, a nelze proto mít za to, že vstoupila na trh teprve nedávno. Podle informací, které poskytla jiná zúčastněná strana, vstoupila společnost Tata na trh podstatně dříve než pět největších čínských vývozců zařazených do vzorku.
(98)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že by Tchaj-wan byl vhodnější srovnatelnou zemí než Indie, jelikož velikost tchajwanských společností je srovnatelnější s velikostí čínských vývozců, a tchajwanští výrobci rovněž spolupracují. Také jiné zúčastněné strany zpochybnily to, zda je Indie vhodnou srovnatelnou zemí vzhledem k relativně malé velikosti společnosti Tata, aniž by však navrhly vhodnější alternativu.
(99)
Tchajwanské společnosti skutečně spolupracovaly. Jedna společnost spolupracovala plně, zatímco jiná spolupracovala pouze částečně. Plně spolupracující tchajwanská společnost je však menší než společnost Tata, zejména pokud jde o prodej a výrobu modulů, na něž připadá přibližně 90 % prodeje dotčeného výrobku, přičemž společnost Tata prodává podstatně více než tchajwanská společnost, která má v tomto ohledu pouze nevýznamný prodej, jak je uvedeno v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po poskytnutí konečných informací se jeden vývozce dotázal, zda byla částečně spolupracující tchajwanská společnost kontaktována, aby poskytla chybějící informace. V tomto ohledu se odkazuje na 76. bod odůvodnění prozatímního nařízení, který objasňuje, že Tchaj-wan nebylo možno použít jako srovnatelnou zemi, jelikož spolupracující tchajwanské společnosti vyráběly téměř výlučně články, zatímco čínský vývoz se uskutečňuje převážně ve formě modulů. To platí rovněž pro částečně spolupracujícího tchajwanského výrobce. Jelikož se zmíněný výrobce považoval z tohoto důvodu za nevhodného, nepokládalo se za nutné vyžádat si od této společnosti další informace.
(100)
Tatáž zúčastněná strana uvedla, že takřka žádný prodej modulů sám o sobě nevylučuje Tchaj-wan jako srovnatelnou zemi, jelikož náklady na zpracování článků na moduly lze snadno zjistit. To však nedokládají skutečnosti, jež byly zjištěny během šetření. Výroba modulu z článků vyžaduje několik fází výroby, během nichž je vytvořena podstatná část přidané hodnoty modulu. Jak je uvedeno ve 137. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v období šetření činil rozdíl mezi průměrnou cenou článků a modulů 555,92 EUR, tj. 54 %, zatímco rozdíl v průměrných nákladech činil 377,99 EUR, tj. 34 %. To by znamenalo, že by se významná část případné tchajwanské běžné hodnoty pro moduly musela zakládat na úpravách nákladů na zpracování, což nelze pokládat za přiměřenější než zemi, pro niž může být u většiny dotčeného výrobku běžná hodnota založena na prodejních cenách na domácím trhu. Má se tudíž za to, že s přihlédnutím k dostupným spolehlivým informacím byla Indie přiměřeně zvolena jako srovnatelná země.
(101)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že nebyly uvedeny žádné důvody pro to, proč se za vhodnou srovnatelnou zemi nepovažují USA. V tomto ohledu se odkazuje na 74. bod odůvodnění prozatímního nařízení, v němž je jednoznačně uvedeno že „USA nejsou vhodnou srovnatelnou zemí, zejména vzhledem k tomu, že trh USA je po část období šetření před čínským dovozem chráněn antidumpingovými a antisubvenčními opatřeními“. Jelikož nebyly obdrženy žádné připomínky týkající se ochrany trhu USA, stanovisko v tomto ohledu se nemění.
(102)
Zúčastněné strany uvedly, že výsledek výpočtu dumpingu je zkreslen kvůli rozdílům v úsporách z rozsahu mezi čínskými výrobci a indickým výrobcem. Bylo proto ověřeno, zda skutečně existuje souvislost mezi objemem výroby společnosti a jejím dumpingovým rozpětím.
(103)
Ze sedmi skupin společností zařazených do vzorku jsou dvě skupiny společností středně velké (Jinzhou Yangguang a Delsolar) a pět jich je velkých (JingAo, LDK, Suntech, Trina a Yingli). Ze středně velkých společností má Jinzhou Yangguang nejnižší rozpětí, zatímco Delsolar má nejvyšší rozpětí. Pět větších společností se nachází mezi těmito dvěma hodnotami. To jednoznačně prokazuje neexistenci jakékoli souvislosti mezi úsporami z rozsahu a dumpingovým rozpětím. Usuzuje se proto, že výpočet dumpingu nebyl zkreslen kvůli rozdílům v úsporách z rozsahu mezi čínskými výrobci a indickým výrobcem.
(104)
Po poskytnutí konečných informací zúčastněné strany uvedly, že neexistence souvislosti mezi úsporami z rozsahu a dumpingovým rozpětím neprokazuje, že úspory z rozsahu a srovnatelnost cen nemají žádný dopad. V situaci, kdy dumpingové rozpětí vychází z totožné běžné hodnoty pro všechny vývozce jako v daném případě, je dumpingové rozpětí ovlivněno především vývozními cenami. Neexistence souvislosti mezi úsporami z rozsahu a dumpingovým rozpětím proto prokazuje rovněž neexistenci souvislosti mezi úsporami z rozsahu a prodejními cenami. Vyvozuje se proto závěr, že v daném případě neovlivňují rozdíly v úsporách z rozsahu srovnatelnost cen.
(105)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že výrobce ve srovnatelné zemi má mimořádně vysoké prodejní ceny na domácím trhu, které jsou údajně podstatně vyšší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie, jelikož dumpingové rozpětí značně převyšuje rozpětí cenového podbízení. Toto tvrzení bylo předloženo po porovnání indických běžných hodnot s prodejními cenami výrobního odvětví Unie. Toto srovnání je však chybné, jelikož indická běžná hodnota je založena pouze na ziskovém prodeji. Zejména v situaci, kdy je výrobní odvětví Unie ztrátové, nepřekvapuje, že ziskové ceny v Indii jsou vyšší než průměrná cena výrobního odvětví Unie. Skutečnost, že indická běžná hodnota převyšuje průměrné ceny výrobního odvětví Unie, neprokazuje, že volba Indie jako srovnatelné země není přiměřená.
(106)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že ceny společnosti Tata jsou zkreslené, jelikož je ve spojení se společností Tata Power, podnikem veřejných služeb. To údajně společnosti Tata umožňuje účtovat v oblastech, v nichž poskytuje služby společnost Tata Power, vyšší ceny. Nebyly však předloženy žádné podpůrné důkazy, ani nebylo poskytnuto vyčíslení tohoto údajného účinku. Toto tvrzení nebylo proto možno přijmout.
(107)
Po poskytnutí konečných informací jeden vývozce uvedl, že Tata je nekonkurenceschopná společnost s vysokými výrobními náklady a prodejními cenami, což byl údajně jeden z důvodů, proč společnost BP Solar v prosinci 2011 odstoupila od společného podniku. Na podporu tohoto tvrzení byl citován tiskový článek, v němž se uvádělo, že „odchod společnosti BP z odvětví solární energie po přibližně čtyřech desetiletích ukazuje, jak konkurenční a přeplněný trh se solární energií je“. Tento článek však nespecifikuje společnost Tata jako nekonkurenceschopnou společnost, nýbrž se zabývá situací na trhu se solárními panely obecně, a hovoří o „ostré konkurenci, kterou se odvětví vyznačuje“, a o tom, že „mnoho společností po celém světě zavřelo své výrobní závody, propustilo stovky pracovníků a vyhlásilo úpadek“. Tento tiskový článek proto neprokazuje, že Tata je nekonkurenceschopná společnost s vysokými výrobními náklady a prodejními cenami.
(108)
Po poskytnutí informací jeden vývozce uvedl, že v probíhajícím indickém antidumpingovém šetření, které bylo zmíněno výše v 91. bodě odůvodnění, nebyla společnost Tata do indického výrobního odvětví zahrnuta, a to kvůli významnému dovozu článků. Ačkoli se potvrzuje, že v probíhajícím indickém antidumpingovém šetření není společnost Tata skutečně zahrnuta do indického výrobního odvětví, neznamená to automaticky, že společnost Tata není vhodným výrobcem ve srovnatelné zemi. Běžná hodnota byla založena výhradně na článcích a modulech, které společnost Tata vyrábí v Indii, a nikoli na dovážených výrobcích. Skutečnost, že se při výrobě některých výrobků používají dovážené části, neznamená, že výsledná běžná hodnota není pro Indii reprezentativní, a to zejména kvůli tomu, že je založena především na prodejních cenách, a nikoli na nákladech.
(109)
Čínská vláda uvedla, že prodej modulů uskutečněný společností Tata představuje pouze 0,3 % čínského vývozu do EU a nelze ho považovat za reprezentativní, přičemž poukázala na rozsudek Soudu ve věci Detlef Nölle (17). V tomto případě se Soud domníval, že pokud celková výroba v určité zemi představuje pouze 1,25 % objemu vývozu do EU, naznačuje to, že zvažovaný trh není velmi reprezentativní. V daném případě nesrovnala čínská vláda celkovou výrobu v Indii s celkovým čínským vývozem, nýbrž pouze výrobu jedné indické společnosti s celkovým vývozem všech čínských vývozců. Toto srovnání je však chybné, jelikož na konkurenčním trhu s mnoha účastníky nenaznačuje množství související pouze s jedním výrobcem reprezentativnost celého trhu. Nejedná se ani o srovnání, které bylo provedeno ve věci Detlef Nölle, kde byla celková výroba v dotyčné zemi porovnána s celkovým vývozem. Podle informací, které poskytla CCCME, měla výroba v Indii podle odhadů do konce roku 2012, tj. krátce po skončení období šetření, překročit 2 GW. Tato výroba by odpovídala 14 % čínského vývozu do EU, což značně převyšuje 5 % orientační prahovou hodnotu, která byla uvedena v rozsudku ve věci Detlef Nölle.
(110)
Po poskytnutí informací poukázala jedna zúčastněná strana na skutečnost, že společnosti Tata chybí integrace na počátku výrobního řetězce a že musí pořizovat destičky od třetích stran. Neexistující vertikální integrace na počátku výrobního řetězce údajně vede k vyšším nákladům v porovnání s vertikálně integrovanými čínskými výrobci. Toto tvrzení však nebylo doloženo. Celkové náklady společnosti Tata by byly vyšší pouze v případě, pokud by pořizovací cena destiček překročila náklady na výrobu destičky, což není jisté, jelikož mnoho společností v odvětví solární energie bylo v období šetření ztrátových. I velcí vertikálně integrovaní čínští výrobci často pořizovali významné množství destiček od nezávislých dodavatelů, což podporuje závěr, že neexistující vertikální integrace s ohledem na destičky neznamená nutně vyšší náklady na moduly a články.
(111)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že srovnatelná země není konkurenceschopná. Toto tvrzení bylo doloženo skutečností, že výroba solárních článků v Indii byla v roce 2013 na pětiletém minimu. Zpráva, kterou tato zúčastněná strana citovala, však prokazovala, že během období šetření byla výroba článků v Indii dosud na vysoké úrovni blížící se udávané nejvyšší hodnotě. K významnému poklesu výroby došlo po období šetření, ten proto neměl na výsledky šetření žádný dopad.
(112)
Jiný argument, který byl předložen na podporu tvrzení, že srovnatelná země není konkurenceschopná, se týkal antidumpingového šetření, které bylo zmíněno výše v 91. bodě odůvodnění. Orgány podotýkají, že toto šetření dosud probíhá, a proto z něj nelze vyvodit žádné závěry. Antidumpingová šetření nejsou obecně signálem nedostatečné konkurenceschopnosti, nýbrž známkou toho, že se domácí výrobní odvětví domnívá, že je dotčeno nekalými obchodními praktikami konkurentů ze třetích zemí.
(113)
Komise se proto domnívá, že volba Indie jako srovnatelné země není nepřiměřená.
(114)
Jelikož s ohledem na srovnatelnou zemi nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 72. až 77. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.4. Běžná hodnota
(115)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana uvedla, že indické společnosti prodávají především moduly, které nejsou určeny pro připojení do sítě a které mají vyšší ceny a náklady než moduly připojené do sítě, jež prodávají čínští vývozci. Dále bylo uvedeno, že moduly, které nejsou určeny pro připojení do sítě, mají obvykle nižší výkon než moduly připojené do sítě.
(116)
V této souvislosti se podotýká, že pro moduly „standardní velikosti“ s více než 36 články, které jsou obvykle připojeny do sítě, a menší moduly s méně než 36 články, které se obvykle používají mimo síť, byly stanoveny různé běžné hodnoty. Usuzuje se proto, že pro všechny typy výrobků, včetně modulů neurčených pro připojení do sítě a modulů připojených do sítě, byla stanovena náležitá běžná hodnota.
(117)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že společnost Tata působí rovněž jako společnost připravující projekty, a prodej této společnosti není proto srovnatelný s prodejem modulů uskutečňovaným čínskými vyvážejícími výrobci. V tomto ohledu se uvádí, že srovnání mezi cenami na indickém domácím trhu a čínskými vývozními cenami bylo provedeno výhradně pro prodej modulů a prodej kompletních projektů nebo integrovaných řešení nebyl ke stanovení běžné hodnoty použit, jelikož se mělo za to, že tyto prodeje nejsou srovnatelné.
(118)
Jelikož s ohledem na běžnou hodnotu nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 78. až 86. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.5. Vývozní cena
(119)
Po poskytnutí prozatímních informací někteří vývozci zařazení do vzorku podali připomínky k méně podstatným záležitostem týkajícím se vývozní ceny použité ke stanovení dumpingového rozpětí. V odůvodněných případech byly tyto připomínky vzaty v úvahu a vedly k mírné revizi dumpingového rozpětí u dotčených společností.
(120)
Jelikož s ohledem na vývozní cenu nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 87. až 89. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.6. Srovnání
(121)
Po poskytnutí prozatímních informací se někteří vývozci zařazení do vzorku vyjádřili k některým méně podstatným záležitostem týkajícím se úprav, které byly použity za účelem srovnání vývozních cen. V odůvodněných případech byly tyto připomínky vzaty v úvahu a vedly k mírné revizi dumpingového rozpětí u dotčených společností.
(122)
Po poskytnutí prozatímních informací byla zjištěna administrativní chyba, která měla za následek nesprávnou úpravu běžné hodnoty o domácí přepravu. Tato chyba byla napravena a vedla k mírnému snížení dumpingových rozpětí.
(123)
Po poskytnutí informací jedna zúčastněná strana uvedla, že může být opodstatněná úprava o rozdíly v obchodních úrovních, jelikož strana neprodává přímo montážním firmám, nýbrž dalším prodejcům a distributorům. Strana požádala o podrobné informace o prodejních kanálech výrobce ve srovnatelné zemi, jež nebylo možno poskytnout z důvodu ochrany důvěrných údajů. Alternativně byla zákaznická základna výrobce ve srovnatelné zemi rozdělena do různých kategorií podle objemu prodeje, což prokázalo, že úprava o rozdíly v obchodních úrovních není opodstatněná.
(124)
V reakci na tuto analýzu zúčastněná strana připustila, že rozdíl v objemu prodeje by vedl k cenovým rozdílům, trvala však na svém tvrzení, že montážním firmám údajně účtuje vyšší ceny než distributorům/dalším prodejcům, a to i v případě, že montážní firma pořizuje podobné množství jako distributor/další prodejce. Toto tvrzení však nebylo doloženo, a nemohlo být proto zohledněno.
(125)
Jelikož s ohledem na vývozní cenu nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 90. až 92. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.7. Dumpingová rozpětí
(126)
Jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku požádal o úplné zpřístupnění výpočtu dumpingu v jeho případě a uvedl, že se v opačném případě nemůže vyjádřit k jeho správnosti. Jelikož této společnosti nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, byla její běžná hodnota založena na údajích z Indie jako srovnatelné země. Jelikož při šetření plně spolupracoval pouze jeden výrobce ve srovnatelné zemi, nelze informace ze srovnatelné země zveřejnit na úrovni jednotlivých typů výrobků z důvodu ochrany důvěrných údajů. Tato žádost musí být proto zamítnuta.
(127)
U společností zařazených do vzorku byla vážená průměrná běžná hodnota každého typu obdobného výrobku stanovená pro srovnatelnou zemi srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(128)
Vážené průměrné dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, bylo vypočítáno podle ustanovení čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo proto stanoveno na základě rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku.
(129)
Na tomto základě bylo konečné dumpingové rozpětí pro spolupracující společnosti, které nebyly zařazeny do vzorku, stanoveno na 88,1 %.
(130)
Pokud jde o všechny ostatní vyvážející výrobce v ČLR, dumpingová rozpětí byla stanovena na základě dostupných údajů v souladu s článkem 18 základního nařízení. Za tímto účelem byla nejprve stanovena úroveň spolupráce srovnáním objemu vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie s celkovým objemem čínského vývozu, jak je uvedeno ve 167. bodě odůvodnění.
(131)
Vzhledem k tomu, že se spolupráce prokázala u více než 80 % celkového čínského vývozu do Unie, lze její míru považovat za vysokou. Jelikož nebyl žádný důvod se domnívat, že by se některý vyvážející výrobce spolupráce neúčastnil, bylo zbývající dumpingové rozpětí stanoveno na úrovni společnosti zařazené do vzorku s nejvyšším dumpingovým rozpětím. Vzhledem k tomu, že nebyly k dispozici žádné indicie, které by nasvědčovaly, že se dumping společností, které nespolupracovaly, pohybuje na nižší úrovni, a rovněž tak v zájmu zajištění účinnosti jakýchkoli opatření, bylo takové stanovení rozpětí považováno za odpovídající.
(132)
Na tomto základě konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením činí:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
90,3 %
Delsolar (Wujiang) Ltd
111,5 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
91,9 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
97,5 %
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
53,8 %
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
73,2 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
93,3 %
Jiné spolupracující společnosti (příloha I, příloha II)
88,1 %
Všechny ostatní společnosti
111,5 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroby v Unii
(133)
Obdobný výrobek vyrábělo přibližně 215 výrobců v Unii. Orgány ověřily tvrzení zúčastněných stran, že existuje vyšší počet; toto ověření odhalilo, že údajnými dalšími výrobci byli ve skutečnosti většinou vyvážející výrobci, dovozci, kteří jsou s nimi ve spojení, distributoři a montážní firmy.
(134)
Po poskytnutí prozatímních informací napadla řada stran skutečnost, že údaje, které poskytla společnost Europressedienst, nezávislá konzultační společnost (dále jen „konzultant“), byly použity mimo jiné ke stanovení výroby v Unii, výrobní kapacity v Unii a jiných makroekonomických ukazatelů újmy týkajících se výrobního odvětví Unie a údajů o dovozu. Tyto strany zpochybnily nezávislost konzultanta a tvrdily, že je ve spojení se žadatelem. Požádaly rovněž o objasnění toho, na jakém základě Komise konzultanta vybrala, a zpochybnily jeho odborné znalosti při sběru ekonomických údajů týkajících se odvětví fotovoltaiky. V tomto ohledu se uvádělo, že by Komise měla ve svých zjištěních vycházet pouze z údajů z jiných dostupných zdrojů, zejména známých výzkumných institutů. AFASE odkázala rovněž na Osvědčené postupy pro předkládání hospodářských důkazů a shromažďování údajů ve věcech týkajících se uplatňování článků 101 a 102 Smlouvy o fungování Evropské unie a spojování podniků, aby zpochybnila spolehlivost údajů, které poskytl konzultant.
(135)
Co se týká údajných vazeb mezi konzultantem a žadatelem, příslušné zúčastněné strany nepředložily žádné důkazy prokazující existenci těchto vazeb. Stejně tak nebyly při šetření zjištěny žádné důkazy o vztahu, který by neměl čistě obchodní charakter. Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana uvedla, že existují náznaky, že důkazy prima facie, které poskytlo žádající výrobní odvětví Unie v podnětu, vycházely z údajů, které poskytl stejný konzultant. Ačkoli se uznává, že zjištění byla u některých ukazatelů skutečně podobná důkazům, které byly uvedeny v podnětu, neznamená to nutně, že byly zjištěny pouze na základě jednoho zdroje. V tomto ohledu uvádí podnět různé použité zdroje.
(136)
Jak je objasněno v 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise považovala za vhodné využít při tomto šetření poradenství kvůli nedostupnosti jiných veřejných zdrojů potřebných makroekonomických údajů týkajících se celého trhu Unie a rovněž údajů o dovozu. Před výběrem společnosti Europressedienst posoudila Komise metodiku, kterou konzultant používá při sběru příslušných údajů, a rovněž jeho schopnost poskytnout potřebné údaje zvlášť pro všechny typy výrobků a za celé posuzované období.
(137)
Během šetření byly mimoto údaje poskytnuté konzultantem pokud možno porovnány s jinými dostupnými zdroji a byly potvrzeny. V tomto ohledu se podotýká, že na trhu existuje řada výzkumných společností, které se specializují na sběr statistických údajů o fotovoltaice, a nahlášené údaje nejsou téměř nikdy totožné. Důvodem je skutečnost, že pro jakýkoli výzkumný institut je obtížné odvodit přesné údaje, a proto jsou nahlášené ukazatele pro fotovoltaický trh téměř vždy založeny na odhadech bez ohledu na poskytovatele těchto údajů. V této souvislosti spočívala křížová kontrola, kterou Komise provedla, v porovnání tendencí v údajích, které byly získány od konzultanta, s tendencemi u týchž údajů, které ke stejnému tématu zveřejnily jiné výzkumné společnosti, Společné výzkumné středisko Komise a Evropská asociace fotovoltaického průmyslu (dále jen „EPIA“), pokud byly k dispozici. Po provedení křížové kontroly nebyly zaznamenány významné rozdíly, jelikož tendence u ukazatelů, pro něž byla provedena křížová kontrola, byly podobné. Prozatímní zjištění proto nebyla založena výhradně na údajích, které poskytl konzultant, nýbrž rovněž na vlastní analýze Komise a posouzení těchto údajů. Jak bylo uvedeno výše v 9. bodě odůvodnění, po uložení prozatímních opatření se v prostorách konzultanta uskutečnila inspekce na místě. Komise provedla inspekci na místě v prostorách konzultanta s cílem ověřit spolehlivost metodiky a poskytnutých údajů. Inspekce na místě byla provedena v návaznosti na křížovou kontrolu údajů ze strany Komise a za účelem získání další jistoty, pokud jde o spolehlivost a kvalitu údajů a související metodiky.
Inspekce na místě se považovala za vhodnou s ohledem na uplatnění zásady řádné správy, ačkoli údaje neposkytla zúčastněná strana, nýbrž konzultant. Komise se proto ujistila o spolehlivosti údajů, které konzultant poskytl.
(138)
Jedna strana tvrdila, že metodika porovnání, kterou Komise použila, nebyla vysvětlena dostatečně podrobně, a požádala, aby byly zveřejněny jiné zdroje použité při porovnání. Tato strana rovněž tvrdila, že použitá metodika byla každopádně neplatná, jelikož byly porovnány pouze tendence u různých zdrojů, a nikoli absolutní hodnoty.
(139)
Co se týká jiných zdrojů, které byly použity k porovnání údajů poskytnutých konzultantem, těmito zdroji byly zprávy zveřejněné Společným výzkumným střediskem a EPIA, které se týkaly stejného tématu. Pokud jde o srovnání údajů s jinými zdroji, podotýká se, že byly prokázány nejen podobné tendence, nýbrž rovněž podobný rozsah. Vyvozuje se proto závěr, že použitá metodika je vhodná, a tvrzení v tomto ohledu byla zamítnuta.
(140)
Co se týká odborných znalostí konzultanta, podotýká se, že jeho hlavní činností je sběr údajů týkajících se odvětví fotovoltaiky a vývoj aktuální databáze společností, které působí na fotovoltaickém trhu. Tyto údaje jsou zveřejňovány ve specializovaných fotovoltaických časopisech a rovněž používány jednotlivými společnostmi, pro které konzultant provádí zvláštní výzkum. Databáze vyvinutá společností Europressedienst je pravidelně aktualizována a znovu zveřejňována. Konzultant má několikaleté zkušenosti s tímto odvětvím. Metodikou konzultanta je konkrétně sběr, křížová kontrola a agregace informací s využitím různých zdrojů, které jsou dostupné na trhu. Za tímto účelem shromažďuje konzultant údaje prostřednictvím standardních dotazníků, které jsou zasílány společnostem uvedeným v databázi, nebo telefonicky, především v případě výrobců v Unii, či během specializovaných veletrhů, zejména pokud jde o výrobce ve třetích zemích. Pokud nelze informace získat prostřednictvím zmíněných kanálů, ověřuje společnost Europressedienst finanční zprávy společností v odvětví fotovoltaiky nebo volně spolupracuje s jinými výzkumnými instituty za účelem získání údajů nebo křížové kontroly údajů. Bylo ověřeno a potvrzeno, že konzultant používá tyto zdroje při své každodenní činnosti. Na základě výše uvedených skutečností se považovalo za vhodné využít služeb společnosti Europressedienst v tomto šetření, a tvrzení stran v tomto ohledu byla proto zamítnuta.
(141)
Co se týká osvědčených postupů pro předkládání hospodářských důkazů, které vydal příslušný útvar Komise (dále jen „osvědčené postupy“), je třeba uvést následující poznámky. Především se jedná o dokument, který nemůže Komisi zavazovat, jelikož nebyl přijat kolegiem, nýbrž zveřejněn příslušným útvarem za účelem vydání doporučení stranám, pokud jde o předkládání hospodářských důkazů. Za druhé, osvědčené postupy se týkají předkládání ekonomické analýzy a údajů, které se používají v některých šetřeních v oblasti hospodářské soutěže podle článků 101 a 102 Smlouvy a ve věcech spojování podniků. Použitelná pravidla, důkazní požadavky a vyšetřovací pravomoci Komise v těchto případech v oblasti hospodářské soutěže nelze porovnat s šetřením týkajícím se ochrany obchodu, pro něž platí zcela jiný soubor pravidel.
(142)
Po poskytnutí prozatímních informací zpochybnila řada stran metodiku, kterou konzultant použil, a tyto strany tvrdily, že neodpovídá uznávaným vědeckým normám. Jak však bylo uvedeno ve 137. bodě odůvodnění, metodika byla posouzena a výsledné údaje byly porovnány a ověřeny a na základě toho se usuzovalo, že jsou v souladu s jinými zveřejněnými údaji, a jsou tudíž přiměřeně spolehlivé. Konkrétní záležitosti, které uvedly zúčastněné strany, především AFASE, byly objasněny a zpřístupněny ve spise, do něhož mohly zúčastněné strany nahlédnout.
(143)
CCCME tvrdila, že nebyla objasněna metodika agregace údajů. Toto tvrzení bylo zamítnuto, jelikož příslušné informace byly všem zúčastněným stranám zpřístupněny ve spise, do něhož mohly zúčastněné strany nahlédnout.
(144)
Po poskytnutí konečných informací několik stran zopakovalo své obavy ohledně volby konzultanta ze strany Komise a ohledně kvality poskytnutých údajů. V této souvislosti se uvádělo, že údaje konzultanta lze objednat a pořídit ad hoc s cílem vyhovět konkrétně stanoveným požadavkům potenciálních klientů, a nemusí být proto objektivní. CCCME mimoto zpochybnila skutečnost, že údaje shromážděné konzultantem lze považovat za skutečné důkazy ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jelikož se tyto údaje do značné míry zakládaly na předpokladech a odhadech. Uvádělo se rovněž, že poskytnuté údaje nejsou ve spise dostatečně doloženy důkazy a že nejsou přesvědčivé, objektivní a ověřitelné.
(145)
S ohledem na tato tvrzení se odkazuje na 136. a 137. bod odůvodnění výše, v nichž byly poskytnuty doplňkové informace ohledně výběru konzultanta. Mimoto se podotýká, že Komise najala konzultanta na základě nejlepších dostupných informací v té době a zcela v souladu s finančním nařízením Komise, které se vztahuje na řízení. Připomíná se rovněž, že velký význam měla schopnost konzultanta poskytnout včas veškeré potřebné údaje, jelikož Komise je vázána zákonnými lhůtami pro zveřejnění prozatímních zjištění v rámci probíhajícího šetření.
(146)
Co se týká kvality poskytnutých údajů a toho, zda je lze považovat za skutečné důkazy v souladu s čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jak bylo uvedeno výše ve 137. bodě odůvodnění, metodika konzultanta týkající se sběru údajů byla ověřena a usuzovalo se, že je uspokojivé kvality. Jak bylo uvedeno v témže bodě odůvodnění, údaje poskytnuté konzultantem byly pokud možno porovnány s jinými zdroji a bylo zjištěno, že jsou přiměřeně přesné. Taktéž se podotýká, že konzultant má databázi, která je pravidelně aktualizována, a to nezávisle na potřebách a požadavcích klientů. Stejná databáze se používá k agregaci a poskytování statistických údajů o odvětví fotovoltaiky různým klientům, a proto tvrzení, že údaje nejsou objektivní, bylo nutno zamítnout.
(147)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana tvrdila, že Komise nezveřejnila zdroje, použitou metodiku a společnosti, s nimiž konzultant spolupracoval při sestavování poskytnutých makroekonomických údajů. Jiná zúčastněná strana zopakovala, že metodika, kterou konzultant použil, naznačuje nepřesné výsledky. Řada zúčastněných stran požádala o další informace týkající se metodiky, kterou konzultant použil, jako jsou průměrné míry odpovědí v rámci dotazníků/pohovorů, procentní podíl údajů získaných prostřednictvím jednotlivých kanálů, to, jak byly tyto údaje ověřeny, odhady/předpoklady použité k vytvoření údajů, počet společností, pro něž byly provedeny odhady, a alespoň rozmezí počtu zaměstnanců konzultanta.
(148)
S ohledem na tato tvrzení se uvádí, že po uložení prozatímních opatření poskytla Komise zúčastněným stranám metodiku a zdroje, které konzultant použil při agregaci údajů, a po poskytnutí prozatímních informací se zabývala konkrétními dotazy zúčastněných stran v tomto ohledu. Má se za to, že další žádosti o informace podané dotčenými zúčastněnými stranami po poskytnutí konečných informací pokrývají informace, které byly zpřístupněny po uložení prozatímního cla, nakolik to umožňovala omezení související s ochranou důvěrných údajů. Mimoto se zdůrazňuje, že Komise ověřila na místě způsob, jakým konzultant údaje shromáždil a agregoval, a příslušné předpoklady, na nichž byla agregace údajů založena. Výsledky ověření byly uspokojivé a Komise se ujistila o přiměřenosti základních předpokladů a kvalitě údajů, které konzultant poskytl. Strany navíc údaje jako takové nezpochybnily.
(149)
Po poskytnutí konečných informací požádala jiná strana o vysvětlení ohledně počtu výrobců v Unii, které vzal konzultant v úvahu při sběru údajů, a případném překrývání mezi nimi a přibližně 215 výrobci v Unii, kteří byli Komisi známi. V tomto ohledu se objasňuje, že výrobci v Unii, které konzultant vzal v úvahu, jsou do značné míry stejní jako výrobci, o nichž bylo známo, že v tomto šetření představují výrobní odvětví Unie, jak bylo uvedeno výše ve 133. bodě odůvodnění.
(150)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana uvedla, že Komise provedla analýzu újmy nekonzistentně, jelikož byla provedena zvlášť pro moduly a články, zatímco výpočty újmy a dumpingu byly stanoveny jako vážený průměr pro moduly a články společně. V této souvislosti se uvádí, že ačkoli byly ukazatele uvedeny zvlášť pro každý typ výrobku, závěry vyvozené ohledně každého ukazatele se vztahují na celý výrobek, který je předmětem šetření. Připomíná se rovněž, že moduly a články představují jediný výrobek, a proto byla dumpingová rozpětí a úroveň pro odstranění újmy stanovena na tomto základě. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(151)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že výpočet hodnot makroekonomických ukazatelů v období šetření byl založen nesprávně na prostém průměru za roky 2011 a 2012, jelikož tato metodika není objektivní a nevede k výsledkům, které odrážejí skutečnost během období šetření. Objasňuje se, že prostý průměr údajů se použil pouze v případě, jestliže v dotčených obdobích existovaly podobné tendence. Pokud se tendence lišily, byla metodika odpovídajícím způsobem upravena, aby se zohlednila tržní realita. Dotčená strana blíže neuvedla, nakolik výsledky použité metodiky neodrážejí tržní realitu. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
(152)
Na základě výše uvedených skutečností a vzhledem k tomu, že v této souvislosti nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, se potvrzují zjištění uvedená v 98. až 101. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Určení příslušného trhu Unie
(153)
Řada stran uvedla, že újmu je nutno posoudit zvlášť pro výrobu určenou k využití pro vlastní spotřebu a pro volný trh. Jedna strana tvrdila, že by údaje týkající se článků určených k využití pro vlastní spotřebu měly být vyloučeny z posouzení újmy z toho důvodu, že nejsou dumpingovým dovozem ovlivněny.
(154)
Jak je uvedeno ve 105. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, spotřeba, objem prodeje, výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, růst, investice, zásoby, zaměstnanost, produktivita, peněžní tok, návratnost investic, schopnost získat kapitál a rozsah dumpingových rozpětí by měly být zkoumány s ohledem na veškerou činnost výrobního odvětví Unie, tj. včetně využití pro vlastní spotřebu, jelikož výroba určená k využití pro vlastní spotřebu je ve stejné míře ovlivněna konkurenčním dovozem z dotčené země.
(155)
Šetřením bylo tudíž prokázáno, že vertikálně integrovaní výrobci v Unii byli nuceni dovážet dumpingové výrobky (články) a ukončit výrobu těchto výrobků s náklady vyššími než dovozní cena v důsledku cenového tlaku vyvíjeného dumpingovým dovozem. Šetření rovněž odhalilo, že výroba určená pro volný trh a k využití pro vlastní spotřebu vykazuje podobné tendence, pokud jde o ceny, což taktéž prokázalo, že je ve stejné míře ovlivněna dotčeným dovozem.
(156)
Po poskytnutí konečných informací řada stran zopakovala, že Komise neposkytla přiměřenou a odůvodněnou analýzu závislého trhu, nebo se dotázala, proč nebyla provedena zvláštní analýza. Jedna strana tvrdila, že nebyly poskytnuty žádné informace o významu výroby v Unii určené k využití pro vlastní spotřebu. Mimoto se uvádělo, že 106. bod odůvodnění prozatímního nařízení, v němž je vyvozen závěr, že ceny na závislém trhu ne vždy odrážejí tržní ceny, je v rozporu se závěry uvedenými výše ve 155. bodě odůvodnění, a to že volný trh a závislý trh vykazují podobné cenové trendy.
(157)
Za prvé se podotýká, že 105. bod odůvodnění prozatímního nařízení objasňuje důvody, proč se považovalo za vhodné přezkoumat ukazatele újmy (s výjimkou ziskovosti) s odkazem na veškerou činnost výrobního odvětví Unie včetně využití pro vlastní spotřebu. V tomto ohledu se připomíná, že (jak je uvedeno v témže bodě odůvodnění) šetření ukázalo, že výroba určená k využití pro vlastní spotřebu je ve stejné míře ovlivněna konkurenčním dovozem z ČLR, což dotčené zúčastněné strany nezpochybnily. Tvrzení, že nebylo vysvětleno, proč nebyla provedena zvláštní analýza, je proto třeba zamítnout. Z tohoto závěru obdobně vyplývá, že bylo třeba zamítnout taktéž provedení takovéto zvláštní analýzy pro závislý trh.
(158)
Za druhé, ačkoli se na základě výše uvedených skutečností význam výroby v Unii určené k využití pro vlastní potřebu nepovažoval za důležitý prvek, podotýká se, že výroba článků v Unii, která je určena k využití pro vlastní spotřebu, představovala v období šetření přibližně polovinu celkové výroby. Objasňuje se, že skutečnost, že ceny na závislém trhu neodrážejí ceny na volném trhu, není nutně v rozporu s tím, že obě ceny sledovaly stejné tendence, jelikož mohou být na různých úrovních nebo může dojít ve větší či menší míře k cenovým pohybům, a tudíž poskytují jiný obraz. Na základě výše uvedených skutečností byla tvrzení týkající se závislého trhu zamítnuta.
(159)
Dotčené strany neposkytly žádné informace, které by mohly zjištění týkající se určení příslušného trhu Unie zpochybnit. Z těchto důvodů byla tvrzení v tomto ohledu zamítnuta a potvrzují se zjištění uvedená ve 102. až 106. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Spotřeba v Unii
(160)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že údaje týkající se spotřeby výrobku, který je předmětem šetření, v Unii se značně liší v závislosti na použitém zdroji. Tato strana tvrdila, že spolehlivé údaje lze zjistit pouze na základě informací získaných od specializovaných institucí nebo výzkumných středisek. Vzhledem k vysvětlením a závěrům v 134. až 152. bodě odůvodnění ohledně spolehlivosti údajů, které poskytl konzultant a které byly použity při šetření, bylo toto tvrzení zamítnuto.
(161)
Tatáž strana tvrdila, že by spotřeba v Unii neměla být zjištěna pouhým sečtením dostupných kapacit pro výrobu modulů v Unii a že by od této hodnoty měla být odečtena spotřeba modulů pro vlastní projekty výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení bylo zamítnuto, jelikož spotřeba modulů byla zjištěna na základě nově vybudovaných kapacit v Unii. To představuje běžnou praxi při zjišťování spotřeby modulů. V případě článků byla spotřeba zjištěna na základě výroby modulů v Unii.
(162)
Jiná strana tvrdila, že metodika, kterou popsal konzultant, připouští potíže při zjišťování spolehlivých údajů o spotřebě. Uvádělo se rovněž, že údaje výrobního odvětví Unie týkající se dovozu a vývozu byly založeny na neověřitelných odhadech nebo neúplných údajích, a že porovnání, které provedla Komise, nepostačovalo k tomu, aby bylo možno vyvodit závěr, že tyto údaje jsou skutečně spolehlivé a přesné.
(163)
Jak bylo již zmíněno výše ve 136. a 137. bodě odůvodnění, Komise ověřila kvalitu údajů a metodiky použité k jejich sběru během inspekce na místě, na jejímž základě se usuzovalo, že použité metodiky jsou vhodné a výsledky přesné a přiměřené spolehlivé. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(164)
Na tomto základě a vzhledem ke skutečnosti, že ohledně spotřeby v Unii nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, se potvrzuje 107. až 109. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Dovoz z dotčené země
4.1. Objem dovozu z dotčené země a jeho podíl na trhu
(165)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že údaje o objemu dovozu výrobku, který je předmětem šetření, se značně liší v závislosti na použitém zdroji. Tato strana tvrdila, že spolehlivé údaje lze zjistit pouze na základě informací získaných od specializovaných institucí nebo výzkumných středisek. Vzhledem k vysvětlením a závěrům ve 134. až 152. bodě odůvodnění ohledně spolehlivosti údajů, které poskytl konzultant a které byly použity při šetření, bylo toto tvrzení zamítnuto.
(166)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zpochybnila metodiku pro stanovení celkové hodnoty dovozu z ČLR a tvrdila, že byla založena na transakcích, které se uskutečnily na úrovni ceny CIF před proclením, a je proto sporné, zda byly tyto transakce určeny pro spotřebu v Unii. S ohledem na toto tvrzení se objasňuje, že celková hodnota dovozu z ČLR, jak ji uvedl konzultant, nebyla použita v prozatímních a konečných zjištěních, a že objemy dovozu a jeho ceny byly stanoveny během šetření, jak je uvedeno ve 110. až 113. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Jelikož dotyčná zúčastněná strana metodiku použitou ke stanovení dovozních cen jako takovou nezpochybnila, odkazuje se na příslušná zjištění ve 113. až 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a níže ve 168. až 176. bodě odůvodnění. Výše uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.
(167)
Na tomto základě a vzhledem ke skutečnosti, že ohledně dovozu dotčeného výrobku z ČLR nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, se potvrzuje 110. až 112. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4.2. Ceny dovozu a cenové podbízení
(168)
Jeden spolupracující dovozce, který není ve spojení, uvedl, že dovozní ceny měly být zjištěny na základě jeho dovozu dotčeného výrobku do Unie. Údaje, které tento dovozce poskytl během šetření, však představovaly pouze zlomek celkového dovozu do Unie a nebylo možno vyvodit žádné smysluplné závěry, co se týká průměrné ceny veškerého dovozu z ČLR za celé posuzované období, které zahrnovalo několik let. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(169)
Jiná strana tvrdila, že nebyla vysvětlena metodika použitá ke stanovení cen, zejména to, jak byly spojeny a srovnány údaje z různých zdrojů. Mimoto bylo uvedeno, že by náklady na dovoz měly vycházet z ověřených informací získaných během šetření, a nikoli z odhadů.
(170)
Usuzuje se, že metodika, která byla zúčastněným stranám zpřístupněna, je dostatečně úplná, aby mohly pochopit, jak byly údaje zjištěny. Co se týká nákladů na „dovoz“, objasňuje se, že byla provedena úprava o spotové ceny s cílem dospět k cenám CIF. Provedený odhad byl potvrzen údaji shromážděnými během šetření.
(171)
Po poskytnutí prozatímních informací požádalo několik zúčastněných stran o více údajů o výpočtech cenového podbízení, než bylo uvedeno ve 116. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Pokud to umožňovala citlivá povaha těchto údajů a skutečnost, že výrobcům v Unii byla zaručena anonymita, byly doplňkové informace poskytnuty na dvoustranném základě.
(172)
V souladu s rozhodnutím o vyloučení destiček z definice výrobku (viz výše 28. až 32. bod odůvodnění) byly tyto výrobky vyloučeny rovněž z výpočtu cenového podbízení. Byly provedeny taktéž určité opravy cen CIF, které poskytly zúčastněné strany. Jelikož byl vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení, z důvodů objasněných ve 21. bodě odůvodnění revidován, byly použity průměrné náklady po dovozu u nového vzorku dovozců, pokud byly údaje dostupné a úplné.
(173)
Revidované srovnání cen bylo provedeno podle druhu u transakcí na stejné úrovni obchodní činnosti, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev z cen. Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření poukázal na vážené průměrné rozpětí cenového podbízení v rozmezí 19,8 %-32,1 % u modulů, 4 %-28,5 % u článků a 8 %-29 % u dotčeného výrobku celkově.
(174)
Je třeba podotknout, že u jednoho vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku bylo v případě článků zjištěno negativní cenové podbízení. Vyvážené množství však nebylo významné, a nemohlo být tudíž považováno za reprezentativní.
(175)
Jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku zpochybnil zdroj pro úpravu v případě přeměny monokrystalických článků na polykrystalické články, aniž by však toto tvrzení odůvodnil. Nebyly poskytnuty žádné nové informace nebo důkazy, a toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(176)
Jelikož s ohledem na ceny dovozu z ČLR a výpočty cenového podbízení nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 113. až 117. bod odůvodnění prozatímního nařízení s výše uvedenými změnami.
5. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
5.1. Obecně
(177)
Některé strany zpochybnily celkovou spolehlivost makroekonomických ukazatelů újmy, které Komise použila pro účely tohoto šetření. Tyto strany tvrdily, že se tendence zjištěné u řady těchto ukazatelů liší od tendencí u týchž ukazatelů, které byly zjištěny u výrobců v Unii zařazených do vzorku. Poukazovalo se zejména na výrobu v Unii, produktivitu, prodej, průměrné náklady práce a zaměstnanost.
(178)
Jak je uvedeno ve 121. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, makroekonomické ukazatele byly zjištěny ve vztahu ke všem výrobcům v Unii. Pokud jsou stejné údaje sestaveny pro jednotlivé výrobce v Unii nebo pro skupinu výrobců v Unii (tj. výrobce v Unii zařazené do vzorku), nejsou tendence nutně totožné, jelikož se při tomto srovnání nebere v úvahu například váha každé posuzované společnosti. Výsledky srovnání makroekonomických ukazatelů pro všechny výrobce v Unii a pro výrobce v Unii zařazené do vzorku nejsou proto nutně smysluplné a neumožňují vyvodit závěr, že jeden či druhý soubor údajů není spolehlivý. Při porovnání tendencí u makroekonomických ukazatelů výrobního odvětví Unie s týmiž konsolidovanými ukazateli pro výrobce v Unii zařazené do vzorku lze u řady ukazatelů, jako je výroba, výrobní kapacita, objemy prodeje, zaměstnanost a produktivita výrobního odvětví Unie mezi rokem 2011 a obdobím šetření, zaznamenat rozdíly v tendencích. U všech těchto ukazatelů vykazovali výrobci v Unii zařazení do vzorku lepší výsledky než celé výrobní odvětví Unie. Důvodem je skutečnost, že v období šetření mnoho výrobců v Unii, kteří nebyli zařazeni do vzorku, výrobu ukončilo nebo se dostalo do platební neschopnosti, což mělo tudíž negativní dopad na makroekonomický ukazatel vypočítaný na úrovni Unie. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
(179)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že závěr ve 153. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a to že analýza situace ve výrobním odvětví Unie ukázala jednoznačně klesající vývoj všech hlavních ukazatelů újmy, se zakládal na údajích, které poskytl konzultant. V této souvislosti se objasňuje, že na straně jedné makroekonomické ukazatele uvedené v tabulkách 4-a až 6-c prozatímního nařízení vycházely z údajů získaných od konzultanta, které byly pokud možno porovnány s jinými dostupnými zdroji. Na straně druhé mikroekonomické ukazatele uvedené v tabulkách 7-a až 11-c prozatímního nařízení vycházely z údajů získaných od výrobců v Unii zařazených do vzorku, které Komise ověřila na místě. Je třeba rovněž uvést, že rozhodující faktory pro stanovení újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, jako je úroveň ziskovosti výrobního odvětví Unie, průměrná prodejní cena v Unii a rovněž výpočty cenového podbízení, se zakládaly na údajích získaných od výrobců v Unii zařazených do vzorku a vyvážejících výrobců, které byly ověřeny na místě. Výše uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.
(180)
Jelikož s ohledem na obecnou metodiku posuzování hospodářské situace výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 118. až 123. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2. Makroekonomické ukazatele
5.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(181)
AFASE uvedla, že stanovený objem výroby modulů, který byl uveden ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a výrobní kapacita výrobního odvětví Unie zjištěná pro moduly a články v témže bodě odůvodnění, jsou nadhodnocené, a poskytla údaje z jiných zdrojů (tj. EPIA, IMS a BNEF), které udávaly nižší objemy.
(182)
Objem výroby uvedený ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení vycházel z informací týkajících se kotovaných i nekotovaných společností. Vývoj výroby v Unii uvedený ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení je v souladu s vývojem spotřeby v Unii uvedeným ve 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Naopak údaje, které ohledně objemů výroby poskytla AFASE, vykazovaly rozdílné tendence oproti spotřebě v Unii uvedené ve 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a statistickým údajům o spotřebě v Unii, které zveřejnila EPIA.
(183)
Co se týká výrobní kapacity, při šetření bylo odhaleno, že zjištění uvedená ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení zahrnovala výrobní kapacity společností, které v období šetření podaly návrh na zahájení insolvenčního řízení nebo ukončily výrobu, přičemž své výrobní závody a stroje neprodaly, a mohly tudíž výrobu velmi rychle obnovit. Jak je uvedeno ve 182. bodě odůvodnění, číselné údaje ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení zahrnovaly rovněž údaje od nekotovaných společností.
(184)
Jak je zmíněno výše ve 137. bodě odůvodnění, údaje, které poskytl nezávislý konzultant, byly ověřeny a bylo shledáno, že jsou přiměřeně přesné. Na základě výše uvedených skutečností se neusuzovalo, že údaje poskytnuté AFASE, které vycházely z jiných dostupných zdrojů, jsou nutně v rozporu s prozatímními zjištěními.
(185)
Přijetí údajů, které poskytla AFASE, by každopádně nemělo dopad na celkové zjištění, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma, jelikož negativní trend těchto ukazatelů, tj. výroba v Unii a výrobní kapacita v Unii, by byl ještě výraznější.
(186)
Jeden spolupracující dovozce, který není ve spojení, uvedl, že objem výroby, výrobní kapacita a využití kapacity měly být zjištěny pouze na základě údajů výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku. Jelikož se však jedná o makroekonomické ukazatele, musí být stanoveny na úrovni všech výrobců v Unii, aby poskytovaly smysluplnou a úplnou představu o situaci výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(187)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana požádala, aby Komise objasnila, jak konzultant vypočítal roční výrobu v Unii. Jiná strana Komisi požádala, aby blíže vysvětlila srovnání různých dostupných údajů týkajících se celkové výrobní kapacity v Unii. Jiná strana navrhla, aby byly údaje o celkové výrobě v Unii a výrobní kapacitě získány od výrobců v Unii zařazených do vzorku, jelikož to by poskytlo spolehlivější výsledek. V této souvislosti bylo uvedeno, že veřejně dostupné údaje nejsou přesné kvůli důvěrné povaze těchto údajů a že kterékoli výzkumné středisko nebo konzultant musí svou analýzu založit na řadě odhadů a předpokladů.
(188)
Objasňuje se, že roční výroba v Unii byla vypočítána na základě údajů, které konzultantovi nahlásili výrobci v Unii. Pokud nebylo možné získat pro konkrétní rok údaje o roční výrobě určitého výrobce v Unii, byla tato odhadnuta použitím míry využití kapacity v předchozím roce na novou výrobní kapacitu v daném roce. Orgány rovněž porovnaly údaje, které získal konzultant, s údaji uvedenými v odpovědích výrobního odvětví Unie na dotazníky ke stanovení reprezentativnosti před zahájením řízení. Oboje údaje byly podobné.
(189)
Co se týká žádosti o bližší vysvětlení srovnání různých dostupných údajů o výrobní kapacitě v Unii, podotýká se, že tyto informace již byly poskytnuty ve spise, který byl zúčastněným stranám k dispozici pro kontrolu. Tato žádost byla proto zamítnuta.
(190)
Výroba v Unii a výrobní kapacita představují makroekonomické ukazatele, a musí být proto stanoveny na úrovni celého výrobního odvětví Unie, nikoli na úrovni výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku.
(191)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že metodika použitá ke sběru údajů o výrobě (především pohovory a návštěvy výrobních závodů) neumožňuje dospět ke spolehlivým výsledkům, jelikož kvůli důvěrné povaze těchto údajů se je společnosti zdráhají zveřejnit. Tuto metodiku nelze proto považovat za přiměřenou. To údajně potvrzuje skutečnost, že ačkoli konzultant využil mnohem vyšší počet výrobců v Unii, než je počet, který Komise vzala v úvahu při zkoumání reprezentativnosti v počáteční fázi, celkový objem výroby zjištěný konzultantem je nižší než celkový objem výroby stanovený Komisí pro účely přezkumu reprezentativnosti. Tato strana dále tvrdila, že informace týkající se tohoto ukazatele újmy nelze proto považovat za skutečné důkazy ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(192)
Za prvé se objasňuje, že počet výrobců, které vzal v úvahu na straně jedné konzultant a na straně druhé Komise, byl velkou měrou stejný, a tvrzení, že výsledky nejsou konzistentní, bylo proto třeba zamítnout. Dále se připomíná, že údaje shromážděné konzultantem byly pokud možno porovnány s jinými zdroji a bylo zjištěno, že odhady jsou dostatečně spolehlivé. Potvrzuje se proto, že údaje o výrobě, které poskytl konzultant, se považovaly za skutečné důkazy ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(193)
Jelikož s ohledem na výrobu, výrobní kapacitu a využití kapacity nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 124. až 128. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(194)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že podíl výrobního odvětví Unie na trhu s moduly činil v roce 2009 pouze 19 % a že pokles o 6 procentních bodů v posuzovaném období nelze považovat za újmu.
(195)
Snížení podílu na trhu o 6 procentních bodů v posuzovaném období je třeba posoudit na základě nárůstu spotřeby modulů v Unii o více než 200 % v témže období. Výrobní odvětví Unie nemohlo těžit z vyšší spotřeby; naopak, ani v situaci rostoucí spotřeby se mu nepodařilo zvýšit odpovídajícím způsobem objem prodeje a zaznamenalo úbytek podílu na trhu. Toto tvrzení je proto třeba zamítnout.
(196)
Jedna strana tvrdila, že metodika použitá ke sběru údajů o prodeji (především pohovory a návštěvy výrobních závodů) neumožnila vyvodit spolehlivé výsledky, jelikož kvůli důvěrné povaze těchto údajů se je společnosti zdráhají zveřejnit. Tuto metodiku proto nelze považovat za přiměřenou. Obdobně nelze tyto údaje považovat za skutečné důkazy ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Jak bylo uvedeno výše ve 137. bodě odůvodnění, údaje, které shromáždil konzultant, byly pokud možno porovnány s jinými zdroji a bylo zjištěno, že odhady jsou dostatečně spolehlivé. Potvrzuje se proto, že údaje o prodeji, které poskytl konzultant, se považovaly za skutečný důkaz ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(197)
Jelikož s ohledem na objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 129. až 131. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2.3. Zaměstnanost a produktivita
(198)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana uvedla, že metodika použitá ke zjištění celkové zaměstnanosti v Unii v posuzovaném období nebyla správná. Tato strana tvrdila, že pokud nebyly pro určitého výrobce v Unii k dispozici údaje o míře zaměstnanosti, byla místo toho vzata v úvahu průměrná zaměstnanost u těch výrobců v Unii, pro něž byly tyto údaje dostupné. To bylo třeba zamítnout, jelikož metodika použitá ke stanovení celkové zaměstnanosti byla jiná, tj. v případě, že pro určitého výrobce v Unii nebyly k dispozici údaje o zaměstnanosti, byl tento údaj odhadnut na základě údajů téže společnosti z předchozího roku nebo předchozích let. Jak je uvedeno výše ve 137. bodě odůvodnění, tato metodika byla ověřena a shledána jako přiměřená. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(199)
Jelikož s ohledem na zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie a jeho produktivitu nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 132. až 134. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2.4. Velikost dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(200)
Jelikož v této souvislosti nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 135. a 136. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3. Mikroekonomické ukazatele
5.3.1. Ceny a faktory ovlivňující ceny
(201)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila zjištění, že pokles průměrných prodejních cen měl zničující účinek na ziskovost výrobního odvětví Unie. Tato strana uvedla, že se ve stejné míře snižovaly i průměrné náklady výrobního odvětví Unie, a proto je pokles ceny přirozený. Jak je však popsáno ve 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, při šetření bylo zjištěno, že se prodejní cena výrobního odvětví Unie snížila více než průměrné výrobní náklady, a tento pokles nákladů se proto nepromítl do ziskovosti výrobního odvětví Unie. Potvrzuje se proto, že snížení prodejní ceny výrobního odvětví Unie mělo zničující účinek na ziskovost výrobního odvětví Unie, a tvrzení v tomto ohledu byla zamítnuta.
(202)
Jiná strana zpochybnila závěr uvedený ve 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že ceny byly v období šetření na neudržitelné úrovni, a tvrdila, že o tom musí rozhodnout tržní síly. Stejná strana vznesla námitky rovněž proti závěru uvedenému v témže bodě odůvodnění, a to že výrobní odvětví Unie nemohlo mít prospěch z poklesu nákladů kvůli tlaku dumpingového dovozu na ceny. V této souvislosti orgány podotýkají toto: „neudržitelná úroveň“ poukazuje na skutečnost, že výrobní odvětví Unie prodávalo se ztrátou, a nemohlo proto z dlouhodobého hlediska přežít. Otázka, zda je úroveň cen udržitelná, je proto pouze otázkou vztahu mezi výrobními náklady a cenami. Tvrzení „nemohlo mít prospěch z poklesu nákladů“ odkazuje na skutečnost, že náklady klesaly pomaleji než ceny. Obě tato tvrzení jsou ve 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení doložena důkazy. Toto tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(203)
Jelikož s ohledem na průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 137. a 138. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.2. Náklady práce
(204)
Tatáž zúčastněná strana uvedla, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno ve 140. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, neexistovala v posuzovaném období žádná inflace, a celkové zvýšení nákladů práce proto nemohlo být způsobeno tímto činitelem.
(205)
V rozporu s tím, co tvrdila dotčená strana, šetření odhalilo, že v posuzovaném období došlo k inflaci a že růst nákladů práce omezený na moduly lze vysvětlit inflací a zvýšením produktivity.
(206)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že újma byla výrobnímu odvětví Unie způsobena růstem nákladů práce a současným snižováním produktivity. Za prvé je však třeba uvést, že náklady práce byly v případě článků stálé, zatímco produktivita vzrostla u článků i modulů. Zvýšení nákladů u modulů lze proto vysvětlit vyšší produktivitou. Šetření mimoto ukázalo, že náklady práce nepředstavují významnou část výrobních nákladů, jak již bylo uvedeno ve 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tento argument proto bylo nutno zamítnout.
(207)
Na tomto základě se potvrzují zjištění uvedená ve 139. a 140. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.3. Zásoby
(208)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že zvýšení stavu zásob v posuzovaném období jako procentního podílu celkové výroby není významné, a nelze ho proto pokládat za důkaz újmy. Tato strana dále tvrdila, že uvedení hodnot týkajících se stavu zásob ve 141. bodě odůvodnění prozatímního nařízení je zavádějící, jelikož zásoby jsou na rozdíl od objemu výroby výrobního odvětví Unie vyjádřeny v kW místo v MW.
(209)
V tomto ohledu se připomíná, že se 143. bod odůvodnění prozatímního nařízení změní a měl by znít „… Růst zásob obdobného výrobku v průběhu posuzovaného období není významným faktorem pro stanovení, zda byla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma“. Výskyt administrativní chyby je zřejmý z předchozí věty, v níž se vyvozuje závěr, že výrobci v Unii měli tendenci udržovat pouze omezené zásoby obdobného výrobku a vyrábět na základě objednávek.
(210)
Skutečnost, zda jsou zásoby vyjádřeny v kW nebo v MW, se při zjišťování, zda byla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma, nepovažovala za důležitou.
(211)
Po poskytnutí konečných informací několik stran uvedlo, že by zásoby měly být stanoveny pro celé výrobní odvětví Unie a že údaje pouze deseti výrobců v Unii nejsou reprezentativní. Objasňuje se, že se zásoby považují za mikroekonomický ukazatel, a měly by být proto stanoveny na základě informací získaných pro jednotlivé společnosti, v tomto případě od vzorku výrobců v Unii, který se považoval za reprezentativní pro celé výrobní odvětví Unie. Výše uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.
(212)
Jelikož s ohledem na zásoby nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 141. až 143. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic a schopnost získat kapitál
(213)
Na základě připomínky jedné zúčastněné strany se objasňuje, že tvrzení, že vývoj peněžního toku sledoval mezi rokem 2009 a obdobím šetření „narůstající negativní trend“, které je uvedeno ve 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, nebylo správné, jelikož peněžní tok u modulů se sice mezi rokem 2009 a 2010 snížil, v roce 2011 však rostl a poté se v období šetření opět snížil.
(214)
Tatáž strana tvrdila, že údaje o investicích uvedené ve 149. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou příliš nízké v porovnání s výrobní kapacitou výrobního odvětví Unie, která byla uvedena ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. K doložení tohoto tvrzení tato strana uvedla, že ví o investicích, které uskutečnil jeden výrobce v Unii s cílem zvýšit kapacitu a jejichž náklady byly mnohem vyšší. Dotčená strana vyvodila závěr, že zjištěná výrobní kapacita výrobního odvětví Unie musí být proto nadhodnocena. Podotýká se, že toto tvrzení nebylo doloženo žádnými důkazy, zejména co se týká investic, které uskutečnil dotyčný výrobce v Unii. Údaje o investicích uvedené v prozatímním nařízení naopak vycházely ze skutečných a ověřených informací od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Je třeba uvést, že toto tvrzení bylo založeno rovněž na srovnání celkových investic výrobců v Unii zařazených do vzorku s celkovou výrobní kapacitou celého výrobního odvětví Unie, což nelze považovat za vhodný základ pro srovnání, jelikož nebyly vzaty v úvahu veškeré investice celého výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení proto bylo třeba zamítnout.
(215)
Jelikož s ohledem na ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic a schopnost získat kapitál nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 144. až 152. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.4. Závěry
(216)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se potvrzují závěry ve 153. až 158. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu č. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Úvod
(217)
Po poskytnutí prozatímních informací řada zúčastněných stran uvedla, že v rámci provedené analýzy příčinných souvislostí nebyly škodlivé účinky dumpingového dovozu vyčísleny, odděleny a rozlišeny od účinků jiných známých činitelů, které současně působily újmu výrobnímu odvětví Unie. Mimoto bylo uvedeno, že Komise neprovedla společnou analýzu všech těchto jiných známých činitelů.
(218)
V reakci na toto tvrzení je třeba uvést, že Komise v souladu s ustálenou praxí nejprve ověřila, zda existuje příčinná souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie, a za druhé zkoumala, zda jiné známé činitele narušily zjištěnou příčinnou souvislost mezi podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, a dumpingovým dovozem. V rámci této analýzy byly účinky jiných známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie posouzeny, rozlišeny a odděleny od škodlivých účinků dumpingového dovozu, aby bylo zajištěno, že jakákoliv újma způsobená těmito jinými činiteli není přičítána dumpingovému dovozu. Bylo zjištěno, že žádný z těchto činitelů neměl na situaci výrobního odvětví významný dopad (pokud vůbec nějaký), který by mohl změnit skutečnost, že posuzovanou podstatnou újmu je nutno přičíst dumpingovému dovozu. Z těchto důvodů bylo tvrzení zamítnuto.
(219)
Po poskytnutí konečných informací řada zúčastněných stran výše uvedená tvrzení zopakovala. V tomto ohledu se uvádělo, že Komise měla prostřednictvím odůvodněného a přiměřeného vysvětlení jednoznačně uvést, že újma způsobená jinými činiteli než dumpingovým dovozem není přičítána tomuto dovozu.
(220)
V tomto šetření byl po přezkoumání všech skutečností vyvozen závěr, že podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie způsobil samotný dumpingový dovoz. V tomto ohledu se uvádí, že vyčíslení účinků jiných známých činitelů nebylo možné, a proto bylo provedeno kvalitativní hodnocení, jak je uvedeno ve 164. až 222. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Závěrem bylo potvrzeno, že podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie způsobil dumpingový dovoz. Usuzovalo se, že účinky jiných činitelů na negativní vývoj výrobního odvětví Unie byly omezené. Je třeba uvést, že podle čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení není uložena žádná povinnost, pokud jde o formu analýzy přičtení a nepřičtení újmy, kterou je nutno provést. Podle čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení je naopak nutno tuto analýzu provést tak, aby bylo možno oddělit a rozlišit škodlivé účinky dumpingového dovozu od škodlivých účinků způsobených jinými činiteli. Při šetření nebyly nalezeny žádné důkazy, že všechny jiné známé činitele, které mohly přispět ke způsobené újmě, a to společně nebo samostatně, narušily příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie. Vzhledem k výše uvedené analýze bylo potvrzeno, že jiné známé činitele nebyly takové, aby mohly změnit zjištění, že podstatnou újmu, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, je nutno přičíst dumpingovému dovozu. Z těchto důvodů byla výše uvedená tvrzení zamítnuta.
(221)
Po poskytnutí prozatímních informací vznesly některé zúčastněné strany námitky proti zjištění uvedenému ve 160. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto strany zopakovaly, že podmínky na trhu výrobku, který je předmětem šetření, jsou v jednotlivých členských státech různé, a že by proto analýza příčinných souvislostí měla být provedena na úrovni každého členského státu odděleně. Tyto strany mimoto uvedly, že mezi členskými státy existují rozdíly, pokud jde o vnitrostátní režimy podpory, míru slunečního záření a cenu elektrické energie (včetně regulačních poplatků), a že na každém trhu existují různé tržní segmenty (zařízení pro obytné budovy s výkonem nižším než 40 kW, komerční a průmyslová zařízení s výkonem mezi 40 kW a 1 MW a zařízení pro veřejné služby s výkonem mezi 1 MW a 10 MW). Tato strana tvrdila, že vzhledem k těmto skutečnostem by měla být analýza příčinných souvislostí provedena odděleně pro každý členský stát na straně jedné a pro segment velkých zařízení a pro segment zařízení pro obytné budovy na straně druhé.
(222)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany zopakovaly své tvrzení, že analýza příčinných souvislostí měla být provedena na úrovni jednotlivých členských států, aniž by však v této souvislosti předložily další tvrzení nebo nové důkazy.
(223)
Šetření prokázalo, že prodejní a dovozní ceny jsou v celé Unii podobné. Lze proto usuzovat, že pro výrobek, který je předmětem šetření, skutečně existuje jeden trh. Šetření rovněž neodhalilo, že by výrobci v jednotlivých členských státech nebo regionech soustředili své činnosti na tento zvláštní trh nebo že by se dumpingový dovoz soustředil v jednom členském státě nebo regionu. Žádná ze zúčastněných stran mimoto neuvedla, že dumping a újmu je třeba analyzovat na úrovni jednotlivých členských států, což by však bylo předpokladem pro provedení analýzy příčinných souvislostí pro každý stát zvlášť. Při šetření nebyly nalezeny žádné důkazy, že by toto představovalo vhodný přístup, zejména vzhledem ke skutečnosti, že v celé Unii existují podobné ceny posuzovaného výrobku na úrovni Unie. Mimoto se podotýká, že se míra slunečního záření může lišit i v jednotlivých regionech v témže členském státě, jižní Francie má například větší míru slunečního záření než severní Francie, nebo jednotlivé regiony jednoho členského státu mohou mít rozdílné režimy podpory (např. Belgie), a že se tudíž dopad těchto činitelů na poptávku může lišit mezi jednotlivými regiony téhož členského státu. Rozdíly v právních rámcích jednotlivých členských států a/nebo regionů a rozdíly v podmínkách, jako je míra slunečního záření, však nemohou odůvodnit samostatnou analýzu příčinných souvislostí, a tudíž samostatnou analýzu újmy a dumpingu. Tato tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(224)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že ačkoli jsou jiné činitele důležité, při stanovení poptávky jsou hlavním faktorem vnitrostátní režimy podpory. Tatáž strana zpochybnila rovněž to, že v některých oblastech již bylo dosaženo cenové parity, a tvrdila, že ceny modulů od období šetření vzrostly, zatímco ceny elektřiny klesly. Tato strana dále uvedla, že přinejmenším v určitých členských státech neumožňují regulační, hospodářské a technické podmínky zapojení do elektrické sítě, a že v případě těchto členských států není proto podstatné, zda bylo dosaženo cenové parity. Tato strana však k doložení výše uvedených tvrzení neposkytla žádné důkazy. Výše uvedená tvrzení každopádně potvrzují, že se situace s ohledem na vnitrostátní režimy podpory i cenovou paritu může mezi jednotlivými členskými státy do jisté míry lišit. Žádné z poskytnutých informací však nebyly takové, aby prokazovaly, že je odůvodněná analýza, která je provedena odděleně pro každý členský stát.
(225)
Po poskytnutí konečných informací tatáž zúčastněná strana tvrzení zopakovala a poskytla určité informace, které údajně prokazují rozdílné podmínky na trhu v jednotlivých členských státech a segmentech. Poskytnuté informace však nebylo možno pokládat za přesvědčivé, jelikož sestávaly z powerpointové prezentace bez jakýchkoli podpůrných důkazů, a tudíž neprokazovaly, že je odůvodněná analýza zvlášť pro každý členský stát. Tvrzení této strany bylo proto zamítnuto.
(226)
Na tomto základě byl vyvozen závěr, že by analýza příčinných souvislostí provedená odděleně pro jednotlivé členské státy a/nebo regiony a segmenty neodpovídala tržní realitě. Jelikož v tomto ohledu nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 159. a 160. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(227)
Čínská vláda tvrdila, že Komise provedla analýzu příčinných souvislostí nekonzistentně, jelikož analýza újmy byla provedena zvlášť pro moduly a články, zatímco analýza příčinných souvislostí mezi typy výrobků nerozlišovala. V této souvislosti se podotýká, že ačkoli byly ukazatele újmy uvedeny zvlášť pro každý typ výrobku, závěry, k nimž se dospělo u každého ukazatele, se týkají celého výrobku, který je předmětem šetření. Připomíná se rovněž, že moduly a články jsou jediným výrobkem, a proto byla analýza příčinných souvislostí provedena na tomto základě. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
2. Účinek dumpingového dovozu
(228)
Jedna zúčastněná strana pochybovala, zda existuje dostatečná souvislost mezi dumpingovým dovozem dotčeného výrobku z ČLR a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie. Uvádělo se, že to dokládá na straně jedné skutečnost, že mezi roky 2009 a 2010 významně vzrostlo ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie u článků (ze ztráty na zisk ve výši 12 %), zatímco v témže období byla cena čínského dovozu o 36 % nižší než ceny výrobního odvětví Unie a podíl tohoto dovozu na trhu se zdvojnásobil. Na straně druhé se podíl čínského dovozu na trhu mezi roky 2010 a 2011 zvýšil pouze o 6 procentních bodů, ačkoli spotřeba v témže období vzrostla mnohem více, přičemž výrobní odvětví Unie přesto zaznamenalo úbytek ve výši 36 %. Tato strana rovněž tvrdila, že v období šetření se dovoz článků z jiné třetí země uskutečnil na stejné cenové úrovni jako v případě čínského dovozu, získal však větší podíl na trhu, který odpovídá úbytku podílu výrobního odvětví Unie na trhu.
(229)
Šetření ukázalo, že podíl čínského dovozu na trhu u všech typů výrobků během posuzovaného období neustále rostl (17 procentních bodů u modulů, 17 procentních bodů u článků). Dumpingový dovoz z ČLR vzrostl o více než 300 % u modulů a o 482 % u článků. Současně docházelo ke značnému a neustálému snižování čínských dovozních cen (v posuzovaném období 64 % u modulů a 42 % u článků) a v období šetření byly tyto ceny podstatně nižší než ceny výrobního odvětví Unie. Výrobní odvětví Unie současně přišlo v posuzovaném období o podíl na trhu a (jak je popsáno ve 153. a 154. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) všechny hlavní ukazatele újmy vykazovaly klesající vývoj. Potvrzuje se proto, že existuje jednoznačná časová souvislost mezi nárůstem dumpingového dovozu a ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu.
(230)
Jak je uvedeno ve 161. a 162. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tato časová souvislost byla zjištěna u všech typů výrobků zvlášť. Analýza dopadu dovozu na ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie provedená odděleně pro každý rok posuzovaného období nevede k smysluplným výsledkům, jelikož existenci dumpingu a podstatné újmy, jakož i příčinnou souvislost mezi nimi není třeba zjistit pro každý rok zvlášť. Souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou je dostatečně prokázána analýzou vývoje v celém posuzovaném období.
(231)
Uvádí se rovněž, že ziskovost výrobního odvětví Unie je jedním z faktorů zmíněných v čl. 3 odst. 5 základního nařízení, který by měl být ověřen při zkoumání dopadu dumpingového dovozu na situaci výrobního odvětví Unie. Skutečnost, že výrobní odvětví Unie bylo v určitém roce ziskové, nutně neznamená, že mu nebyla způsobena podstatná újma. Ztráta podílu výrobního odvětví Unie na trhu nemusí mimoto přesně odpovídat nárůstu podílu dumpingového dovozu na trhu, aby byla zjištěna příčinná souvislost mezi újmou a dumpingovým dovozem. Jiné činitele (např. dovoz z jiných třetích zemí nebo vývoj spotřeby), které mohly mít dopad na újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie, byly přezkoumány a posouzeny zvlášť ve 164. až 224. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(232)
Časová shoda mezi rostoucím dumpingovým dovozem ve značném množství, jehož ceny byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie, a stále nejistější situací výrobního odvětví Unie je v daném případě jasným ukazatelem příčinné souvislosti, jak je uvedeno ve 161. až 163. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tvrzení týkající se nedostatečné souvislosti mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, byla proto zamítnuta.
(233)
Po poskytnutí konečných informací stejná zúčastněná strana i nadále zpochybňovala analýzu příčinných souvislostí, jelikož ziskovost výrobního odvětví Unie nebyla analyzována konkrétně pro určité roky (zejména rok 2010), nýbrž za celé posuzované období.
(234)
V této souvislosti je třeba uvést, že ohledně příčinné souvislosti nelze vyvodit platné závěry vyčleněním jednoho konkrétního roku z posuzovaného období a přitom současně nebrat v potaz vývoj výrobního odvětví Unie během celého posuzovaného období a jeho souvislost s vývojem dumpingového dovozu. Tato analýza může vést pouze k částečné představě a nelze z ní vyvodit spolehlivé závěry. Míra ziskovosti, která ovlivnila rovněž jiné finanční ukazatele, jichž výrobní odvětví Unie dosáhlo v roce 2010, byla vysoká kvůli obzvláště velkému skoku ve spotřebě v Unii, který byl způsoben velmi štědrými režimy podpory, což výrobnímu odvětví Unie umožnilo dosáhnout v témže roce největšího zlepšení prodeje, jež však bylo pouze dočasné a každopádně nebylo u tohoto typu výrobního odvětví udržitelné. Toto tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(235)
Jelikož s ohledem na účinek dumpingového dovozu nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 159. až 163. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Účinek jiných činitelů
3.1. Dovoz z jiných třetích zemí
(236)
Řada zúčastněných stran podala po poskytnutí prozatímních informací připomínky k zjištěním, která se týkala dovozu z jiných třetích zemí, a zopakovala je i po poskytnutí konečných informací. Tyto strany však nepředložily žádné nové informace a podpůrné důkazy, které by mohly změnit příslušná prozatímní zjištění.
(237)
Tyto strany vyzdvihovaly zejména objem dovozu článků z Tchaj-wanu. Absolutní objem dovozu dotčeného výrobku z Tchaj-wanu (1 132 MW) však představuje pouze velmi malý podíl (méně než 5 %) v porovnání s celkovou spotřebou v Unii (21 559 MW) a dovozem z ČLR (15 005 MW). Dovoz z Tchaj-wanu proto přispěl pouze okrajově (pokud vůbec) k újmě, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, a nenarušuje příčinnou souvislost.
(238)
Jelikož s ohledem na dovoz z jiných třetích zemí nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 164. až 167. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.2. Vývoj spotřeby v Unii
(239)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že Komise neanalyzovala dopad vývoje spotřeby. V této souvislosti se uvádělo, že dovoz z ČLR nepokrývá celý nárůst spotřeby, a že ačkoli v případě modulů přišlo výrobní odvětví Unie mezi rokem 2009 a 2010 o podíl na trhu, v témže období se jeho ziskovost zvýšila. Uvádělo se rovněž, že v roce 2009, kdy měl dovoz článků z ČLR podíl na trhu ve výši pouze 8 %, zaznamenalo výrobní odvětví Unie 8 % ztrátu.
(240)
Jak je uvedeno ve 168. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, i přes pokles spotřeby v Unii v období šetření si dumpingový dovoz z ČLR během posuzovaného období svůj podíl na trhu udržel (moduly), nebo ho zvýšil (články) na úkor výrobního odvětví Unie. Nelze proto učinit závěr, že pokles spotřeby byl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Šetření mimoto ukázalo, že kapacita výrobního odvětví Unie byla každopádně mnohem nižší než úroveň spotřeby, klesající spotřeba v období šetření proto nemohla mít dopad na újmu, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(241)
Jiná zúčastněná strana pochybovala, zda v případě neexistence vnitrostátních režimů podpory bude v Unii i nadále existovat poptávka. Tato strana tvrdila, že mezi poptávkou a režimy podpory existuje souvislost a že bez těchto režimů nebudou projekty v odvětví fotovoltaiky ziskové, a proto zanikne rovněž poptávka po solárních panelech.
(242)
Jak je uvedeno ve 169. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, během šetření byly získány určité údaje, že i v případě neexistence režimů podpory v Unii existovala poptávka a že bude existovat i nadále. Tato strana neposkytla žádné důkazy, které by mohly tato zjištění zpochybnit. Jelikož v tomto ohledu nebyly poskytnuty žádné nové informace, potvrzují se zjištění uvedená ve 169. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a tvrzení v tomto ohledu bylo zamítnuto.
(243)
Po poskytnutí konečných informací čínská vláda uvedla, že skutečnost, že kapacita výrobního odvětví Unie každopádně neuspokojovala poptávku v Unii, není důležitá, jelikož se objem prodeje modulů uskutečněný výrobním odvětví Unie snižoval v souladu se spotřebou, a zopakovala, že újmu výrobnímu odvětví Unie způsobil pokles spotřeby mezi rokem 2011 a obdobím šetření. Ačkoli se mezi rokem 2011 a obdobím šetření spotřeba v Unii skutečně snížila a objem prodeje modulů vykazoval podobnou klesající tendenci, je třeba toto posoudit ve vztahu k vývoji čínských dumpingových cen, které byly podstatně nižší než ceny výrobního odvětví Unie, a nutily tudíž výrobní odvětví Unie prodávat se ztrátou. V této souvislosti se připomíná, že (jak je uvedeno ve 111. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) si dumpingový dovoz z ČLR svůj podíl na trhu udržel (moduly), nebo ho zvýšil (články) v době, kdy spotřeba klesala. Současně se významně snížily ceny čínského dovozu a byly podstatně nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(244)
Jelikož ohledně vývoje spotřeby v Unii nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 168. a 169. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.3. Zaručené výkupní ceny jako hlavní příklad režimů podpory
(245)
Po poskytnutí prozatímních informací několik stran zopakovalo, že příčina újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie souvisí s vývojem zaručených výkupních cen. Tyto strany tvrdily, že vývoj zaručených výkupních cen vyvíjel silný tlak na snižování cen, a tudíž na ziskovost výrobního odvětví Unie. Jedna zúčastněná strana uvedla, že byl posouzen pouze dopad vývoje zaručených výkupních cen na poptávku, zatímco měl být analyzován rovněž dopad na ceny. V téže souvislosti několik zúčastněných stran uvedlo, že většina členských států významně snížila ceny již v roce 2010, což vyvíjelo tlak na snižování cen modulů.
(246)
S ohledem na toto tvrzení je třeba uvést, že členské státy snižovaly zaručené výkupní ceny v různé době a různou rychlostí a že vyvození obecné představy pro celou Unii je poměrně obtížné. Bez ohledu na okamžik, kdy výše zaručených výkupních cen dosáhly velmi nízkých úrovní, nelze významný pokles cen a ziskovosti výrobního odvětví Unie v posuzovaném období vysvětlit výhradně nebo převážně snižováním zaručených výkupních cen. Za prvé, podle informací získaných pro Německo a Itálii, které v roce 2011 společně představovaly přibližně 75 % trhu Unie, byl pokles průměrných prodejních cen výraznější než snížení zaručených výkupních cen v období šetření. Za druhé, shromážděné důkazy prokazují, že u některých zemí, jako je Itálie, i v situaci velmi štědrých zaručených výkupních cen muselo výrobní odvětví Unie významně snížit své ceny. Během období šetření museli výrobci v Unii prodávat za ceny nižší, než byly jejich výrobní náklady, přičemž hlavní příčinou byla skutečnost, že čínští vyvážející výrobci měli na trhu Unie 80 % podíl, a mohli tudíž ovlivňovat mechanismus stanovování cen.
(247)
Při šetření bylo rovněž zjištěno, že až do roku 2011 vedly vyšší zaručené výkupní ceny společně s klesajícími cenami modulů v Unii k tomu, že investice do solární energie byly pro investory mimořádně přitažlivé a zajišťovaly velmi vysokou návratnost. To mělo za následek vysoký počet investic, a tudíž i vysokou poptávku po solárních panelech. V důsledku rostoucí poptávky významně vzrostla celková výše vyplacených zaručených výkupních cen a většina členských států revidovala stávající režimy zaručených výkupních cen a ceny snížila s cílem zamezit mimo jiné růstu nákladů na elektřinu. To ukazuje, že snižování zaručených výkupních cen mohlo být rovněž výsledkem klesajících cen, a nikoli naopak.
(248)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana uvedla, že mezi výše uvedeným 246. bodem odůvodnění, že posouzení poptávky pro celou Unii je obtížné, a 223. bodem odůvodnění, v němž se uvádí, že by analýza příčinných souvislostí pro každý členský stát zvlášť nevedla k smysluplným výsledkům, existuje rozpor. V této souvislosti se objasňuje, že v hodnocení ve výše uvedeném 246. bodě odůvodnění se odkazuje na potíže při získání celkové představy o vývoji zaručených výkupních cen pro celou Unii, a nikoli o poptávce v Unii, jak tvrdila zúčastněná strana. Z toho tudíž vyplývá, že mezi oběma body odůvodnění neexistuje rozpor, a tvrzení bylo proto zamítnuto.
(249)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že i v situaci vysokých zaručených výkupních cen se mohla cena modulů významně snížit kvůli technologickému vývoji, úsporám z rozsahu, nižším nákladům a rostoucí celosvětové výrobní kapacitě. S ohledem na toto tvrzení se podotýká, že získané důkazy prokazují, že italští výrobci museli své ceny snížit pod výrobní náklady i v situaci vysokých zaručených výkupních cen. Ačkoli výše uvedené faktory mohou mít skutečně dopad na průměrné náklady, nemohou vysvětlit skutečnost, proč museli výrobci v Unii své ceny snížit pod úroveň výrobních nákladů. Vyvozuje se proto závěr, že ceny do neudržitelné úrovně tlačil především dumpingový dovoz z ČLR, a toto tvrzení bylo zamítnuto.
(250)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana uvedla, že závěr uvedený výše ve 247. bodě odůvodnění, a to že snižování zaručených výkupních cen mohlo být rovněž výsledkem klesajících cen, a nikoli naopak, není doložen žádnými důkazy.
(251)
Podotýká se, že závěry vyvozené ve 247. bodě odůvodnění vycházely z informací, které byly k dispozici během šetření, a popsaný scénář se skutečně považoval za přiměřený vzhledem okolnostem na tomto zvláštním trhu. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(252)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana zopakovala, že nesouhlasí se závěrem, že tlak na snižování cen výrobců v Unii vyvíjel především dumpingový dovoz, a tvrdila, že výrobce v Unii naopak nutil snižovat ceny pokles zaručených výkupních cen. Tato strana zopakovala, že po snížení zaručených výkupních cen se ceny fotovoltaických systémů snižovaly v souladu s poklesem zaručených výkupních cen, aby náklady pro společnosti připravující projekty nevzrostly, což nakonec vyvíjelo cenový tlak na výrobce v Unii.
(253)
Jelikož k doložení těchto tvrzení nebyly předloženy žádné přesvědčivé důkazy, zachovala Komise svou analýzu a závěry uvedené ve 246. a 247. bodě odůvodnění.
(254)
Tatáž strana tvrdila, že trhy jsou ovlivněny vývojem zaručených výkupních cen, a poskytla informace prokazující počet fotovoltaických zařízení v letech 2012 a 2013 ve Spojeném království. Informacemi, které tato strana poskytla, byla publikace vlády Spojeného království, která byla založena na týdenních registracích v centrálním registru zaručených výkupních cen ve Spojeném království (Central FIT Register). Podotýká se, že se tyto informace týkaly většinou doby mimo období šetření a vztahovaly se pouze na jeden členský stát, zatímco se toto šetření zaměřovalo na situaci na celém trhu v Unii. Každopádně se nezpochybňuje, že výše zaručených výkupních cen ovlivňuje poptávku, jelikož ziskovost investic v místech s menší mírou slunečního záření závisí na výši zaručených výkupních cen. Aby se však prokázalo, že výše zaručených výkupních cen, která byla stanovena v období šetření, způsobila újmu, musely by zúčastněné strany prokázat, že by zvýšení cen výrobců v Unii na úroveň, která nezpůsobuje újmu, znamenalo, že výrobci v Unii nejsou schopni prodávat dotčený výrobek, jelikož investice do fotovoltaických systémů by při této výši cen nebyly životaschopné. Žádné takovéto důkazy nebyly předloženy. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(255)
Tvrzení, že snižování zaručených výkupních cen narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, bylo proto zamítnuto.
(256)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna strana zopakovala, že vývoj zaručených výkupních cen způsobil, že investiční příležitosti v oblasti solární energie přestaly být pro investory přitažlivé, a snížil tak i poptávku po dotčeném výrobku. Jiná strana tvrdila, že zjištění uvedené ve 173. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že i po nedávném pozastavení režimu zaručených výkupních cen se ve Španělsku nadále uskutečňují investice, nebylo správné.
(257)
Dopadem zaručených výkupních cen na poptávku se zabýval 173. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Jelikož v tomto ohledu nebyly předloženy žádné nové argumenty, bylo výše uvedené tvrzení, že se poptávka snížila kvůli vývoji zaručených výkupních cen, zamítnuto. Co se týká investic ve Španělsku, objasňuje se, že zjištění ve 177. bodě odůvodnění prozatímního nařízení vycházela z informací, které byly získány během šetření a ověřeny při inspekci na místě. Jelikož dotčená strana neposkytla v tomto ohledu žádné nové informace nebo důkazy, bylo nutno toto tvrzení zamítnout.
(258)
Po poskytnutí prozatímních informací několik stran uvedlo, že v situaci nízkých zaručených výkupních cen byly investice do fotovoltaických projektů ekonomicky životaschopné pouze tehdy, pokud pro ně byly zajištěny levnější solární panely dovážené z ČLR. Uvádělo se proto, že podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie způsobilo snižování zaručených výkupních cen. Jiná strana uvedla, že výše zaručených výkupních cen ovlivňuje mechanismus stanovování cen modulů.
(259)
Je třeba zmínit, že se náklady na modul, při nichž je projekt ještě ekonomicky životaschopný, mezi jednotlivými členskými státy nebo regiony liší v závislosti na řadě faktorů, jako jsou zaručené výkupní ceny, jiné regulační pobídky, míra slunečního záření, ceny elektřiny vyráběné z konvenčních zdrojů atd.
(260)
Šetření mimoto ukázalo, že současná zařízení jsou na zaručených výkupních cenách stále méně závislá, jelikož v řadě regionů v Evropě, jako je velká část Itálie, Španělsko, Portugalsko, jižní Francie a Řecko, bylo u některých typů zařízení pravděpodobně dosaženo cenové parity.
(261)
Z výše uvedených důvodů byla tvrzení v tomto ohledu zamítnuta.
(262)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že Komise neověřila, zda nemělo výrobní odvětví Unie předjímat, že režimy státní podpory budou náhle ukončeny nebo omezeny. K doložení tohoto tvrzení nebyly předloženy žádné informace. Je však třeba uvést, že na základě získaných údajů nic nenasvědčuje tomu, že výrobní odvětví Unie nereagovalo přiměřeně na tržní signály (tj. vývoj spotřeby) a jiné dostupné informace (tj. omezení režimů podpory). Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(263)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že snižování zaručených výkupních cen způsobilo pokles prodeje výrobního odvětví Unie, jelikož investice byly životaschopné pouze v případě nízkých čínských cen. Shromážděné důkazy ve skutečnosti prokazují pouze mírný pokles prodeje výrobního odvětví Unie v období šetření v rozporu s tím, co by se očekávalo v případě, že by fotovoltaické projekty byly životaschopné pouze s čínskými moduly. Naopak, prodej modulů výrobního odvětví Unie v roce 2011 vzrostl, načež se v období šetření mírně snížil a sledoval stejnou tendenci jako spotřeba. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(264)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že zjištění uvedená ve 174. a 175. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že změny zaručených výkupních cen nenarušují příčinnou souvislost, nemá skutkový ani právní základ a není v souladu s čl. 3 odst. 7 základního nařízení, jelikož Komise neposoudila úroveň újmy, která byla způsobena snižováním zaručených výkupních cen, a jelikož se domnívala, že významný pokles ceny výrobního odvětví Unie byl důsledkem pouze dumpingového čínského dovozu. Tatáž strana tvrdila, že pokles ceny modulů, článků a destiček představoval celosvětový jev, a nebyl způsoben tlakem čínského dovozu.
(265)
Pokud jde o tvrzení, že Komise neposoudila úroveň újmy, která byla způsobena snižováním zaručených výkupních cen, odkazuje se na 174., 175. a 182. bod odůvodnění prozatímního nařízení a na výše uvedený 245. až 263. bod odůvodnění, v nichž Komise vyvodila závěr, že pokles poptávky ani dopad zaručených výkupních cen na ceny Unie nebyl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a dumpingovým dovozem, a to bez ohledu na to, zda a v jaké míře mohly být způsobeny snižováním zaručených výkupních cen. Tvrzení, že zjištění Komise nemají skutkový základ, bylo proto zamítnuto. Co se týká tvrzení, že pokles ceny modulů a článků byl celosvětovým jevem, odkazuje se na 164. až 167. bod odůvodnění prozatímního nařízení, v nichž byly posouzeny objemy a ceny dovozu do Unie z jiných zemí než ČLR. Ačkoli ceny modulů a článků skutečně vykazují celosvětově klesající tendenci, ceny dumpingového dovozu z ČLR tuto klesající tendenci ještě zhoršily a způsobily ztráty. Na základě výše uvedených skutečností bylo toto tvrzení zamítnuto.
3.4. Jiná finanční podpora poskytovaná výrobnímu odvětví Unie
(266)
Jelikož s ohledem na jiné režimy finanční podpory poskytované výrobnímu odvětví Unie nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 184. a 185. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.5. Nadbytečná kapacita
(267)
Jedna zúčastněná strana zopakovala své tvrzení, že příčinou podstatné újmy byla spíše nadbytečná kapacita na trhu Unie a světovém trhu celkově než dovoz z ČLR. V této souvislosti se uvádělo, že výrobní odvětví Unie příliš zvýšilo svou výrobní kapacitu, jak dokládá nízká míra využití kapacity, a proto si případnou újmu způsobilo samo. Údajným dopadem nadbytečné kapacity v Unii a na celém světě se již zabýval 185. až 190. bod odůvodnění prozatímního nařízení, a jelikož nebyly předloženy žádné nové informace, toto tvrzení bylo nutno zamítnout.
(268)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že nadbytečná kapacita vedla k racionalizaci cen. V tomto ohledu je třeba na straně jedné uvést, že nadbytečná kapacita vedla ve skutečnosti k snížení cen výrobního odvětví Unie na minimum a jejich stlačování, které bylo v průměru vyšší než pokles výrobních nákladů. Jak je uvedeno ve 186. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, zvyšování kapacity ze strany výrobního odvětví Unie na druhou stranu sledovalo vývoj trhu a považovalo se za přiměřené. Zvýšení kapacity pro výrobu článků bylo nižší než u modulů. Dotčená strana nepředložila v této souvislosti žádné nové informace nebo důkazy, a tvrzení v tomto ohledu bylo proto nutno zamítnout.
(269)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že příčinou újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, je zaměření se výrobního odvětví Unie pouze na speciální investice a neuskutečnění potřebných investic za účelem navýšení kapacity a snížení nákladů. Toto tvrzení nebylo obdobně možné potvrdit zjištěními v rámci šetření, která prokazovala, že výrobní odvětví Unie zvýšilo v posuzovaném období svou výrobní kapacitu a efektivnost (124. a 187. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(270)
Jedna zúčastněná strana mimoto tvrdila, že výrobní odvětví Unie zvyšovalo svou výrobní kapacitu i přes nízkou míru využití kapacity, čímž si samo způsobilo újmu. Toto tvrzení bylo založeno na porovnání tendence v oblasti investic výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku, a tendence v oblasti využití kapacity v celém výrobním odvětví Unie, což nepředstavuje vhodný základ pro srovnání. Šetření mimoto ukázalo, že výrobní odvětví Unie nerozšiřovalo své výrobní kapacity v míře, která by přesahovala vývoj spotřeby v Unii, toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(271)
Ze získaných důkazů mimoto vyplývá, že prostřednictvím investic do nových strojů se výrobnímu odvětví Unie podařilo snížit výrobní náklady a stát se nákladově konkurenceschopnějším. Toto tvrzení proto muselo být zamítnuto.
(272)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že závěry uvedené ve 189. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou v rozporu se zjištěními ve 124. a 186. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, aniž by poskytla bližší vysvětlení upřesňující povahu nebo rozsah údajných rozporů. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(273)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany pochybovaly, zda bylo zvyšování kapacity výrobního odvětví Unie přiměřené a sledovalo vývoj na trhu, zejména vývoj spotřeby v Unii. Co se však týká modulů, výrobní kapacita vzrostla o 106 %, zatímco spotřeba v Unii se v posuzovaném období zvýšila o 221 %, tj. více než dvojnásobně. Stejně tak v případě článků vzrostla výrobní kapacita o 39 %, zatímco spotřeba v Unii se v posuzovaném období zvýšila o 87 %. To prokazuje, že růst kapacity byl podstatně nižší než růst spotřeby, a nelze jej tudíž považovat za nepřiměřený, jelikož v Unii nikdy neexistovala nadbytečná kapacita. Analýza, zda bylo zvyšování kapacity přiměřené, by mimoto neměla být založena na meziroční analýze, nýbrž brát v úvahu tendenci během celého posuzovaného období. Zvýšení kapacity se obvykle projeví plně až po určité době od uskutečnění investic a analýza provedená pro jeden rok může vést ke zkreslené představě. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(274)
Jelikož ohledně nadbytečné kapacity výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 185. až 190. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.6. Dopad cen surovin
(275)
Některé zúčastněné strany zopakovaly, že výrobní odvětví Unie (nebo přinejmenším jeho část) nemohlo využít pokles cen polykrystalického křemíku v období šetření kvůli dlouhodobým smlouvám týkajícím se surovin. S odkazem na zjištění ve 193. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v němž se uvádí, že výrobní odvětví Unie bylo schopno znovu sjednat dlouhodobé smlouvy se svými dodavateli (včetně výrobců destiček), a mohlo proto těžit z nižších cen, tyto strany tvrdily, že sjednání nových smluv nebo ukončení dlouhodobých smluv týkajících se polykrystalického křemíku a/nebo destiček mělo za následek penále. Na podporu tohoto tvrzení předložily dotyčné strany tiskové články, v nichž se uvádělo, že někteří výrobci v Unii čelí soudním sporům nebo že ukončili své smlouvy. Určité strany poskytly informace, které údajně potvrzovaly, že dlouhodobé smlouvy nebylo možno sjednat znovu.
(276)
Polykrystalický silikon představuje hlavní surovinu pro výrobce destiček. Šetření ukázalo, že ceny polykrystalického křemíku vzrostly v roce 2008, kdy dosáhly svého vrcholu ve výši přibližně 500 USD/kg, v roce 2009 se však opět snížily na přibližně 50-55 USD/kg na konci roku 2009 a v roce 2010 a počátkem roku 2011 zaznamenaly pouze mírně stoupající tendenci. V období šetření se ceny významně snížily na 30 USD/kg (zprávy Společného výzkumného střediska o vědě a politice, zpráva o stavu odvětví fotovoltaiky pro rok 2012). Je nutno podotknout, že dopad cen polykrystalického křemíku na výrobní odvětví Unie mohl být pouze okrajový, jelikož případný účinek na náklady na výrobu článků a modulů byl v hodnotovém řetězci zmírněn. Výše zmíněné tiskové články se mimoto týkaly vývoje po období šetření, který neměl vliv na situaci dotčených výrobců v Unii během období šetření, a nelze jej proto vzít v úvahu. Tato záležitost byla po uložení prozatímních opatření blíže prověřena, a lze proto potvrdit, že se výrobnímu odvětví Unie skutečně podařilo znovu sjednat nejen ceny stanovené v dlouhodobých smlouvách, nýbrž rovněž případné smluvní penále související s těmito dlouhodobými smlouvami.
(277)
Jedna z výše uvedených zúčastněných stran rovněž tvrdila, že postačuje, že se dlouhodobé smlouvy týkaly pouze některých výrobců v Unii, a že situace celého výrobního odvětví Unie není podstatná. Tato strana uvedla, že vyšší náklady nemají nutně na všechny hospodářské subjekty stejný dopad. Toto tvrzení nebere v potaz zjištění, že pro výrobní odvětví Unie jako celek bylo zjištěno, že průměrné ceny polykrystalického křemíku nebyly v mnoha případech vyšší než tržní ceny nebo než ceny na okamžitém trhu, a proto se otázka, zda vyšší náklady ovlivňují všechny hospodářské subjekty, či jen některé z nich, nepovažovala za relevantní. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(278)
Jiná zúčastněná strana požadovala, aby Komise oddělila, rozlišila a vyčíslila účinky každého činitele, který má dopad na situaci výrobního odvětví Unie; posoudit zvlášť je třeba zejména účinek významného poklesu cen polykrystalického křemíku. V této souvislosti se uvádělo, že pokles prodejních cen způsobilo spíše snížení cen polykrystalického křemíku než cenový tlak ze strany čínského dovozu. Co se týká výrobního odvětví Unie, je třeba uvést, že se průměrné prodejní ceny snížily mnohem více než průměrné výrobní náklady, na něž mohl mít pokles cen surovin dopad. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(279)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany zopakovaly, že dopad nižších cen polykrystalického křemíku na náklady výrobního odvětví Unie nebyl v hodnotovém řetězci omezen nebo zmírněn, jak se usuzovalo při šetření. Jak již bylo uvedeno výše ve 276. bodě odůvodnění, polykrystalických křemík je hlavní surovinou pro výrobce destiček, proto se usuzovalo, že případný dopad na náklady na výrobu článků nebo modulů bude v hodnotovém řetězci zmírněn. Zúčastněné strany neposkytly žádné důkazy, které by mohly toto zjištění zpochybnit. Šetření mimoto prokázalo, že se snížení cen polykrystalického křemíku v posuzovaném období odrazilo v průměrných nákladech na výrobu článků a modulů výrobců v Unii zařazených do vzorku, které se snížily v podobné míře jako ceny polykrystalického křemíku. Jedna zúčastněná strana se dotázala na dopad údajného penále, které muselo výrobní odvětví Unie zaplatit kvůli novému sjednání smluv s dodavateli. V tomto ohledu nelze vyloučit, že určitý omezený počet výrobců musel v posuzovaném období případně uhradit penále za zrušení smluv týkajících se dodávek destiček.
Komise však nenašla žádné důkazy, že by toto penále mohlo mít vliv na situaci celého výrobního odvětví Unie nebo bylo reprezentativní. Takovéto důkazy neposkytla ani dotyčná zúčastněná strana. Ačkoli nelze zcela vyloučit, že penále mohlo mít určitý negativní dopad na omezený počet výrobců v Unii, celkový dopad na výrobní odvětví Unie je proto nanejvýš okrajový, a nemůže tudíž narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou celému výrobnímu odvětví Unie. Tato tvrzení bylo proto třeba zamítnout.
(280)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že pokles prodejních cen výrobku, který je předmětem šetření, v Unii je částečně zapříčiněn snížením ceny polykrystalického křemíku. V tomto ohledu je však třeba uvést, že šetření prokázalo, že dovoz z ČLR byl dumpingový a jeho cena byla podstatně nižší než ceny výrobního odvětví Unie. Pokles cen proto překračoval snížení výrobních nákladů, které lze vysvětlit nižšími cenami surovin. Pokud by byl pokles cen pouze účinkem nižších cen surovin, nebylo by výrobní odvětví Unie nuceno snížit své prodejní ceny pod úroveň výrobních nákladů. Toto tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(281)
Jiná strana zopakovala, že soudní spor jednoho výrobce v Unii po skončení období šetření mohl ovlivnit situaci přinejmenším tohoto výrobce v Unii již v období šetření. Tato strana nevysvětlila, jak a nakolik tato událost, k níž došlo po období šetření, mohla mít dopad na situaci tohoto výrobce v období šetření. Stejně tak nebyly při šetření nalezeny žádné důkazy prokazující takovéto účinky. Toto tvrzení bylo proto třeba zamítnout.
(282)
Tatáž zúčastněná strana mimoto zpochybnila výše uvedená zjištění, jelikož údajně nebyly předloženy žádné důkazy. Zjištění v rámci šetření však vycházela z faktů a skutečných důkazů, jejichž verze bez důvěrných údajů byly poskytnuty všem zúčastněným stranám.
(283)
Jelikož s ohledem na dopad cen surovin nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 191. až 194. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.7. Újma, kterou si výrobní odvětví Unie způsobilo samo: dopad automatizace, velikost, úspory z rozsahu, konsolidace, inovace, nákladová efektivnost, dovoz výrobního odvětví Unie
(284)
Po poskytnutí prozatímních informací určité zúčastněné strany zopakovaly, že příčinou újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byly nedostatečné úspory z rozsahu. Bylo zopakováno, že menší výrobci jsou oproti větším, vertikálně integrovaným výrobcům v nevýhodě, a jakoukoli újmu, kterou tito výrobci utrpěli, proto nelze přičítat dumpingovému dovozu. Jiná zúčastněná strana tvrdila, že automatizace výrobního procesu je nákladná, a že proto jsou při snižování výrobních nákladů důležitější úspory z rozsahu.
(285)
Šetření ukázalo, že ani větší a vertikálně integrované výrobní odvětví Unie nemohlo kvůli dumpingovému dovozu plně těžit z vysoké míry využití kapacity, aby dosáhlo úspor z rozsahu. Šetření každopádně neodhalilo souvislost mezi velikostí, vertikální integrací a vyšší ziskovostí, jelikož vysoký cenový tlak ze strany dumpingového dovozu tento vztah změnil. Šetření rovněž ukázalo, že na trhu, na němž byla míra využití kapacit nízká, již výhoda v podobě úspor z rozsahu neexistovala, což platí rovněž pro čínské výrobce. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
(286)
Jedna zúčastněná strana mimoto uvedla, že investoři a banky projekty nefinancují, je-li výrobce modulů příliš malý, jelikož větší výrobci poskytují lepší záruky a jsou „financovatelnější“. Jinými slovy, investoři a banky se zdráhají financovat fotovoltaické projekty, které využívají moduly vyráběné v Unii. Při šetření však bylo zjištěno, že případné preference investorů a bank týkající se financování čínských výrobců, kteří mají větší výrobní kapacity, jsou výsledkem narušení, které bylo na trhu Unie způsobeno dumpingovým dovozem. Jak bylo uvedeno ve 285. bodě odůvodnění, velikost výrobních linek nehraje roli, pokud je míra využití kapacity nízká. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(287)
Jedna zúčastněná strana zopakovala, že výrobní odvětví Unie má nepříznivou nákladovou strukturu v porovnání s čínskými konkurenty, jelikož ti mají nižší náklady práce, náklady na elektřinu a náklady na odpisy, a mimoto mají nejnovější vybavení. Dotyčná strana však nebyla s to poskytnout nové informace nebo podpůrné důkazy, které by mohly změnit příslušná zjištění v rámci tohoto šetření. Tvrzením, že čínští výrobci používají nejnovější vybavení, se zabýval 203. bod odůvodnění prozatímního nařízení, v němž bylo uvedeno, že vyvážející výrobci v ČLR nemají žádné komparativní výhody, jelikož se stroje a vybavení dovážejí z Evropské unie. Výše uvedená tvrzení byla proto zamítnuta.
(288)
Jiná strana uvedla, že čínští výrobci mají komparativní výhodu, pokud jde o ceny polykrystalického křemíku a úspory z rozsahu, což má za následek nižší náklady na stroje. Tato strana neposkytla v tomto ohledu žádné nové informace nebo podpůrné důkazy, které by mohly změnit zjištění uvedená ve 195. a 196. a rovněž ve 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tvrzení této strany bylo proto nutno zamítnout.
(289)
Připomíná se, že (jak je uvedeno ve 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a zmíněno rovněž výše ve 287. bodě odůvodnění) vyvážející výrobci v ČLR nemají žádné komparativní výhody, pokud jde o používané suroviny a stroje, jelikož obojí se většinou dováží z Unie. Jedna zúčastněná strana výše uvedené skutečnosti zpochybnila, aniž by však poskytla jakékoli důkazy. Co se týká nákladů práce a režijních nákladů, včetně nákladů na odpisy, ty představovaly v období šetření v průměru méně než 10 % celkových nákladů modulu a nemělo se za to, že hrají významnou úlohu. Pokud jde o náklady na elektřinu, ty představovaly v období šetření v průměru méně než 1 % celkových nákladů modulu, a nemělo se za to, že hrají významnou úlohu. Tvrzení, že čínští výrobci používají nejnovější vybavení, nebylo mimoto doloženo.
(290)
Jedna zúčastněná strana zopakovala, že někteří výrobci v Unii pořizují články a/nebo moduly v dotčené zemi a přeprodávají tyto výrobky na trhu Unie jako své vlastní. Tato strana požadovala, aby újma vyplývající z těchto transakcí nebyla přičítána dumpingovému dovozu. Šetření však odhalilo, že dovoz dotčeného výrobku uskutečňovaný výrobním odvětvím Unie byl svou povahou doplňkový a z hlediska objemu omezený ve srovnání s výrobou v Unii, a jeho dopad je proto pouze okrajový (pokud vůbec nějaký) a nelze mít za to, že by narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(291)
Jeden dovozce, který není ve spojení, tvrdil, že se prozatímní nařízení nezabývalo dostatečně skutečností, že počet zaměstnanců v posuzovaném období vzrostl. S ohledem na toto tvrzení se uvádí, že zaměstnanost vzrostla mezi rokem 2009 a 2011 u modulů a poté se v období šetření snížila. V případě článků se zaměstnanost zvyšovala až do roku 2010, načež v roce 2011 klesla a v období šetření se dále snížila. Podotýká se, že v případě modulů sledovala zaměstnanost tendenci výroby v Unii. Pokud jde o články, jelikož čínský dovoz zvyšoval během celého období svůj podíl na trhu, nemohlo mít výrobní odvětví Unie prospěch z rostoucí spotřeby, jak se předpokládalo. Pokles zaměstnanosti v roce 2011 a v období šetření proto odpovídá společnostem, které se buď dostaly do platební neschopnosti, nebo ukončily výrobu článků.
(292)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zopakovala, že újma, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, souvisela s malou velikostí a neexistencí úspor z rozsahu. Jak již bylo vysvětleno výše ve 285. bodě odůvodnění a ve 195. a 196. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ani na světovém trhu nemůže mít velikost, a tudíž výhoda v podobě úspor z rozsahu, význam, pokud je míra využití obecně nízká a pokud na celosvětové úrovni existuje ohromná nadbytečná kapacita. Toto tvrzení bylo proto třeba zamítnout.
(293)
Tatáž strana mimoto zopakovala, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie souvisela s neschopností výrobního odvětví Unie dosáhnout nákladové výhody. Tato strana tvrdila, že to je zapříčiněno především skutečností, že většina výrobců v Unii je vertikálně integrovaná. Tato strana však neposkytla žádné další informace, nakolik mohla mít skutečnost, že výrobci jsou vertikálně integrovaní, negativní dopad na jejich nákladovou strukturu. Toto tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(294)
Jelikož v této souvislosti nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 195. až 206. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.8. Konkurence produktů z tenkého fotovoltaického filmu a jiných fotovoltaických technologií
(295)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana zopakovala tvrzení, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie je konkurence produktů z tenkého fotovoltaického filmu a jiných fotovoltaických technologií, neboť tyto technologie soutěží s výrobkem, který je předmětem šetření, zejména v případě zařízení montovaných na zemi a komerčních/průmyslových střešních systémů, které představují značnou část celkového fotovoltaického trhu Unie.
(296)
Šetření prokázalo, že ačkoli produkty z tenkého fotovoltaického filmu jsou levnější než výrobek, jenž je předmětem šetření, z hlediska celkového trhu se solární energií v Unii zaujímají pouze omezený podíl, jelikož mají mnohem nižší účinnost přeměny a nižší výkon ve wattech než krystalické křemíkové moduly. Podle dostupných informací nebyl vobdobí šetření podíl produktů z tenkého fotovoltaického filmu na trhu v porovnání s celkovým trhem se solární energií v Unii významný. Potvrzují se proto zjištění ve 208. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že ačkoliv mezi produkty z tenkého filmu a dotčeným výrobkem může existovat určitá konkurence, je tato konkurence považována za okrajovou. Z těchto důvodů bylo nutno tvrzení, která byla v tomto ohledu předložena, zamítnout.
(297)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zopakovala, že újmu výrobnímu odvětví Unie pravděpodobně způsobila konkurence produktů z tenkého fotovoltaického filmu. V této souvislosti strana uvedla, že v Německu byl podíl produktů z tenkého fotovoltaického filmu na celkovém trhu se solární energií po většinu období šetření značný a snížil se teprve počátkem roku 2012.
(298)
Šetření ukázalo, že průměrné ceny produktů z tenkého filmu byly skutečně nižší než průměrné ceny výrobku, který je předmětem šetření.
(299)
Jak je však uvedeno výše ve 296. bodě odůvodnění, produkty z tenkého fotovoltaického filmu mají mnohem nižší účinnost přeměny a nižší výkon ve wattech než krystalické křemíkové moduly, a proto konkurence těchto produktů (pokud vůbec existuje) nemohla přispět k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, jelikož krystalické křemíkové moduly představují na trhu se solární energií v Unii převládající technologii. Zpráva Společného výzkumného střediska o stavu odvětví fotovoltaiky pro rok 2012 uvádí, že v důsledku poklesu cen polykrystalického křemíku přišel tenký film v posledních letech o podíl na trhu ve prospěch krystalických křemíkových modulů.
(300)
Jelikož v této souvislosti nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 207. až 210. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.9. Finanční krize a její vliv na přístup k financím
(301)
Po poskytnutí prozatímních informací bylo uvedeno, že je třeba oddělit a rozlišit škodlivé účinky finanční krize a její vliv na přístup k financím a nepřičítat je dumpingovému dovozu.
(302)
V tomto ohledu se odkazuje na 212. bod odůvodnění prozatímního nařízení, který se zabývá dopady finanční krize a hospodářské recese na situaci výrobního odvětví Unie. Tento bod odůvodnění podrobně objasňuje důvody, na nichž je založeno tvrzení, že ačkoliv finanční krize měla určitý dopad na situaci výrobního odvětví Unie, nemohla narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie. Toto konkrétní odůvodnění zúčastněné strany nezpochybnily ani neposkytly nové informace nebo důkazy, které by mohly změnit zjištění uvedená v tomto bodě odůvodnění. Tvrzení v tomto ohledu byla proto zamítnuta.
(303)
Uvádělo se rovněž, že příčinou újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, bylo to, že se výrobní odvětví Unie nesnažilo najít vhodné financování, a že by Komise měla ověřit, zda výrobní odvětví Unie žádalo o financování v době, kdy bylo ziskové. Šetření ve skutečnosti prokázalo, že v roce 2010, kdy bylo výrobní odvětví Unie dosud ziskové, se úroveň investic v porovnání s rokem 2009 zvýšila u modulů o 315 % a u článků o 10 %. Jelikož odvětví fotovoltaiky je kapitálově náročné, očekává se, že výrobní odvětví Unie neustále hledá vhodné financování, aby zvýšilo svou nákladovou efektivnost a soutěžilo s nekalým dumpingovým dovozem. Vyvozuje se proto závěr, že nedostatečný přístup k financím byl výsledkem narušené situace, která byla způsobena dumpingovým dovozem, a nikoli její příčinou. Výše uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.
(304)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zopakovala, že je třeba oddělit a rozlišit škodlivé účinky finanční krize a nepřičítat je dumpingovému dovozu. Tato strana odkázala na veřejně dostupné informace, které uváděly, že nejméně jeden výrobce v Unii považoval krizi za hlavní příčinu újmy. Toto šetření vycházelo ve svých zjištěních z údajů konkrétních společností, které značně přesahují veřejně dostupná prohlášení jednotlivých společností. Veřejně dostupné prohlášení, na něž se odkazuje, nemůže proto zpochybnit zjištění uvedená ve 212. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v němž byl vyvozen závěr, že ačkoliv finanční krize měla určitý dopad na situaci výrobního odvětví Unie, nemohla narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(305)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že je nutno vzít v úvahu rozdílný přístup výrobního odvětví Unie k financování v porovnání s čínskými vyvážejícími výrobci. Tato strana tvrdila, že to bylo jedním z hlavních faktorů, které výrobnímu odvětví Unie způsobily podstatnou újmu, a nikoli dumpingový dovoz. Bylo však zjištěno, že přednostní přístup řady čínských vyvážejících výrobců k financování narušuje trh a může být jedním z hlavních důvodů, které čínským vyvážejícím výrobcům umožňují vyvážet dotčený výrobek za dumpingové ceny. Tento faktor proto nenarušuje příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(306)
Jelikož s ohledem na důsledky finanční krize nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 211. a 212. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.10. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(307)
Jelikož nebyly podány žádné připomínky za účelem přehodnocení zjištění uvedených ve 213. a 215. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tato zjištění se potvrzují.
3.11. Objev ložisek plynu z plynonosných břidlic v Evropské unii
(308)
Jelikož nebyly podány žádné připomínky za účelem přehodnocení zjištění uvedených ve 215. až 217. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tato zjištění se potvrzují.
3.12. Systém Evropské unie pro obchodování s emisemi (ETS)
(309)
Jelikož nebyly podány žádné připomínky za účelem přehodnocení zjištění uvedených ve 218. a 219. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tato zjištění se potvrzují.
3.13. Rozhodnutí v oblasti řízení
(310)
Některé zúčastněné strany zopakovaly tvrzení uvedené ve 220. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že příčinou způsobené podstatné újmy byla nejméně u jednoho z výrobců v Unii nesprávná rozhodnutí v oblasti řízení. Tyto strany poskytly další informace v podobě tiskového článku. Poskytnuté informace však nebylo možno ověřit a nemohly změnit zjištění v rámci tohoto šetření, že rozhodnutí v oblastí řízení dotčené společnosti byla obvyklá a opatrná a neměla žádný dopad na celé výrobní odvětví Unie. Výše uvedená tvrzení byla proto zamítnuta.
(311)
Jelikož v této souvislosti nebyly předloženy žádné jiné argumenty, potvrzují se zjištění uvedená ve 220. a 221. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.14. Jiné vládní politiky
(312)
Jelikož nebyly podány žádné připomínky za účelem přehodnocení zjištění uvedených ve 222. odůvodnění prozatímního nařízení, tato zjištění se potvrzují.
3.15. Jiná tvrzení
(313)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že příčinou újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, byla nevýhoda předvoje a nedostatečná politická podpora ze strany Evropské komise v předchozích letech. Tato strana rovněž tvrdila, že kromě vnitrostátních režimů podpory jsou na každém trhu důležitými faktory také obyvatelstvo, HDP, spotřeba elektřiny, možnosti financování a připojitelnost do sítě. Výše uvedená strana však nebyla schopna svá tvrzení doložit, a tato byla proto zamítnuta.
(314)
Po poskytnutí konečných informací tatáž zúčastněná strana zopakovala, že příčinou újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, byla nevýhoda předvoje. Toto tvrzení však nebylo analyzováno ani doloženo; bylo proto třeba je zamítnout.
4. Souhrnné posouzení jiných činitelů, u nichž bylo zjištěno, že přispěly k újmě
(315)
Šetření prokázalo, že k újmě mohly přispět tyto jiné činitele: dovoz dotčeného výrobku z Tchaj-wanu; snižování zaručených výkupních cen; dlouhodobé smlouvy omezeného počtu výrobců v Unii týkající se polykrystalického křemíku; finanční a hospodářská krize.
(316)
Jak bylo uvedeno výše v oddíle 3.1 resp. 3.6, možné přispění dovozu z Tchaj-wanu a dlouhodobých smluv omezeného počtu výrobců v Unii týkajících se polykrystalického křemíku je nanejvýš pouze okrajové, jelikož případný dopad byl v hodnotovém řetězci dále zmírněn.
(317)
Co se týká hospodářské a finanční krize, šetření ukázalo, že hlavní příčinou potíží výrobního odvětví Unie při přístupu ke kapitálu potřebnému pro investice byl dumpingový dovoz, který výrobnímu odvětví Unie zabránil v prodeji výrobků za ziskové ceny v době, kdy trh v Unii vykazoval vysoká tempa růstu (2009-2011).
(318)
Co se týká zaručených výkupních cen, třetí strany nebyly schopny prokázat, že výše zaručených výkupních cen během období šetření byly tak nízké, že výrobcům v Unii znemožnily prodávat dotčený výrobek za ceny, které nezpůsobují újmu. Orgány zastávají názor, že snižování zaručených výkupních cen může vysvětlit nižší poptávku, jelikož investice v určitých místech již nebyly životaschopné. Nemůže však narušit příčinnou souvislost, a to ani ve spojení s ostatními činiteli, u nichž bylo zjištěno, že přispěly k újmě, jelikož zaručené výkupní ceny byly dosud na úrovni, při níž by v případě, že by neexistoval dumpingový dovoz, mohli výrobci v Unii prodávat své výrobky za ceny, které nezpůsobují újmu.
(319)
Ani po posouzení kumulativního účinku čtyř jiných činitelů, které mohly přispět k újmě, není proto narušena příčinná souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou.
5. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(320)
Veškeré účinky jiných činitelů újmy než dumpingový dovoz byly analyzovány jednotlivě i společně. Vyvozuje se proto závěr, že souhrnné posouzení všech činitelů, které mohly mít společně dopad na újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie (tj. dovoz ze třetích zemí, zaručené výkupní ceny, dopad cen surovin, finanční krize), nevysvětluje újmu, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, zejména pokud jde o nízké ceny a finanční ztráty způsobené pronikáním levného dovozu dotčeného výrobku z ČLR ve značném množství. Na základě výše uvedených skutečností se potvrzují prozatímní zjištění uvedená ve 223. a 224. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že dumpingový dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
F. ZÁJEM UNIE
1. Úvodní poznámky
(321)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana uvedla, že posouzení zájmu Unie nebylo založeno na reprezentativním počtu hospodářských subjektů.
(322)
Komise kontaktovala jednotlivé hospodářské subjekty následujícím způsobem.
(323)
Dovozci, kteří nejsou ve spojení: jak je uvedeno ve 12. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise kontaktovala všech 250 dovozců, kteří nejsou ve spojení, uvedených žadatelem a v souladu s článkem 17 základního nařízení vybrala prozatímní vzorek tak, aby pokrýval co největší reprezentativní objem dovozu, který by mohl být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Jak je však uvedeno ve 12. a 232. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pouze u jedné společnosti, která byla prozatímně vybrána, se po ověření skutečně potvrdilo, že je dovozcem, který není ve spojení. Po vyhlášení prozatímního nařízení bylo k další spolupráci v rámci šetření vyzváno dalších patnáct dovozců, kteří nejsou ve spojení a kteří v počáteční fázi předložili formulář pro výběr vzorku, nebyli však do vzorku zařazeni. Šest z nich souhlasilo a obdrželo dotazník a pět jich poskytlo odpověď, přičemž tři odpovědi se považovaly za dostatečně úplné. Konečný vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení, proto zahrnuje čtyři dovozce, kteří nejsou ve spojení a na něž připadá 2 % až 5 % dovozu dotčeného výrobku. Pokud jde o tento nízký procentní podíl, je třeba mít na paměti, že se většina dovozu dotčeného výrobku do Unie neuskutečňuje prostřednictvím dovozců, kteří nejsou ve spojení, jak bylo objasněno ve 12. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(324)
Jiné hospodářské subjekty než dovozci, kteří nejsou ve spojení (hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce a hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie): jak je uvedeno ve 226. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise rozeslala rovněž zvláštní dotazníky přibližně 150 hospodářským subjektům (včetně dovozců, kteří nejsou ve spojení), kteří se přihlásili po zahájení šetření, mohli tudíž Komisi poskytnout příslušné údaje. Při šetření byly vzaty v úvahu nejen odpovědi na dotazníky, nýbrž rovněž ověřitelné a náležitě doložené připomínky a podání zúčastněných stran předložená ve stanovených lhůtách, a to bez ohledu na to, zda tyto strany odpověděly na dotazník, či nikoli. AFASE předala Komisi připomínky jménem svých členů - hospodářských subjektů působících v oblasti fotovoltaiky, jež byly rovněž analyzovány.
(325)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byly shromážděny dostatečné údaje, které umožnily smysluplné posouzení zájmu Unie. Z těchto důvodů bylo dotyčné tvrzení zamítnuto.
(326)
Jedna zúčastněná strana Komisi požádala, aby objasnila, jak Komise zacházela s předloženými dotazníky dovozců, které byly určeny hospodářským subjektům navazujícím na výrobní odvětví Unie.
(327)
V odpovědi na tuto žádost se uvádí, že se 36 odpovědí uvedených ve 241. bodě odůvodnění prozatímního nařízení týkalo odpovědí na přílohu B oznámení o zahájení řízení, jejímž účelem bylo případně vybrat vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení.
(328)
Co se týká odpovědí na dotazník, které poskytly dva hospodářské subjekty uvedené ve 12. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, jedna byla vzata v úvahu v příslušné analýze hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie. Druhý hospodářský subjekt poskytl doplňkové informace, které prokázaly, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno ve 12. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, je skutečně dovozcem modulů, nikoli však dovozcem článků. Informace uvedené v jeho odpovědi na dotazník však nepostačovaly k tomu, aby byl zařazen do analýzy týkající se dovozců, kteří nejsou ve spojení, a to kvůli skutečnosti, že poskytnuté odpovědi nebyly úplné.
(329)
Po uložení prozatímních opatření se uskutečnily další inspekce na místě v prostorách dvou společností připravujících projekty (viz výše 8. bod odůvodnění). Pro účely tohoto šetření bylo mimoto analyzováno a vzato v úvahu (viz níže 369. až 371. bod odůvodnění) šest odpovědi na zvláštní dotazníky (viz 324. bod odůvodnění), které předložili poskytovatelé služeb působící rovněž v odvětví fotovoltaiky (logistika, přeprava, styk s veřejností atd.) a které se původně nepovažovaly za dostatečně úplné (viz 241. bod odůvodnění prozatímního nařízení).
(330)
Při analýze zájmu Unie se vycházelo z těchto informací:
-
odpovědi na dotazník obdržené od osmi výrobců v Unii zařazených do vzorku a čtyř dovozců, kteří nejsou ve spojení a kteří byli zařazeni do vzorku, a rovněž odpovědi na zvláštní dotazník obdržené od osmi hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce a třinácti hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie (sedm společností připravujících projekty/montážních firem; šesti poskytovatelů služeb, kteří působí rovněž v odvětví fotovoltaiky) z celkem 150 hospodářských subjektů, které se přihlásily po zahájení řízení a obdržely zvláštní dotazníky,
-
údaje ověřené během inspekcí na místě v prostorách osmi výrobců v Unii, jednoho dovozce, který není ve spojení, dvou hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce, čtyř hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie (společnosti připravující projekty/montážní firmy) a jednoho sdružení (viz 17. bod odůvodnění prozatímního nařízení a 8. bod odůvodnění výše),
-
údaje o zájmu Unie, které poskytly jiné zúčastněné strany, včetně sdružení, a rovněž veřejně dostupné údaje o vývoji fotovoltaického trhu v Evropě, zejména dokument EPIA „Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017“.
2. Zájem výrobního odvětví Unie
(331)
Některé zúčastněné strany pochybovaly, že by výrobní odvětví Unie mohlo mít z opatření prospěch, a tvrdily, že i) opatření sníží poptávku po fotovoltaických výrobcích v Unii, a výrobní odvětví Unie nebude proto moci zvýšit svůj prodej, ii) výrobní odvětví Unie má malé výrobní závody, a není proto schopno uspokojit poptávku po určitých typech zařízení, jako jsou komerční střešní systémy a velká zařízení montovaná na zemi, iii) výrobci v Unii nejsou „financovatelní“, iv) uložení cel na články fakticky zvýší výrobní náklady výrobců modulů v Unii a učiní je méně přitažlivými pro spotřebitele, v) v případě významného poklesu čínského dovozu využijí menší dovoz z ČLR s největší pravděpodobností výrobci z jiných třetích zemí.
(332)
Co se týká tvrzení, že opatření sníží poptávku po fotovoltaických výrobcích v Unii, a výrobní odvětví Unie proto nebude moci zvýšit svůj prodej, podotýká se, že strany nemohly předložit žádné ověřitelné důkazy o existenci přímé souvislosti mezi uložením opatření a poklesem poptávky po fotovoltaických výrobcích, která byla (jak bylo prokázáno) v posledních letech ovlivněna řadou faktorů.
(333)
V odpovědi na tvrzení, že výrobní odvětví Unie má malé výrobní závody, a není proto schopno uspokojit poptávku po některých typech zařízení, jako jsou komerční střešní systémy a velká zařízení montovaná na zemi, je třeba uvést, že šetření prokázalo, že výrobní odvětví Unie je schopno dodávat jak komerční a průmyslová zařízení (mezi 40 kW a 1 MW), tak i zařízení pro tržní segment veřejných služeb (1 MW až 10 MW). Při šetření nebylo navíc zjištěno, že v rámci jednoho projektu nelze použít výrobky dodávané různými výrobci. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(334)
Tvrzení, že výrobní odvětví Unie nebude mít z opatření prospěch, jelikož výrobci v Unii nejsou „financovatelní“, a že investiční fondy nebudou souhlasit s financováním projektů, které používají moduly vyráběné v EU, nebylo doloženo. Každopádně se předpokládá, že uložení opatření obnoví spravedlivé podmínky na trhu, což by mělo investory, včetně z bankovního sektoru, ujistit o schopnosti výrobců v Unii připravit životaschopné projekty. Z těchto důvodů bylo dotyčné tvrzení zamítnuto.
(335)
Co se týká tvrzení, že uložení cel na články fakticky zvýší výrobní náklady výrobců modulů v Unii a učiní je méně přitažlivými pro spotřebitele, uvádí se, že ačkoli není vyloučeno, že by po uložení cel mohlo dojít k určitému růstu cen, je třeba vzít v úvahu rovněž skutečnost, že veřejně dostupné zdroje naznačují trend klesajících cen modulů a článků. Proto i v případě, že by se náklady na články mohly v důsledku opatření zvýšit, celkový trend klesajících cen by měl vést k snížení nákladů na moduly. Dotyční výrobci se mohou rovněž rozhodnout, že budou články pořizovat v Unii, a nikoli z ČLR. Rovněž se očekává, že uložení opatření zvýší využití kapacity výrobců článků v Unii, což zvýší jejich úspory z rozsahu, a tudíž sníží náklady. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(336)
Tvrzení, že v případě významného poklesu čínského dovozu po uložení opatření z toho budou mít s největší pravděpodobností prospěch spíše jiné třetí země než výrobní odvětví Unie, šetření nepotvrdilo. Šetření neodhalilo žádné jednoznačné signály, že jiné třetí země přesměrují masivně svůj vývoz na trh Unie, zejména vzhledem k pravděpodobnému rozšiřování trhů v jiných třetích zemích, především v Asii, jak odhadují veřejně dostupné zdroje. Mimoto nejsou k dispozici žádné údaje, že i kdyby se v důsledku poklesu čínského dovozu dovoz z jiných třetích zemí zvýšil, nebude výrobní odvětví Unie schopno soutěžit s dovozem z těchto zemí.
(337)
V reakci na poskytnutí konečných informací některé strany tvrdily, že je nereálné očekávat vznik udržitelného výrobního odvětví Unie vyrábějícího moduly a články, jelikož neexistuje racionálně uvažující investor, který by investoval do výrobců v Unii, kteří údajně mají nepříznivou nákladovou strukturu, a nemohou proto vyrábět za konkurenceschopné ceny. Šetření nepotvrdilo, že výrobní odvětví Unie má nepříznivou nákladovou strukturu, jak je objasněno ve 202. a 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Neexistence dumpingového dovozu a větší využití výrobních kapacit by proto měly zajistit úspory z rozsahu a umožnit vznik udržitelného výrobního odvětví Unie. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem bylo tvrzení zamítnuto.
(338)
Jedna strana uvedla, že poptávka v Unii je ovlivněna vývojem zaručených výkupních cen a že s tímto vývojem je spojena návratnost investic, kterou investoři očekávají. Konkrétně se uvádělo, že pokud v Unii dojde v důsledku cel k růstu cen a vývoj zaručených výkupních cen nebude sledovat tento růst, poptávka se sníží a výrobní odvětví Unie nebude mít z uložených cel prospěch.
(339)
V reakci na výše uvedené tvrzení se podotýká, že navzdory souvislosti mezi výší zaručených výkupních cen a poptávkou po fotovoltaických zařízeních z důkazů shromážděných během šetření vyplývá, že budoucí poptávka bude na zaručených výkupních cenách a jiných režimech podpory závislá stále méně, jelikož u některých typů zařízení na řadě míst v Unii bude pravděpodobně dosaženo cenové parity (viz 260. bod odůvodnění výše). Očekávaná návratnost investic by měla být mimoto založena na spravedlivých tržních cenách. Jak je uvedeno ve 335. bodě odůvodnění výše, ačkoli není vyloučeno, že po uložení opatření může dojít k určitému růstu cen, je třeba uvést, že podle veřejně dostupných zdrojů vykazují ceny celkově klesající tendenci. Tvrzení je proto zamítnuto.
(340)
Zúčastněné strany uvedly, že jelikož je poptávka po solárních panelech ovlivněna režimy podpory, zejména zaručenými výkupními cenami, a výší cen elektřiny pro konečné spotřebitele (které určují cenovou paritu), může být cenová pružnost poptávky velmi vysoká. Ačkoli je pravda, že významné zvýšení cen může vést k významnému poklesu poptávky kvůli zvláštní povaze trhu, jak poukázaly tyto zúčastněné strany, je toto tvrzení nutno zamítnout, jelikož je velmi nepravděpodobné, že růst cen způsobený opatřeními bude významný, a to z následujících důvodů. Za prvé, veškeré dostupné zdroje potvrzují, že významné snižování cen dotčeného výrobku zaznamenané v celém období šetření a od období šetření do současnosti bude pokračovat.
Za druhé, hospodářským dopadem závazku, který Komise přijala, je to, že čínští vyvážející výrobci budou dodávat dotčený výrobek za minimální dovozní cenu nižší než 60 c/W, což je mnohem méně než cena, která byla zaznamenána v období šetření, a to při objemu, který odpovídá přibližně současnému podílu na trhu. Na této cenové úrovni není velmi pravděpodobné, že by se poptávka významně snížila, jelikož tato cenová úroveň zajišťuje dostatečnou poptávku jak pod stávající výší podpory poskytované režimy podpory, tak pod stávající úrovní cenové parity. Cena elektřiny pro konečné spotřebitele má podle očekávání růst, zatímco cena dotčeného výrobku se má snižovat. Prostřednictvím vzorce pro indexaci závazek zajišťuje, aby minimální dovozní cena zohledňovala další pokles cen dotčeného výrobku. Tato tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(341)
Několik zúčastněných stran zopakovalo tvrzení, že zájem výrobního odvětví Unie není podstatný, jelikož přidaná hodnota, kterou v hodnotovém řetězci v oblasti fotovoltaiky vytvoří předcházející a navazující výrobní odvětví, je mnohem významnější než přidaná hodnota vytvořená výrobním odvětvím Unie. Tvrzení, že různé segmenty v odvětví fotovoltaiky mají rozdílnou přidanou hodnotu, není zpochybněno. Jak je uvedeno ve 228. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření prokázalo, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou nekalými obchodními praktikami. Někteří výrobci v Unii již byli nuceni své výrobní závody uzavřít, a pokud by nebyla opatření uložena, jeví se jako jisté další zhoršení situace. Jelikož všechny segmenty odvětví fotovoltaiky jsou vzájemně úzce propojené, poškodil by zánik výroby v Unii celé odvětví fotovoltaiky, poněvadž to by bylo zcela závislé na dodávkách pořizovaných externě. Proto i z důvodu zabezpečení dodávek bylo toto tvrzení zamítnuto.
(342)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zopakovala tvrzení, že pro to, zda by mělo být uloženo antidumpingové clo, je důležitá vyšší přidaná hodnota dotčeného výrobku vytvořená předcházejícím a navazujícím odvětvím v porovnání s výrobním odvětvím Unie. V této souvislosti se potvrzuje, že při posuzování zájmu Unie uvážily orgány pozitivní a negativní důsledky, které může mít clo na jednotlivé hospodářské subjekty. Zatímco dopad na předcházející a navazující odvětví je omezený, opatření umožní výrobnímu odvětví Unie překonat účinky dřívějšího dumpingu.
(343)
Jedna strana zpochybnila počet pracovních míst, který uložení opatření zajistí. Tato strana uvedla, že výrobní odvětví Unie zaměstnává přibližně 6 000 osob, a nikoli 25 000 osob, jak je uvedeno ve 229. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(344)
Na podporu výše uvedeného tvrzení však nebyly předloženy žádné důkazy, a tvrzení bylo proto zamítnuto. Objasňuje se, že vzhledem k vyloučení destiček z definice výrobku činila zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie v období šetření přibližně 21 000 osob. Zúčastněné strany nepředložily žádný důkaz, že se počet zaměstnanců ve výrobním odvětví Unie po období šetření významně změnil.
(345)
Šetření prokázalo, že výrobnímu odvětví Unie byla dumpingovým dovozem z ČLR způsobena podstatná újma, takže nebylo schopno amortizovat investice prostřednictvím ziskového prodeje. Očekává se, že uložení opatření obnoví spravedlivé obchodní podmínky na trhu Unie a umožní výrobnímu odvětví Unie soutěžit za stejných podmínek. Pravděpodobné snížení dovozu z ČLR by mělo výrobnímu odvětví Unie v krátkodobém horizontu umožnit, aby zvýšilo svůj prodej v Unii, a tudíž lépe využívalo dostupné výrobní kapacity. To může zajistit úspory z rozsahu. Ačkoli je možné, že v krátkodobém horizontu ceny obdobného výrobku v důsledku opatření porostou, celkový trend klesajících cen bude pravděpodobně zachován, a to na straně jedné kvůli dalšímu snižování nákladů na výrobu výrobku, který je předmětem šetření, a na straně druhé kvůli konkurenčnímu tlaku ze strany výrobců ve třetích zemích, kteří budou na trhu Unie rovněž soutěžit.
(346)
Jelikož nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 227. a 231. bod odůvodnění prozatímního nařízení s výjimkou údaje o zaměstnanosti, jak bylo uvedeno výše ve 344. bodě odůvodnění.
3. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(347)
Po poskytnutí prozatímních informací dovozce, který není ve spojení, který před uložením prozatímních opatření poskytl odpověď na dotazník a který se považoval za prozatímní vzorek, uvedl, že závěry ohledně dopadu opatření na dovozce, kteří nejsou ve spojení, byly založeny pouze na jeho vlastní odpovědi na dotazník, nelze je proto pokládat za reprezentativní.
(348)
V prozatímním nařízení byla zjištění týkající se dovozců, kteří nejsou ve spojení, založena na jediné společnosti, jelikož (jak je objasněno ve 232. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) pouze u jednoho ze tří dovozců prozatímně zařazených do vzorku spočívala hlavní činnost v obchodování s dotčeným výrobkem. Jak je uvedeno výše ve 21. bodě odůvodnění, po uložení prozatímních opatření se vzorek zvětšil, bylo kontaktováno více dovozců, kteří nejsou ve spojení, a z pěti dalších obdržených odpovědí na dotazník byly pouze tři dostatečně úplné a umožňovaly smysluplné posouzení. V konečné fázi byl proto vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení, rozšířen a zahrnoval čtyři dovozce. Během období šetření kolísal podíl činnosti čtyř spolupracujících dovozců, kteří nejsou ve spojení a kteří byli zařazeni do vzorku, související s dotčeným výrobkem mezi 60 % a 100 % jejich celkové podnikatelské činnosti. Čtyři spolupracující dovozci, kteří nejsou ve spojení, mimoto pořizovali v ČLR od 16 % do 100 % celkového dovozu modulů, přičemž pouze jeden z nich pořizoval výrobek pouze z dotčené země. Ziskovost čtyř spolupracujících dovozců, kteří nejsou ve spojení a kteří byli zařazeni do vzorku, související s dotčeným výrobkem činila v období šetření v průměru 2,3 %.
(349)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že dopad cel na dovozce, kteří nejsou ve spojení, byl podhodnocen, jelikož neexistují bezprostřední alternativní zdroje dodávek, které by mohly nahradit čínský dovoz dotčeného výrobku, pokud budou uložena cla, a že změna zdroje dodávek je obtížná vzhledem ke skutečnosti, že se velká část výroby nachází v ČLR a že by to znamenalo značné dodatečné náklady.
(350)
V této souvislosti se připomíná, že by uložení opatření nemělo vést k vymizení dovozu dotčeného výrobku z ČLR. Ze šetření vyplynulo, že možný pokles dovozu z ČLR bude mít dopad zejména na ty dovozce, kteří pořizují dotčený výrobek výhradně z ČLR, což platí pouze v případě jednoho ze čtyř spolupracujících dovozců, kteří nejsou ve spojení. Co se týká dopadu opatření na finanční situaci dovozců, kteří nejsou ve spojení, nebylo vyloučeno, že může být negativní, byl však vyvozen závěr, že to bude do značné míry záviset na jejich schopnosti změnit zdroje dodávek nebo přenést alespoň částečně možnou vyšší cenu na odběratele. V případě hospodářských subjektů, které dovážejí výrobek rovněž z jiných zdrojů než z ČLR nebo kteří dovážejí rovněž jiné produkty než dotčený výrobek, bude negativní dopad dále omezen. Komise se proto domnívá, že ačkoli je pravděpodobný negativní dopad na dovozce dotčeného výrobku, tento dopad bude v průměru omezený.
(351)
Jeden dovozce, který není ve spojení, uvedl, že před přijetím výrobků od nového dodavatele musí vynaložit značný čas a finanční investice. V této souvislosti bylo v reakci na poskytnutí konečných informací uvedeno, že inspekčnímu týmu byly v době inspekce na místě předloženy příslušné důkazy o nutnosti dlouhého testování, které musí dovozce provést, než se rozhodne pro dodávky od určitého vývozce.
(352)
Uznává se, že navázání nového vztahu mezi dovozcem a dodavatelem může vyžadovat dodatečné náklady a čas (např. na testování výrobku). Současně se zdá, že změna dodavatelů představuje běžné riziko, které je započítáno v činnosti dovozců a které souvisí se skutečností, že se fotovoltaický trh vyvíjí, a tudíž prochází neustálými změnami (např. úpadky, spojení), což vyžaduje přechod na nové dodavatele. Mimoto lze předpokládat, že testování vyžadují rovněž nové typy modulů, které se neustále dostávají na trh (např. s novými vlastnostmi z hlediska účinnosti). V této souvislosti se zdá, že testování nového výrobku (i od téhož dodavatele) je spíše normou než neobvyklou činností. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(353)
V reakci na poskytnutí konečných informací dvě strany zopakovaly tvrzení, že nebyl náležitě zohledněn zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení. Jedna strana tvrdila, že neposkytnutí verzí odpovědí dalších spolupracujících dovozců na dotazníky bez důvěrných údajů neumožnilo stranám provést náležité posouzení. Strana zpochybnila hodnocení Komise, pokud jde o možnost vyššího dovozu z jiných třetích zemí do Unie, což dovozcům umožní změnit dodávky, a to na základě tvrzení, že jiné třetí trhy rychle rostou. Za tímto účelem strana tvrdila, že tento předpoklad je v rozporu se závěry ve 336. bodě odůvodnění, v němž se tvrdí, že dovoz z jiných třetích zemí nebude masivní. Jiná strana pochybovala, zda Komise dodržela zásadu zákazu diskriminace, jelikož při posuzování Komisí byla výrobcům v Unii přisuzována větší důležitost než ostatním hospodářským subjektům.
(354)
Za prvé se potvrzuje, že verze odpovědí dalších spolupracujících dovozců na dotazníky bez důvěrných údajů, které byly obdrženy po vyhlášení prozatímního nařízení, byly zařazeny do spisu, do něhož mohly zúčastněné strany nahlédnout. Za druhé, mezi předpokladem, že v reakci na nižší dovoz z ČLR může vzrůst dovoz z jiných třetích zemí a že by toto zvýšení nemělo být masivní vzhledem k rostoucí poptávce po fotovoltaických zařízeních ve světě, neexistuje rozpor. Jelikož se očekává, že výrobní odvětví Unie získá zpět určitou část podílu na trhu, který předtím držely výrobky z ČLR, nelze vyloučit určitou ztrátu činnosti u dovozců, kteří nejsou ve spojení. Podotýká se však, že se celková velikost fotovoltaického trhu má podle očekávání v dlouhodobém horizontu zvětšovat, jelikož na stále více místech bude dosaženo cenové parity. Rovněž je objasněno, že stejně jako ve všech šetřeních týkajících se ochrany obchodu byla situace výrobního odvětví Unie posouzena s cílem zjistit, zda mu byla dumpingovým dovozem způsobena podstatná újma, v rámci analýzy zájmu Unie však byl zájem výrobního odvětví Unie posouzen na stejném základě jako u ostatních hospodářských subjektů, včetně dovozců, kteří nejsou ve spojení. Rovněž se objasňuje, že se šetření týkající se toho, zda byla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma, řídí zejména ustanoveními čl. 3 odst. 5 základního nařízení, jež stanoví minimální normy pro toto šetření. Zájem Unie je analyzován pouze v případě zjištění dumpingu působícího újmu v souladu s normami stanovenými v článku 21 základního nařízení. Usuzovalo se proto, že pravděpodobný negativní dopad opatření na některé dovozce, zejména ty, kteří pořizují výrobek výhradně z ČLR, nepřevažuje nad přínosy opatření pro výrobní odvětví Unie a střednědobými a dlouhodobými přínosy pro fotovoltaický trh v Unii, které vyplývají ze spravedlivé hospodářské soutěže.
(355)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se na základě informací vztahujících se na čtyři dovozce zařazené do vzorku 233. a 234. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Zájem hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce
(356)
Po poskytnutí prozatímních informací několik stran zopakovalo tvrzení, že většina vstupů v hodnotovém řetězci v oblasti fotovoltaiky pochází z Unie a že by tato výhodná situace mohla skončit, pokud budou uložena cla, jelikož se výroba dotčeného výrobku v ČLR v důsledku cla sníží. V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana uvedla, že opatření mohou v tomto případě vést k jiným opatřením, která ČLR případně uloží na výrobky z Unie.
(357)
Jak je uvedeno ve 239. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, očekává se, že čínský dovoz bude trh Unie zásobovat i po zavedení cel. Různé veřejně dostupné zdroje v odvětví fotovoltaiky, například dokument EPIA „Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017“, mimoto odhadují, že k případnému snížení poptávky v Unii by mělo dojít pouze krátkodobě (v roce 2013 a 2014), jelikož v dalších letech spotřeba v Unii poroste. Jak je vyvozeno ve 239. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, odstranění nekalých obchodních praktik ve střednědobém a dlouhodobém horizontu pravděpodobně umožní udržitelný růst na fotovoltaickém trhu v Unii, z něhož by měly mít prospěch všechny hospodářské subjekty v Unii. Co se týká tvrzení ohledně možných odvetných opatření ze strany ČLR v reakci na opatření v daném případě, připomíná se, že ČLR může stejně jako jakýkoli jiný člen WTO využít šetření týkající se ochrany obchodu pouze v odůvodněných případech a toto šetření musí dodržovat přísná pravidla WTO. Komise tato šetření sleduje s cílem zajistit dodržování pravidel WTO. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(358)
Některé strany zpochybnily závěr uvedený ve 239. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že nižší vývoz hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce z Unie do ČLR může být nahrazen vývozem na jiné trhy, a uvedly, že cla sníží celosvětovou poptávku po výrobku.
(359)
V tomto ohledu se za prvé podotýká, že se nepředpokládá, že v důsledku cel bude čínský dovoz zcela ukončen. Informace získané v průběhu šetření mimoto neprokazují přímou souvislost mezi vývojem dovozu z ČLR na trh Unie a vývozem z ČLR na ostatní trhy. Veřejně dostupné zdroje, například dokument EPIA „Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017“, mimoto odhadují, že světový fotovoltaický trh v příštích letech poroste. Co se týká čínského trhu, existují signály, že se domácí spotřeba v ČLR značně zvýší (jak uvedla například EPIA). Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se nepředpokládá, že vývoz hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce z Unie do ČLR v důsledku uložení cel pravděpodobně významně klesne.
(360)
Je třeba rovněž uvést, že pokles poptávky v Unii v letech 2013 a 2014 zmíněný ve 357. bodě odůvodnění může mít negativní dopad na hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce. To však nelze spojovat (přinejmenším nikoli z velké části) se cly, jelikož se předpokládal dlouho před uložením prozatímních opatření. Pokud jde o výrobce strojů pro odvětví fotovoltaiky z Unie (jak je rovněž uvedeno ve 239. bodě odůvodnění prozatímního nařízení), kvůli existující značné rezervní kapacitě v ČLR není pravděpodobné, že by jejich vývoz do ČLR mohl významně vzrůst, a to ani v případě, že čínští vyvážející výrobci zvýší objem výroby. Z informací získaných během šetření rovněž vyplývá, že na výrobce strojů může mít dopad i čínský 12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví, který předpokládá, že by do roku 2015 mělo 80 % zařízení pro výrobu článků pocházet z ČLR. Pokud je této změny dosaženo v souladu s pravidly WTO, může to dále omezit možnost výrobců v Unii soutěžit na čínském trhu. Výše uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.
(361)
V reakci na poskytnutí konečných informací čínská vláda tvrdila, že 12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví obsahuje pouze některé obecné hlavní zásady, které nejsou závazné, jelikož se nepředpokládají žádné donucovací pravomoci, proto by se neměl považovat za známku toho, že možnost výrobců strojů v Unii soutěžit na čínském trhu bude omezená. V tomto ohledu se podotýká, že čínská vláda zařadila ve 12. pětiletém plánu odvětví fotovoltaiky mezi nejstrategičtější odvětví a rovněž vydala zvláštní plán pro solární fotovoltaické odvětví. V tomto plánu vyslovila čínská vláda podporu „špičkovým podnikům“ a „klíčovým podnikům“ a zavázala se „prosazovat provádění různých politik na podporu fotovoltaiky“ a „zajistit celkovou přípravu podpůrných politik v oblasti výrobního odvětví, financí, zdanění …“. Jelikož plán obsahuje základní směrodatné cíle, jichž má čínské výrobní odvětví dosáhnout v pětiletém období, má hluboký dopad na podnikatelské prostředí, a to jak v ČLR, tak v zemích, které s ČLR obchodují. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem existují jednoznačné náznaky, že plán omezuje svobodnou volbu čínských výrobců článků a konkurenční tlak ze strany výrobců v Unii, kteří vyrábějí zařízení vyvážené na čínský trh. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(362)
Jeden spolupracující výrobce surovin zpochybnil možnost, že by jiné trhy kompenzovaly nižší výrobu na čínském trhu, vzhledem k značné vytvořené výrobní kapacitě v ČLR, kterou by nebylo možné snadno vybudovat jinde.
(363)
Vzhledem k závěrům uvedeným výše ve 359. bodě odůvodnění je toto tvrzení zamítnuto, jelikož neexistují žádné údaje o údajně nižší výrobě na čínském trhu.
(364)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila počet zaměstnanců v odvětví na počátku výrobního řetězce, který byl uveden ve 236. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(365)
Objasňuje se, že se počet 4 200 zaměstnanců uvedený v prozatímním nařízení týkal pouze spolupracujících hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce, jako jsou výrobci vybavení a dodavatel polykrystalického křemíku, a to na základě jejich odpovědí na dotazník, a nikoli celého odvětví.
(366)
Po vyloučení destiček z definice výrobku by měli mít výrobci tohoto výrobku v Unii z uložení cel nicméně prospěch, jelikož se očekává, že výrobní odvětví Unie zvýší svou výrobu článků a modulů.
(367)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 235. a 240. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5. Zájem hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie
(368)
Jak je uvedeno výše ve 329. bodě odůvodnění, po uložení prozatímních opatření se uskutečnily další inspekce na místě u dvou společností připravujících projekty.
(369)
Kromě sedmi odpovědí na dotazníky poskytnutých hospodářskými subjekty navazujících na výrobní odvětví Unie, jejichž činnost přímo souvisí s obdobným výrobkem (a to společností připravujících projekty a montážních firem), jejichž analýza představovala základ pro posouzení hospodářských subjektů navazujících na hospodářské odvětví Unie v prozatímním nařízení, bylo blíže analyzováno šest dalších odpovědí na dotazníky, které byly poskytnuty v prozatímní fázi a které se nepovažovaly za dostatečně úplné (viz 241. bod odůvodnění prozatímního nařízení), jelikož obsahovaly údaje o relativním významu jejich činnosti související s fotovoltaikou v porovnání s celkovou činností.
(370)
Těmito šesti dalšími dotčenými hospodářskými subjekty byli poskytovatelé služeb v odvětví fotovoltaiky (logistika, přeprava, styk s veřejností atd.), tudíž hospodářské subjekty, jejichž činnost přímo nesouvisí s výrobkem, který je předmětem šetření. I přes určité nedostatky v odpovědích údaje uvedené v dotaznících prokazovaly, že činnost těchto hospodářských subjektů související s fotovoltaikou je v porovnání s jejich celkovou činností pouze okrajová. V období šetření představovala činnost související s fotovoltaikou přibližně pouze 5 % jejich celkového obratu a 8 % jejich celkové zaměstnanosti. Ziskovost činila v průměru přibližně 7 %. Podotýká se však, že údaje týkající se ziskovosti nebyly úplné, jelikož ne všechny hospodářské subjekty poskytly příslušné údaje.
(371)
Na základě další analýzy byl vyvozen závěr, že vzhledem k poskytnutým údajům nebude případný dopad opatření na hospodářskou situaci poskytovatelů služeb v odvětví fotovoltaiky pravděpodobně významný.
(372)
Po poskytnutí prozatímních a konečných informací zpochybnila řada stran reprezentativnost údajů hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie, které se týkaly obratu, ziskovosti a zaměstnanosti a které Komise odvodila z odpovědí na dotazníky poskytnutých sedmi hospodářskými subjekty navazujícími na výrobní odvětví Unie. AFASE předložila „průzkum“, který provedla u svých členů (montážních firem) s cílem doložit, že u většiny montážních firem představuje podnikání v oblasti fotovoltaiky hlavní zdroj příjmů. AFASE rovněž tvrdila, že hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie, zejména montážní firmy, dosáhnou pouze jednociferného ziskového rozpětí (na rozdíl od zjištění uvedených ve 242. bodě odůvodnění prozatímního nařízení), což jim neumožní absorbovat případná cla.
(373)
Pokud jde o reprezentativnost údajů použitých v prozatímním nařízení, Komise použila všechny údaje, jež poskytly hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie, které odpověděly na zvláštní dotazník, a rovněž podání AFASE, jak je objasněno výše ve 330. bodě odůvodnění.
(374)
Co se týká tvrzení, že podnikání v oblasti fotovoltaiky představuje pro montážní firmy hlavní zdroj příjmů, další analýza odpovědí na dotazník, které poskytlo sedm hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie (montážní firmy a společnosti připravující projekty), potvrdila, že činnost přímo související s výrobkem, který je předmětem šetření, představuje v průměru přibližně 42 % celkové činnosti těchto hospodářských subjektů a ziskovost činí v průměru 11 %. Pokud se však vezmou v úvahu rovněž jejich ostatní činnosti (nesouvisející přímo s výrobkem, který je předmětem šetření), celkový význam významně vzroste u tří z celkem sedmi hospodářských subjektů. Příslušný poměr byl proto v období šetření v rozmezí od přibližně 45 % do 100 %. U sedmi hospodářských subjektů (montážních firem a společností připravujících projekty) by ziskovost činnosti v oblasti fotovoltaiky včetně činností, které přímo nesouvisejí s výrobkem, který je předmětem šetření, činila v průměru 9 %. Pokud jde o zaměstnanost, činnost v oblasti fotovoltaiky, včetně činností, které nesouvisejí přímo s výrobkem, který je předmětem šetření, by v období šetření u těchto sedmi hospodářských subjektů představovala přibližně 660 pracovních míst na plný úvazek. Kromě fotovoltaických projektů a zařízení působily tyto hospodářské subjekty rovněž v oblasti zařízení pro větrnou energii a výroby elektrických zařízení.
(375)
Usuzovalo se, že případný dopad opatření na hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie je třeba posoudit především na základě jejich činnosti přímo spojené s výrobkem, který je předmětem šetření, jež v období šetření dosáhla ziskovosti v průměrné výši 11 %. I v případě posouzení na základě celkové činnosti v oblasti fotovoltaiky nesouvisející přímo s výrobkem, který je předmětem šetření, by však byly závěry podobné závěrům vyvozeným v prozatímní fázi, jelikož celkově se jednotlivé zohledněné faktory, a to ziskovost a možnost absorbovat část cla, významně nezmění (ziskovost se sníží z průměrných 11 % na průměrných 9 %). V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana, v jejichž prostorách Komise provedla inspekci na místě, zpochybnila reprezentativnost závěru ohledně ziskovosti montážních firem a společností připravujících projekty, která byla podle ní údajně založena pouze na jedné transakci. Toto tvrzení se zamítá, jelikož Komise vypočítala ziskovost hospodářského subjektu navazujícího na výrobní odvětví Unie na základě veškerých údajů, které hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie poskytly ve svých odpovědích na dotazník.
(376)
S ohledem na průzkum, který AFASE provedla u svých členů, se za prvé podotýká, že všechny hospodářské subjekty měly možnost přihlásit se po zahájení šetření a odpovědět na zvláštní dotazník určený pro hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie, v němž byly požadovány informace potřebné pro posouzení dopadu cel na tyto hospodářské subjekty. Za druhé, v průzkumu nebyla uvedena totožnost montážních firem, což neumožňovalo ověřit například relevantnost a spolehlivost poskytnutých údajů. Za třetí, ačkoli se řada otázek položených v tomto průzkumu týkala schopnosti montážních firem absorbovat možná cla, v průzkumu nebyl uveden žádný odkaz na zisk, kterého tyto montážní firmy dosáhly v období šetření, chyběly tudíž důležité údaje pro vyhodnocení dopadu opatření. Z poskytnutého průzkumu nebylo proto možno odvodit smysluplné závěry.
(377)
Řada stran zpochybnila závěry uvedené ve 247. a 250. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že pracovní místa v segmentu navazujícím na výrobní odvětví Unie budou negativně ovlivněna z krátkodobého hlediska a že celkový dopad bude negativní, avšak jen v omezeném rozsahu, jelikož fotovoltaický trh v Unii má podle odhadů ve střednědobém a dlouhodobém horizontu růst. Některé strany rovněž tvrdily, že pokles poptávky postihne zejména montážní firmy, které jsou závislé na fotovoltaických zařízeních.
(378)
Možný úbytek pracovních míst v důsledku uložení cel byl blíže analyzován. Informace získané během šetření obecně potvrdily, že v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie dojde mezi rokem 2011 a 2012 k úbytku pracovních míst v důsledku snížení poptávky po fotovoltaických zařízeních v Unii přibližně o 5 GW, jak bylo uvedeno již ve 246. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tento úbytek pracovních míst nelze spojovat s opatřeními, jelikož je odrazem vývoje na trhu. V roce 2013 a 2014 se předpokládá další snížení poptávky, což s největší pravděpodobností povede k dalšímu úbytku pracovních míst v odvětví fotovoltaiky. Takovýto vývoj poptávky předpovídala významná výzkumná střediska, jako je EPIA, již před zahájením šetření, a úbytek pracovních míst proto nelze přičíst uložení opatření.
(379)
Výrobní odvětví Unie předložilo studii poradenské společnosti PriceWaterHouseCoopers (dále jen „PWC“) týkající se možného dopadu opatření na pracovní místa související s fotovoltaikou. Studie společnosti PWC odkazuje na dřívější studii jiné poradenské společnosti Prognos, která předpokládala vysoké úbytky pracovních míst na fotovoltaickém trhu v důsledku uložení opatření, na něž upozornila AFASE před uložením prozatímních cel a jimiž se zabýval 243. až 246. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Studie společnosti PWC kritizovala studii vyhotovenou společností Prognos a poukazovala na skutečnost, že celkový počet zaniklých pracovních míst podle odhadů společnosti Prognos překročil ve skutečnosti celkový počet stávajících pracovních míst v odvětví fotovoltaiky v Unii. Pokud jde o dopad cel na trhu Unie, společnost PWC dospěla k opačným závěrům než společnost Prognos a předpokládala čistý kladný dopad na pracovní místa v Unii a to, že přínosy převáží nad možnými negativními účinky cel (např. na poptávku). Jelikož nebyla předložena žádná nová doložená tvrzení týkající se dopadu opatření na zaměstnanost v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie, potvrzují se závěry uvedené ve 247. až 250. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(380)
AFASE tvrdila, že Komise nezveřejnila zdroj 20 % statistické odchylky vykazované u počtu přímých pracovních míst v oblasti fotovoltaiky vypočítaného pro rok 2011, jak bylo uvedeno ve 245. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(381)
Tato 20 % statistická odchylka, která může platit směrem nahoru i dolů, vyšla najevo během inspekce na místě u EPIA. To ukazuje potíže při stanovení přesných údajů o zaměstnanosti v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie, jelikož je k dispozici jen málo zdrojů sběru údajů, které si navíc často protiřečí.
(382)
V reakci na poskytnutí konečných informací některé strany tvrdily, že se analýza Komise nezabývala skutečností, že cla jen přispějí k úbytku pracovních míst v důsledku nižšího počtu fotovoltaických zařízení po roce 2011. Uvádělo se, že tato ztráta pracovních míst, zejména v navazujícím odvětví, úzce souvisí se skutečností, že montážní firmy jsou závislé na solárních zařízeních. AFASE mimoto kritizovala Komisi kvůli tomu, že nevzala náležitě v úvahu průzkum, který provedla u svých členů, a podobný průzkum, který provedla Solar Trade Association ve Spojeném království, jež tuto závislost údajně dokládají.
(383)
Co se týká toho, že se Komise údajně nezabývala dopadem cla na pracovní místa, odkazuje se na výše uvedený 377. a 379. bod odůvodnění, které se zabývají tvrzeními ohledně dopadů opatření na pracovní místa v odvětví fotovoltaiky a v nichž se uznává, že z krátkodobého hlediska mohou být kvůli opatřením skutečně negativně dotčena pracovní místa v navazujícím odvětví.
(384)
Co se týká průzkumu AFASE a Solar Trade Association ze Spojeného království, v reakci na poskytnutí konečných informací byla zveřejněna rovněž totožnost společností, které odpověděly na dotazník. Průzkumy však vykazovaly nedostatky, jelikož některé odpovědi nebyly například úplné. Analýza průzkumů ukázala následující. Pokud jde o průzkum AFASE, za prvé se podotýká, že většina z 50 montážních firem, které odpověděly na dotazník, prohlásila, že působí výhradně na fotovoltaickém trhu. Patnáct z celkem 50 montážních firem prohlásilo, že do jisté míry působí rovněž v jiných oblastech nesouvisejících s fotovoltaikou, jako je montáž v oblasti topení, elektřiny a zařízení pro větrnou energii. V případě průzkumu ve Spojeném království vykonávalo 21 z celkem 31 společností ve Spojeném království, které odpověděly na dotazník, rovněž jiné činnosti než činnosti v oblasti fotovoltaiky. Tento výsledek ukazuje, že s ohledem na téměř polovinu společností připravujících projekty a montážních firem platí zjištění uvedená ve 247. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, která se týkají možnosti vykonávat jiné činnosti, jako je montáž v oblasti topení nebo elektřiny, instalatérství a jiná zařízení pro energii z obnovitelných zdrojů. Uznává se však, že tato možnost může existovat v menším rozsahu, než se předpokládalo v prozatímním nařízení. Zmírňující dopad na úbytek pracovních míst může být proto méně významný, než se předpokládalo původně. Za druhé, některé hospodářské subjekty, u nichž AFASE a Solar Trade Association ve Spojeném království provedly průzkum, používají výrobky vyráběné v Unii a některé po uložení opatření plánují nákup jiných než čínských výrobků, aby zamezily růstu cen. Jejich závislost na čínském dovozu a dopad opatření budou tudíž podle očekávání omezené, jelikož tyto hospodářské subjekty mají přístup k výrobkům vyráběným v Unii.
Za třetí, odhad dopadu opatření na podnikání všech hospodářských subjektů, které se zúčastnily průzkumu, neumožňuje vyvodit spolehlivé závěry, jelikož jejich hodnocení se velmi lišilo. Některé společnosti nebyly dokonce schopny tento dopad posoudit. Za čtvrté, rovněž odpovědi na otázku ohledně počtu fotovoltaických projektů, u nichž v případě cel hrozí zrušení, byl v průzkumu ve Spojeném království v rozmezí od „ne mnoho“ po „všechny projekty“. Některé hospodářské subjekty nebyly schopny odhad provést. V obou průzkumech mimoto chyběla otázka týkající se ziskovosti hospodářských subjektů, které odpověděly na dotazník, což je důležité pro posouzení možné absorpce růstu cen (pokud k němu dojde) v důsledku cla.
(385)
Jiné strany uvedly, že montážní firmy nemohou snadno změnit své činnosti nebo přejít na jiná zařízení související s obnovitelnými zdroji energie kvůli velmi rozdílným technologiím a know-how. Pokud by byla cla uložena, podnikání by ukončily. Po poskytnutí konečných informací toto tvrzení zopakovala jedna zúčastněná strana, která uvedla, že montážní firmy investovaly značné zdroje do specializace na odvětví fotovoltaiky, jako je zvláštní odborná příprava, což prokazuje, že se zaměřují především na odvětví fotovoltaiky a že nebudou schopny přejít snadno na jiné činnosti.
(386)
Toto tvrzení nebylo dostatečně doloženo, jelikož nebylo prokázáno, jaké znalosti musí montážní firmy získat a jak obtížné a nákladné je získání těchto znalostí. Bez ohledu na to orgány potvrzují, že montážní firmy vyvinuly know-how, které je specifické pro instalaci fotovoltaických modulů. Vývoj tohoto know-how je však poměrně nový a rozšiřuje základní odborné znalosti montážních firem týkající se montáže v oblasti elektřiny a topení, instalatérství atd. Know-how se vyvíjelo rovněž v reakci na nekalé praktiky, konkrétně masivní příliv dumpingového dovozu z ČLR. Bez ohledu na specializované dovednosti zaměstnanců montážních firem je toto tvrzení nutno posoudit souběžně s analýzou uvedenou výše ve 378. a 382. bodě odůvodnění, jež se týkala situace v oblasti zaměstnanosti v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie, která může být z krátkodobého hlediska negativně ovlivněna, avšak v důsledku udržitelného obchodu povede ve střednědobém až dlouhodobém horizontu k zvýšení zaměstnanosti v montážních firmách. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(387)
Několik stran zpochybnilo tvrzení týkající se schopnosti hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie absorbovat částečně možný růst cen, jak bylo uvedeno ve 247. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Rovněž tento argument nebyl dostatečně doložen, takže nebylo možné posoudit, nakolik je toto tvrzení pravdivé. Jak je uvedeno výše ve 374. bodě odůvodnění, ziskovost spolupracujících hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie přímo související s dotčeným výrobkem byla odhadnuta v průměru přibližně na 11 %, což dotyčným hospodářským subjektům umožňuje absorbovat alespoň částečně určitý růst cen, pokud k němu dojde. V této souvislosti se připomíná (jak bylo uvedeno výše ve 335. bodě odůvodnění), že ceny vykazují celkově klesající tendenci. Argument byl proto zamítnut.
(388)
V reakci na poskytnutí konečných informací některé strany zopakovaly tvrzení ohledně vážného rizika poklesu poptávky po solárních produktech v Unii v důsledku opatření, což podle těchto stran hovoří proti uložení opatření. Jedna strana tvrdila, že solární energie v současnosti vykazuje vysokou cenovou pružnost poptávky a i omezený růst ceny solárních produktů povede k významnému snížení poptávky. Tato strana odhadla, že antidumpingové clo ve výši 30 % může poptávku dále snížit o 8 GW, zatímco clo ve výši 50 % by poptávku snížilo o 10 GW. Ve stejném duchu odkázala AFASE na studii, kterou provedl analytik trhu a která v roce 2013 rovněž předpokládá snížení poptávky až o 2 GW v důsledku 50 % cla, což je pokles v mnohem menším rozsahu.
(389)
Ačkoli během šetření předložily strany kromě výše uvedených scénářů různé další scénáře týkající se snížení poptávky, tyto neobsahovaly srovnatelné výsledky. I když nelze vyloučit, že clo může vést k snížení poptávky po fotovoltaických zařízeních, vyčíslení tohoto dopadu je obtížné vzhledem k různým prvkům, které ovlivňují přitažlivost fotovoltaických zařízení v Unii (viz např. 258. bod odůvodnění prozatímního nařízení). I kdyby v krátkodobém horizontu došlo k takovémuto poklesu poptávky, očekává se, že střednědobé a dlouhodobé přínosy vyplývající ze spravedlivého obchodu převáží nad krátkodobým negativním dopadem. Sama AFASE připustila, že posouzení přímé souvislosti mezi poptávkou a clem bude možné až po uložení cla. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(390)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 243. a 250. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Zjištění týkající se šesti poskytovatelů služeb, u nichž činnost související s fotovoltaikou představuje pouze malý zlomek jejich celkové činnosti (viz 370. bod odůvodnění), nemění závěr uvedený ve 250. bodě odůvodnění prozatímního nařízení stejně jako jej nemění odlišení činnosti, která přímo nesouvisí s dotčeným výrobkem, u sedmi společností připravujících projekty/montážních firem, jak je uvedeno v 374. bodě odůvodnění.
6. Zájem konečných uživatelů/spotřebitelů
(391)
Po poskytnutí prozatímních informací některé strany zopakovaly tvrzení, že cla zvýší cenu dotčeného výrobku. Dojde proto k poklesu poptávky po fotovoltaických zařízeních, jelikož ta budou pro spotřebitele příliš drahá a nebudou dostatečně přitažlivá pro ostatní investory.
(392)
Jak již bylo uvedeno výše ve 335. bodě odůvodnění, ačkoli v důsledku uložení opatření může dojít k dočasnému růstu cen, celkově ceny vykazují klesající tendenci, jak potvrdila řada veřejných zdrojů. Ačkoli je obtížné vyčíslit přesně případný růst cen v důsledku opatření a následný možný pokles poptávky, připomíná se řada skutečností. Za prvé, výrobek, který je předmětem šetření, představuje 50 % celkových nákladů na fotovoltaická zařízení, a clo může být proto přinejmenším částečně absorbováno. Za druhé, soutěžení výrobního odvětví Unie s výrobci ze třetích zemí, kteří již jsou přítomni na trhu Unie, pravděpodobně udrží ceny na nízké úrovni. Výrobní odvětví Unie by současně mělo být schopno dosáhnout lepších finančních výsledků kvůli úsporám z rozsahu vyplývajícím z lepšího využití výrobních závodů a nižších výrobních nákladů. Za třetí, poptávka po fotovoltaických zařízeních souvisí nejen s výší ceny výrobku, který je předmětem šetření, nýbrž rovněž s výší zaručených výkupních cen. Předpokládá se, že při současné nízké úrovni poptávky v porovnání s rokem 2011 a obdobím šetření by se zaručené výkupní ceny neměly snižovat stejně rychle jako v posuzovaném období, což umožní pokračující investice do fotovoltaických projektů. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(393)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana výše uvedené odůvodnění zpochybnila. Tato strana tvrdila, že trend klesajících cen nelze po uložení opatření udržet. Tato strana připomenula, že opatření představují velmi významné zvýšení nákladů, které nemůže být v plné výši vyrovnáno snížením nákladů nebo dovozem z jiných třetích zemí. Mimoto zopakovala, že výrobní odvětví Unie nebude moci uskutečnit nové investice do výrobních závodů a strojů a hospodářské subjekty navazující na hospodářské odvětví Unie mohou absorbovat jen malou část, dosahuje-li jejich zisk 11 %. Mimoto neexistují žádné důkazy, které by naznačovaly, že růst cen mohou vyrovnat zaručené výkupní ceny.
(394)
Připomíná se, že se v rozporu s tímto tvrzením neočekává, že růst cen vyplývající z opatření může být plně vyrovnán, nýbrž to, že je možné dočasné zvýšení cen po uložení opatření (viz 247. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Tento růst cen může vyplývat z rozdílu mezi čínskými dumpingovými cenami a cenami jiných než čínských výrobků. Informace získané během šetření však umožňují tvrdit, že případný růst cen může být částečně absorbován řadou faktorů, a to vzhledem k ziskům v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie ve výši 11 %. Co se týká tvrzení, že neexistují žádné důkazy, které naznačují, že by zaručené výkupní ceny mohly vyrovnat růst cen, lze přiměřeně předpokládat, že zaručené výkupní ceny budou postupem času upraveny v souladu s vývojem cen u projektů.
(395)
Jedna strana uvedla, že od března 2013 vzrostly ceny modulů v Evropě o 20 % a že od roku 2013 existuje značný nedostatek zásob. Toto tvrzení nebylo doloženo, přičemž naopak veřejné zdroje informací ve skutečnosti potvrzují poměrně stálé ceny ve druhém čtvrtletí roku 2013. I kdyby byly tyto informace pravdivé, odrážely by pouze skutečnost, že po zavedení celní evidence dovozu bylo zohledněno riziko možného antidumpingového cla. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(396)
Jiná strana tvrdila, že fotovoltaické projekty nezajistí pro investora návratnost, pokud nebude snižování zaručených výkupních cen odpovídat klesajícím nákladům na projekt, včetně ceny modulů, jelikož ty představují významnou část nákladů daného projektu. Za tímto účelem bylo uvedeno, že cla zpochybní životaschopnost mnoha fotovoltaických projektů, jelikož zvýší cenu.
(397)
Jak bylo uvedeno ve 335. bodě odůvodnění výše, ceny článků a modulů vykazují celkově klesající tendenci. Význam zaručených výkupních cen na trhu se snižuje, jelikož v řadě regionů bude pravděpodobně dosaženo cenové parity. Z těchto důvodů bylo tvrzení, že by cena fotovoltaických modulů mohla mít negativní dopad na fotovoltaické projekty, včetně otázky jejich životaschopnosti, zamítnuto.
(398)
Jedna zúčastněná strana poskytla interní model s cílem prokázat, že by v případě uložení cel byla životaschopnost mnoha fotovoltaických projektů ohrožena.
(399)
Tento model neumožňoval náležité vyčíslení, nakolik by se v případě vyšších cen článků a modulů mohla snížit přitažlivost investic do fotovoltaických zařízení (např. návratnost investic). Předpoklad, že by případné clo bylo zcela přeneseno na konečné uživatele nebo spotřebitele, který byl použit v uvedeném modelu, však vzhledem ke stávajícím ziskovým rozpětím hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie není pravděpodobný. Investiční rozhodnutí není mimoto založeno vždy pouze na ceně modulů, nýbrž závisí rovněž na mnoha jiných faktorech, včetně mimo jiné existence celkově příznivého rámce pro fotovoltaická zařízení v dané zemi, úrovně podpory resp. ceny elektřiny (v případě cenové parity). Tyto dodatečné faktory nejsou jako takové závislé na clu. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(400)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 252. a 254. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. Jiné argumenty
(401)
Po poskytnutí prozatímních informací bylo zopakováno tvrzení, že výrobní odvětví Unie není schopné zásobovat trh Unie a že trh Unie může zásobovat pouze ČLR.
(402)
Tímto tvrzením se zabýval 256. bod odůvodnění prozatímního nařízení. I v případě přijetí konzervativnějšího předpokladu ohledně výrobní kapacity Unie (viz 183. bod odůvodnění výše) by společná rezervní kapacita Unie a třetích zemí postačovala k doplnění možného poklesu čínského dovozu v krátkodobém horizontu. Ve střednědobém horizontu lze přiměřeně očekávat, že výrobní odvětví Unie rozšíří svou výrobní kapacitu, aby mohlo uspokojit poptávku, což mu umožní dosáhnout úspor z rozsahu, a to zase povede k dalšímu snižování cen. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(403)
Některé strany zopakovaly tvrzení týkající se problémů dosáhnout cílů Komise v oblasti energie z obnovitelných zdrojů, které jsou stanoveny pro rok 2020, pokud budou uložena cla. Tímto tvrzením se zabývalo již prozatímní nařízení (257. až 259. bod odůvodnění), proto vzhledem k neexistenci dalších informací se potvrzuje 257. a 259. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
8. Závěr ohledně zájmu Unie
(404)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se potvrzuje hodnocení uvedené ve 260. a 261. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(405)
Neexistují proto přesvědčivé důvody proti uložení konečných opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR.
G. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(406)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena konečná antidumpingová opatření, aby se předešlo vzniku další újmy, kterou výrobnímu odvětví Unie způsobuje dumpingový dovoz.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(407)
Za účelem stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná dumpingová rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, která je působena výrobcům v Unii, aniž by přitom byla překročena zjištěná dumpingová rozpětí.
(408)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana zpochybnila 10 % ziskové rozpětí použité k výpočtu úrovně pro odstranění újmy a tvrdila, že je pro toto výrobní odvětví za současné situace na trhu příliš vysoké a že bylo použito pro moduly i pro články. Podotýká se, že právním kritériem pro stanovení zisku před zdaněním za účelem výpočtu úrovně pro odstranění újmy je to, zda by tohoto zisku mohlo dané výrobní odvětví přiměřeně dosáhnout za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingu. V souladu s judikaturou Tribunálu je takovýmto ziskem zisk, jehož bylo dosaženo na počátku posuzovaného období, tj. před nárůstem dumpingového dovozu. Cílový zisk byl proto upraven na 8 %, a to na základě váženého průměru zisku, jehož výrobní odvětví Unie dosáhlo u modulů a článků v roce 2009 a 2010, kdy bylo ziskové.
(409)
Po poskytnutí konečných informací výrobní odvětví Unie uvedlo, že by se jako úroveň ziskovosti, kterou mohlo výrobní odvětví Unie přiměřeně dosáhnout bez dumpingu, měla použít ziskovost v roce 2010, a nikoli průměrné ziskové rozpětí za roky 2009 a 2010. V této souvislosti se tvrdilo, že ziskovost v roce 2009 byla nedostatečná a situace v těchto dvou letech se jednoznačně lišila, zejména vzhledem k vývoji spotřeby v roce 2010, která v uvedeném roce účinky dumpingu zmírnila. V tomto ohledu je třeba uvést, že při stanovování úrovně pro odstranění újmy není důležité, zda bylo průměrné ziskové rozpětí dosažené výrobním odvětvím Unie „dostatečné“. Jak je uvedeno ve 264. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, úroveň pro odstranění újmy by měla být založena na zisku, jehož lze přiměřeně dosáhnout bez dumpingového dovozu. V souladu s běžnou praxí orgány při šetření usuzují, že této úrovně bylo dosaženo na počátku posuzovaného období. Jelikož v tomto případě zaznamenalo výrobní odvětví Unie u prodeje článků ztráty již na počátku posuzovaného období v roce 2009, nebyla tato metodika vhodná a považovalo se za spolehlivější vycházet při stanovení úrovně pro odstranění újmy z průměrného ziskového rozpětí v prvním a druhém roce posuzovaného období. V této souvislosti se rovněž usuzovalo, že není podstatné, že se situace v těchto dvou letech lišila.
(410)
Jiná zúčastněná strana zopakovala, že by pro moduly a články měl být stanoven rozdílný cílový zisk, jelikož ziskovost u těchto typů výrobků vykazovala v posuzovaném období rozdílnou tendenci. Ačkoli ukazatele byly pro každý typ výrobku uvedeny zvlášť, závěry vyvozené pro každý ukazatel se vztahují na celý výrobek, který je předmětem šetření. Připomíná se rovněž, že moduly a články představují jediný výrobek, a proto dumpingová rozpětí a úroveň pro odstranění újmy byly stanoveny na tomto základě.
(411)
Na vypočítaná rozpětí újmy měly mimoto dopad náklady po dovozu u revidovaného vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení (jenž byl pozměněn z důvodů objasněných ve 21. bodě odůvodnění). Všechna rozpětí cenového podbízení byla ovlivněna opravou cen CIF, vyloučením destiček a novým cílovým ziskem.
(412)
Jedna strana tvrdila, že se prodej výrobců v Unii zařazených do vzorku zaměřoval na dražší segment trhu, jako je segment zařízení pro obytné budovy/malých komerčních zařízení, který přitahoval vyšší zaručené výkupní ceny, a navrhla, aby byly prodejní ceny výrobního odvětví Unie odpovídajícím způsobem upraveny. Je třeba podotknout, že by toto tvrzení nemělo být pro výpočet rozpětí újmy rozhodující, jelikož šetření prokázalo, že výrobci v Unii nebyli ziskoví.
(413)
Jelikož s ohledem na úroveň pro odstranění újmy nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se metodika popsaná ve 263. až 266. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Konečná opatření
(414)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie se v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení usuzuje, že by na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů nebo panelů a článků typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech pocházejících nebo odesílaných z ČLR měla být uložena konečná antidumpingová opatření, a to na úrovni nižší z hodnot odpovídajících dumpingovému rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V daném případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných rozpětí újmy.
(415)
Podotýká se, že souběžně s antidumpingovým řízením probíhalo antisubvenční řízení. Vzhledem k použití pravidla nižšího cla a skutečnosti, že konečná subvenční rozpětí jsou nižší než úroveň pro odstranění újmy, se považuje za vhodné uložit konečné vyrovnávací clo na úrovni stanovených konečných subvenčních rozpětí a poté uložit konečné antidumpingové clo do příslušné úrovně pro odstranění újmy. Na základě výše uvedených skutečností je celní sazba, která budou uložena, stanovena takto:
Společnost
Subvenční rozpětí
Dumpingo-vé rozpětí
Úroveň pro odstranění újmy
Vyrovná-vací clo
Anti-dumpingové clo
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
90,3 %
48,2 %
3,5 %
44,7 %
Delsolar (Wujiang) Ltd
de minimis
111,5 %
64,9 %
0,0 %
64,9 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
91,9 %
58,2 %
11,5 %
46,7 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
97,5 %
56,5 %
5,0 %
51,5 %
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
88,1 %
47,7 %
6,5 %
41,2 %
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
6,4 %
53,8 %
33,7 %
6,4 %
27,3 %
RENESOLA ZHEJIANG LTD
RENESOLA JIANGSU LTD
4,6 %
88,1 %
47,7 %
4,6 %
43,1 %
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi SunShine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
73,2 %
46,3 %
4,9 %
41,4 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
93,3 %
41,8 %
6,3 %
35,5 %
Další společnosti spolupracující v rámci antidumpingového šetření (s výjimkou společností, na něž se vztahuje zbytkové clo v souběžném antisubvenčním prováděcím nařízení (EU) č. 1239/2013 (18)) (příloha I)
6,4 %
88,1 %
47,7 %
6,4 %
41,3 %
Další společnosti spolupracující v rámci antidumpingového šetření, na něž se vztahuje zbytkové clo v souběžném antisubvenčním prováděcím nařízení (EU) č. 1239/2013 (příloha II)
11,5 %
88,1 %
47,7 %
11,5 %
36,2 %
Všechny ostatní společnosti
11,5 %
111,5 %
64,9 %
11,5 %
53,4 %
(416)
Individuální sazby antidumpingového cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění současného šetření. Odrážejí tedy stav zjištěný během šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto výlučně použitelné na dovoz výrobků pocházejících z ČLR a vyrobených těmito společnostmi, tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení spolu se svým názvem, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(417)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že vážené průměrné clo pro společnosti uvedené v příloze I a příloze II je v rozporu s antidumpingovou dohodou WTO, jelikož je údajně založeno na váženém průměru cel vypočítaných zvlášť pro vyvážející výrobce článků a modulů zařazené do vzorku. Toto hodnocení však není správné. Pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku byla vypočítána jednotná celní sazba pro jejich veškerý vývoz dotčeného výrobku - a většina vyvážejících výrobců vyvážela články i moduly. Hodnocení, že cla byla vypočítána zvlášť pro vyvážející výrobce článků a modulů, proto není správné, a toto tvrzení nelze uznat.
(418)
Pokud by se po uložení dotčených opatření podstatně zvýšil objem vývozu některé ze společností využívajících nižší individuální celní sazby, lze takovéto zvýšení objemu považovat samo o sobě za změnu obchodních toků v důsledku uložených opatření ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení. Za takových okolností a za předpokladu, že jsou splněny příslušné podmínky, lze zahájit šetření zaměřené proti obcházení předpisů. V rámci takového šetření lze mimo jiné prošetřit potřebu zrušit individuální celní sazby a následně uložit celostátní clo.
(419)
Každou žádost o použití těchto individuálních sazeb antidumpingového cla pro jednotlivé společnosti (například po změně názvu subjektu nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech příslušné společnosti v souvislosti s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, například spojených s takovou změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(420)
Aby bylo zajištěno rovné zacházení pro nové vývozce a spolupracující společnosti nezařazené do vzorku a uvedené v příloze I a příloze II tohoto nařízení, mělo by se vážené průměrné clo uložené posledně jmenovaným společnostem vztahovat i na všechny nové vývozce, kteří by jinak měli nárok na přezkum podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení.
(421)
Opatření se ukládají proto, aby bylo výrobcům v Unii umožněno překonat účinky dumpingu působícího újmu. Pokud by nastala počáteční nerovnováha mezi možným prospěchem pro výrobce v Unii a náklady pro ostatní hospodářské subjekty v Unii, mohla by být vyrovnána tím, že se zvýší a/nebo znovu zahájí výroba v Unii.
(422)
Předpokládaný scénář týkající se vyšší výroby v Unii však nemusí být v souladu s vývojem na tomto nestabilním trhu. Jak je uvedeno ve 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, spotřeba modulů v Unii mezi rokem 2009 a 2011 vzrostla o 264 % a během šestiměsíčního období mezi rokem 2011 a obdobím šetření se snížila o 43 procentních bodů. Tato nestabilita je ještě patrnější při srovnání období od roku 2006 do roku 2011, kdy spotřeba modulů v Unii vzrostla z méně než 1 GW na téměř 20 GW, což představuje nárůst okolo 2 000 %, a to za pouhých pět let. Předpokládá se, že tato nestabilita bude pokračovat, a odhady zveřejněné obchodními sdruženími ukazují rozdíly mezi různými scénáři ve výši 100 % a více i ve střednědobém horizontu, tj. pro roky 2014-2015.
(423)
Za těchto výjimečných podmínek se tedy považuje za vhodné omezit dobu trvání opatření pouze na dva roky.
(424)
Tato doba by měla být pro výrobce v Unii dostatečná na to, aby zvýšili a/nebo znovu zahájili výrobu, aniž by současně vážně ohrozila situaci ostatních hospodářských subjektů v Unii. Má se za to, že dvouleté období bude nejvhodnější pro analýzu toho, zda v důsledku uložení opatření skutečně došlo k zvýšení výroby v Evropě, a tím byly vyváženy negativní dopady na ostatní hospodářské subjekty v Unii.
(425)
Po poskytnutí konečných informací jeden výrobce v Unii uvedl, že doba trvání omezená na dva roky je příliš krátká na to, aby bylo možno překonat způsobenou újmu. Mimoto se uvádělo, že dvouletá doba trvání výrobcům v Unii neumožní předložit obchodní plány pro tento a příští hospodářský rok. V této souvislosti se uvádí, že opatření potrvají do prosince 2015, což by mělo postačovat, aby výrobci v Unii předložili obchodní plány do roku 2015.
(426)
Výrobce v Unii mimoto nezpochybnil důvody pro omezení doby trvání na dva roky, zejména nestabilitu trhu. Výrobce dokonce výslovně ocenil přezkum v případě, že opatření bude nutné změnit kvůli změněné situaci na trhu. Jelikož pravděpodobnost změny tržních podmínek během dvou let je na tomto nestabilním trhu vysoká, považovalo se za vhodné omezit opatření zpočátku na dva roky.
(427)
Po poskytnutí konečných informací žadatel uvedl, že dvouleté období nepostačuje pro investice do výroby, a odkázal na 424. bod odůvodnění. Kvůli značné rezervní kapacitě výrobního odvětví Unie lze zvýšení výroby dosáhnout lepším využitím stávajících výrobních kapacit, což by mělo být možné bez významných dodatečných investic.
(428)
Žadatel rovněž uvedl, že uložení konečného antidumpingového cla na dobu dvou let nepostačuje k tomu, aby mohlo výrobní odvětví Unie překonat účinky předchozího dumpingu. Uložení antidumpingového cla však nemůže pohlížet pouze na zájmy samotného výrobního odvětví Unie, nýbrž musí možný přínos pro výrobce v Unii porovnat s náklady pro ostatní hospodářské subjekty v Unii. Na tomto základě je rozhodnutí omezit opatření na dva roky zachováno.
(429)
Všem stranám byly sděleny základní skutečnosti a úvahy, na nichž byl založen záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů nebo panelů a článků typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech pocházejících nebo odesílaných z ČLR a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (poskytnutí konečných informací). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly k poskytnutí konečných informací předložit připomínky.
(430)
Ústní a písemné připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny.
3. Zpětná působnost
(431)
Pokud jde o možné uplatňování antidumpingových opatření se zpětnou působností, je třeba posoudit kritéria stanovená v čl. 10 odst. 4 základního nařízení. Podle čl. 10 odst. 4 písm. b) je jedním z hlavních kritérií, které musí být splněno, „podstatné zvýšení vývozu“, a to „vedle výše vývozu, která způsobila újmu během šetřeného období“.
(432)
Srovnání průměrného měsíčního dovozu (19) modulů a článků s průměrným měsíčním dovozem za období celní evidence (březen 2013-červen 2013) ukazuje prudký pokles objemu dovozu po období šetření. Jak je uvedeno ve 110. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, průměrné měsíční dovážené množství čínských modulů a článků činilo v období šetření 1 250 MW (20). Pro srovnání, během období celní evidence byl průměrný měsíční objem dovozu čínských modulů a článků přibližně pouze poloviční.
(433)
Vzhledem k nestabilní povaze trhu by podstatné zvýšení vývozu mohlo být alternativně posouzeno v relativním vyjádření namísto absolutního vyjádření. Za účelem posouzení, zda došlo k podstatnému zvýšení dovozu v relativním vyjádření, je třeba srovnat objemy dovozu se spotřebou na trhu Unie, tj. spotřeba by se musela snižovat podstatně rychlejším tempem než čínský dovoz. Jelikož objem dovozu čínských modulů a článků v období celní evidence byl v porovnání s objemem během období šetření pouze poloviční, musel by být pokles spotřeby podstatně vyšší než 50 %. Ačkoli přesné údaje o spotřebě v období celní evidence nejsou k dispozici, neexistují žádné signály, že by se spotřeba snížila o více než 50 %.
(434)
Z výše uvedených důvodů není kritérium týkající se podstatného zvýšení dovozu splněno. Vyvozuje se proto závěr, že konečné antidumpingové clo nebude uloženo se zpětnou platností přede dnem použitelnosti prozatímních opatření.
H. PODOBA OPATŘENÍ
(435)
Po přijetí prozatímních antidumpingových opatření nabídla skupina spolupracujících vyvážejících výrobců, včetně společností ve spojení v ČLR a v Evropské unii, spolu s CCCME společný cenový závazek podle čl. 8 odst. 1 základního nařízení. Nabídku závazku podpořily rovněž čínské orgány.
(436)
Komise nabídku přezkoumala a rozhodnutím 2013/423/EU nabídku závazku přijala. Jak bylo uvedeno ve 3., 4. a 7. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, s cílem posoudit, zda cenový závazek odstraňuje škodlivé účinky dumpingu, analyzovala Komise změněné podmínky na trhu, které jsou trvalé povahy a které se týkaly mimo jiné stávajících vývozních cen a úrovně pro odstranění újmy, s ohledem na niž bylo zjištěno, že je nižší než úroveň dumpingu.
(437)
Po přijetí rozhodnutí 2013/423/EU vyvážející výrobci společně s CCCME předložili oznámení týkající se změny původní nabídky závazku. Požádali o revizi závazku tak, aby se zohlednilo vyloučení destiček z definice výrobku, jak bylo popsáno v 31. a 72. bodě odůvodnění. Ve lhůtě stanovené v čl. 8 odst. 2 základního nařízení mimoto požádala řada dalších vývozců o zařazení do závazku.
(438)
Prováděcím rozhodnutím 2013/707/EU potvrdila Komise s ohledem na konečná cla přijetí závazku, který nabídli vývozci uvedení v příloze zmíněného rozhodnutí,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů nebo panelů a článků typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech (tloušťka článků nepřesahuje 400 mikrometrů), v současnosti kódů KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90 (kódy TARIC 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 a 8541409039) a pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, ledaže jsou v tranzitu ve smyslu článku V GATT.
Z definice dotčeného výrobku jsou vyloučeny tyto typy výrobků:
-
přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií,
-
produkty z tenkého fotovoltaického filmu,
-
krystalické křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů, jež mají jinou funkci než výrobu elektrické energie a které spotřebovávají elektřinu vyrobenou zabudovaným(i) krystalickým(i) křemíkovým(i) fotovoltaickým(i) článkem (články),
-
moduly nebo panely s výstupním stejnosměrným napětím nepřesahujícím 50 V a výkonem nepřesahujícím 50 W určené výhradně pro přímé použití k nabití baterií v systémech se stejnými charakteristikami, pokud jde o napětí a výkon.
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie, před proclením, je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Celní sazba
Doplňkový kód TARIC
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
44,7 %
B791
Delsolar (Wujiang) Ltd
64,9 %
B792
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
46,7 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
46,7 %
B927
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
51,5 %
B794
Jinko Solar Co.Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
41,2 %
B845
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
27,3 %
B795
RENESOLA ZHEJIANG LTD
RENESOLA JIANGSU LTD
43,1 %
B921
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
41,4 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
35,5 %
B797
Další společnosti spolupracující v rámci antidumpingového šetření (s výjimkou společností, na něž se vztahuje zbytkové clo v souběžném antisubvenčním prováděcím nařízení (EU) č. 1239/2013) (příloha I)
41,3 %
Další společnosti spolupracující v rámci antidumpingového šetření, na něž se vztahuje zbytkové clo v souběžném antisubvenčním prováděcím nařízení (EU) č. 1239/2013 (příloha II)
36,2 %
Všechny ostatní společnosti
53,4 %
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
4. Pokud jakýkoli nový vyvážející výrobce z Čínské lidové republiky poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
-
v období od 1. července 2011 do 30. června 2012 (období šetření) nevyvážel zboží popsané v odstavci 1 do Unie,
-
není ve spojení s žádným vývozcem ani výrobcem v Čínské lidové republice, na něž se vztahují antidumpingová opatření uložená tímto nařízením,
-
po skončení období šetření, na němž jsou založena tato opatření, buď vyvezl dotčený výrobek do Unie, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt značné množství dotčeného výrobku do Unie,
může být odstavec 2 změněn zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na nějž se tudíž vztahuje vážená průměrná celní sazba ve výši 41,3 %.
Článek 2
1. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 513/2013 na dovoz destiček (tloušťka destiček nepřesahuje 400 mikrometrů) a modulů nebo panelů s výstupním stejnoměrným napětím nepřesahujícím 50 V a výkonem nepřesahujícím 50 W určených výhradně pro přímé použití k nabití baterií v systémech se stejnými charakteristikami, pokud jde o napětí a výkon, pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky se uvolňují.
2. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 513/2013 na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů nebo panelů a článků typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech (tloušťka článků nepřesahuje 400 mikrometrů), v současnosti kódů KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90 (kódy TARIC 8501231200281, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 a 8541409039) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, ledaže jsou v tranzitu ve smyslu článku V GATT, se vybírají s konečnou platností. Zajištěné částky, které převyšují konečnou sazbu antidumpingových cel, se uvolňují.
Článek 3
1. Dovoz, pro nějž bylo předloženo prohlášení k propuštění do volného oběhu v případě výrobků v současnosti kódu KN ex 8541 40 90 (kódy TARIC 8541409021, 8541409029, 8541409031 a 8541409039) a na nějž jsou vystaveny faktury společnostmi, od kterých Komise přijala závazky a jejichž názvy jsou uvedeny v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU, je osvobozen od antidumpingového cla uloženého podle článku 1, pokud:
a)
společnost uvedená v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU vyrobila, dodala a fakturovala výše uvedené výrobky přímo nebo prostřednictvím své společnosti ve spojení, která je rovněž uvedena v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU, buď svým společnostem ve spojení v Unii, které působí jako dovozci a propouštějí zboží do volného oběhu v Unii, nebo prvnímu nezávislému odběrateli, který působí jako dovozce a propouští zboží do volného oběhu v Unii, a
b)
k tomuto dovozu je přiložena závazková faktura, což je obchodní faktura obsahující alespoň údaje a prohlášení uvedené v příloze III tohoto nařízení a
c)
k tomuto dovozu je přiloženo osvědčení o vývozním závazku podle přílohy IV tohoto nařízení a
d)
zboží deklarované a předložené celním orgánům přesně odpovídá popisu uvedenému v závazkové faktuře.
2. Přijetím prohlášení o propuštění do volného oběhu vzniká celní dluh:
a)
pokud je u dovozu popsaného v odstavci 1 zjištěno, že není splněna jedna nebo více podmínek stanovených v uvedeném odstavci; nebo
b)
pokud Komise zruší přijetí závazku podle čl. 8 odst. 9 nařízení (ES) č. 1225/2009 prostřednictvím nařízení nebo rozhodnutí, které odkazuje na konkrétní transakce, a prohlásí příslušné závazkové faktury za neplatné.
Článek 4
Společnosti, od kterých Komise přijala závazky a jejichž názvy jsou uvedeny v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU, a s výhradou určitých podmínek v ní uvedených, vystaví faktury rovněž u transakcí, které nejsou osvobozeny od antidumpingového cla. Tato faktura je obchodní faktura obsahující alespoň údaje uvedené v příloze V tohoto nařízení.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se do 7. prosince 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. prosince 2013.
PADOMES ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 1238/2013
2013. gada 2. decembris
ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē noteikto pagaidu maksājumu par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no tās nosūtīta kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1225/2009 (2009. gada 30. novembris) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1) (“pamatregula”), un jo īpaši tās 9. panta 4. punktu un 14. panta 1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, ko tā iesniedza pēc apspriešanās ar padomdevēju komiteju,
tā kā:
A. PROCEDŪRA
1. Pagaidu pasākumi
(1)
Eiropas Komisija (“Komisija”), pieņemot Regulu (ES) Nr. 513/2013 (2) (“pagaidu regula”), noteica pagaidu antidempinga maksājumu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no Ķīnas Tautas Republikas nosūtītu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu un plāksnīšu) importam (“ĶTR” vai “attiecīgā valsts”).
(2)
Procedūra tika sākta pēc tam, kad ES uzņēmums ProSun (“sūdzības iesniedzējs”) 2012. gada 25. jūlijā iesniedza sūdzību to uzņēmumu vārdā, kas ražo vairāk nekā 25 % no kristāliskā silīcija fotoelektrisko (“FE”) moduļu un to galveno sastāvdaļu kopējā ražošanas apjoma Savienībā. Sūdzībā bija prima facie pierādījumi par minētā ražojuma dempingu un no tā izrietošu būtisku kaitējumu, un tie tika uzskatīti par pietiekami pamatotiem, lai sāktu izmeklēšanu.
2. Reģistrācija
(3)
Kā minēts pagaidu regulas 3. apsvērumā, pēc sūdzības iesniedzēja pieprasījuma, kas tika pamatots ar prasītajiem pierādījumiem, Komisija 2013. gada 1. martā pieņēma Regulu (ES) Nr. 182/2013 (3), ar ko nosaka, ka no 2013. gada 6. marta jāreģistrē Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no tās nosūtītu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu un plāksnīšu) imports. Lai veiktu izmeklēšanu, ar pagaidu regulu tika pārtraukta importa reģistrācija saskaņā ar pamatregulas 14. panta 5. punktu, jo pagaidu antidempinga maksājums nodrošināja aizsardzību pret importu par dempinga cenām.
(4)
Vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka lēmums par importa reģistrāciju ir nepamatots, jo nav izpildīti nosacījumi, kas paredzēti pamatregulas 14. panta 5. punktā. Tomēr šie apgalvojumi nebija argumentēti un nebija pamatoti ar faktiskiem pierādījumiem. Laikā, kad tika pieņemts lēmums par importa reģistrāciju, Komisijai bija pietiekami daudz prima facie pierādījumu - jo īpaši par absolūto importa rādītāju un tirgus daļas kraso palielināšanos -, kas pamatoja nepieciešamību reģistrēt importu. Tāpēc minētie apgalvojumi bija jānoraida.
3. Saistību pieņemšana attiecībā uz pagaidu maksājumiem
(5)
Saskaņā ar komisijas Lēmumu Nr. 2013/423/ES (4), Komisija ir pieņēmusi saistības, kuras piedāvā ražotāji eksportētāji un Ķīnas Iekārtu un elektronisko ražojumu importa un eksporta tirdzniecības palāta (“CCCME”).
4. Turpmākā procedūra
(6)
Pēc tam, kad tika izpausti būtiskie fakti un apsvērumi, ar kuriem bija pamatots lēmums noteikt pagaidu antidempinga pasākumus (“pagaidu informācijas izpaušana”), Ķīnas valdība (“ĶV”) un vairākas ieinteresētās personas rakstiski sniedza informāciju, darot zināmu savu viedokli par pagaidu konstatējumiem. Tika uzklausītas tās ieinteresētās personas, kuras to vēlējās. Apvienība saules enerģijai par pieņemamu cenu (“AFASE”), kas pārstāv importētājus, augšupējie un lejupējie ekonomikas dalībnieki un viens importētājs, kas to lūdza, tika uzklausīti Tirdzniecības ģenerāldirektorāta uzklausīšanas amatpersonas klātbūtnē.
(7)
Komisija turpināja vākt un pārbaudīt visu informāciju, ko uzskatīja par vajadzīgu galīgajiem konstatējumiem. Tika ņemtas vērā ieinteresēto personu mutiski un rakstiski sniegtās piezīmes un vajadzības gadījumā attiecīgi grozīti pagaidu konstatējumi.
(8)
Papildus tika veikti pārbaudes apmeklējumi uzņēmumos:
i)
lejupējie ekonomikas dalībnieki:
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Portugāle;
-
Sunedison, Spain Construction, Madride, Spānija;
ii)
neatkarīgais konsultants:
-
Europressedienst, Bonna, Vācija.
(9)
AFASE apšaubīja juridisko pamatu apmeklējumam, kas tika veikts Europressedienst telpās, apgalvojot, ka šajā izmeklēšanā neatkarīgais konsultants nav ieinteresētā persona, un tāpēc attiecībā uz to nepiemēro pamatregulas 16. pantu. Kā minēts pagaidu regulas 99. un 120. apsvērumā, Europressedienst sniedza informāciju par makroekonomiskiem rādītājiem. Komisija, ievērojot labas pārvaldības principu, Europressedienst telpās veica pārbaudi uz vietas, lai pārbaudītu to datu ticamību un pareizību, ar kuriem Komisija pamatoja savus konstatējumus.
(10)
ĶV atkārtoti apgalvoja, ka tika pārkāptas tās tiesības uz aizstāvību attiecībā uz piekļuvi dokumentiem, kas pieejami pārbaudei ieinteresētajām personām, jo i) bez “īpaša pamatojuma” nekonfidenciālajos dokumentos trūka informācijas, kas tika parādīti vai par kuriem tika sniegti pietiekami detalizēti informatīvi kopsavilkumi, vai izņēmuma gadījumā iemesli nespējai sniegt nekonfidenciālu kopsavilkumu, ii) trūka pilnīgas Savienības ražotāja anketas atbilžu nekonfidenciālās versijas, un iii) pārmērīgi novilcināta Savienības ražotāju anketas atbilžu nekonfidenciālās versijas publicēšana, kas ir pieejama ieinteresētajām personām.
(11)
i) Par pretenziju, ka publiski pieejamajos dokumentos trūka informācijas, ieinteresētā persona nav sīkāk paskaidrojusi, uz kādu informāciju tas attiecas. ii) Tās apgalvojums, ka nebija pieejama pilnīga anketas atbilžu nekonfidenciālā versija, ir noraidāma. iii) Attiecībā uz Savienības izlasē iekļauto ražotāju anketu nekonfidenciālo atbilžu versijas publiskošanas novilcināšanu, attiecīgajai personai ir paskaidrots, ka anketas nekonfidenciālajiem dokumentiem tika pievienotas tikai pēc tam, kad tika pārbaudīts, vai tās ir pilnīgas, un atbilst kopsavilkumiem. Lai nodrošinātu Savienības ražotāju tiesības uz anonimitāti, tika arī pārbaudīts, lai nekonfidenciālajās anketu versijās patiešām netiktu atklāta attiecīgā Savienības ražotāja identitāte. Dažos gadījumos minētās nekonfidenciālās versijas personai, kura informāciju iesniedza, patiešām bija attiecīgi jākoriģē, pirms to varēja darīt pieejamu citām ieinteresētajām pusēm.
(12)
Jebkurā gadījumā tiek uzskatīts, ka tas nekādā veidā neietekmē ieinteresētās personas tiesības uz aizsardzību. Komisija ir devusi iespēju visām ieinteresētajām personām laicīgi reaģēt uz informāciju, kas ir ietverta pārbaudei pieejamajos dokumentos tā, lai viņu piezīmes varētu tikt ņemtas vērā, pamatojot un attaisnojot, pirms izmeklēšanā tiek izdarīti jebkādi secinājumi. Ieinteresētajai personai bija visas iespējas sniegt piezīmes par Savienības izlasē iekļauto ražotāju anketām arī pēc pagaidu un galīgās informācijas izpaušanas. Tādējādi pat tad, ja izpaustā informācija un piekļuve dokumentiem, kurus ieinteresētās personas varēja pārbaudīt, bija balstīta uz atšķirīgu tiesisko regulējumu, būtu jānorāda, ka ieinteresētajām personām bija plašas iespējas sniegt piezīmes par jebkādu informāciju, ko visas personas sniedza izmeklēšanai. Tādēļ šis apgalvojums bija jānoraida.
(13)
Visas ieinteresētās personas tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, ar kuriem tika pamatots ieteikums noteikt galīgos antidempinga maksājumus Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no Ķīnas Tautas Republikas nosūtītu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importam un to summu galīgo iekasēšanu, kuras nodrošinātas ar pagaidu maksājumu (“galīgās informācijas izpaušana”). Visām personām tika atvēlēts termiņš, kurā tās varēja sniegt piezīmes par izpausto galīgo informāciju.
(14)
Ieinteresēto personu iesniegtās piezīmes tika izskatītas un attiecīgā gadījumā ņemtas vērā.
5. Saistību pieņemšana, ņemot vērā galīgos maksājumus
(15)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas Komisija saņēma grozīto ražotāju eksportētāju un CCCME piedāvājumu saistībām, kuras attiecas arī uz paralēlo antisubsidēšanas izmeklēšanu. Komisija ar Komisijas Īstenošanas lēmumu Nr. 2013/707/ES (5) (2013. gada 4. decembris), ar ko apstiprina tādu saistību pieņemšanu, kuras piedāvātas saistībā ar antidempinga un antisubsidēšanas procedūru attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no Ķīnas Tautas Republikas nosūtītu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importu galīgo pasākumu piemērošanas periodā ir apstiprinājusi šo saistību pieņemšanu.
6. Procedūrā iesaistītās personas
a) Savienības ražotāju atlase
(16)
Pēc pagaidu pasākumu noteikšanas dažas ieinteresētās personas atkārtoja argumentu par to, ka pārmērīga konfidencialitāte liedza viņiem izteikt piezīmes par Savienības ražotāju atlasi un tādējādi pienācīgi izmantot savas tiesības uz aizstāvību. Komisija jau ir aplūkojusi šo jautājumu pagaidu regulas 9. apsvērumā. Tā kā šajā ziņā netika sniegta jauna informācija, pagaidu regulas 9. apsvēruma secinājumi ir apstiprināti.
(17)
ĶV atkārtoti apgalvoja, ka nav attaisnojama sūdzības iesniedzēju un Savienības izlasē iekļauto ražotāju nosaukumu konfidencialitāte. Kā tas jau ir iepriekš minēts pagaidu regulas 9. apsvērumā, pretpasākumu riska dēļ Savienības ražotāji pieprasīja, lai to nosaukumi būtu konfidenciāli. Komisija uzskatīja, ka minētās lūgumi ir pietiekami pamatoti, lai tos apmierinātu. Lai samazinātu pretpasākumu risku, informācija, kas tikusi iesniegta Komisijai, nevar tikt atklāta trešām personām, jo šāda izpaušana būtu pretrunā konfidencialitātes lūguma mērķim. Turklāt vienā gadījumā, par kuru ziņojusi ĶV, Savienības ražotājs atkārtoti novērtējis savu nostāju un atklājis identitāti, iesniedzot pieteikumu tiesā lietā pret pagaidu regulu, vairs nav pamata izpaust informāciju, pamatojoties uz kuru tika piešķirta anonimitāte, jo identitāte jau ir atklāta.
(18)
Attiecībā uz pagaidu informācijas izpaušanu viena ieinteresētā persona, nesniedzot jaunus pierādījumus, atkārtoti apgalvoja ka informācija, ar kuru bija pamatota izlases atlase, nebija ticama. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(19)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas CCCME atkārtoti iesniedza savus argumentus par metodi, kas tiek izmantota Savienības ražotāju pagaidu izlases izvēlei. Konkrēti tā apgalvo, ka iestādes nav ņēmušas vērā 120 ražotājus. Komisija jau ir aplūkojusi šo jautājumu pagaidu regulas 9. apsvērumā. Turklāt iestādes ir pārbaudījušas šajā sarakstā minēto uzņēmumu darbību. Tika konstatēts, ka sarakstā galvenokārt iekļauti Ķīnas, Taivānas un Indijas uzstādītāji, izplatītāji, saistītie importētāji un ražotāji eksportētāji. Tāpēc nav piemēroti norādīt, ka Savienība nav pievērsusi uzmanību lielam skaitam Savienības ražotāju. Turklāt CCCME nav ne apstrīdējusi datus par Savienības kopējo ražošanas apjomu, sniedzot alternatīvus rādītājus, ne arī sniegusi pierādījumus, ka varētu būt traucēta izlases reprezentativitāte, jo, ja Komisijas rīcībā būtu minētais saraksts, neviens minētais papildu Savienības ražotājs netiktu iekļauts izlasē.
(20)
Pēc plāksnīšu izslēgšanas no attiecīgā ražojuma definīcijas un tādējādi - no šīs izmeklēšanas jomas (sk. 32. apsvērumu), galīgajā izlasē palika astoņi Savienības ražotāji. Tā kā papildu piezīmes par Savienības ražotāju atlasi netika sniegtas, ar šo tiek apstiprināti pagaidu regulas 7. līdz 10. apsvērumā minētie konstatējumi ar iepriekš minētajiem grozījumiem.
b) Nesaistītu importētāju atlase
(21)
Pēc pagaidu pasākumu noteikšanas, kā minēts pagaidu regulas 12. apsvērumā, Komisija vērsās pie citiem importētājiem, kuri jau bija sadarbojušies izmeklēšanas sākšanas posmā, sniedzot pamatinformāciju par savu darbību saistībā ar izmeklējamo ražojumu izmeklēšanas periodā, kā norādīts paziņojumā par procedūras sākšanu. Mērķis bija noteikt, vai var paplašināt nesaistīto importētāju izlasi. Seši uzņēmumi, kas atbilda nesaistītu importētāju kritērijiem un tirgoja attiecīgo ražojumu (t.i., pirka un pārdeva to tālāk), informēja par sevi un pauda vēlmi sadarboties turpmākajā izmeklēšanas gaitā. No šiem sešiem uzņēmumiem pieci iesniedza atbildi noteiktajā termiņā. No piecām saņemtajām atbildēm tikai trīs bija pietiekami pilnīgas un atbilstīgas pienācīgai novērtēšanai. Tāpēc nesaistīto importētāju izlase tika palielināta, un tajā bija četri moduļu importētāji, kas importē aptuveni 2-5 % no attiecīgās valsts izcelsmes kopējā importa apjoma. Ar šādu nesaistīto importētāju struktūru, kas galvenokārt ir mazie un vidējie uzņēmumi, nebija iespējams iegūt izlasi, kas pārstāvētu lielāku īpatsvaru, ņemot vērā ierobežotos resursus, kas ir iestāžu rīcībā.
(22)
Tā kā papildu piezīmes par nesaistīto importētāju atlasi netika sniegtas, ar minētajiem grozījumiem tiek apstiprināti secinājumi pagaidu regulas 11. un 12. apsvērumā.
c) Eksportējošo ražotāju atlase
(23)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas vairāki izlasē neiekļautie uzņēmumi iesniedza piezīmes, apgalvojot, ka, salīdzinot ar izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, to situācija esot atšķirīga. Šie uzņēmumi apgalvoja, ka tāpēc viņiem būtu jāpiemēro pamatregulas 17. panta 3. punktā paredzētā individuālā maksājuma likme. Tomēr, tā kā ir liels uzņēmumu skaits, kas sadarbojās (bieži vien uzņēmumu grupas), nebija iespējams pārbaudīt katru uzņēmumu atsevišķi. Tāpēc saskaņā ar 9. panta 6. punktu šiem uzņēmumiem piemēro izlasē iekļauto uzņēmumu vidējo svērto maksājumu.
(24)
Tā kā papildu piezīmes par eksportējošo ražotāju atlasi netika sniegtas, tiek apstiprināts pagaidu regulas 13. un 14. apsvērums.
7. Izmeklēšanas periods un attiecīgais periods
(25)
Saskaņā ar pagaidu regulas 19. apsvērumu dempinga un kaitējuma izmeklēšana attiecās uz periodu no 2011. gada 1. jūlija līdz 2012. gada 30. jūnijam (“izmeklēšanas periods” jeb “IP”). Kaitējuma novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude attiecās uz periodu no 2009. gada līdz izmeklēšanas perioda beigām (“attiecīgais periods”).
B. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS
1. Ievads
(26)
Kā noteikts pagaidu regulas 20. līdz 49. apsvērumā, saskaņā ar sākotnējo definīciju attiecīgais ražojums ir kristāliskā silīcija FE moduļi jeb paneļi un elementi un plāksnītes, kurus izmanto kristāliskā silīcija FE moduļos jeb paneļos, un kuru izcelsme ir ĶTR vai kuri nosūtīti no ĶTR. Elementu un plāksnīšu biezums nepārsniedz 400 mikrometrus. Šo ražojumu pašlaik klasificē ar KN kodiem: ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 un ex 8541 40 90 (“attiecīgais ražojums”).
(27)
Attiecīgā ražojuma definīcijā nav iekļauti šādi ražojumu veidi:
-
ar saules enerģiju darbināmas uzlādes ierīces, kurās ir mazāk par sešiem elementiem, ir pārnēsājamas un nodrošina elektroenerģiju ierīcēm vai uzlādē akumulatorus;
-
plānkārtiņas FE ražojumi;
-
kristāliskā silīcija FE ražojumi, kas ir pastāvīgi integrēti tādās elektriskajās ierīcēs, kuru funkcija nav enerģijas ražošana un kuru patērēto elektroenerģiju ražo integrētais(-ie) kristāliskā silīcija FE elements(-i).
2. Apgalvojumi par ražojuma klāstu
2.1. Plāksnīšu neiekļaušana
(28)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas ieinteresētās personas apgalvoja, ka plāksnītes ir jāizslēdz no ražojumu klāsta, jo to fizikālās, ķīmiskās un tehniskās pamatīpašības neatbilst attiecīgajām elementu un moduļu īpašībām. Papildus argumentiem, kas tika izvirzīti pagaidu posmā, pēc pagaidu informācijas izpaušanas šajā ziņā tika izvirzīti vēl divi argumenti.
(29)
Pirmkārt, ieinteresētās personas apgalvoja, ka plāksnītes var izmantot ne vien elementu ražošanai, bet arī citiem nolūkiem, proti, integrālshēmu un citu mikroierīču ražošanai. Šajā ziņā tika norādīts, ka ne visas plāksnītes ir iekļautas ražojumu klāstā, uz ko attiecas izmeklēšana, proti, izmeklēšanā ir iekļautas “plāksnītes, ko izmanto kristāliskā silīcija FE moduļos jeb paneļos” un šo plāksnīšu “biezums nepārsniedz 400 mikrometrus”. Lai gan plāksnītes noteikti izmanto arī citur, izmeklēšana nekad netika veikta attiecībā uz plāksnītēm, ko izmanto citu ražojumu, piemēram, integrālshēmu, ražošanai. Turklāt neviens ražotājs, importētājs vai lietotājs, kas iesaistīts šo citu veidu plāksnīšu tirgū, neapgalvoja, ka šādas plāksnītes būtu jāreģistrē vai tām jāpiemēro pagaidu antidempinga maksājumi. Tāpēc tika apstiprināts, ka minēto citu veidu plāksnītes nav to ražojumu klāstā, uz ko attiecas šī izmeklēšana. Tas arī parāda, ka plāksnītēm ne vienmēr ir tas pats galīgais izmantojums kā elementiem un moduļiem.
(30)
Otrkārt, ieinteresētās personas apgalvoja, ka neapstrādātām plāksnītēm nav nevienas no būtiskajām elektriskām īpašībām, kuras saules enerģijas elementus un moduļus nošķir no citiem ražojumiem. Proti, plāksnītes nespēj ražot elektrību no saules gaismas, kas ir kristālisko fotoelektrisko elementu un moduļu pamatfunkcija.
(31)
Šo apgalvojumu var apstiprināt. Patiešām pēc papildu pārbaudes un pretēji apgalvojumam pagaidu regulas 36. apsvērumā, ka “moduļiem, elementiem un plāksnītēm ir viens un tas pats galīgais izmantojums, proti, saules gaismas pārveidošana elektroenerģijā”, tikai tad, kad plāksnīte ir pārveidota elementā, tā iegūst funkciju ražot elektroenerģiju no saules gaismas.
(32)
Ņemot vērā atšķirīgas fizikālās un tehniskās īpašības, kas izmeklēšanas laikā cita starpā noteiktas kā funkcija ražot elektroenerģiju no saules gaismas, izdarīts secinājums neiekļaut plāksnītes attiecīgā ražojuma definīcijā un tādējādi - šīs izmeklēšanas jomā.
2.2. Atsevišķas izmeklēšanas attiecībā uz elementiem un moduļiem
(33)
Ieinteresētās personas, galvenokārt atkārtojot argumentus, kas jau izklāstīti pagaidu regulas 27. un 39. apsvērumā, vēlreiz apgalvoja, ka elementi un moduļi nav viens vienots ražojums un tie ir jāvērtē atsevišķi. Tomēr atšķirībā no plāksnītēm elementiem un moduļiem ir vienas un tās pašas pamatīpašības, proti, spēja ražot elektroenerģiju no saules gaismas. Tāpēc šie argumenti tika noraidīti.
(34)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas viens eksportētājs apgalvoja, ka elementi paši par sevi nevar ražot elektroenerģiju. Tie esot ir jāiestrādā moduļos, lai to darītu. Tomēr katram elementam parasti ir aptuveni 4 W elektroenerģijas ražotspēja no saules gaismas. Lai arī šī jauda var būt nepietiekama lielākajai daļai lietojumu veidu, kādēļ moduļos ir jāsavieno vairāki elementi, tomēr tas nenozīmē, ka pašam elementam nav spējas ražot elektroenerģiju.
(35)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas viens eksportētājs apgalvoja, ka tas, ka moduļiem nav iespējams izveidot normālo vērtību, pamatojoties uz elementu normālo vērtību, kā tas izklāstīts 100. apsvērumā turpmāk, liecina, ka moduļi un elementi nevar tikt uzskatīti par vienu ražojumu.
(36)
Šajā sakarībā ir jāievēro, ka lielākajā daļā antidempinga izmeklēšanu, tostarp arī šajā izmeklēšanā, normālās vērtības un eksporta cenas salīdzinājums tiek veikts, pamatojoties uz ražojumu veidiem. To dara tādēļ, ka bieži vien plašam ražojumu veidu klāstam ir vienādas fizikālās, tehniskās un/vai ķīmiskās īpašības, un tas bieži izraisa situāciju, ka ražojumu veidi ar būtiski atšķirīgām izmaksām un cenām atbilst “attiecīgā ražojuma” definīcijai. Tas vien, ka nav iespējams noteikt konkrēta ražojuma veida normālo vērtību, pamatojoties uz cita produkta veida normālo vērtību, nenozīmē, ka šos ražojuma veidus nevar uzskatīt par vienu ražojumu. Kā izklāstīts iepriekš 32. apsvērumā, gan elementiem, gan moduļiem ir vienādas fizikālās un tehniskās īpašības, tostarp arī funkcija, lai ražotu elektroenerģiju no saules gaismas.
(37)
Turpmāk tika apgalvots, ka, ja elementi un moduļi esot viens un tas pats ražojums ar nelielām atšķirībām, nevajadzētu būt sarežģīti pielāgot elementu cenas, lai iegūtu moduļu cenu. Attiecībā uz šo jānorāda, ka nav prasības, ka starp dažādiem attiecīgajiem ražojumiem jābūt tikai nelielām atšķirībām. Tieši pretēji - pietiek ar to, ka dažāda veida attiecīgajiem ražojumiem ir vienādas fizikālās, tehniskās un/vai ķīmiskās īpašības. Šajā gadījumā tas attiecas uz moduļiem un elementiem, inter alia funkciju, kas nodrošina elektroenerģijas ražošanu no saules gaismas.
(38)
Tā pati persona arī apgalvoja, ka elementi nav tikai cita veida moduļi, bet pilnīgi atšķirīgs ražojums. Būtībā elements ir galvenā moduļa sastāvdaļa. Kā galvenā sastāvdaļa, elements acīmredzami nav “pilnīgi atšķirīgs ražojums”, jo moduļiem un elementiem ir vienādas pamatīpašības - elektroenerģijas ražošana no saules gaismas, kā tas iepriekš norādīts 32. apsvērumā.
(39)
Tā pati persona arī apgalvoja, ka Savienības ražotāju un Ķīnas eksportētāju izlašu izveidē tika ņemtas vērā elementu un moduļu atšķirības. Tāpēc būtu nepieciešams noteikt atšķirīgas maksājumu likmes moduļiem un elementiem. Attiecībā uz šo apgalvojumu tiek apliecināts, ka, veidojot Savienības ražotāju un Ķīnas eksportētāju izlases, patiešām ņemtas vērā elementu un moduļu atšķirības, kā tas norādīts pagaidu regulas 10. un 14. apsvērumā. Tomēr tas tika darīts tikai tādēļ, lai nodrošinātu, ka izlase ir reprezentatīva, un tas nenozīmē, ka elementi un moduļi nav uzskatāmi par vienu attiecīgo ražojumu, vai, ka būtu nepieciešams izveidot atšķirīgas maksājumu likmes moduļiem un elementiem. Lai nodrošinātu, ka izlase ir reprezentatīva visiem ražojumu veidiem, izvēloties šo izlasi, bija svarīgi noteikt atšķirības starp moduļiem un elementiem. Turklāt, tā kā bija zināmas neskaidrības attiecībā uz jautājumu par to, vai elementi un moduļi ir jāuzskata par vienu vai diviem atsevišķiem ražojumiem, abos gadījumos bija nepieciešams nodrošināt reprezentativitāti.
(40)
Turklāt tiek apgalvots, ka turpmāk minētais 100. apsvērums, kurā norādīts, ka moduļu pārveidošanas izmaksas ir nozīmīgas, ir pretrunā pagaidu regulas 32. apsvērumam, kurā norādīts, ka pievienotā vērtība nav koncentrēta kādā noteiktā ražošanas procesa posmā. Šajā sakarībā jāatgādina, ka 100. apsvērumā ir arī precizēts, ka izmaksu atšķirība starp elementiem un moduļiem ir 34 %, kas nozīmē, ka 66 % moduļu vērtības veido elementi. Tādēļ tiek secināts, ka pievienotā vērtība nav koncentrēta konkrētā ražošanas procesa posmā.
(41)
Saskaņā ar ražotāju eksportētāju apgalvojumiem fakts, ka saistībās paredzētas atšķirīgas elementu un moduļu minimālās importa cenas un apjomi, apstiprinot to, ka moduļi un elementi, ir atšķirīgi ražojumi, par kuriem nepieciešamas divas atšķirīgas izmeklēšanas. Tomēr atšķirīgas minimālās importa cenas ir tikai norāde uz to, ka elementi un moduļi ir tādu dažādu ražojumu veidu atšķirīgas grupas, kuri tiek pārdoti par atšķirīgām cenām. Tādēļ, lai minimālās importa cenas būtu jēgpilnas, ir nepieciešams noteikt atšķirīgas cenas.
(42)
Tāpat arī fakts, ka elementi un moduļi ir atšķirīgas ražojumu veidu grupas, nav tik būtisks saistībā ar attiecīgā ražojuma definīciju. Lai definētu attiecīgos ražojumus, pietiek ar to, ka ražojumiem ir vienādas pamatīpašības un galīgais izmantojums, un tas tieši attiecas uz moduļiem un elementiem saskaņā ar 32. un 48. apsvērumā attiecīgi izklāstīto.
(43)
ĶV apgalvoja, ka novērtējumā, vai elementi un moduļi ir viens attiecīgais ražojums, nav ņemti vērā vairāki kritēriji, kas noteikti apelācijas institūcijas ziņojumā EC - Asbestos (6). Tomēr šie kritēriji tiek izmantoti, lai definētu “līdzīgu ražojumu”, nevis attiecīgo ražojumu. Citiem vārdiem sakot, šie kritēriji ir jāizmanto, lai noteiktu līdzīgu ražojumu, piemēram, līdzīgu ražojumu, ko ražo Savienības ražošanas nozare, kuru varētu salīdzināt ar attiecīgo ražojumu, kuru eksportē Ķīnas ražotāji eksportētāji. Šie kritēriji nav piemērojami, nosakot attiecīgo ražojumu. Jebkurā gadījumā, iestādes norāda, apelācijas institūcijas ziņojumā EC - Asbestos izmantoto kritēriju piemērošana attiecīgā ražojuma definēšanā nevarētu sniegt atšķirīgu rezultātu. Pirmais un otrais kritērijs (īpašības, veids un kvalitāte, proti, galīgais izmantojums), ir identiski iepriekš minētajos apsvērumos ietvertajiem kritērijiem - fizikālās, ķīmiskās un tehniskās īpašības un galīgais izmantojums. Trešais kritērijs (patērētāju gaume un ieradumi) šim gadījumam īsti neatbilst, jo elements ir galvenais moduļu komponents; attiecībā uz ceturto kritēriju par tarifu klasifikāciju jānorāda, ka gan elementi, gan moduļi var tikt deklarēti saskaņā ar muitas pozīciju Nr. 8541 40 90, bet muitas pozīcija Nr. 8501 attiecas uz elektrisko ģeneratoru kopumā, nevis konkrēti saules enerģijas ražojumiem.
(44)
Citas ieinteresētās personas apgalvoja, ka objektīva tiesas izstrādāto un iepriekšējās lietās (7) izmantoto kritēriju piemērošana, iespējams, liek secināt, ka moduļi un elementi, ir atšķirīgi ražojumi. Attiecībā uz šo ir jāpiemin, ka tiesa vienīgi norādīja vairākus kritērijus, kurus var ņemt vērā - nav noteikuma, ka šie kritēriji ir jāņem vērā visos gadījumos, jo ne vienmēr tie var būt attiecināmi. Šie kritēriji ir izvērtēti pagaidu regulas 27.-39. apsvērumā, kur tika arī noskaidrots, ka vairāki kritēriji nav attiecināmi uz šo lietu. Arī Brosmann lietā izvērtējums par to, vai atšķirīgi apavu veidi pieder vienam “attiecīgajam ražojumam”, tika veikts, ņemot vērā trīs kritērijus, kas tika atzīti par attiecināmiem. Tā kā ieinteresētās personas nesniedza nekādu pamatojumu, kāpēc, objektīva kritēriju piemērošana liek secināt, ka moduļi un elementi ir atšķirīgi ražojumi, šis arguments netiek pieņemts,
(45)
Turklāt tiek atgādināts, ka elementiem un moduļiem ir vienāds galvenais galīgais izmantojums, proti, tos pārdod iebūvēšanai saules FE sistēmās. Kā norādīts pagaidu regulas 28. apvērumā, moduļu veiktspēja ir tieši saistīta ar elementu veiktspēju.
(46)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka, izslēdzot plāksnītes no ražojumu klāsta un, pamatojoties uz būtisko elementu pārveidošanas procesu par moduļiem, apgalvojums, ka elementiem un moduļiem ir identisks galīgais izmantojums, ir atspēkots. Tiek arī apgalvots, ka novērtējums par to, ka moduļiem un elementiem ir viens galīgais izmantojums, ir balstīts uz pieņēmumu, ka plāksnītes, moduļi un elementi, ir radīti vienā ražošanas procesā.
(47)
Pirmkārt, nav pareizs secinājums, ka novērtējuma par to, ka moduļiem un elementiem ir viens galīgais izmantojums, pamatā ir viens ražošanas process. Kaut arī apgalvojumi patiešām ir minēti pagaidu regulas 36. apsvērumā, tas nenozīmē, ka viens secinājums ir balstīts uz citu pieņēmumu. Vārds “turklāt”, kas atdala abus apgalvojumus, paskaidro, ka otrā apgalvojuma pamatā nav pirmais apgalvojums. Turklāt šie abi apgalvojumi ir vērsti uz citiem jautājumiem, kuru virsraksts ir “Galīgais izmantojums un savstarpējā aizstājamība”. Pirmais apgalvojums par ražošanas procesu attiecas uz savstarpējo aizstājamību, bet otrais - uz galīgo izmantojumu. Tādēļ nav pareizs pieņēmums, kas radies, pamatojoties uz novērtējumu, ka moduļiem un elementiem ir viens galīgais izmantojums, jo plāksnītēm, moduļiem un elementiem ir viens ražošanas process.
(48)
Ieinteresētajām personām neapstrīd to, ka reālais elementu un moduļu galīgais izmantojums ir to pārdošana, lai iebūvētu saules FE sistēmās. Ar to tiek apstiprināts secinājums, ka moduļiem un elementiem ir viens galīgais izmantojums.
2.3. Monokristāliskie un multikristāliskie elementi
(49)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka Savienībā netiek ražoti monokristāliskie elementi un ka tās monokristālisko elementu eksports nekonkurē ar Savienības ražošanas nozari. Tomēr izmeklēšanā tika atklāts, ka patiesībā monokristāliskie elementi Savienībā tiek ražoti. Tāpēc šis arguments tika noraidīts. Katrā ziņā Vispārējā Tiesa Brosmann lietā lēma, ka tas, vai Kopienā tiek ražots konkrēts ražojuma veids, nav izšķirīgi.
2.4. Noteikums par “nosūtītāju”
(50)
Ieinteresētās personas apgalvoja, ka izmeklēšanas jomas paplašināšana, iekļaujot ražojumus, kas “nosūtīti no” ĶTR, nav pamatota, jo izmeklēšana tika ierosināta tikai par ĶTR izcelsmes ražojumiem.
(51)
Tomēr preces, kas nosūtītas no ĶTR, tika iekļautas jau sākumposmā. Paziņojuma par procedūras sākšanu (8) 5. punktā ir norādīts, ka “uzņēmumus, kuri nosūta attiecīgo ražojumu no Ķīnas Tautas Republikas, bet uzskata, ka šis eksports daļēji vai pilnībā nav Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes, aicina iesaistīties izmeklēšanā un iesniegt attiecīgo informāciju”. Tāpēc ir skaidrs, ka visiem uzņēmumiem, kas nosūta preces no ĶTR, bija nodrošināta iespēja iesaistīties šajā izmeklēšanā. Turklāt izmeklējamais ražojums bieži ietver komponentus un detaļas, kuru izcelsme ir dažādās valstīs, tāpēc paziņojuma par procedūras sākšanu 5. punktā tika arī paziņots, ka šīs problēmas risināšanai “vajadzības gadījumā tiks pieņemti īpaši noteikumi”.
(52)
Tādējādi tika uzskatīts, ka visi iesaistītie ekonomikas dalībnieki ir pienācīgi informēti par iespēju, ka attiecīgā gadījumā ir iespējams pieņemt īpašus noteikumus par precēm, kas nosūtītas no ĶTR, un tika aicināti iesaistīties izmeklēšanā. Tāpēc izmeklēšanas joma netika paplašināta, iekļaujot ražojumus, kas “nosūtīti no ĶTR”, jo tas bija paredzēts jau sākumā.
(53)
Pēc informācijas izpaušanas ieinteresētās personas apgalvoja, ka neatkarīgi no nosacījumiem paziņojumā par procedūras sākšanu, kas iepriekš minēts 51. apsvērumā, izmeklēšana attiecās tikai uz precēm, kuru izcelsme ir ĶTR, bet tajā netika izvērtēta no ĶTR nosūtīto preču ietekme.
(54)
Attiecībā uz to ir jānorāda, ka ir veikti šādi pasākumi, lai nodrošinātu, ka izmeklēšanas laikā tiek izvērtētas visas preces, kas ir sūtītas no ĶTR, ne tikai tās, kuru izcelsme ir ĶTR:
-
Izmeklēšanā tika aicināti piedalīties visi uzņēmumi, kas pārvadā attiecīgos ražojumus no ĶTR, neatkarīgi no preču izcelsmes.
-
Paziņojuma par procedūras sākšanu A. pielikumā eksportētāji tika aicināti ziņot par visiem uzņēmumā ražotajiem ražojumiem. Šī informācija attiecās ne tikai uz precēm, kuru izcelsmes valsts ir ĶTR.
-
Reprezentatīva izlase tika izveidota, pamatojoties uz šo informāciju par visu eksporta apjomu uz ES, neņemot vērā preču izcelsmi.
-
Izlasē iekļautie ražotāji saņēma anketu “ražotājiem, kas eksportē uz Eiropas Savienību” un ĶTR tika norādīta kā “attiecīgā valsts”, nevis izcelsmes valsts. Tāpēc bija skaidrs, ka preču izcelsme netiek izmeklēta.
(55)
Pamatojoties uz to, ir secināts, ka izmeklēšana ietvēra visas preces, kuru izcelsme ir ĶTR vai kuras nosūtītas no ĶTR un, ka izmeklēšanā iegūtie dati, tostarp par dempingu un kaitējumu attiecas uz visām precēm, kuru izcelsme ir ĶTR vai kuras nosūtītas no ĶTR.
(56)
Pēc galīgās izpaušanas ieinteresētās personas apgalvoja, ka sūdzībās bija tikai prima facie pierādījumi, kas attiecas uz tādu saules paneļu importu, kuru izcelsme ir ĶTR, nevis preces, kas ir nosūtītas no ĶTR. Tāpēc ir nepieciešams paskaidrot, ka sūdzības patiešām attiecas uz precēm “no ĶTR”, kas redzams pieteicēja iesnieguma titullapā, uz kuras ir zīmogs. Pirms šīs lappuses mapei ir cita lappuse, uz kuras tiešām ir teksts “izcelsmes valsts - Ķīnas Tautas Republika”. Bet šajā gadījumā tā nebija iesniedzēja iesniegto dokumentu sastāvā, bet to pievienoja Komisijas dienesti, drīzāk izmantojot izmeklēšanas nosaukumu, nevis atkārtojot sūdzības iesniedzēja doto nosaukumu. Tāpēc tiek uzskatīts, ka sūdzība attiecas uz visām precēm no ĶTR, neņemot vērā, vai to izcelsme ir ĶTR vai nē.
(57)
Ķīnas ražotāji eksportētāji turpmāk apgalvoja, ka nevar gaidīt, ka ražotāji eksportētāji no trešām valstīm varētu būt zinājuši, ka arī uz viņu ražojumiem attiecas izmeklēšana. Attiecībā uz šo ir jānorāda, ka pasākumi neattiecas uz precēm, kuras ir tranzītā GATT V panta izpratnē. Tāpēc ražotājus eksportētājus, kas nedarbojas ĶTR, šie pasākumi neskar. Turklāt, neviens no trešo valstu ražotājiem eksportētājiem nav uzsācis šā jautājuma risināšanu par to, ka viņu eksportētajiem ražojumiem būtu uzlikts antidempinga maksājums.
(58)
Tie paši ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka ražotāji eksportētāji trešās valstīs netika aicināti uzsākt šā jautājuma risināšanu, viņiem arī netika dota iespēja parādīt, ka viņu ražojumiem nav dempinga cenu. Iestādes uzskata, ka tos ražotājus eksportētājus, kuri neveic nekādu darbību ĶTR, neietekmē šie pasākumi, jo to preces, ja tās tiek nosūtītas no ĶTR, ir sūtītas tranzītā. Visi pārējie ražotāji eksportētāji bija informēti, nosūtot paziņojumu par procedūras sākšanu, ka uz to darbību attiecas izmeklēšana.
(59)
ĶV apgalvoja, ka pamatregulas 1. panta 3. punkts ļauj atkāpties no principa, ka valsts, no kuras eksportē, ir izcelsmes valsts, tomēr šo pantu nevar izmantot šajā gadījumā. Pamatojoties uz šo pretenziju, viņi apgalvo, ka netika veikta pilnīga analīze par to, vai valsts, no kuras eksportē, var būt starpniekvalsts. Iestādes nepiekrīt šai pamatregulas 1. panta 3. punkta interpretācijai. Neviena ieinteresētā persona neapstrīdēja to, ka ĶTR ražošanas apjoms ir nozīmīgs. Tas, vai ĶTR ir gatavo ražojumu izcelsmes valsts, ir atkarīgs no vairākiem faktoriem. Iestāžu veiktā dempinga, kaitējuma, cēloņsakarību un Savienības interešu analīze attiecas uz šo ražošanu, neņemot vērā to, vai gatavais ražojums ir ĶTR izcelsmes. Tā kā ir nepārprotamas pazīmes, ka ne visi ražojumi, kas vismaz daļēji izgatavoti ĶTR, būtu uzskatāmi par ĶTR muitas izcelsmes ražojumiem, iestādes nolēma, ka ir nepieciešams ietvert arī tos ražojumus, kuriem ĶTR ir tikai starpniekvalsts.
(60)
ĶV arī norādīja, ka, tā kā Ķīnas eksportētājiem nav pieejams TER, ĶTR nav salīdzināmu saules paneļu cenu, un tādēļ ĶTR nevar izmantot par starpniekvalsti. Tomēr attiecībā uz šo ir jānorāda, ka pamatregulas 1. panta 3. punkta trīs nosacījumi ir tikai norādīti kā piemēri un ne visi šie nosacījumi visos gadījumos var būt piemērojami. Šajā gadījumā, tā kā Ķīnas eksportētājiem nav piešķirts TER, salīdzināmā cena bija jāizveido analogā valstī - un šī salīdzināmā cena ir tāda paša neatkarīgi no tā, vai ĶTR ir uzskatāma par izcelsmes valsti vai starpniekvalsti. Tāpēc jautājums par to, vai salīdzināmā cena ir “tajā valstī”, nav atbilstošs, kā tas ir šajā gadījumā, kad šī cena ir izveidota nevis “tajā valstī”, bet analogajā valstī.
2.5. Ar saules enerģiju darbināmas uzlādes ierīces
(61)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas ieinteresētās personas arī apgalvoja, ka definīcija “ar saules enerģiju darbināmas uzlādes ierīces, kas sastāv no mazāk nekā sešiem elementiem,” ir pārāk šaura un būtu jāattiecina uz ražojumiem ar līdzīgu funkciju, uz ko neattiecas šī definīcija, piemēram, uz līdzīga izmēra ražojumiem, kur izmanto lielāku skaitu mazāku elementu.
(62)
Vēl ieinteresētās personas apgalvoja, ka jēdziena “kristāliskā silīcija FE ražojumu, kas ir pastāvīgi integrēti elektriskajās ierīcēs”, definīcija ir pārāk šaura, jo netiek iekļautas tikai gatavās elektriskās ierīces, bet obligāti nav izslēgti saules enerģijas komponenti, kas paredzēti integrēšanai elektriskajās ierīcēs.
(63)
Patiesi, analizējot argumentus, ko minēja vairākas ieinteresētās personas, tika atklāts, ka šādu ražojumu izslēgšanai pareizāk ir izmantot kritēriju, kas pamatots ar tehniskajiem standartiem. Proti, tika konstatēts, ka ražojumi, kas izslēdzami no pasākumu jomas, pareizāk definēti starptautiskajā standartā IEC 61730-1, Piemērošanas klases, C klase: ierobežots spriegums, ierobežota strāvas jauda (13. lpp.) (9).
(64)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas tika saņemti komentāri par izņēmumiem, pamatojoties uz iepriekš minētajiem starptautiskajiem standartiem. Tika apgalvots, ka, nosakot izņēmumus, būtu piemērotāk atsaukties nevis uz standartiem, bet uz spiegumu un strāvu kā “moduļi vai paneļi ar spriegumu, kas nepārsniedz 50 V līdzstrāvas un strāvas jaudu, kas nepārsniedz 50 W vienīgi tiešai izmantošanai kā akumulatoru lādētāji sistēmās, ar tādām pašām sprieguma un strāvas jaudas pamatīpašībām”. Šo apgalvojumu varētu pieņemt un izņēmumu varētu pilnībā noteikt saskaņā ar šo definīciju.
2.6. Jumtā integrēti saules enerģijas moduļi
(65)
Cita ieinteresētā persona apgalvoja, ka jumtā integrēti saules enerģijas moduļi būtu jāizslēdz no izmeklējamā ražojuma klāsta, jo tajos saules enerģijas moduļa funkcijas ir apvienotas ar jumta dakstiņu vai šīfera funkcijām. Tāpēc tie nav savstarpēji tieši aizvietojami ar standarta saules enerģijas moduli.
(66)
Tomēr izmeklēšanā tika atklāts, ka gan standarta moduļiem, gan jumtā integrētiem saules enerģijas moduļiem ir jāatbilst vieniem un tiem pašiem elektroenerģijas standartiem. Lai gan jumtā integrētos saules enerģijas moduļus nevar vienkārši aizstāt ar standarta moduļiem, tos var aizstāt ar standarta moduļiem, ko papildina jumta dakstiņi vai šīferis. Tāpēc šiem ražojumiem ir viena un tā pati tehniskā pamatīpašība, proti, spēja ģenerēt elektroenerģiju no saules gaismas. Papildu funkcijas (ko citos gadījumos nodrošina jumta segums) nav uzskatāmas par būtiskām, un to dēļ jumtā integrētie saules enerģijas moduļi nav jāizslēdz no ražojumu klāsta.
(67)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas tā pati ieinteresētā persona apgalvoja, ka, tā kā jumtā integrētie saules paneļi un standarta saules paneļi nav savstarpēji divkārt aizvietojami, tā ir pazīme, ka jumtā integrētie saules enerģijas paneļi ir jāizslēdz no pasākumu jomas, atsaucoties uz “apavu” (10) lietu kopumā un jo īpaši uz sporta apaviem, kas izgatavoti pēc speciālām tehnoloģijām “STAF”. Tomēr “STAF” izslēgšanai bija daudz iemeslu, tāpēc saskaņā ar vispārējās tiesas lēmumu divkārtējas savstarpējas aizvietojamības trūkums nav uzskatāms par pietiekamu pamatu Brosmann (11) lietā, kurā tika apliecināts, ka ļoti atšķirīgi ražojumi, piemēram, pilsētas apavi un pārgājienu apavi, var tikt uzskatīti par attiecīgajiem ražojumiem vienotajā antidempinga izmeklēšanā, neņemot vērā to atšķirības.
(68)
Turklāt ieinteresētā persona apgalvoja, ka jumtā integrētie saules enerģijas paneļi ir novatorisks ražojums un tie ir atšķirīgi no citiem ražojumiem, ko apliecinot tas, ka tos neražo Savienībā un tas, ka ieinteresētajai personai uz tiem ir intelektuālā īpašuma tiesības. Tomēr atkal atsaucoties uz “apavu” lietu, kuru pieminēja ieinteresētā persona, vispārējā tiesa “Brosmann” lietā norāda, ka šā veida apavu Kopienas ražošanas neesamība un patenta esamībai […] nav izšķirošas nozīmes (12). Tāpēc patentētās tehnoloģijas apavi šajā gadījumā tika uzskatīti par attiecīgo ražojumu.
(69)
Ieinteresētā persona arī apgalvoja, ka jumtā iebūvētie saules enerģijas moduļi ir jāizslēdz no attiecīgo ražojumu definīcijas, jo tos pārdod par būtiski augstākām cenām, nekā standarta moduļus. “Apavu” lietā arī “STAF” apavi, kuru cena bija augstāka par noteiktu cenu līmeni, tika izslēgti no attiecīgā ražojuma definīcijas. Attiecībā uz šo ir jānorāda, ka jumtā integrēto saules enerģijas moduļu funkcijas ir apvienotas ar jumta dakstiņu vai šīfera funkcijām, kā tas minēts iepriekš 66. apsvērumā. Tiešam cenu salīdzinājumam tāpēc nav jēgas, jo papildu funkcionalitāte parasti veido augstākas cenas.
(70)
Atbildot uz šo argumentu, ieinteresētā persona apgalvoja, ka, pamatojoties uz šo argumentāciju, nekad nebūtu iespējams izmantot cenu atšķirības kā papildu indikatoru, ar ko nodrošina izslēgšanu no ražojuma jomas. Tomēr šī interpretācija ir pārāk tālejoša. Iepriekšējā apsvērumā teiktais vienīgi norāda uz to, ka šajā gadījumā jumtā integrējamajos moduļos ir apvienota attiecīgā ražojuma un cita ražojuma funkcionalitāte (šajā gadījumā - jumta dakstiņu vai šīfera) - cenas nosacījumam tāpēc nav jēgas. Tas nekādā ziņā nenozīmē to, ka citos gadījumos cenas atšķirības nevarētu būt būtiska norāde, lai konstatētu, vai ražojums būtu izslēdzams no attiecīgā ražojuma definīcijas.
(71)
Visbeidzot ieinteresētā persona apgalvoja, ka tās jumtā integrēto saules moduļu piegādātājam būtu jāsniedz iespēja uzņemties minimālās cenas saistības. Tomēr attiecīgais Ķīnas eksportētājs izmeklēšanā nesadarbojās, tāpēc kā persona, kas nesadarbojās, viņš nav tiesīgs uzņemties saistības. Tāpēc šo lūgumu nevar apstiprināt.
3. Secinājumi
(72)
Ņemot vērā minēto, ražojumu klāsts tika galīgi definēts kā ĶTR izcelsmes vai no ĶTR nosūtīti kristāliskā silīcija FE moduļi jeb paneļi, kā arī tādi elementi, ko izmanto kristāliskā silīcija FE moduļos jeb paneļos, ja vien tie nav tranzītā GATT V panta nozīmē. Elementu biezums nepārsniedz 400 mikrometrus. Uz ražojumu pašlaik attiecas KN kodi: ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 un ex 8541 40 90.
(73)
No attiecīgā ražojuma definīcijas ir izslēgti šādi ražojuma veidi:
-
ar saules enerģiju darbināmas uzlādes ierīces, kurās ir mazāk par sešiem elementiem, ir pārnēsājamas un nodrošina elektroenerģiju ierīcēm vai uzlādē akumulatorus;
-
plānkārtiņas fotoelektriskie ražojumi;
-
kristāliskā silīcija fotoelektriskie ražojumi, kas ir pastāvīgi integrēti tādās elektriskajās ierīcēs, kuru funkcija nav enerģijas ražošana un kuru patērēto elektroenerģiju ražo integrētais(-ie) kristāliskā silīcija fotoelektriskais(-ie) elements(-i);
-
moduļi vai paneļi, kam spriegums nepārsniedz 5 V (līdzstrāva) un jauda nepārsniedz 50 W un kas paredzēti vienīgi tiešai lietošanai akumulatoru uzlādei ar tādam pašām sprieguma un jaudas īpašībām.
(74)
Pēc plāksnīšu neiekļaušanas ražojumu klāstā veiktā analīze tika pārskatīta, izslēdzot datus un analīzi, kas attiecas uz plāksnītēm, izņemot gadījumus, kad norādīts citādi. Tā kā izmeklēšanas periodā plāksnītes bija tikai neliela procentuālā daļa no attiecīgā ražojuma importa Savienībā (apmēram 2 % no vērtības), uzskata, ka plāksnīšu neiekļaušana ražojumu klāstā tikai nenozīmīgā mērā ietekmēja vai vispār neietekmēja konstatējumus. Visas ieinteresēto personu piezīmes tika ņemtas vērā, taču visas atsauces uz plāksnītēm, ja tādas bija, netika iekļautas. Tāpēc visas atsauces un saistītie dati, kas pagaidu regulas apsvērumos minēti attiecībā uz plāksnītēm, vairs nav spēkā - arī tajos gadījumos, kad attiecīgie apsvērumi ir apstiprināti ar šo regulu.
(75)
Tāpēc pagaidu secinājumi - ar grozījumiem 26. līdz 74. apsvērumā iepriekš - ir apstiprināti galīgi. Šajā procedūrā un saskaņā ar Savienības atbilstīgo praksi uzskata, ka visi attiecīgā ražojuma veidi uzskatāmi par vienu ražojumu.
C. DEMPINGS
1. Ķīnas Tautas Republika
1.1. Tirgus ekonomikas režīms (“TER”)
(76)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas ieinteresētās personas apgalvoja, ka lēmums par TER pieņemts novēloti, t. i., pēc pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunktā noteiktā trīs mēnešu termiņa, un ka tāpēc izmeklēšana būtu nekavējoties jāizbeidz.
(77)
Šajā ziņā minētās personas apgalvoja, ka pamatregulas (13) grozījums, ar ko it kā līdz astoņiem mēnešiem tika pagarināts termiņš lēmuma pieņemšanai par TER, stājās spēkā tikai pēc tam, kad vairs nebija spēkā iepriekš piemērojamais trīs mēnešu termiņš. Šo grozījumu varētu piemērot tikai nākamajām un vēl nepabeigtām izmeklēšanām, kurām attiecīgajā brīdī vēl bija spēkā termiņš lēmumu pieņemšanai par TER.
(78)
Tomēr pamatregulas grozījuma 2. pantā ir skaidri noteikts, ka “šī regula no 2012. gada 15. decembra attiecas uz visām jaunām un visām jau notiekošām izmeklēšanām”. Ne šajā pantā, nedz arī visā regulā noteikti nav atsauces uz ieinteresēto pušu prasīto ierobežojumu par izmeklēšanām, “kurām attiecīgajā brīdī vēl bija spēkā termiņš lēmumu pieņemšanai par TER”. Tādējādi šo argumentu nevar apstiprināt.
(79)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas vairākas ieinteresētās personas atkārtoja apgalvojumus, ka TER noteikšana tika veikta novēloti, neapstrīdot to, ka pamatregulas grozījumi, kas minēti 78. apsvērumā iepriekš attiecas uz “visām notiekošām izmeklēšanām”, kas ietver pašreizējo izmeklēšanu. Tādēļ tiek secināts, ka TER noteikšana netika veikta novēloti.
(80)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas viens eksportētājs apgalvoja, ka TER neesot bijis jāliedz, jo trīs uzņēmumiem, kuri 2011. gadā pārtrauca darbību, nebija viena skaidra grāmatvedības pamatdokumentu kopuma. Konkrētāk, tika apšaubīts tas, saskaņā ar kuru grāmatvedības standartu uzņēmumam, kas ir pārtraucis darbību, tomēr nepieciešams veikt šādu grāmatvedības uzskaiti.
(81)
Attiecībā uz šo jānorāda, ka grāmatvedības standartos nav noteikts, kuriem uzņēmumiem ir jāsagatavo finanšu atskaites, - grāmatvedības standarti nosaka, kā minētas atskaites jāsagatavo. ĶTR gadījumā tas ir “Grāmatvedības standarts komercuzņēmumiem: pamata standarts”, kas 4. pantā nosaka šādi: Tā ir obligāta prasība un uzņēmumi, kas ir pārtraukuši darbību, nav izņēmums.
(82)
Turklāt, pat ja šie uzņēmumi pārtrauca darbību, tiem vēl arvien piederēja aktīvi (tostarp zeme, ēkas, iekārtas un akcijas) un bija saistības, un tie pastāvēja kā juridiskas personas vismaz līdz 2013. gada sākumam. Tāpēc tiek uzskatīts, ka šiem uzņēmumiem bija pienākums publicēt grāmatvedības datus par 2011. gadu, un šo grāmatvedības datu trūkums ir 2. kritērija pārkāpums.
(83)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas eksportētāji arī apgalvoja, ka priekšrocību, kas saņemtas no preferenciāla(-iem) nodokļu režīma(-iem), un dotāciju īpatsvars to apgrozījumā ir neliels, kas it kā apstiprinājies paralēlajā antisubsidēšanas izmeklēšanā.
(84)
Attiecībā uz šo tiek atgādināts, ka šis arguments jau tika aplūkots pagaidu regulas 65. apsvērumā. Tika uzsvērts, ka īpaši saistībā ar šo priekšrocības veidu, absolūtajam IP laikā saņemtajam labumam nav nozīmes, lai novērtētu, vai izkropļojums ir “būtisks”. Tāpēc šis apgalvojums tiek noraidīts.
(85)
Tā kā nav iesniegtas papildu piezīmes par tirgus ekonomikas režīmu, tiek apstiprināti visi konstatējumi pagaidu regulas 50. -69. apsvērumā.
1.2. Atsevišķa pārbaude
(86)
Kā norādīts pagaidu regulas 70. apsvērumā, 18 ražotāji eksportētāji vai ražotāju eksportētāju grupas, kas sadarbojās un nav iekļautas izlasē, iesniedza pieprasījumu veikt atsevišķu pārbaudi atbilstīgi pamatregulas 17. panta 3. punktam. Šajā gadījumā izlasē jau bija iekļautas septiņas uzņēmumu grupas, kurās parasti ir vairāki Savienības un trešo valstu ražotāji eksportētāji, saistītie tirgotāji un saistītie importētāji. Atsevišķa 18 papildu (grupu) ražotāju eksportētāju pārbaude papildus izlasē iekļauto septiņu ražotāju eksportētāju grupu pārbaudēm radītu nevajadzīgu slogu un kavētu savlaicīgu izmeklēšanas pabeigšanu.
(87)
Tā kā nav iesniegtas citas piezīmes par atsevišķu pārbaudi, tiek apstiprināti visi konstatējumi pagaidu regulas 70.-71. apsvērumā.
1.3. Analogā valsts
(88)
Ieinteresētās personas norādīja, ka, tā kā Jawaharlal Nehru National Solar Mission (“JNNSM”) projektiem tiek piemēroti noteikumi par vietējiem ražojumiem, Indija nav piemērota analogā valsts. Viena persona apgalvoja, ka ir prasīti 75 % vietējo ražojumu, savukārt cita persona apgalvoja, ka Indijas ražotāji var prasīt augtākas cenas par 100 % vietējā ražojuma moduļiem. Vēl tās apgalvoja, ka šādas prasības ievērojami palielina vietējo ražojumu cenas. Lai pamatotu šo apgalvojumu, tika iesniegts Indijas presē publicēts raksts (14). Tomēr raksta publikācija bija gandrīz gadu pēc IP beigām, un nav pierādījumu, kas apliecinātu, ka IP tam būtu bijusi ietekme.
(89)
Tomēr tajā pašā rakstā ziņots, ka “rietumvalstu un Ķīnas ražotāji ir spēcīgi konkurenti” Indijas saules enerģijas iekārtu ražošanas nozarei. To pierāda nemitīgs importa apjoma pieaugums Indijā, kā norādīts 92. apsvērumā turpmāk. Lai gan prasība par vietējiem ražojumiem zināmā mērā patiešām var ietekmēt Indijas iekšzemes tirgu, jebkurā gadījumā var izdarīt skaidru secinājumu, ka Indijas tirgū ir konkurence, kur vairāki Indijas un ārvalstu uzņēmumi efektīvi konkurē savā starpā.
(90)
Turklāt saskaņā ar JRC (15) publicēto informāciju lielākā daļa JNNSM projektu tiks īstenoti no 2015. gada Vēl jo vairāk mērķis ar tīklu saistītu FE sistēmu pieslēgšanai saskaņā JNNSM 2012. gadā bija tikai 50 MW, salīdzinot ar kopējo tīklam pieslēgto jaudu Indijā, kas jau 2012. gada jūnijā pārsniedza 1 GW. Tas liecina, ka IP JNNSM daļa kopējā saules enerģijas iekārtu daudzumā Indijā bija mazāka par 5 %, tāpēc JNNSM un šīs shēmas prasības par vietējiem ražojumiem ietekme, ja tās patiešām jau eksistēja IP, ko gan ieinteresētās personas vēl nav konstatējušas, labākajā gadījumā bija ļoti ierobežota. Lielākā daļa iekārtu IP laikā bija Gudžaratas (Gujarat) štatā (aptuveni 65 %), un to motivēja valsts atbalsta politika.
(91)
Ieinteresētās personas apgalvoja, ka, tā kā kopš 2012. gada sākuma bija gaidāma antidempinga izmeklēšanas sākšana, IP laikā Indijas tirgus de facto bija aizsargāts pret dažādas izcelsmes, tostarp ĶTR, importu. Indija 2012. gada 23. novembrī patiešām sāka antidempinga izmeklēšanu par saules enerģijas elementu un moduļu importu no ĶTR, Malaizijas, Taivānas un ASV, tas ir, gandrīz piecus mēnešus pēc IP beigām.
(92)
Tomēr šo apgalvojumu nepamato Indijas tirdzniecības statistikā (16) redzamās saules enerģijas elementu un moduļu importa attīstības tendences.
Vērtības miljonos USD
2010. gada aprīlis 2011. gada marts
2011. gada aprīlis 2012. gada marts
2012. gada aprīlis 2013. gada marts
ĶTR
77,33
577,24
371,72
Rādītājs
100
746
481
Kopā
252,63
1 348,48
827,07
Rādītājs
100
534
327
(93)
Tabulā redzams, ka no 2010./2011. līdz 2011./2012. gadam enerģijas elementu un moduļu importa apjoms ir krasi palielinājies - par vairāk nekā 600 % no Ķīnas un par vairāk nekā 400 % kopā. Tātad importa vērtības zināmā mērā ir samazinājušās, taču tāpat ir samazinājušās arī saules enerģijas elementu un moduļu cenas. Patiešām, importa vērtību samazināšanās no 2011./2012. līdz 2012./2013. gadam atbilst cenu samazinājumam, par ko par to pašu periodu ziņojuši īpašie konsultanti, piemēram, pvXchange, tādējādi liekot secināt, ka laikposmā no 2011./2012. līdz 2012./2013. gadam importa vērtības drīzāk ir bijušas stabilas. Tāpēc tika secināts, ka IP Indijas tirgus de facto nebija aizsargāts pret dažādas izcelsmes, tostarp ĶTR, importu.
(94)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas Ķīnas valdība apgalvoja, ka 2013. gada 6. februārī ASV ir pieprasījusi konsultācijas ar Indiju saskaņā ar PTO strīdu izšķiršanas procedūru attiecībā uz JNNSM prasībām par vietējiem ražojumiem. Iespējams, ka šo prasību par vietējiem ražojumiem un 91. apsvērumā iepriekš minētās antidempinga izmeklēšanas rezultātā, vērtības izteiksmē radās 38 % samazinājums laika periodā no 2012. gada aprīļa līdz 2013. gada martam, salīdzinot ar iepriekšējo gadu, atšķirībā no palielinājuma iepriekšējos gados.
(95)
Attiecībā uz šo ir jānorāda, ka samazinājums vērtības izteiksmē ir cenu samazinājuma nevis importa apjomu samazinājuma dēļ. Pēc galīgās informācijas izpaušanas viena ieinteresētā persona iesniedza informāciju par saules enerģijas elementu un moduļu importa apjoma izaugsmi Indijas tirgū no 2010. gada līdz 2013. gada martam. Šie dati parāda stabilu saules enerģijas elementu un moduļu importa apjoma palielinājumu Indijas tirgū. Tāpēc tika secināts, ka gaidāmās antidempinga izmeklēšanas dēļ Indijas tirgus de facto nebija aizsargāts, un neatkarīgi no tā, vai 90. apsvērumā iepriekš minētās JNNSM prasības vietējiem ražojumiem bija, vai to nebija, labākajā gadījumā tām bija minimāla ietekme un tās nekavēja stabilu importa apjoma palielinājumu.
(96)
Turklāt ir jānorāda, ka periods no 2012. gada aprīļa līdz 2013. gada martam, kad varētu būt JNNSM iespējamā ietekme uz importu Indijā, ir pēc IP. Tāpēc iespējamā ietekme uz šo iespējamo samazinājumu IP var būt tikai neliela.
(97)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka uzņēmums Tata Power Solar (“Tata”) tikai nesen ir ienācis tirgū, tāpēc tas nav atbilstīgs analogās valsts ražotājs. Šajā ziņā tiek norādīts, ka minētais uzņēmums (iepriekšējais nosaukums Tata BP Solar) jau no 1989. gada ražo saules enerģijas moduļus, tāpēc nevar uzskatīt, ka tas tikai nesen ienācis tirgū. Vēl jo vairāk cita ieinteresētā persona ir sniegusi informāciju, ka uzņēmums Tata ir ienācis tirgū ievērojami agrāk nekā pieci lielākie atlasītie Ķīnas eksportētāji.
(98)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka Taivāna varētu būt piemērotāka analogā valsts nekā Indija, jo Taivānas uzņēmumu lielums ir daudz atbilstīgāks Ķīnas eksportētājiem, un Taivānas ražotāji sadarbojas. Vēl citas ieinteresētās personas, neierosinot piemērotāku alternatīvu, apšaubīja, vai Indija varētu būt pienācīga analogā valsts, ņemot vērā to, ka uzņēmums Tata ir salīdzinoši neliels.
(99)
Patiešām Taivānas uzņēmumi sadarbojās. Viens uzņēmums sadarbojās pilnībā, bet otrs uzņēmums sadarbojās tikai daļēji. Tomēr vienīgais Taivānas uzņēmums, kas pilnībā sadarbojas, ir mazāks nekā Tata, jo īpaši pārdošanas un moduļu ražošanas apjoma ziņā, kas ir apmēram 90 % attiecīgā ražojuma pārdošanas apjoma, toties Tata pārdošanas apjoms ir ievērojami lielāks nekā Taivānas uzņēmumam, kuram šajā ziņā ir nenozīmīgs pārdošanas apjoms, kā minēts pagaidu regulas 76. apsvērumā. Pēc galīgās informācijas izpaušanas viens eksportētājs jautāja, vai kāds sazinājās ar to Taivānas uzņēmumu, kas sadarbojās daļēji, lai tas iesniegtu trūkstošo informāciju. Attiecībā uz šo tiek norādīts uz pagaidu regulas 76. apsvērumu, kurā izskaidrots, ka Taivāna nevar būt analogā valsts, jo tie Taivānas uzņēmumi, kuri sadarbojas, pamatā ražoja elementus, bet Ķīna lielākoties eksportē moduļus. Tas arī attiecas uz to Taivānas ražotāju, kas sadarbojās daļēji. Tā kā šis ražotājs minētā iemesla dēļ jau bija atzīts par nepiemērotu, uzskatīja, ka nav piemēroti pieprasīt papildu informāciju no šā uzņēmuma.
(100)
Tā pati ieinteresētā persona apgalvoja, ka tas, ka moduļi tikpat vai kā netika pārdoti, neliedz Taivānai per se būt par analogo valsti, jo nav sarežģīti aprēķināt apstrādes izmaksas, ko rada elementu pārveidošana par moduļiem. Tomēr izmeklēšanā atklātie fakti to nepierāda. Lai no elementiem izgatavotu moduļus, vajadzīgi vairāki ražošanas posmi, kuros tiek radīta moduļa pievienotās vērtības būtiska daļa. Kā norādīts pagaidu regulas 137. apsvērumā, IP laikā elementu un moduļu vidējā cenu atšķirība bija EUR 555,92 jeb 54 %, savukārt vidējā izmaksu atšķirība bija EUR 377,99 jeb 34 %. Tas varētu nozīmēt to, ka Taivānas moduļu iespējamās normālās vērtības būtiska daļa būtu jāpamato ar korekcijām par apstrādes izmaksām, ko nevar uzskatīt par pieņemamāku risinājumu nekā valsti, kur normālo vērtību var pamatot ar lielākās daļas attiecīgā ražojuma vietējām pārdošanas cenām. Tāpēc tika uzskatīts, ka, ņemot vērā ticamu pieejamo informāciju, Indija ir pietiekami piemērota analogā valsts.
(101)
Cita ieinteresētā persona apgalvoja, ka nav pamatots, kāpēc ASV netika uzskatīta par piemērotu analogo valsti. Šajā sakarībā tiek norādīts uz pagaidu regulas 74. apsvērumu, kur skaidri minēts, ka “ASV nebūtu piemērota kā analogā valsts galvenokārt tāpēc, ka daļā IP laika ASV tirgus tika aizsargāts pret Ķīnas importu ar antidempinga un antisubsidēšanas pasākumiem”. Tā kā faktiski netika saņemtas piezīmes par ASV tirgus aizsardzību, nostāja šajā jautājumā paliek nemainīga.
(102)
Ieinteresētās personas apgalvoja, ka Ķīnas un Indijas ražotāju apjomradītu ietaupījumu atšķirību dēļ dempinga aprēķināšanas rezultāts ir izkropļots. Tāpēc tika pārbaudīts, vai patiešām pastāv saikne starp uzņēmuma ražošanas apjomu un tā dempinga starpību.
(103)
No izlasē iekļautajām septiņām uzņēmumu grupām divas ir vidējo uzņēmumu grupas (Jinzhou Yangguang un Delsolar), bet piecas - lielu uzņēmumu grupas (JingAo, LDK, Suntech, Trina un Yingli). Vidējo uzņēmumu starpā uzņēmumam Jinzhou Yangguang ir viszemākā dempinga starpība, savukārt uzņēmumam Delsolar - lielākā dempinga starpība. Pieciem lielākiem uzņēmumiem starpība ir pa vidu. Tas skaidri parāda, ka apjomradīti ietaupījumi nav saistīti ar dempinga starpību. Tāpēc tiek uzskatīts, ka Ķīnas un Indijas ražotāju apjomradītu ietaupījumu atšķirības neizkropļo dempinga aprēķinu.
(104)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas ieinteresētās personas apgalvoja, ka saistību trūkums starp apjomradītiem ietaupījumiem un dempinga starpību neliecina, ka nav apjomradītu ietaupījumu un cenu salīdzināmības ietekmes. Situācijā, kad dempinga starpības pamatā šajā gadījumā ir identiskas normālās vērtības noteikšana visiem eksportētājiem, dempinga starpību galvenokārt veicināja eksporta cenas. Tāpēc, ja nav saistības starp apjomradītu ietaupījumu un dempinga starpību, tas norāda, ka tāpat nepastāv saistība starp apjomradītiem ietaupījumiem un pārdošanas cenām. Tādēļ tiek secināts, ka šajā gadījumā apjomradītu ietaupījumu atšķirības neietekmē cenu salīdzināmību.
(105)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka analogās valsts ražotājiem ir pārmērīgi augstas vietējās pārdošanas cenas, kas, iespējams, ir ievērojami augstākas nekā Savienības ražotāju cenas, jo dempinga starpība ievērojami pārsniedz cenu samazinājuma starpību. Šis apgalvojums tika pausts, salīdzinot Indijas normālās vērtības ar Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenām. Tomēr, tā kā Indijas normālā vērtība ir pamatota tikai ar rentablās pārdošanas apjomu, šis salīdzinājums nav pareizs. Jo īpaši situācijā, kad Savienības ražošanas nozare cieš zaudējumus, nav pārsteidzoši, ka Indijā rentablās cenas ir augstākas nekā Savienības nozares vidējās svērtās cenas. Tāpēc tas, ka Indijas normālā vērtība ir lielāka par Savienības ražošanas nozares cenām, nepierāda, ka Indijas izvēle par analogo valsti ir nepieņemama.
(106)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka uzņēmuma Tata cenas ir izkropļotas, jo tas ir saistīts ar sabiedrisko pakalpojumu uzņēmumu Tata Power. Iespējams, tas ļauj Tata prasīt augstākas cenas tajos reģionos, kurus apkalpo Tata Power. Tomēr nav iesniegti nekādi pierādījumi un aprēķini par šo iespējamo ietekmi. Tāpēc šis apgalvojums netiek pieņemts.
(107)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas viens eksportētājs apgalvoja, ka Tata nav konkurējošs uzņēmums, jo tam ir augstas ražošanas izmaksas un pārdošanas cenas, kas varētu būt par iemeslu tam, ka BP Solar 2011. gada decembrī izstājās no kopuzņēmuma. To apstiprinot tika citēts publicēts raksts, kurā teikts, ka “BP aiziešana no saules enerģijas rūpniecības pēc četrdesmit gadu darba tajā, liecina, cik sīva konkurence ir parādījusies saules enerģijas tirgū un cik pārpilns tas ir.” Tomēr šajā rakstā nav teikts, ka Tata ir nekonkurētspējīgs uzņēmums; rakstā ir stāstīts par situāciju saules enerģijas tirgū kopumā, runājot par konkurenci uz dzīvību un nāvi šajā nozarē un, ka “daudzi uzņēmumi visā pasaulē ir atlaiduši simtiem strādnieku un bankrotējuši”. Tāpēc šis raksts nenorāda, ka Tata ir nekonkurētspējīgs uzņēmums ar augstām ražošanas izmaksām un pārdošanas cenām.
(108)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas viens eksportētājs apgalvoja, ka iepriekš 91. apsvērumā minētajā Indijā notiekošajā antidempinga izmeklēšanā Tata nav iekļauts Indijas iekšzemes ražošanas uzņēmumu vidū, jo tas ievērojamos daudzumos importē elementus. Kaut arī ir apstiprināts, ka patiešām Indijā notiekošajā antidempinga izmeklēšanā Tata nav iekļauts Indijas iekšzemes ražošanas uzņēmumu vidū, tas tomēr uzreiz nenozīmē, ka uzņēmums Tata nav piemērots kā analogās valsts ražotājs. Normālā vērtība tika aprēķināta tikai uzņēmumā Tata Indijā ražotajiem elementiem un moduļiem, bet ne importētām precēm. Fakts, ka importētās sastāvdaļas tiek izmantotas kādu ražojumu izgatavošanā, nenozīmē, ka rezultātā normālā vērtība Indijai nav reprezentatīva, jo īpaši, ja tās pamatā galvenokārt ir pārdošanas cenas nevis izmaksas.
(109)
Ķīnas valdība apgalvoja, ka uzņēmuma Tata moduļu pārdošanas apjomi veidojot tikai 0,3 % no Ķīnas eksporta uz ES, tādējādi tie nevarot tikt uzskatīti par reprezentatīviem (atsaucoties uz tiesas spriedumu Detlef Nölle (17) lietā). Šajā lietā tiesa uzskatīja, ka gadījumā, ja kopējais ražošanas apjoms kādā valstī ir tikai 1,25 % no eksporta apjoma uz ES, tas liecina, ka attiecīgais tirgus nav pārāk reprezentatīvs. Šajā gadījumā Ķīnas valdība nav salīdzinājusi kopējo Indijas ražošanas apjomu ar kopējo Ķīnas eksportu, bet tikai viena Indijas uzņēmuma ražošanas apjomu ar visu Ķīnas eksportētāju kopējo eksportu. Šis salīdzinājums tomēr ir kļūdains, jo konkurences tirgū ar vairākiem dalībniekiem daudzumi, kas attiecas tikai uz vienu ražotāju, neliecina par tirgus reprezentativitāti kopumā. Turklāt šis salīdzinājums neatbilst salīdzinājumam Detlef Nölle lietā, kur kopējais ražošanas apjoms valstī tika salīdzināts ar kopējo eksporta apjomu. Saskaņā ar Ķīnas Iekārtu un elektronisko ražojumu importa un eksporta tirdzniecības palātas (“CCCME”) sniegto informāciju tika prognozēts, ka ražošanas apjoms Indijā līdz 2012. gada beigām, t. i., neilgi pēc IP beigām, pārsniegs 2 GW. Šāds ražošanas apjoms atbilstu 14 % Ķīnas eksporta apjoma uz ES, kas ir krietni virs Detlef Nölle spriedumā minētās 5 % indikatīvās robežvērtības.
(110)
Pēc galīgās izpaušanas viena ieinteresētā persona minēja faktu, ka uzņēmumam Tata neesot augšupejošās integrācijas un tam esot jāiepērk plāksnītes no trešām personām. Iespējams, ka šāds augšupejošas vertikālas integrācijas trūkums izraisa izmaksu palielinājumu, salīdzinājumā ar vertikāli integrētiem Ķīnas ražotājiem. Tomēr šis apgalvojums netika pamatots. Konkrētāk, kopējās Tata izmaksas būtu tikai lielākas, ja plāksnīšu iepirkuma cena būtu augstāka nekā to ražošanas cena, kas ir nenoteikta, jo daudzi uzņēmumi saules enerģijas iekārtu ražošanas nozarē IP laikā strādāja ar zaudējumiem. Turklāt pat lielie vertikāli integrētie Ķīnas ražotāji bieži iegādājās būtiskus plāksnīšu daudzumus no neatkarīgiem piegādātājiem, un tas apliecina secinājumu, ka vertikālā integrācija plāksnīšu ražošanas jomā nenosaka augstākas moduļu un elementu izmaksas.
(111)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka analogā valsts nav konkurētspējīga. Šis apgalvojums pamatots ar faktu, ka saules enerģijas elementu ražošana Indijā 2013. gadā ir sasniegusi zemāko punktu pēdējo piecu gadu laikā. Tomēr ziņojums, uz ko atsaucās minētā ieinteresētā persona, liecina, ka Indijas elementu ražošana IP laikā vēl arvien bija ļoti augstā līmenī, proti, tuvu ziņojumā minētajam maksimumam. Ražošana būtiski samazinājās pēc IP, tādējādi tas neietekmēja izmeklēšanas rezultātus.
(112)
Cits arguments, kas tika izvirzīts, lai pamatotu apgalvojumu, ka analogā valsts nav konkurētspējīga, ir iepriekš 91. apsvērumā minētā antidempinga izmeklēšana. Saskaņā ar iestāžu novērojumiem šī izmeklēšana vēl arvien turpinās, tāpēc par to vēl nevar izdarīt secinājumus. Kopumā antidempinga izmeklēšanas nav norāde uz konkurētspējas trūkumu, bet gan uz to, ka saskaņā ar vietējās ražošanas nozares viedokli konkurenti no trešajām valstīm pakļauj to negodīgai tirdzniecības praksei.
(113)
Kopumā Komisija uzskata, ka ir izvēle par labu Indijai kā analogai valstij ir pamatota.
(114)
Tā kā nav iesniegtas papildu piezīmes par analogo valsti, tiek apstiprināti visi konstatējumi pagaidu regulas 72.-77. apsvērumā.
1.4. Normālā vērtība
(115)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas viena ieinteresētā persona sniedza piezīmi par to, ka Indijas uzņēmumi galvenokārt pārdod ārpustīkla moduļus, kam ir augstākas cenas un izmaksas nekā ar tīklu saistītiem moduļiem, ko pārdod Ķīnas eksportētāji. Vēl tika apgalvots, ka ārpustīkla moduļiem parasti ir mazāka izejas jauda nekā ar tīklu saistītiem moduļiem.
(116)
Šajā ziņā tiek norādīts, ka “standarta izmēra” moduļiem, kuriem ir vairāk nekā 36 elementi, kas parasti ir saistīti ar tīklu, un mazākiem moduļiem, kuriem ir 36 elementi vai mazāk un kurus parasti izmanto ārpus tīkla, tika izstrādātas atšķirīgas normālās vērtības. Tāpēc tiek uzskatīts, ka visiem ražojumu veidiem, tostarp ārpustīkla moduļiem un ar tīklu saistītiem moduļiem, ir noteikta atbilstīga normālā vērtība.
(117)
Cita ieinteresētā persona apgalvoja, ka uzņēmums Tata aktīvi darbojas arī kā projektu attīstītājs un ka tāpēc šā uzņēmuma pārdošanas apjomi nav salīdzināmi tikai ar Ķīnas ražotāju eksportētāju moduļu pārdošanas apjomiem. Šajā ziņā tiek norādīts, ka Indijas vietējo cenu un Ķīnas eksporta cenu salīdzinājums tika veikts tikai attiecībā uz moduļu pārdošanu, un normālās vērtības aprēķināšanai netika izmantoti pārdošanas apjomi, kas saistīti ar pabeigtiem projektiem vai integrētiem risinājumiem, jo tie netika uzskatīti par salīdzināmiem apjomiem.
(118)
Tā kā nav iesniegtas papildu piezīmes par normālo vērtību, tiek apstiprināti visi konstatējumi pagaidu regulas 78.-86. apsvērumā.
1.5. Eksporta cena
(119)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas daži izlasē iekļautie eksportētāji iesniedza piezīmes par nelielām problēmām attiecībā uz dempinga starpības aprēķināšanai izmantoto eksporta cenu. Pamatotos gadījumos piezīmes tika ņemtas vērā un to dēļ nedaudz tika pārrēķināta attiecīgo uzņēmumu dempinga starpība.
(120)
Tā kā nav iesniegtas citas piezīmes par eksporta cenu, tiek apstiprināti visi konstatējumi pagaidu regulas 87.-89. apsvērumā.
1.6. Salīdzinājums
(121)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas daži izlasē iekļautie eksportētāji iesniedza piezīmes par nelielām problēmām attiecībā uz eksporta cenu salīdzināšanai izmantotajām korekcijām. Pamatotos gadījumos piezīmes tika ņemtas vērā un to dēļ nedaudz tika pārrēķināta attiecīgo uzņēmumu dempinga starpība.
(122)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas tika konstatēta pārrakstīšanās kļūda, kuras dēļ tika nepareizi veikta iekšzemes pārvadājumu normālās vērtības korekcija. Šī kļūda tika labota, tādējādi nedaudz samazinot dempinga starpības.
(123)
Pēc galīgās izpaušanas viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka tirdzniecības līmeņa korekcija var būt pamatota, jo persona nepārdod tieši uzstādītājiem, bet tālākpārdevējiem un izplatītājiem. Persona pieprasīja detalizētu informāciju par analogās valsts ražotāja pārdošanas kanāliem, ko nevarēja sniegt konfidenciālās informācijas aizsardzības nolūkā. Kā alternatīva bija analogās valsts ražotāja klientu datu bāze, kur klienti tika iedalīti dažādās kategorijās atkarībā no pārdošanas apjoma, kas parādīja, ka tirdzniecības korekciju līmenis nav pamatots.
(124)
Atbildot uz šo analīzi, ieinteresētā persona atzina, ka atšķirības pārdošanas daudzumos izraisītu cenu atšķirības, bet viņš uzturēja argumentu par to, ka iespējams, uzstādītājiem būtu augstākas cenas, nekā izplatītājiem/tālākpārdevējiem, pat, ja uzstādītājs iegādātos līdzīgu daudzumu, kā izplatītājs/tālākpārdevējs. Tomēr šis apgalvojums netika pamatots, tāpēc to nevarēja ņemt vērā.
(125)
Tā kā nav iesniegtas papildu piezīmes par eksporta cenu, tiek apstiprināti visi konstatējumi pagaidu regulas 90. - 92. apsvērumā.
1.7. Dempinga starpības
(126)
Viens izlasē iekļautais ražotājs eksportētājs pieprasīja pilnīgu dempinga aprēķinu izpaušanu, apgalvojot, ka citādi nav iespējams runāt par to precizitāti. Tā kā šim uzņēmumam nebija piešķirts TER, tā normālā vērtība tika noteikta, pamatojoties uz datiem no Indijas kā analogās valsts. Tā kā analogajā valstī izmeklēšanā pilnībā piedalījās tikai viens ražotājs, informāciju par ražojuma veida līmeni nevar izpaust, lai aizsargātu konfidenciālo informāciju. Tāpēc šis apgalvojums tiek noraidīts.
(127)
Kā noteikts pamatregulas 2. panta 11. un 12. punktā, izlasē iekļauto uzņēmumu katra veida līdzīgā ražojuma vidējo svērto normālo vērtību, kas noteikta analogajai valstij, salīdzināja ar attiecīgā ražojuma atbilstīgā veida vidējo svērto eksporta cenu.
(128)
Izlasē neiekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, vidējo svērto dempinga starpību aprēķināja saskaņā ar pamatregulas 9. panta 6. punktu. Tādējādi šī starpība tika aprēķināta kā vidējā svērtā vērtība no starpībām, kas noteiktas izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem.
(129)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, galīgā dempinga starpība izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, kas sadarbojās, tika noteikta 88,1 % apmērā.
(130)
Attiecībā uz visiem pārējiem ĶTR ražotājiem eksportētājiem saskaņā ar pamatregulas 18. pantu dempinga starpības tika noteiktas, pamatojoties uz pieejamiem faktiem. Tādēļ vispirms noteica sadarbības līmeni, to eksporta apjomu uz Savienību, par ko ziņoja ražotāji eksportētāji, kuri sadarbojās, salīdzinot ar Ķīnas eksporta apjomu atbilstīgi nosacījumiem 167. apsvērumā.
(131)
Tā kā ražotāji eksportētāji, kas sadarbojās, nodrošināja vairāk nekā 80 % no kopējā Ķīnas eksporta uz Savienību, sadarbības līmeni var uzskatīt par augstu. Nebija iemesla uzskatīt, ka kāds ražotājs eksportētājs tīši nevēlas sadarboties, tāpēc atlikusī dempinga starpība tika noteikta tā izlasē iekļautā uzņēmuma dempinga starpības līmenī, kuram šī starpība bija vislielākā. To uzskatīja par piemērotu, jo nekas neliecināja, ka uzņēmumi, kas nesadarbojās, īstenojuši dempingu zemākā līmenī, un tādējādi varētu nodrošināt visu pasākumu efektivitāti.
(132)
Tādējādi vidējās svērtās dempinga pagaidu starpības, kas izteiktas procentos no CIF cenas līdz Savienības robežai pirms nodokļu nomaksas, ir norādītās turpmāk.
Uzņēmums
Dempinga starpība
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
90,3 %
Delsolar (Wujiang) Ltd
111,5 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
91,9 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
97,5 %
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
53,8 %
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
73,2 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
93,3 %
Citi uzņēmumi, kas sadarbojās (I un II pielikums)
88,1 %
Visi pārējie uzņēmumi
111,5 %
D. KAITĒJUMS
1. Savienības ražošanas nozares un Savienības ražošanas apjoma definīcija
(133)
Līdzīgo ražojumu ražo aptuveni 215 ražotāji Savienībā. Iestādes ir pārbaudījušas ieinteresēto personu apgalvojumus, ka šis skaits esot lielāks; tomēr pārbaudē atklājās, ka iespējamie papildu ražotāji patiesībā pārsvarā bija ražotāji eksportētāji, ar tiem saistītie importētāji, izplatītāji un uzstādītāji.
(134)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas vairākas personas apstrīdēja to, ka neatkarīgā konsultāciju uzņēmuma Europressedienst (“konsultants”) sniegtie dati inter alia ir izmantoti, lai noteiktu Savienības ražošanas apjomu, Savienības ražošanas jaudu, kā arī citus makroekonomiskus kaitējuma rādītājus attiecībā uz Savienības ražošanas nozari, kā arī importa datus. Šīs personas apšaubīja konsultanta neatkarību, apgalvojot, ka tas bija saistīts ar sūdzības iesniedzēju. Viņi pieprasīja arī paskaidrot, kā Komisija izvēlējās konsultantu, un apšaubīja tā kompetenci attiecībā uz ekonomikas datu vākšanu par FE nozari. Šajā ziņā tika apgalvots, ka Komisijai savus konstatējumus vajadzējis pamatot ar citu pieejamu avotu, jo īpaši pazīstamu pētniecības institūtu datiem. Visbeidzot, lai apstrīdētu konsultanta iesniegtos datus, apvienība AFASE atsaucās uz ekonomikas rādītāju iesniegšanas un datu apkopošanas paraugpraksi lietās, kuras attiecas uz Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 101. un 102. panta piemērošanu, un apvienošanās lietās.
(135)
Attiecībā uz konsultanta un sūdzības iesniedzēja iespējamo saikni iesaistītās ieinteresētās personas neiesniedza pierādījumus, kas apliecinātu, ka šāda saikne pastāv. Tāpat izmeklēšanā netika atklāti pierādījumi, ka šādas attiecības pārsniegtu komerciālu attiecību robežas. Pēc galīgās izpaušanas viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka bija pazīmes, ka prima facie pierādījumi, kurus sūdzībās norādīja Savienības ražošanas nozare, kas ir sūdzības iesniedzējs, bija balstīti uz datiem, ko sniedza tas pats konsultants. Pat ja tiek atzīts, ka iegūtie dati par dažiem rādītājiem patiešām bija līdzīgi sūdzībā ietvertajiem pierādījumiem, tas nebūt nenozīmē, ka tos ieguva, izmantojot tikai vienu avotu. Tāpēc sūdzībā ietverti vairāki izmantotie avoti.
(136)
Kā paskaidrots pagaidu regulas 99. apsvērumā, Komisija uzskatīja, ka nav citu publiski pieejamu avotu, kas sniegtu gan makroekonomiskos datus par Savienības tirgu kopumā, gan citus importa datus, tāpēc konkrētajā izmeklēšanā ir piemēroti izmantot šā konsultanta pakalpojumus. Pirms Europressedienst izvēles Komisija novērtēja metodes, kuras konsultants izmanto attiecīgo datu vākšanai, kā arī konsultanta spēju sniegt vajadzīgos datus par katru ražojuma veidu atsevišķi un par visu attiecīgo periodu.
(137)
Turklāt izmeklēšanas gaitā konsultanta sniegtie dati pēc iespējas tika salīdzināti ar citiem pieejamajiem avotiem, un tie tika apstiprināti. Šajā ziņā tiek norādīts, ka tirgū ir vairāki pētniecības uzņēmumi, kuri apkopo statistikas datus par FE, un apkopotie rādītāji gandrīz nekad nav vienādi. Šis apstāklis ir skaidrojams ar to, ka jebkuram pētniecības institūtam ir sarežģīti iegūt precīzus rādītājus, tāpēc neatkarīgi no šo rādītāju avota apkopotie FE tirgus rādītāji vienmēr būs pamatoti ar aplēsēm. Šajā kontekstā Komisija, salīdzinot datus, ja šādi dati bija pieejami, salīdzināja tendences, par ko liecināja konsultanta sniegtie dati, ar tendencēm, par kurām liecināja tādu pašu datu izmaiņas, ko par šo pašu tematu bija publicējuši citi pētniecības uzņēmumi, Komisijas Kopīgais pētniecības centrs (“JRC”) un Eiropas Fotoelektrisko ražojumu nozares apvienība (“EPIA”), ja šādi dati bija pieejami. Tā kā salīdzināto rādītāju izmaiņas bija vienādas, veicot salīdzināšanu, būtiskas atšķirības netika konstatētas. Tāpēc pagaidu konstatējumi nebija pamatoti tikai ar konsultanta sniegtajiem datiem, bet arī ar šo datu analīzi un vērtējumu, ko veica Komisija. Turklāt, kā minēts iepriekš 9. apsvērumā, pēc pagaidu pasākumu noteikšanas konsultanta uzņēmumā tika veikts pārbaudes apmeklējums. Lai pārbaudītu metodikas un iesniegto datu ticamību, Komisija konsultanta uzņēmumā veica pārbaudi uz vietas. Pēc tam, kad Komisija bija salīdzinājusi datus, lai papildus pārliecinātos par datu un izmantotās metodikas ticamību un kvalitāti, tika veikta pārbaude uz vietas.
Tika uzskatīts, ka, piemērojot labas pārvaldības principu, pārbaude uz vietas ir atbilstīgs līdzeklis arī tad, ja šos datus nav sniegusi ieinteresētā persona, bet gan konsultants. Tāpēc Komisija papildus pārliecinājās par konsultanta sniegto datu ticamību.
(138)
Viena persona apgalvoja, ka Komisijas izmantotā salīdzināšanas metodika nav pietiekami sīki izskaidrota un pieprasīja, lai tiktu izpausti arī citi avoti, kas izmantoti salīdzināšanā. Šī persona arī apgalvoja, ka izmantotā metodika jebkurā gadījumā ir nederīga, jo tajā salīdzinātas vien dažādu avotu tendences, nevis absolūtās vērtības.
(139)
Ciktāl tas attiecas uz citiem avotiem, ko izmanto, lai salīdzinātu konsultantu sniegtos datus, ir jānorāda, ka tie bija minēti JRC un EPIA publicētajos ziņojumos par šiem pašiem jautājumiem. Attiecībā uz datu salīdzinājumu ar citiem avotiem, tiek norādīts, ka tie uzrādīja ne tikai līdzīgas tendences, bet arī līdzīgus lielumus. Tādēļ tika secināts, ka izmantotās metodes ir atbilstošas, un šajā ziņā apgalvojumi tika noraidīti.
(140)
Attiecībā uz konsultanta kompetenci tiek norādīts, ka šā uzņēmuma pamatdarbība ir FE nozares datu vākšana un FE tirgus uzņēmumu aktuālās datubāzes izstrāde. Šie dati tiek publicēti specializētos fotoelektriskās enerģijas nozares žurnālos, un šos datus izmanto arī konkrēti uzņēmumi, kuru uzdevumā konsultants veic īpašus pētījumus. Europressedienst izveidotā datubāze tiek pastāvīgi atjaunināta, un dati tiek publicēti no jauna. Turklāt konsultantam ir ilggadēja pieredze šajā nozarē. Proti, konsultanta metodika ir informācijas vākšana, salīdzināšana un apkopošana, izmantojot dažādus tirgū pieejamos avotus. Tādēļ tas vāc datus, izmantojot standartizētas anketas un nosūtot tās datubāzē iekļautajiem uzņēmumiem, jo īpaši Savienības ražotājiem, vai veicot telefonaptauju, vai tirdzniecības izstādēs aptaujājot trešo valstu ražotājus. Ja informāciju nav iespējams iegūt, izmantojot minētos kanālus, Europressedienst pārbauda fotoelektriskās enerģijas nozares uzņēmumu finanšu pārskatus vai, lai iegūtu vai salīdzinātu datus, brīvprātīgi sadarbojas ar citiem pētniecības institūtiem. Tika pārbaudīts un arī apstiprināts, ka konsultants minētos avotus izmanto savā ikdienas darbā. Ņemot vērā minēto, tika uzskatīts, ka šajā izmeklēšanā ir atbilstīgi izmantot uzņēmuma Europressedienst pakalpojumus, un tāpēc ieinteresēto personu apgalvojumi tika noraidīti
(141)
Attiecībā uz Komisijas kompetentā dienesta izdoto ekonomikas rādītāju iesniegšanas paraugpraksi (“paraugprakse”) būtu jāsniedz šādas piezīmes. Pirmkārt, tas ir dokuments, kurā nevar iesaistīt Komisiju, jo to nav pieņēmusi kolēģija, bet publicējis kompetentais dienests ar mērķi sniegt ieteikumus personām par to, kā iesniegt ekonomiskos rādītājus. Otrkārt, paraugprakse attiecas uz ekonomikas rādītāju iesniegšanu un datiem, ko izmanto dažās lietās, kas saistītas ar konkurences apstākļu izmeklēšanu, saistībā ar LESD 101. un 102. pantu un apvienošanās lietām. Piemērojamie noteikumi, pierādījumu standarti un Komisijas izmeklēšanas pilnvaras šajās konkurences lietās nevar salīdzināt ar tirdzniecības aizsardzības izmeklēšanu, uz to attiecas pilnīgi atšķirīgs noteikumu kopums.
(142)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas vairākas personas apstrīdēja konsultanta izmantoto metodiku, apgalvojot, ka tā neatbilst atzītiem zinātniskiem standartiem. Tomēr, kā minēts 137. apsvērumā iepriekš, attiecīgā metodika tika izvērtēta un iegūtie dati tika salīdzināti un pārbaudīti un pēc tam izvērtēti atbilstīgi citiem publicētiem datiem, un tāpēc tie pamatoti uzskatāmi par ticamiem. Konkrētie jautājumi, ko izvirzīja ieinteresētās personas, galvenokārt AFASE, tika precizēti un publiskoti publiski pieejamajos izmeklēšanas dokumentos, kur ieinteresētās personas tos varēja pārbaudīt.
(143)
CCCME apgalvoja, ka datu apkopošanas metodika netika precizēta. Tā kā attiecīgā informācija visām ieinteresētajām personām tika darīta pieejama pieejamajos izmeklēšanas dokumentos, kur ieinteresētās personas tos varēja pārbaudīt, šis apgalvojums tika noraidīts.
(144)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas vairākas personas atkārtoti izteica bažas par Komisijas konsultantu atlasi un par iesniegto datu kvalitāti. Attiecībā uz šo tika apgalvots, ka konsultanta datus īpašos gadījumos var pasūtīt un iegādāties, lai īstenotu potenciālo klientu īpaši noteiktus pieprasījumus, un tādēļ dati var nebūt objektīvi. Turklāt CCCME apstrīdēja, ka konsultantu savāktie dati varētu tikt uzskatīti par tiešiem pierādījumiem pamatregulas 3. panta 2. punkta izpratnē, jo tie lielā mērā ir balstīti uz pieņēmumiem un aprēķiniem. Turklāt tika apgalvots, ka sniegtie dati nebija pietiekami pamatoti ar pierādījumiem un ka tie nav ne apstiprinoši, ne objektīvi, ne arī pārbaudāmi.
(145)
Attiecībā uz šiem apgalvojumiem jāatsaucas uz 136. un 137. apsvērumu iepriekš, kur sniegta papildu informācija par konsultantu izraudzīšanu. Turklāt ir jānorāda, ka Komisija nolīga konsultantu, pamatojoties uz pilnīgāko tajā brīdī pieejamo informāciju un pilnībā atbilstoši Komisijas finanšu regulai, kas piemērojama šai procedūrai. Turklāt jāatgādina, ka liela nozīme bija konsultanta spējām laicīgi sagādāt visus nepieciešamos datus, jo Komisijai bija pienākums noteiktā termiņā publicēt izmeklēšanas laikā iegūtos pagaidu konstatējumus.
(146)
Attiecībā uz sagādāto datu kvalitāti un to, vai tie uzskatāmi par tiešiem pierādījumiem pamatregulas 3. panta 2. punkta izpratnē, kā tas minēts 137. apsvērumā iepriekš, jānorāda, ka tika pārbaudīta konsultanta datu apkopošanas metodika un tās kvalitāti atzina par apmierinošu. Turklāt kā jau tas minēts iepriekš tajā pašā apsvērumā, konsultanta sagādātie dati tika, kad vien tas bija iespējams, salīdzināti ar citiem avotiem, un tika konstatēts, ka tie ir pietiekami precīzi. Noslēgumā jānorāda, ka konsultantam ir viena datu bāze, kura neatkarīgi no klientu vajadzībām un pieprasījumiem tiek regulāri atjaunināta. Tā pati datu bāze tiek izmantota, lai iegūtu FE statistiku un iesniegtu to dažādiem klientiem, tādēļ apgalvojums, ka dati nav objektīvi, ir noraidāms.
(147)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka Komisija nav izpaudusi avotus, izmantoto metodiku un informāciju par uzņēmumiem, ar kuriem konsultants sadarbojās, apkopojot saņemtos makroekonomikas datus. Cita ieinteresētā persona atkārtoti apgalvoja, ka konsultanta izmantotā metodika liek domāt, ka rezultāti varētu būt neprecīzi. Vairākas ieinteresētās personas pieprasīja papildu informāciju par konsultanta izmantoto metodiku, piemēram, par vidējo atbilžu biežumu uz anketas/interviju jautājumiem, par to datu proporciju, kas iegūti katrā kanālā un kā šie kanāli tika pārbaudīti, par aptuvenām vērtībām/pieņēmumiem, kas izmantoti, lai iegūtu datus, par to uzņēmumu skaitu, kuriem tika veikta aptuveno vērtību noteikšana, un vismaz par konsultanta darbinieku skaita diapazonu.
(148)
Attiecībā uz šiem apgalvojumiem jānorāda, ka pēc pagaidu pasākumu noteikšanas Komisija sniedza ieinteresētajām personām informāciju par konsultanta datu apkopošanā izmantoto metodiku un to avotiem, un saistībā ar to pēc pagaidu informācijas izpaušanas atbildēja uz ieinteresēto personu izvirzītajiem konkrētajiem jautājumiem. Ieinteresēto personu papildu informācijas pieprasījumi pēc galīgās informācijas izpaušanas tiek uzskatīti par atbildētiem, sniedzot informāciju, kas konfidencialitātes ierobežojumu ietvaros kļuva pieejama pēc pagaidu maksājumu noteikšanas. Turklāt tiek uzsvērts, ka Komisija uz vietas pārbaudīja, kā konsultants ieguva un apkopoja datus, un kādi bija attiecīgie pamatpieņēmumi datu apkopošanai. Pārbaudes rezultāti bija apmierinoši, un Komisija atkārtoti pārliecinājās par pamatpieņēmumu atbilstību un konsultanta sniegto datu kvalitāti. Turklāt personas neapstrīd pašus datus.
(149)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas cita ieinteresētā persona pieprasīja skaidrojumu par vairākiem konsultanta datu vākšanā aplūkotiem Savienības ražotājiem un aptuveni par 215 Komisijai zināmiem Savienības ražotājiem, kuri daļēji pārklājas. Attiecībā uz šo ir jāpaskaidro, ka konsultanta aplūkotie Savienības ražotāji lielākoties tie paši, kas pārstāv Savienības ražošanas nozari izmeklēšanā, kas minēta 133. apsvērumā iepriekš.
(150)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka kaitējumu analīzi Komisija ir veikusi nekonsekventi, jo tā veikta atsevišķi moduļiem un elementiem, bet kaitējuma un dempinga starpības aprēķini tika noteikti kā moduļu un elementu kopējā vidējā svērtā cena. Attiecībā uz šo ir jānorāda, ka, lai gan rādītāji tika uzrādīti par katru ražojuma veidu atsevišķi, izdarītie secinājumi par katru rādītāju attiecas uz izmeklēšanā iekļauto ražojumu kopumā. Jāatgādina arī, ka moduļi un elementi ir viens ražojums, un tādēļ dempinga starpības un kaitējuma novēršanas līmenis tika noteikts, pamatojoties uz to. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(151)
Visbeidzot cita persona apgalvoja, ka makroekonomikas rādītāju vērtības aprēķins IP laikā tika kļūdaini balstīts uz vienkāršu vidējo 2011. un 2012. gada vērtību, bet šāda metodika nav objektīva un neatspoguļos reālos rezultātus IP laikā. Ir jāpaskaidro, ka datu vienkāršā vidējā vērtība tika izmantota tikai gadījumā, ja attiecīgajos periodos bija līdzīgas tendences. Gadījumā, ja tendences ir atšķirīgas, metodika tika attiecīgi pielāgota, ņemot vērā tirgus realitāti. Attiecīgā persona neizvērsa diskusiju par to, kādā mērā izmantotās metodikas rezultāti neatspoguļotu tirgus realitāti. Tādēļ šie apgalvojumi tika noraidīti.
(152)
Pamatojoties uz minētajiem faktiem un tā kā par šiem jautājumiem nav iesniegtas papildu piezīmes, tiek apstiprināti konstatējumi pagaidu regulas 98.-101. apsvērumā.
2. Attiecīgā Savienības tirgus noteikšana
(153)
Vairākas personas apgalvoja, ka kaitējums būtu bijis jānovērtē atsevišķi tirgum pašu vajadzībām un brīvajam tirgum. Viena persona apgalvoja, ka dati par elementiem, ko paredzēts izmantot pašu vajadzībām, būtu jāizslēdz no kaitējuma novērtējuma, jo tos neietekmējot subsidētais imports.
(154)
Kā minēts pagaidu regulas 105. apsvērumā, patēriņš, pārdošanas apjoms, ražošanas apjoms, ražošanas jauda, jaudas izmantojums, izaugsme, ieguldījumi, krājumi, nodarbinātība, ražīgums, naudas plūsma, ienākums no ieguldījumiem, spēja piesaistīt kapitālu un dempinga starpības lielums būtu jāpārbauda saistībā ar visām Savienības ražošanas nozares darbībām, tostarp ražošanas nozares produkcijas izmantošanu pašu vajadzībām, jo tirgum pašu vajadzībām paredzēto produkciju vienlīdz ietekmēja arī konkurence, ko radīja imports no attiecīgās valsts.
(155)
Tādējādi izmeklēšanā tika konstatēts, ka, palielinoties negatīvajai ietekmei uz cenām, kuru radīja imports par dempinga cenām, vertikāli integrēti ražotāji bija spiesti importēt ražojumus (elementus) par dempinga cenām un pārtraukt tādu izstrādājumu ražošanu, kuru izmaksas pārsniedza importa cenu. Turklāt izmeklēšanā tika arī atklāts, ka brīvajā tirgū un tirgū pašu vajadzībām ir vienādas cenu attīstības tendences, tādējādi apliecinot to, ka attiecīgais imports šos tirgus ietekmēja vienādi.
(156)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas vairākas ieinteresētās personas atkārtoti apgalvoja, ka Komisija nav sniegusi atbilstošu un pamatotu tirgus pašu vajadzībām analīzi vai arī iemeslus, kādēļ nav tikusi veikta atsevišķa analīze. Viena persona apgalvoja, ka netika sniegta informācija par Savienības produkcijas nozīmi pašu patēriņam. Papildus tika apgalvots, ka pagaidu regulas 106. apsvērumā minētais, ka cenas tirgū pašu vajadzībām ne vienmēr atspoguļo tirgus cenas, ir pretrunā secinājumiem, kas minēti 155. apsvērumā iepriekš, ka brīvajā tirgū un tirgū pašu vajadzībām ir vienādas cenu attīstības tendences.
(157)
Pirmkārt, ir jānorāda, ka pagaidu regulas 105. apsvērumā ir izklāstīti iemesli attiecībā uz to, kādēļ tika uzskatīts par pieņemamu pārbaudīt kaitējuma rādītājus (izņemot peļņu), kas attiecas uz kopējo Savienības ražošanas nozares darbību, tostarp izmantošanu pašu patēriņam. Šajā sakarībā jāatgādina, kā izklāstīts tajā pašā apsvērumā, ka izmeklēšanā atklājās, ka produkciju, kas paredzēta pašu patēriņam, vienlīdz ietekmē konkurējošais imports no ĶTR, ko attiecīgās ieinteresētās personas neapstrīdēja. Tāpēc ir jānoraida apgalvojums, ka netika sniegts izskaidrojums par to, kādēļ neveica atsevišķu analīzi. Tāpat, ņemot vērā to, ka tas izriet no šā secinājuma, ir jānoraida, ka šāda atsevišķa analīze būtu jāveic tirgum pašu vajadzībām.
(158)
Otrkārt, kaut arī, pamatojoties uz iepriekš minēto, Savienības produkcija, kas paredzēta izmantošanai pašu vajadzībām, nav uzskatāma par būtisku elementu, jānorāda, ka Savienībā ražoto elementu apjoms, kas paredzēts izmantošanai pašu vajadzībām, IP laikā veidoja aptuveni pusi no kopējā ražošanas apjoma. Visbeidzot, ir noskaidrots, ka falts, ka cenas tirgū pašu vajadzībām neatspoguļo cenas brīvajā tirgū, ne vienmēr ir pretrunā ar to, ka cenām abos tirgos ir vienādas tendences, jo tās joprojām var būt dažādos līmeņos vai cenu izmaiņas var būt lielākas vai mazākas, tādējādi attēlojot citu ainu. Pamatojoties uz iepriekš minēto, apgalvojumi attiecībā uz tirgu pašu vajadzībām tika noraidīti.
(159)
Attiecīgās personas nesniedza informāciju, kas atspēkotu minētos konstatējumus par Savienības tirgus noteikšanu. Tāpēc šajā ziņā paustie apgalvojumi tika noraidīti un tika apstiprināti visi konstatējumi pagaidu regulas 102.-106. apsvērumā.
3. Patēriņš Savienībā
(160)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka atkarībā no izmantotā avota krasi atšķiras dati par izmeklējamā ražojuma patēriņu Savienībā. Šī persona apgalvoja, ka drošticamus datus var iegūt, tikai izmantojot informāciju, kas savākta specializētās iestādēs vai pētniecības centros. Ņemot vērā 134. un 152. apsvērumā iepriekš izklāstītos paskaidrojumus un secinājumus par izmeklēšanā izmantoto konsultanta sniegto datu ticamību, šis arguments tiek noraidīts.
(161)
Tā pati ieinteresētā persona apgalvoja, ka patēriņa apjoms nebūtu jānosaka, vienkārši saskaitot pieejamās moduļu ražošanas jaudas Savienībā, un ka no tā būtu jāatņem Savienības ražošanas nozares projektiem paredzēto moduļu patēriņa apjoms. Šis arguments tika noraidīts, jo moduļu patēriņa apjoms tika aprēķināts, ņemot vērā Savienībā no jauna uzstādītās jaudas. Tā ir vispārpieņemta prakse, nosakot moduļu patēriņu. Elementu patēriņa apjoms tika noteikts, ņemot vērā Savienība saražoto moduļu apjomu.
(162)
Cita persona apgalvoja, ka konsultanta aprakstītā metodika apstiprina grūtības noteikt ticamus patēriņa rādītājus. Turklāt tika apgalvots, ka importa dati, kā arī Savienības ražošanas nozares dati par eksporta pārdošanas apjomiem, bija balstīti uz nepārbaudāmām aplēsēm vai nepilnīgiem datiem, un ka Komisijas veiktais salīdzinājums nebija pietiekams, lai varētu secināt, ka šie dati ir patiešām ticami un precīzi.
(163)
Kā tas jau ir minēts iepriekš 136. un 137. apsvērumā, datu un izmantoto datu apkopošanas metodikas kvalitāti Komisija apstiprināja apmeklējuma laikā un, pamatojoties uz to, tika uzskatīts, ka izmantotā metodika ir atbilstoša un rezultāti ir precīzi un pietiekami ticami. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(164)
Pamatojoties uz minētajiem faktiem un tā kā par patēriņu Savienībā nav iesniegtas citas piezīmes, tiek apstiprināts pagaidu regulas 107.-109. apsvērums.
4. Imports no attiecīgās valsts
4.1. Importa apjoms un tirgus daļa no attiecīgās valsts
(165)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka atkarībā no izmantotā avota krasi atšķiras dati par izmeklējamā ražojuma importa apjomiem. Šī persona apgalvoja, ka drošticamus datus var iegūt, tikai izmantojot informāciju, kas savākta specializētās iestādēs vai pētniecības centros. Ņemot vērā 134. un 152. apsvērumā iepriekš izklāstītos paskaidrojumus un secinājumus par izmeklēšanā izmantoto konsultanta sniegto datu ticamību, šis arguments tiek noraidīts.
(166)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas viena ieinteresētā persona apstrīdēja metodiku, ar kuru tiek noteikta kopējā importa vērtība no ĶTR, apgalvojot, ka tā bija balstīta uz darījumiem, kas veikti pie CIF līmeņa pirms nodokļa nomaksas, un tāpēc ir apšaubāms, vai šie darījumi bija paredzēti Savienības patēriņam. Attiecībā uz šo apgalvojumu tiek precizēts, ka konsultanta sniegtais aprēķins par kopējo importa vērtību no ĶTR netika izmantots pagaidu un galīgajiem konstatējumiem un ka izmeklēšanas laikā tikai noteica importa apjomu un importa cenas, kā tas redzams pagaidu regulas 110. - 113. apsvērumā. Tā kā attiecīgā ieinteresētā persona neapstrīdēja metodiku kā tādu, ar kuru nosaka importa cenas, ir norādīta atsauce uz attiecīgajiem konstatējumiem pagaidu regulas 113. - 117. apsvērumā un turpmāk minētajā 168. - 176. apsvērumā. Tādēļ minētais apgalvojums tika noraidīts.
(167)
Pamatojoties uz minētajiem faktiem un tā kā par attiecīgā ĶTR izcelsmes ražojuma importa apjomu nav iesniegtas citas piezīmes, tiek apstiprināts pagaidu regulas 110. - 112. apsvērums.
4.2. Importa cenas un cenu samazinājums
(168)
Viens nesaistītais importētājs, kas sadarbojās, apgalvoja, ka importa cenas būtu jānosaka, ņemot vērā tā attiecīgā ražojuma importu Savienībā. Tomēr šā importētāja sniegtie dati bija tikai daļa no kopējā importa apjoma Savienībā, un nebija iespējams izdarīt nozīmīgus secinājumus par visa ĶTR izcelsmes importa apjoma vidējo importa cenu visā attiecīgajā periodā, kas aptvēra vairākus gadus. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(169)
Cita persona apgalvoja, ka netika izskaidrota cenu noteikšanas metodika, jo īpaši attiecībā uz to, kā tika apvienoti un saskaņoti dati no dažādiem avotiem. Turklāt tika apgalvots, ka importa izmaksu pamatā būtu jābūt pārbaudītai informācijai, kas apkopota izmeklēšanas laikā, nevis aplēsēm.
(170)
Tiek uzskatīts, ka metodika, kas ir pieejama visām ieinteresētajām personām, ir pietiekami pilnīga, lai saprastu to, kā rādītāji iegūti. Attiecībā uz “importēšanas” izmaksām tiek precizēts, ka cenas uz vietas koriģēja, lai iegūtu CIF cenas. Veikto aprēķinu apstiprināja izmeklēšanas laikā apkopotie dati.
(171)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas vairākas ieinteresētās personas pieprasīja vairāk informācijas par cenu samazinājuma aprēķiniem nekā jau bija norādīts pagaidu regulas 116. apsvērumā. Ciktāl tas bija iespējams, divpusējās apmaiņā sniegta papildu informācija, ņemot vērā to, ka šī informācija ir slepena, un to, ka Savienības ražotājiem tiek nodrošināta anonimitāte.
(172)
Saskaņā ar lēmumu par plāksnīšu neiekļaušanu ražojumu klāstā (sk. 28. līdz 32. apsvērumu iepriekš) šie ražojumi netika iekļauti arī cenu samazinājuma aprēķinā. Turklāt ieinteresētās personas iesniedza dažus CIF cenu labojumus. Tā kā 21. apsvērumā skaidroto iemeslu dēļ tika pārskatīta nesaistīto importētāju izlase, pēc tam, kad dati bija pieejami un pilnīgi, tika izmantotas jaunās importētāju izlases vidējās izmaksas pēc importēšanas.
(173)
Pārskatītais cenu salīdzinājums tika veikts darījumiem pa ražojuma veidiem vienā un tajā pašā tirdzniecības līmenī, vajadzības gadījumā veicot atbilstīgas korekcijas un atskaitot rabatus un atlaides. Salīdzinājumu izsakot procentos no izlasē iekļauto Savienības ražotāju apgrozījuma IP laikā, iegūtā vidējā svērtā cenu samazinājuma starpība bija diapazonā no 19,8 % līdz 32,1 % attiecībā uz moduļiem, no 4 % līdz 28,5 % attiecībā uz elementiem un no 8 % līdz 29 % attiecīgajam ražojumam kopumā.
(174)
Būtu jāpiebilst, ka vienam izlasē iekļautajam ražotājam eksportētājam tika aprēķināts negatīvs cenas samazinājums attiecība uz elementiem. Tomēr, tā kā viņa eksporta apjomi nebija ievērojami, to nevar uzskatīt par reprezentatīvu lielumu.
(175)
Turklāt cits izlasē iekļauts ražotājs eksportētājs apstrīdēja avotu monoelementu precizējumam līdz multielementu līmenim, tomēr nekādi nepamatoja šo argumentu. Tomēr jauna informācija vai pierādījumi netika iesniegti, tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(176)
Tā kā par attiecīgā ĶTR izcelsmes ražojuma importa cenām un cenu samazinājuma aprēķinu nav sniegtas citas piezīmes, ievērojot iepriekš minētos grozījumus, tiek apstiprināts pagaidu regulas 113. - 117. apsvērums.
5. Savienības ražošanas nozares ekonomiskais stāvoklis
5.1. Vispārīga informācija
(177)
Dažas personas apšaubīja Komisijas šīs izmeklēšanas vajadzībām izmantoto kaitējuma makroekonomisko rādītāju vispārējo drošticamību. Tās apgalvoja, ka tendences, kas konstatētas vairākiem šiem rādītājiem, atšķiras no to pašu rādītāju tendencēm, kas konstatētas attiecībā uz izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem. Īpaši tika norādīts Savienības ražošanas apjoms, ražīgums, pārdošanas apjoms, vidējās darbaspēka izmaksas un nodarbinātība.
(178)
Kā minēts pagaidu regulas 121. apsvērumā, makroekonomiskie rādītāji tika noteikti par visiem ražotājiem Savienībā. Ja tie paši dati tika sniegti par atsevišķiem Savienības ražotājiem vai Savienības ražotāju grupu (t. i., izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem), tendences ne vienmēr bija vienādas, jo, piemēram, katra apskatītā uzņēmuma svars šādā salīdzinājumā netika ņemts vērā. Tādējādi visu Savienības ražotāju un izlasē iekļauto Savienības ražotāju makroekonomisko rādītāju salīdzināšanas rezultāti ne vienmēr nozīmīgi, un tie neļauj secināt, ka kāds no šiem abiem datu kopumiem nebūtu drošticams. Katrā ziņā, salīdzinot makroekonomisko rādītāju tendences Savienības ražošanas nozarē ar tādiem pašiem konsolidētajiem rādītājiem par izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem, laikā no 2011. gada līdz IP atšķirības tendencēs ir vērojamas vairākiem rādītājiem, piemēram, Savienības ražošanas nozares ražošanas apjomam, ražošanas jaudai, pārdošanas apjomiem, nodarbinātībai un ražīgumam. Visos šajos rādītājos izlasē iekļautie Savienības ražotāji darbojas labāk nekā Savienības ražošanas nozare kopumā. Iemesls ir tāds, ka IP laikā daudzi Savienības ražotāji, kas nebija iekļauti izlasē, apturēja ražošanu vai kļuva maksātnespējīgi, tādējādi negatīvi ietekmējot makroekonomisko rādītāju, kas aprēķināts Savienības līmenī. Tāpēc šie apgalvojumi tika noraidīti.
(179)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka secinājums, kas iekļauts pagaidu regulas 153. apsvērumā, proti, ka Savienības ražošanas nozares stāvokļa analīze liecina par nepārprotamu lejupejošu tendenci attiecībā uz visiem galvenajiem kaitējuma rādītājiem, ir balstīts uz konsultanta sniegtajiem datiem. Šajā jautājumā jāpaskaidro, ka, no vienas puses, makroekonomiskie rādītāji, kas ietverti pagaidu regulas 4.a līdz 6.c tabulā, tika balstīti uz datiem, kas iegūti no konsultanta, un iespēju robežās salīdzināti ar citiem pieejamajiem avotiem. No otras puses, mikroekonomiskie rādītāji, kas ietverti pagaidu regulas 7.a līdz 11.c tabulā, tika balstīti uz datiem, kas savākti no izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem, un Komisija tos pārbaudīja klātienē. Jāpiebilst arī, ka noteicošie faktori Savienības ražošanas nozares zaudējumus radošajai situācijai, piemēram, Savienības ražošanas nozares rentabilitātes līmeņi, vidējā pārdošanas cena Savienībā un cenu samazinājuma aprēķini, tika balstīti uz datiem, kas savākti no izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem un ražotājiem eksportētājiem, kas pārbaudīti klātienē. Tādēļ minētais apgalvojums tika noraidīts.
(180)
Tā kā nav sniegtas papildu piezīmes par Savienības ražošanas nozares ekonomiskā stāvokļa novērtējumu, tiek apstiprināts pagaidu regulas 118.-123. apsvērums.
5.2. Makroekonomiskie rādītāji
5.2.1. Ražošanas apjoms, ražošanas jauda un jaudas izmantojums
(181)
AFASE apgalvoja, ka ražošanas apjoms, kas pagaidu regulas 124. apsvērumā noteikts moduļiem, un Savienības ražošanas nozares ražošanas jauda, kas tajā pašā apsvērumā noteikta moduļiem un elementiem, ir pārvērtēta, un iesniedza datus no citiem avotiem (t. i., EPIA, IMS un BNEF), kas liecināja par mazākiem apjomiem.
(182)
Ražošanas apjoms, kas noteikts pagaidu regulas 124. apsvērumā, ir balstīts uz informāciju gan par publiski uzskaitītiem uzņēmumiem, gan par neuzskaitītiem uzņēmumiem. Savienības ražošanas apjoma izmaiņas, kas noteiktas pagaidu regulas 124. apsvērumā, turklāt saskan arī ar Savienības patēriņa izmaiņām, kas noteiktas pagaidu regulas 108. apsvērumā. Pretēji tam, AFASE sniegtie dati par ražošanas apjomiem liecināja par atšķirīgām tendencēm Savienības patēriņā, kas noteikts pagaidu regulas 108. apsvērumā, un Savienības patēriņa statistikā, ko publicēja EPIA.
(183)
Attiecībā uz ražošanas jaudu izmeklēšana tika konstatēts, ka konstatējumi, kas izklāstīti pagaidu regulas 124. apsvērumā, attiecas arī uz to uzņēmumu ražošanas jaudām, kuri IP laikā pieteica maksātnespēju vai apturēja ražošanu, kamēr tie nebija pārdevuši ražotnes un mehānismus un tādēļ spēja ļoti ātri atjaunot ražošanu. Tāpat, kā iepriekš minēts 182. apsvērumā, dati, kas iekļauti pagaidu regulas 124. apsvērumā, ietvēra arī neuzskaitīto uzņēmumu datus.
(184)
Visbeidzot, kā iepriekš minēts 137. apsvērumā, neatkarīgā konsultanta sniegtie dati tika pārbaudīti un tika uzskatīti par pietiekami precīziem. Pamatojoties uz iepriekš teikto, AFASE iesniegtie dati no citiem pieejamajiem avotiem netika atzīti par tādiem, kas noteikti ir pretrunā pagaidu konstatējumiem.
(185)
Katrā ziņā AFASE sniegto datu apstiprināšana neietekmētu vispārējo secinājumu, ka Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums, jo šo rādītāju, t. i., Savienības ražošanas apjoma un Savienības ražošanas jaudas, negatīvā tendence būtu pat vēl izteiktāka.
(186)
Viens nesaistītais importētājs, kas sadarbojās, apgalvoja, ka ražošanas apjoms, ražošanas jauda un jaudas izmantojums jānosaka, pamatojoties tikai uz izlasē iekļauto Savienības ražotāju datiem. Tomēr, tā kā tie ir makroekonomiski rādītāji, tie ir jānosaka visu Savienības ražotāju līmenī, lai radītu jēgpilnu un pilnīgu kopainu par situāciju Savienības ražošanas nozarē. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(187)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas viena ieinteresētā persona lūdza Komisiju precizēt, kā konsultants aprēķinājis Savienības gada ražošanas apjomu. Cita persona lūdza Komisiju sniegt papildu skaidrojumus par tādu dažādu pieejamo datu saskaņošanu, kas saistīti ar Savienības kopējo ražošanas jaudu. Cita persona norādīja, ka dati par Savienības kopējo ražošanu un ražošanas jaudu būtu jāiegūst no izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem, jo tas būtu devis daudz ticamāku rezultātu. Attiecībā uz šo tika apgalvots, ka publiski pieejamie dati ir neprecīzi, jo tie ir konfidenciāli, un ka jebkuram pētniecības centram vai konsultantam analīzes pamatā būtu jāizmanto vairākas aplēses un pieņēmumi.
(188)
Ir jāpaskaidro, ka Savienības gada ražošanas apjoms tika aprēķināts, pamatojoties uz skaitļiem, ko konsultantam iesniedza Savienības ražotāji. Gadījumos, kad nevarēja iegūt datus par konkrēta Savienības ražotāja gada ražošanas apjomu, tas tika aplēsts, piemērojot iepriekšējā gada jaudas izmantošanas līmeni jaunajai ražošanas jaudai attiečīgajā gadā. Iestādes ir arī salīdzinājušas konsultanta aprēķināto rādītāju ar Savienības ražošanas nozares pārstāvju atbildēm uz pastāvīgo aptauju jautājumiem pirms izmeklēšanas sākšanas. Abi rādītāji ir līdzīgi.
(189)
Attiecībā uz lūgumu sniegt papildu skaidrojumus par dažādu datu saskaņošanu attiecībā uz Savienības ražošanas jaudu ir jānorāda, ka informācija ieinteresētajām personām jau ir sniegta publiski pieejamajos izmeklēšanas dokumentos. Tāpēc šis lūgums tika noraidīts.
(190)
Visbeidzot Savienības ražošana apjoms un ražošanas jauda ir makroekonomiskie rādītāji, tāpēc tie ir jānoskaidro visas Savienības ražošanas nozares līmenī, nevis tikai izlasē iekļauto Savienības ražotāju līmenī.
(191)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas viena persona apgalvoja, ka metodika, kas izmantota, lai apkopotu datus par ražošanu (galvenokārt, intervijas un ražotņu apmeklējumi) neļāva gūt ticamus rezultātus, jo šie dati ir konfidenciāli, tāpēc uzņēmumi tos nevēlas izpaust. Tāpēc šādu metodiku nevar uzskatīt par atbilstošu. To apstiprinot fakts, ka, lai gan konsultants aprēķinos iekļāva daudz vairāk Savienības ražotāju nekā to bija izdarījusi Komisija veiktajā situācijas pārbaudē izmeklēšanas sākšanas posmā, konsultanta iegūtais kopējais ražošanas apjoms ir mazāks, nekā to konstatēja Komisija situācijas pārbaudes nolūkā. Šī persona arī apgalvoja, ka attiecīgi informāciju, kas saistīta ar šo kaitējuma rādītāju, nevar uzskatīt par tiešiem pierādījumiem pamatregulas 3. panta 2. punkta izpratnē.
(192)
Vispirms ir jāpaskaidro, ka to ražotāju skaits, ko aprēķinos ņēma vērā konsultants un Komisija, ir gandrīz vienāds, un ka arguments par to, ka rezultāti ir pretrunīgi, ir noraidāms. Turklāt jāatgādina, ka konsultanta apkopotie dati, ja vien bija iespējams, tika salīdzināti ar citiem avotiem, un tika konstatēts, ka aplēses ir pietiekami ticamas. Tāpēc tiek apstiprināts, ka konsultanta sniegto informāciju par ražošanas datiem var uzskatīt par tiešiem pierādījumiem pamatregulas 3. panta 2. punkta izpratnē.
(193)
Tā kā nav iesniegtas papildu piezīmes par ražošanas apjomu, ražošanas jaudu un jaudas izmantojumu, tiek apstiprināts pagaidu regulas 124.-128. apsvērums.
5.2.2. Pārdošanas apjomi un tirgus daļa
(194)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka Savienības moduļu ražošanas nozares tirgus daļa 2009. gadā jau bija tikai 19 % un samazinājums par sešiem procentpunktiem attiecīgajā periodā nav uzskatāms par kaitējumu.
(195)
Tirgus daļas samazināšanās par sešiem procentpunktiem attiecīgajā periodā ir jāvērtē, ņemot vērā fonu, ko veidoja moduļu patēriņa palielināšanās Savienībā par vairāk nekā 200 % tajā pašā laikposmā. Savienības ražošanas nozare nevarēja izmantot augošo patēriņu savā labā. Tieši pretēji - pat palielināta patēriņa apstākļos pārdošanas apjoms nevarēja atbilstoši palielināties, tādēļ tika zaudēta tirgus daļa. Tāpēc šis arguments ir noraidāms.
(196)
Viena persona apgalvoja, ka pārdošanas datu apkopošanā izmantotā metodika (galvenokārt, intervijas un ražotņu apmeklējumi) neļāva gūt ticamus rezultātus, jo šie dati ir konfidenciāli, tāpēc uzņēmumi tos nevēlas izpaust. Tāpēc šādu metodiku nevar uzskatīt par atbilstošu. Līdzīgi tos nevar uzskatīt par tiešiem pierādījumiem pamatregulas 3. panta 2. punkta izpratnē. Kā minēts iepriekš 137. apsvērumā, konsultanta apkopotos datus, kad vien iespējams, salīdzināja ar citiem avotiem, un tika konstatēts, ka aplēses bija pietiekami ticamas. Tāpēc tiek apstiprināts, ka konsultanta sniegto informāciju par pārdošanas datiem var uzskatīt par tiešiem pierādījumiem pamatregulas 3. panta 2. punkta izpratnē.
(197)
Tā kā nav sniegtas citas piezīmes par Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjomu un tirgus daļu, tiek apstiprināts pagaidu regulas 129.-131. apsvērums.
5.2.3. Nodarbinātība un ražīgums
(198)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas viena persona apgalvoja, ka metodika, lai noteiktu kopējo nodarbinātību Savienībā attiecīgajā periodā bija nepareiza. Šī persona apgalvoja, ka gadījumos, kad nebija pieejama informācija par kāda konkrēta Savienības ražotāja nodarbinātības līmeni, tās vietā tika ņemti vērā pieejamie dati par Savienības ražotāju vidējo nodarbinātību. Tas bija jānoraida, jo kopējā nodarbinātības noteikšanas metodika bija citāda, t. i., gadījumā, ja nodarbinātības dati par konkrētu Savienības ražotāju nebija pieejami, šo rādītāju aprēķināja, pamatojoties uz šā paša uzņēmuma datiem par iepriekšējo gadu(-iem). Kā minēts iepriekš 137. apsvērumā, šī metodika tika pārbaudīta un atzīta par pieņemamu. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(199)
Tā kā nav sniegtas piezīmes par nodarbinātību un ražīgumu Savienībā, tiek apstiprināts pagaidu regulas 132.-134. apsvērums.
5.2.4. Dempinga starpības lielums un atgūšanās no iepriekšējā dempinga
(200)
Tā kā par šo jautājumu nav sniegtas piezīmes, tiek apstiprināts pagaidu regulas 135. un 136. apsvērums.
5.3. Mikroekonomiskie rādītāji
5.3.1. Cenas un cenu ietekmējoši faktori
(201)
Viena ieinteresētā persona apstrīdēja secinājumus, ka vidējo pārdošanas cenu samazināšanās ir postoši ietekmējusi Savienības ražošanas nozares rentabilitāti. Tā apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozares vidējās izmaksas arī ir samazinājušās, un tādēļ cenu samazināšanās ir dabiska. Tomēr, kā teikts pagaidu regulas 138. apsvērumā, izmeklēšana konstatēja, ka Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenas samazinājās pat vairāk nekā tās vidējās ražošanas izmaksas, un tādēļ šī izmaksu samazināšanās neietekmēja Savienības ražošanas nozares rentabilitāti. Tāpēc ir apstiprināts, ka Savienības ražošanas nozarē pārdošanas cenu samazinājumam bija postoša ietekme uz Savienības ražošanas nozares rentabilitāti, un attiecībā uz šo apgalvojumi tika noraidīti.
(202)
Cita ieinteresētā persona apstrīdēja pagaidu regulas 138. apsvēruma secinājumu, ka IP laikā cenas bija neilgtspējīgā līmenī, apgalvojot, ka to nosaka tirgus konjunktūra. Tā pati persona arī iebilda pret secinājumu tajā pašā apsvērumā, ka Savienības ražošanas nozare nevarēja gūt labumu no izmaksu samazinājuma tāpēc, ka to negatīvi ietekmēja imports par dempinga cenām. Attiecībā uz šo iestādes norāda, ka “neilgtspējīgs līmenis” attiecas uz faktu, ka Savienības ražošanas nozare darbojās ar zaudējumiem, tāpēc tā ilgtermiņā nevarētu pastāvēt. Tāpēc jautājums, vai cenu līmenis ir ilgtspējīgs, ir saistīts tikai ar ražošanas izmaksu un cenu attiecību. Frāze “nevarēja gūt labumu no izmaksu samazinājuma” ir atsauce uz faktu, ka izmaksas samazinājās lēnāk nekā cenas. Abu šo apgalvojumu pamatā ir pagaidu regulas 138. apsvērumā minēti pierādījumi. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(203)
Tā kā nav iesniegtas papildu piezīmes par Savienības ražošanas nozares vidējām pārdošanas cenām, tiek apstiprināti pagaidu regulas 137. un 138. apsvērums.
5.3.2. Darbaspēka izmaksas
(204)
Tā pati ieinteresētā persona apgalvoja, ka, pretēji apgalvojumam pagaidu regulas 140. apsvērumā, attiecīgajā periodā nav bijis inflācijas un tādēļ vispārējais darbaspēka izmaksu pieaugums nevarēja rasties šā apstākļa ietekmē.
(205)
Pretēji tam, ko apgalvoja attiecīgā persona, izmeklēšana tika konstatēts, ka attiecīgajā periodā ir bijusi inflācija un darbaspēka izmaksu pieaugums saistāms tikai ar moduļiem, un ka to var skaidrot ar inflāciju un ražīguma pieaugumu.
(206)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma stāvokli ir izraisījis darbaspēka izmaksu palielinājums, kas notika līdzās ražīguma samazinājumam. Tomēr, pirmkārt, jānorāda, ka attiecībā uz moduļiem darbaspēka izmaksas ir saglabājušās stabilas, bet darba ražīgums palielinājās gan elementu, gan moduļu ražošanā. Tādējādi darba ražīguma palielinājumu moduļu ražošanā var izskaidrot ar paaugstinātu ražīgumu. Turklāt, kā jau minēts pagaidu regulas 203. apsvērumā, izmeklēšanā konstatēja, ka darbaspēka izmaksas neveido ražošanas izmaksu būtisku daļu. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(207)
Ņemot vērā minētos faktus, ir apstiprināti konstatējumi pagaidu regulas 139. un 140. apsvērumā.
5.3.3. Krājumi
(208)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka krājumu līmeņa palielinājums attiecīgajā periodā, izsakot to kā kopējā ražošanas apjoma procentuālo daļu, esot nenozīmīga un ka to nevarot uzskatīt par kaitējuma pierādījumu. Vēl minētā persona apgalvoja, ka dati par krājumu lielumu pagaidu regulas 141. apsvērumā ir maldinoši, jo atšķirībā no Savienības ražošanas nozares ražošanas apjoma krājumi ir izteikti kW, nevis MW.
(209)
Šajā ziņā ir norādīts, ka pagaidu regulas 143. apsvērums ir jāgroza, un to lasa šādi: “… līdzīgā ražojuma krājumu palielināšanās attiecīgajā periodā nav saistāma ar jautājumu, vai Savienības ražošanas nozare cieta būtisku kaitējumu”. Pārrakstīšanās kļūdu pierāda iepriekšējais teikums, kur ir konstatēts, ka Savienības ražotājiem ir tendence turēt ierobežotus līdzīgā ražojuma krājumus, ražošanu veicot atkarībā no pasūtījumiem.
(210)
Visbeidzot, nosakot, vai Savienības ražošanas nozare ir cietusi būtisku kaitējumu, jautājums par to, vai krājumi ir izteikti kW vai MW, pats par sevi tika atzīts par nebūtisku.
(211)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas vairākas personas apgalvoja, ka krājumi būtu jānosaka visai Savienības ražošanas nozarei kopumā un ka tikai desmit Savienības ražotāju dati nav reprezentatīvi. Ir noskaidrots, ka krājumi tika uzskatīti par mikroekonomikas rādītāju, tādēļ tie būtu jānosaka, pamatojoties uz apkopoto informāciju par katru uzņēmumu, šajā gadījumā - no Savienības ražotāju izlases, kas ir uzskatāma par reprezentatīvu visai Savienības ražošanas nozarei. Tādēļ minētais apgalvojums tika noraidīts.
(212)
Tā kā par krājumiem nav iesniegtas citas piezīmes, tiek apstiprināts pagaidu regulas 141.-143. apsvērums.
5.3.4. Rentabilitāte, naudas plūsma, investīcijas un investīciju atdeve, spēja piesaistīt kapitālu
(213)
Pēc ieinteresētās personas piezīmes tiek precizēts, ka pagaidu regulas 148. apsvērumā minētais apgalvojums, ka naudas plūsmas laikposmā no 2009. gada līdz IP “pakāpeniski ieguva negatīvu tendenci”, bija nepareizs, jo naudas plūsma attiecībā uz moduļiem samazinājās laika periodā no 2009. līdz 2010. gadam, tad palielinājās 2011. gadā un IP laikā atkal samazinājās.
(214)
Minētā persona apgalvoja, ka ieguldījumu rādītāji, kas norādīti pagaidu regulas 149. apsvērumā, bija pārāk zemi, salīdzinot ar Savienības ražošanas nozares ražošanas jaudu, kas norādīta pagaidu regulas 124. apsvērumā. Pamatojot šo apgalvojumu, minētā persona informēja, ka tās rīcībā ir informācija, saskaņā ar kuru kāda Savienības ražotāja veiktie ieguldījumi ražošanas jaudas palielināšanā veikti ar daudz lielākām izmaksām. Ieinteresētā persona secināja, ka tādēļ Savienības ražošanas nozares konstatētā ražošanas jauda visticamāk ir pārvērtēta. Jānorāda, ka šis apgalvojums nav pamatots ar pierādījumiem, jo īpaši attiecībā uz attiecīgā Savienības ražotāja ieguldījumu. Turpretī pagaidu regulā minēto ieguldījumu datu pamatā bija faktiska un pārbaudīta informācija, kas saņemta no izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem. Jānorāda, ka šis apgalvojums bija balstīts arī uz salīdzinājumu starp izlasē iekļauto Savienības ražotāju kopējiem ieguldījumiem un visas Savienības ražošanas nozares kopējo ražošanas jaudu, ko nevar uzskatīt par atbilstošu pamatu salīdzinājumam, jo netika ņemti vērā Savienības ražošanas nozares kopējie ieguldījumi. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(215)
Tā kā par rentabilitāti, naudas plūsmu, ieguldījumiem, ienākumu no ieguldījumiem un spēju piesaistīt kapitālu nav sniegtas citas piezīmes, tiek apstiprināts pagaidu regulas 144. līdz 152. apsvērums.
5.4. Secinājumi
(216)
Ņemot vērā minētos faktus, tiek apstiprināts pagaidu regulas 153.-158. apsvērums, proti, Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums pamatregulas 3. panta 5. punkta izpratnē.
E. CĒĻOŅSAKARĪBA
1. Ievads
(217)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka veiktā cēloņsakarību analīze nenodalīja, nenošķīra un nekvantificēja subsidētā importa kaitīgo ietekmi no citu zināmo faktoru ietekmes, kas līdztekus kaitē Savienības ražošanas nozarei. Turklāt tika apgalvots, ka Komisija nav veikusi šo citu zināmo faktoru kopējo analīzi.
(218)
Atbildot uz šo apgalvojumu, būtu jānorāda, ka Komisija saskaņā ar iedibināto praksi vispirms pārbaudīja, vai ir cēloņsakarība starp importu par dempinga cenām un kaitējumu Savienības ražošanas nozarei un pēc tam pārbaudīja, vai kāds no citiem zināmajiem faktoriem nav izjaucis cēloņsakarību starp būtisko kaitējumu Savienības ražošanas nozarei un importu par dempinga cenām. Šajā analīzē tika novērtēta citu zināmo faktoru ietekme uz Savienības ražošanas nozares stāvokli, nodalot un nošķirot to no importa par dempinga cenām kaitīgās ietekmes, lai nodrošinātu, ka šo faktoru radītais kaitējums netiek saistīts ar subsidēto importu. Tika konstatēts, ka neviens no tiem būtiski neietekmē (ja vispār ietekmē) nozares stāvokli, lai labotu situāciju, kurā novērtētais būtiskais kaitējums saistāms ar importu par dempinga cenām. Pamatojoties uz to, šis arguments tika noraidīts.
(219)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas vairākas ieinteresētās personas atkārtoti pauda iepriekš minētos argumentus. Šajā sakarībā tika apgalvots, ka Komisijai, sniedzot pamatotu un atbilstošu skaidrojumu, būtu jānosaka, ka kaitējums, ko rada faktori, kas nav imports par dempinga cenām, nav saistīti ar attiecīgo importu.
(220)
Izskatot visus faktus, šajā izmeklēšanā tika secināts, ka imports par dempinga cenām pats par sevi ir radījis būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Šajā sakarībā nebija iespējams izteikt kvantitatīvi citu zināmu faktoru ietekmi, tāpēc, kā norādīts pagaidu regulas 164. līdz 222. apsvērumā, tika veikts kvalitatīvais novērtējums. Noslēgumā tika apstiprināts, ka būtisko kaitējumu Savienības ražošanas nozarei ir nodarījis imports par dempinga cenām. Patiešām uzskatīja, ka citu faktoru ietekme uz Savienības ražošanas nozares negatīvo attīstību ir ierobežota. Jānorāda, ka saskaņā ar pamatregulas 3. panta 6. un 7. punktu, nav uzliktas saistības attiecībā uz attiecināšanas vai neattiecināšanas analīzes veidu, kas būtu jāveic. Gluži pretēji - saskaņā ar pamatregulas 3. panta 6. un 7. punktu šī analīze ir jāveic tādā veidā, lai ļautu nošķirt kaitējumu, ko rada imports par dempinga cenām no kaitējuma, ko rada citi faktori. Izmeklēšanā neatklāja nekādus pierādījumus tam, ka nekādi citi zināmi faktori - ne kopā, ne atsevišķi -, kas varētu būt sekmējuši nodarīto kaitējumu, būtu izjaukuši cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām un būtisko kaitējumu, kas nodarīts Savienības ražošanas nozarei. Ņemot vērā iepriekš minēto analīzi, tika apstiprināts, ka neviens no citiem zināmajiem faktoriem neatspēkoja konstatējumu, ka Savienības ražošanas nozarei nodarītais būtiskais kaitējums ir attiecināms uz importu par dempinga cenām. Pamatojoties uz to, šie argumenti tika noraidīti.
(221)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas dažas ieinteresētas personas apstrīdēja konstatējumu pagaidu regulas 160. apsvērumā. Tās atkārtoti apgalvoja, ka izmeklējamā ražojuma tirgus situācija katrā dalībvalstī ir citāda un tādēļ cēloņsakarības analīze ir jāveic katras dalībvalsts līmenī atsevišķi. Vēl minētās personas personas apgalvoja, ka valsts atbalsta shēmas, saules iedarbība un elektrības cena katrā valstī atšķiras, turklāt katrā tirgū ir atšķirīgi tirgus segmenti (sadzīves iekārtas ar mazāk nekā 40 kW jaudu, komerciālās un rūpnieciskās iekārtas ar jaudu no 40 kW līdz 1MW un komunālā tirgus segmenta iekārtas ar jaudu no 1 MW līdz 10 MW). Ņemot to vērā, šīs personas apgalvoja, ka cēloņsakarību analīze ir jāveic atsevišķi katrai dalībvalstij, no vienas puses, un lielapjoma un sadzīves segmentiem, no otras puses.
(222)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas dažas ieinteresētas personas atkārtoti apgalvoja, ka cēloņsakarību analīzi vajadzētu veikt katrai dalībvalstij, tomēr personas nenorādīja papildu argumentus vai jaunus pierādījumus attiecībā uz to.
(223)
Izmeklēšana konstatēja, ka pārdošanas apjomi un importa cenas visā Savienībā ir līdzīgas. Tāpēc var uzskatīt, ka ir viens ražojumu tirgus, uz kuru attiecas izmeklēšana. Izmeklēšanā arī neatklāja, ka katras dalībvalsts vai reģiona ražotāji būtu koncentrējuši savu darbību šajā konkrētajā tirgū, vai arī, ka imports par dempinga cenām būtu koncentrēts vienā dalībvalstī vai reģionā. Turklāt neviena ieinteresētā persona neapgalvoja, ka dempinga un kaitējuma analīze būtu jāveic katrai dalībvalstij atsevišķi, kas būtu pamatnosacījums atsevišķas cēloņsakarību analīzes veikšanai katrā dalībvalstī. Izmeklēšanā arī neatklāja nekādus pierādījumus, ka tas būtu piemērots risinājums, jo īpaši, ja visā Savienībā pārbaudāmajam ražojumam ir līdzīgas cenas. Turklāt tiek norādīts, ka saules iedarbība vienas dalībvalsts dažādos reģionos var būt atšķirīga, piemēram, Dienvidfrancijā ir lielāka saules iedarbība nekā Ziemeļfrancijā, un vienas dalībvalsts dažādos reģionos var darboties dažādas atbalsta shēmas (piemēram, Beļģijā), tādēļ šo faktoru ietekme uz pieprasījumu dažādos reģionos var atšķirties vienas dalībvalsts robežās. Tomēr atšķirīgais tiesiskais regulējums katrā dalībvalstī un/vai reģionā un atšķirības noteiktos apstākļos, piemēram, saules iedarbība, nav iemesls, lai veiktu atsevišķas cēloņsakarību analīzes un attiecīgi arī kaitējuma un dempinga analīzes. Tāpēc šie argumenti tika noraidīti.
(224)
Cita ieinteresētā persona apgalvoja, ka, lai gan arī citi faktori ir būtiski, valsts atbalsta shēmas joprojām ir galvenais faktors pieprasījuma noteikšanā. Tā pati persona apstrīdēja arī to, ka tīkla paritāte jau sasniegta vismaz dažās vietās, apgalvojot, ka kopš IP moduļu cenas pieaugušas, bet elektrības cenas samazinājušās. Tā arī apgalvoja, ka katrā ziņā vismaz dažās dalībvalstīs regulatīvā, ekonomikas un tehniskā situācija neļauj pieslēgties tīklam un tādēļ šīm dalībvalstīm nav būtiski, vai tīkla paritāte sasniegta. Tomēr šī persona neiesniedza pierādījumus minētajiem apgalvojumiem. Katrā ziņā šie argumenti apstiprina, ka situācija attiecībā uz valsts atbalsta shēmām un tīkla paritāti dalībvalstīs zināmā mērā var atšķirties. Tomēr iesniegtā informācija nebija tāda, kas pierādītu, ka tiks nodrošināta analīze par katru dalībvalsti atsevišķi.
(225)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas tā pati ieinteresētā persona atkārtoti apgalvoja un sniedza informāciju, kas varētu norādīt uz atšķirīgiem tirgus nosacījumiem katrā dalībvalstī un nozarē. Tomēr sniegto informāciju nevarēja uzskatīt par pārliecinošu, jo to veidoja PowerPoint prezentācija bez klātpievienotiem pierādījumiem, tāpēc nav sniegti pierādījumi, ka būtu pamatoti analizēt katru dalībvalsti atsevišķi. Tāpēc šīs personas apgalvojums tika noraidīts.
(226)
Ņemot vērā minētos faktus, tika secināts, ka katrai dalībvalstij un/vai reģionam un tirgus segmentam atsevišķi veiktā cēloņsakarības analīze neatbilstu tirgus realitātei. Tā kā šajā ziņā nav iesniegtas citas piezīmes, tiek apstiprināts pagaidu regulas 159. un 160. apsvērums.
(227)
ĶV apgalvoja, ka Komisija cēloņsakarību analīzi ir veikusi nekonsekventi, jo kaitējuma analīze tika veikta atsevišķi moduļiem un elementiem, bet cēloņsakarības analīzē ražojumu veidi netika nošķirti. Attiecībā uz šo ir jānorāda, ka, lai gan kaitējuma rādītāji patiešām uzrādīti katram ražojuma veidam atsevišķi, secinājumi par katru rādītāju attiecas uz izmeklēšanā ietverto ražojumu kopumā. Jāatgādina arī, ka moduļi un elementi ir viens ražojums, tāpēc cēloņsakarības analīze tika veikta, pamatojoties uz to. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
2. Importa par dempinga cenām ietekme
(228)
Viena ieinteresētā persona apstrīdēja, ka ir bijusi pietiekama saistība starp attiecīgā ražojuma importu par dempinga cenām no ĶTR un būtisko kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Tika apgalvots - to apliecina, no vienas puses, fakts, ka no 2009. līdz 2010. gadam Savienības ražošanas nozares peļņas norma elementiem būtiski palielinājās (no zaudējumiem līdz 12 % peļņai), bet Ķīnas importa cenas bija par 36 % zemākas nekā Savienības ražošanas nozares cenas, un Ķīnas imports divkāršoja savu tirgus daļu tajā pašā laikposmā. No otras puses, laikā no 2010. līdz 2011. gadam Ķīnas imports palielināja savu tirgus daļu tikai par sešiem procentpunktiem, kaut arī patēriņš šajā laikā pieauga daudz straujāk, bet Savienības ražošanas nozarei tomēr radās 36 % zaudējumu. Šī persona arī apgalvoja, ka attiecībā uz IP elementu imports no citām trešām valstīm notika tādā pašā cenu līmenī kā Ķīnas imports, bet tas ieguva daudz lielāku tirgus daļu, kura atbilda Savienības ražošanas nozares zaudētajai tirgus daļai.
(229)
Izmeklēšana konstatēja, ka attiecīgajā periodā Ķīnas visu ražojumu veidu tirgus daļa pastāvīgi palielinājās (par 17 procentpunktiem moduļiem un 17 procentpunktiem elementiem). ĶTR izcelsmes importa apjoms par dempinga cenām palielinājās par vairāk nekā 300 % moduļiem un par 482 % elementiem. Tajā pašā laikā ievērojami un pastāvīgi samazinājās Ķīnas importa cenas (attiecīgajā periodā par 64 % moduļiem un par 42 % elementiem), un IP tās bija ievērojami mazākas par Savienības ražošanas nozares cenām. Vienlaikus Savienības ražošanas nozare attiecīgajā periodā zaudēja tirgus daļu un, kā minēts pagaidu regulas 153. un 154. apsvērumā, visi galvenie kaitējuma rādītāji liecināja par negatīvu tendenci. Tādējādi apstiprinājās, ka importa par dempinga cenām palielināšanās un Savienības ražošanas nozares tirgus daļas zaudēšana acīmredzami notika vienā un tajā pašā laikā.
(230)
Kā minēts pagaidu regulas 161. un 162. apsvērumā, šī savstarpējā saikne laika ziņā tika konstatēta katram ražojuma veidam atsevišķi. Turklāt analīze par importa ietekmi uz Savienības ražošanas nozares peļņas normu atsevišķi par katru attiecīgā perioda gadu nedeva būtiskus rezultātus, jo dempinga un būtiskā kaitējuma esība, kā arī cēloņsakarība starp tiem nav jānosaka katram gadam atsevišķi. Saistība starp importu par dempinga cenām un būtisko kaitējumu ir pietiekami parādīta, analizējot izmaiņas visā attiecīgajā periodā.
(231)
Tika arī atzīmēts, ka Savienības ražošanas nozares rentabilitāte ir viens no faktoriem, kas minēts pamatregulas 3. panta 5. punktā un jāizmeklē, izvērtējot importa par dempinga cenām ietekmi uz Savienības ražošanas nozares stāvokli. Fakts, ka Savienības ražošanas nozare kādā konkrētā gadā bija rentabla, pats par sevi nebūt nenozīmē, ka tā necieta no būtiska kaitējuma. Turklāt Savienības ražošanas nozares zaudētai tirgus daļai nav precīzi jāatbilst importa par dempinga cenām tirgus daļas palielinājumam, lai varētu noteikt cēloņsakarību starp kaitējumu un importu par dempinga cenām. Visbeidzot, citi faktori (piemēram, imports no citām trešajām valstīm vai izmaiņas patēriņā), kas varētu ietekmēt Savienības ražošanas nozares zaudējumus radošo stāvokli, tika izvērtēti un īpaši apskatīti pagaidu regulas 164.-224. apsvērumā.
(232)
Sakritība laikā starp būtiskos apjomos pieaugušo importu par dempinga cenām, kas bija mazākas par Savienības ražošanas nozares cenām, un Savienības ražošanas nozares arvien nedrošāko situāciju skaidri apliecina šīs lietas cēloņsakarību, kā noteikts pagaidu regulas 161.-163. apsvērumā. Apgalvojumi par saistības trūkumu starp importu par dempinga cenām un būtisko kaitējumu Savienības ražošanas nozari tāpēc tika noraidīti.
(233)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas tā pati ieinteresētā persona turpināja apstrīdēt cēloņsakarību analīzi, jo Savienības ražošanas nozares rentabilitāte netika analizēta par konkrētiem gadiem (konkrēti 2010. gadā), bet par visu attiecīgo periodu kopumā.
(234)
Attiecībā uz šo ir jānorāda, ka nav iespējams izdarīt pamatotus secinājumus par cēloņsakarību, izolējot vienu konkrētu gadu attiecīgajā periodā, vienlaikus ignorējot Savienības ražošanas nozares attīstību visā attiecīgajā periodā, un kaitējuma savstarpējo saikni ar importu par dempinga cenām. Šāda analīze var sniegt tikai daļēju priekšstatu un, pamatojoties uz to, nevar izdarīt pārliecinošus secinājumus. Tādējādi rentabilitātes likmes, kas 2010. gadā uzlaboja arī citus Savienības ražošanas nozares finanšu rādītājus, bija augstas, pateicoties straujam patēriņa pieaugumam Savienībā, ko ļoti veicināja dāsni atbalsta mehānismi, kas ļāva Savienības ražošanas nozarei sasniegt augstāko pārdošanas apjomu uzlabojumu tā paša gada laikā, bet tā bija īslaicīga aktivitāte un nekādā gadījumā nav ilgtspējīga šāda veida ražošanas nozarē. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(235)
Tā kā nav iesniegtas papildu piezīmes attiecībā uz importa par dempinga cenām ietekmi, tiek apstiprināti konstatējumi pagaidu regulas 159.-163. apsvērumā.
3. Citu faktoru ietekme
3.1. Imports no citām trešām valstīm
(236)
Vairākas ieinteresētās personas izteica piezīmes pēc pagaidu informācijas izpaušanas par konstatējumiem attiecībā uz importu no trešām valstīm un atkāroti par to runāja arī pēc galīgās informācijas izpaušanas. Tomēr šīs personas nesniedza ne jaunu informāciju, ne arī pierādījumus, kas varētu mainīt attiecīgos pagaidu konstatējumus.
(237)
Šīs personas īpaši uzsvēra elementu importa apjomu no Taivānas. Tomēr kopējais attiecīgo ražojumu imports no Taivānas (1132 MW) veido tikai ļoti nelielu daļu (mazāk nekā 5 %) no kopējā Savienības patēriņa (21 559 MW) un salīdzinot ar importu no ĶTR (15 005 MW). Līdz ar to, ja imports no Taivānas ir veicinājis kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, tad tikai nedaudz, un nav arī pārtraucis cēloņsakarību.
(238)
Tā kā citas piezīmes par importu no citām trešām valstīm netika iesniegtas, tiek apstiprināti konstatējumi pagaidu regulas 164.-167. apsvērumā.
3.2. Patēriņa dinamika Savienībā
(239)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka Komisija nav analizējusi patēriņa dinamikas ietekmi. Šajā ziņā tika apgalvots, ka imports no ĶTR nesedza visu patēriņa apjoma palielināšanos un ka, lai gan moduļu gadījumā Savienības ražošanas nozare laikā no 2009. līdz 2010. gadam zaudēja tirgus daļu, tās rentabilitāte tajā pašā periodā joprojām palielinājās. Turklāt tika apgalvots, ka 2009. gadā, kad elementu importam no ĶTR bija tikai 8 % tirgus daļa, Savienības ražošanas nozare tik un tā cieta zaudējumus 8 % apmērā.
(240)
Kā jau ir minēts pagaidu regulas 168. apsvērumā, neraugoties uz Savienības patēriņa samazinājumu izmeklēšanas periodā, imports par dempinga cenām no ĶTR vai nu saglabāja savu tirgus daļu (moduļi) vai palielināja to (elementi), attiecīgajā periodā kaitējot Savienības ražošanas nozarei. Tādēļ nevar secināt, ka patēriņa samazinājums bija tāds, lai varētu pārtraukt cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu. Turklāt izmeklēšanā tika pierādīts, ka, tā kā Savienības ražošanas nozares jauda jebkurā gadījumā bija daudz mazāka par patēriņa līmeni, patēriņa apjoma samazināšanās IP nevarēja ietekmēt Savienības ražošanas nozares kaitējošo stāvokli. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(241)
Cita ieinteresētā persona apstrīdēja to, ka pieprasījums Savienībā turpinātos arī tad, ja nebūtu valstu atbalsta shēmu. Šī persona apgalvoja, ka pieprasījums un atbalsta shēmas ir savstarpēji saistītas un ka šādu shēmu trūkuma dēļ FE nozares projekti vairs nebūs rentabli, un tāpēc vairs nebūs arī pieprasījuma pēc saules enerģijas paneļiem.
(242)
Kā minēts pagaidu regulas 169. apsvērumā, izmeklēšanas laikā tika konstatēts, ka pat tad, ja atbalsta shēmu nav, pieprasījums Savienībā vēl joprojām ir un būs arī turpmāk. Attiecīgā persona nesniedza pierādījumus, kas atspēkotu minētos konstatējumus. Tā kā šajā ziņā nav iesniegta jauna informācija, tiek apstiprināti konstatējumi pagaidu regulas 169. apsvērumā, un šajā ziņā paustais apgalvojums tika noraidīts.
(243)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas ĶV apgalvoja, ka faktam, ka Savienības ražošanas nozares jauda nekādā gadījumā nav pietiekama Savienības pieprasījumam, nav nozīmes, jo moduļu pārdošanas apjomi Savienības ražošanas nozarē samazinājās atbilstīgi patēriņa samazinājumam un atkārtoti uzsvēra, ka patēriņa samazinājums no 2011. gada līdz IP ir nodarījis būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Kaut arī patiešām no 2011. gada līdz IP Savienības patēriņš samazinājās un moduļu pārdošanas apjoms samazinājās ar līdzīgu tendenci, tas ir jāskata saistībā ar Ķīnas dempinga cenu attīstību, kas ir ievērojami zemākas nekā Savienības ražošanas nozares cenas, liekot Savienības ražošanas nozarei strādāt ar zaudējumiem. Attiecībā uz šo ir jāatgādina, ka pagaidu regulas 111. apsvērumā ir minēts, ka tajā laikā, kad patēriņš samazinājās, imports par dempinga cenām no ĶTR vai nu saglabāja savu tirgus daļu (moduļiem), vai palielinājās (elementiem). Tajā pašā laikā Ķīnas importa cenas ievērojami samazinājās un kļuva būtiski zemākas nekā Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenas. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(244)
Tā kā citas piezīmes par patēriņa dinamiku Savienībā netika iesniegtas, tiek apstiprināti konstatējumi pagaidu regulas 168. un 169. apsvērumā.
3.3. Iepirkuma tarifi (“IT”) - galvenais atbalsta shēmu piemērs
(245)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas vairākas personas atkārtoja, ka Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma cēlonis ir iepirkuma tarifu (“IT”) attīstības tendences. Tās apgalvoja, ka IT attīstības tendenču dēļ ievērojami samazinās cenas un tādējādi Savienības ražošanas nozares rentabilitāte. Viena ieinteresētā perona apgalvoja, ka tika pārbaudīta tikai IT attīstības ietekme uz pieprasījumu, lai gan vajadzēja analizēt arī ietekmi uz cenām. Šajā pašā kontekstā vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka vairākums dalībvalstu jau 2010. gadā ievērojami samazināja cenas, tādējādi radot lejupēju spiedienu uz moduļu cenām.
(246)
Attiecībā uz šo apgalvojumu jānorāda, ka dalībvalstis iepirkuma tarifus samazināja dažādos laikos un atšķirīgā tempā, tāpēc ir sarežģīti gūt vispārēju pārskatu par stāvokli Savienībā. Neatkarīgi no tā, kurā brīdī IT likmes sasniedza loti zemu līmeni, ievērojamo cenu un rentabilitātes samazinājumu Savienībā attiecīgajā periodā nevar izskaidrot tikai vai galvenokārt ar iepirkuma tarifu samazināšanu. Pirmkārt, pamatojoties uz informāciju, kas savākta par Vāciju un Itāliju, kurām 2011. gadā kopā bija 75 % no Savienības tirgus, vidējās pārdošanas cenas kritums bija izteiktāks nekā IT likmju samazinājums IP. Otrkārt, savāktie pierādījumi liecina, ka dažās valstīs, piemēram, Itālijā, pat ļoti dāsnu IT likmju apstākļos, Savienības ražošanas nozarei bija ievērojami jāsamazina savas cenas. Visbeidzot, IP laikā Savienības ražotājiem bija jāpārdod izstrādājumi par cenām, kas bija zemākas par ražošanas izmaksām - galvenokārt tāpēc, ka Ķīnas ražotājiem eksportētājiem bija 80 % no Savienības tirgus un tādējādi arī vara ietekmēt cenu noteikšanas mehānismu.
(247)
Vēl izmeklēšanā tika konstatēts, ka tā kā līdz 2011. gadam Savienībā iepirkuma tarifu likmes palielinājās un moduļu cenas samazinājās, krasi palielinājās interese par ieguldījumiem saules enerģijā, jo ieguldītāji no saviem ieguldījumiem guva ļoti lielu peļņu. Tādējādi ārkārtīgi palielinājās ieguldījumu skaits, attiecīgi palielinot arī pieprasījumu pēc saules enerģijas paneļiem. Pieprasījuma palielināšanās dēļ ievērojami palielinājās kopējā izmaksātā IT summa, un vairākums dalībvalstu pārskatīja esošās IT shēmas un samazināja tarifus, lai cita starpā novērstu elektroenerģijas izmaksu palielināšanos. Tas pierāda, ka cenu samazināšanās dēļ var samazināties iepirkuma tarifi, nevis otrādi.
(248)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas viena persona apgalvoja, ka ir pretrunas starp 246. apsvērumu iepriekš, ka ir sarežģīti gūt vispārēju pārskatu par pieprasījuma novērtējumu Savienībā kopumā, un 223. apsvērumu iepriekš, kurā teikts, ka cēloņsakarības analīze katrā dalībvalstī atsevišķi nedotu pamatotus rezultātus. Attiecībā uz šo ir jāpaskaidro, ka 246. apsvērumā iepriekš ir runāts par grūtībām gūt vispārēju kopainu par IT attīstību visā Savienībā kopumā, nevis par pieprasījumu kā to apgalvo ieinteresētā persona. Rezultātā iznāk, ka starp šiem apsvērumiem nav pretrunu, tādējādi šis apgalvojums tika noraidīts.
(249)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas viena persona apgalvoja, ka pat saistībā ar augstajām IT likmēm, moduļa cena var ievērojami samazināties saistībā ar tehnoloģisko attīstību, apjomradītiem ietaupījumiem, izmaksu samazināšanu un pieaugošo globālo ražošanas jaudu. Attiecībā uz šo apgalvojumu, tiek atzīmēts, ka savāktie pierādījumi liecina, ka Itālijas ražotāji bija spiesti samazināt cenas zem ražošanas izmaksām pat tad, ja IT līmenis bija augsts. Lai gan iepriekš minētiem faktoriem patiešām var būt ietekme uz vidējām izmaksām, tie nav par pamatu tam, ka Savienības ražotāji bija spiesti samazināt cenas zem ražošanas izmaksām. Tādēļ tiek secināts, ka galvenais iemesls cenu samazināšanai neilgtspējīgā līmenī bija imports par dempinga cenām no ĶTR, un šis apgalvojums tika noraidīts.
(250)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas viena persona apgalvoja, ka 247. apsvērumā iepriekš izklāstītajam apgalvojumam, ka IT samazināšanās varētu būt arī cenu samazināšanās dēļ, nevis otrādi, nav nekādu pierādījumu.
(251)
Ir jānorāda, ka 247. apsvērumā iepriekš izklāstītā secinājuma pamatā bija informācija, kas bija pieejama izmeklēšanas laikā un izklāstītais scenārijs attiecīgajos apstākļos un konkrētajā tirgū patiešām tika uzskatīts par pieņemamu. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(252)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas viena persona atkārtoti apgalvoja, ka tā nepiekrīt secinājumam, ka spiedienu uz Savienības ražotājiem attiecībā uz cenu samazinājumu galvenokārt veicināja imports par dempinga cenām, un minētā persona apgalvoja, ka tieši pretēji - tieši IT samazinājums piespieda Savienības ražotājus samazināt cenas. Tā pati persona atkārtoti apgalvoja, ka laikā, kad IT tika samazināti, FE sistēmu cenas samazinājās, samazinoties IT cenām, tāpēc projektu izstrādāju izmaksas nepaaugstinājās, bet šī situācija galu galā izraisīja cenu spiedienu uz Savienības ražotajiem.
(253)
Tā kā netika iesniegti pārliecinoši pierādījumi, kas pamatotu šos apgalvojumus, Komisija pieturas pie 246. un 247. apsvērumā iepriekš izklāstītās analīzes un secinājumiem.
(254)
Minētā persona apgalvoja, ka tirgus virza IT attīstība un sniedza informāciju par Apvienotajā Karalistē 2012. un 2013. gadā uzstādītajām FE iekārtām. Šīs personas sniegtā informācija bija AK valdības publikācija, kuras pamatā ir iknedēļas reģistrācijas AK centrālajā IT reģistrā (CFR). Ir jānorāda, ka šī informācija pārsvarā attiecas uz laika periodu ārpus IP un attiecas tikai uz vienu dalībvalsti, bet notiekošā izmeklēšana koncentrējas uz Savienības tirgu kopumā. Jebkurā gadījumā netiek apstrīdēts, ka IT līmenis ietekmē pieprasījumu, kā arī ieguldījumu ienesīgums vietās ar mazāku saules ietekmi ir atkarīgs no IT līmeņa. Tomēr, lai parādītu, ka līmenis, kurā IT tika noteikts IP laikā, ir radījis kaitējumu, ieinteresētajām personām būtu bijis jāpierāda, ka Savienības ražotāju cenu pieaugums līdz tādam līmenim, kas nerada kaitējumu, būtu nozīmējis, ka Savienības ražotāji nebūtu varējuši pārdot attiecīgo ražojumu, jo investīcijas FE sistēmas nebūtu dzīvotspējīgas pie šāda cenu līmeņa. Šādi pierādījumi netika iesniegti. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(255)
Tāpēc tika noraidīts apgalvojums, ka IT pārtrauca cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
(256)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas viena persona atkārtoja, ka IT attīstības tendences mazināja ieguldītāju interesi par ieguldījumiem saules enerģijā un tādējādi mazināja pieprasījumu pēc attiecīgā ražojuma. Cita persona apgalvoja, ka nav pareizs pagaidu regulas 173. apsvērumā paustais konstatējums, ka, neraugoties uz IT shēmas apturēšanu, Spānijā joprojām tiek veikti ieguldījumi.
(257)
IT ietekme uz pieprasījumu tika analizēta pagaidu regulas 173. apsvērumā. Tā kā šajā ziņā netika izvirzīti jauni argumenti, tika noraidīts minētais apgalvojums, ka pieprasījums samazinājās IT attīstības tendenču dēļ. Attiecībā uz Spānijā veiktajiem ieguldījumiem tiek paskaidrots, ka konstatējumi pagaidu regulas 177. apsvērumā ir pamatoti ar informāciju, kas iegūta izmeklēšanas gaitā un pārbaudīta izmeklēšanā uz vietas. Tā kā attiecīgā persona šajā ziņā nesniedza jaunu informāciju vai pierādījumus, šis apgalvojums bija jānoraida.
(258)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas vairākas personas apgalvoja, ka saistībā ar zemajām IT likmēm ieguldījumi FE projektos būtu ekonomiski efektīvi tikai tad, ja to īstenošanai izmantotu no ĶTR importētus saules enerģijas paneļus par zemākām cenām. Tāpēc tika apgalvots, ka IT samazinājums nodarīja būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Cita persona apgalvoja, ka IT likmes līmenis ietekmē moduļu cenu noteikšanas mehānismu.
(259)
Ir jānorāda, ka dalībvalstīs vai reģionos atšķiras moduļa cena, kas vēl joprojām nodrošinātu projekta ekonomisko efektivitāti, jo cenu ietekmē vairāki faktori, piemēram, IT, citi regulējoši stimuli, saules iedarbība, tradicionālās elektroenerģijas cenas u. c. faktori.
(260)
Vēl izmeklēšanā tika pierādīts, ka iepirkuma tarifi aizvien mazāk ietekmē pašreizējās FE energoiekārtas, jo konkrētu veidu energoiekārtu tīkla paritāti iespējams nodrošināt vairākos Eiropas reģionos, piemēram, Itālijas lielākajā daļā, Spānijā, Portugālē, Francijas dienviddaļā un Grieķijā.
(261)
Ņemot vērā minētos iemeslus, šos apgalvojumus noraidīja.
(262)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka Komisija nav izmeklējusi to, vai Savienības ražošanas nozare nav paredzējusi, ka valdības atbalsta shēmas tiks pēkšņi atceltas vai samazinātas. Netika sniegti argumenti, kas pamatotu šo apgalvojumu. Tomēr ir jāatzīmē, ka, balstoties uz savāktajiem pierādījumiem, nav informācijas, kas liecinātu, ka Savienības ražošanas nozare būtu neapdomīgi reaģējusi uz tirgus signāliem (piem., patēriņa pieaugumu) un citu pieejamo informāciju (piem., atbalsta shēmu samazināšanu). Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(263)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka IT samazinājuma dēļ attiecīgi samazinājās Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjomi, jo ieguldījumi bija iespējami, tikai maksājot Ķīnas piedāvātās pieņemamās cenas. Savāktie pierādījumi faktiski liecina par to, ka Savienības pārdošanas apjoms pretēji tam, ko varēja gaidīt, ja FE projektu īstenošana būtu bijusi iespējama tikai izmantojot Ķīnā ražotos moduļus, samazinājās tikai nedaudz. Savukārt Savienībā ražoto moduļu pārdošanas apjoms - tāpat kā patēriņa izmaiņas - palielinājās līdz 2011. gadam un pēc tam nedaudz samazinājās IP. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(264)
Cita ieinteresētā persona apgalvoja, ka konstatējumiem pagaidu regulas 174. un 175. apsvērumā par to, ka IT izmaiņas nepārtrauca cēloņsakarību, nav ne faktiska, nedz tiesiska pamatojuma un tie ir pretrunā pamatregulas 3. panta 7. punktam, jo Komisija nav novērtējusi IT samazinājuma nodarītā kaitējuma līmeni un ir uzskatījusi, ka ievērojamā Savienības ražošanas nozares cenu samazinājuma cēlonis ir imports no Ķīnas par dempinga cenām. Tā pati persona apgalvoja, ka moduļu, elementu un plāksnīšu cenas samazināšanās bija globāla parādība, un tās cēlonis nebija Ķīnas importa negatīvā ietekme.
(265)
Attiecībā uz apgalvojumu, ka Komisija nav novērtējusi IT samazinājuma nodarītā kaitējuma līmeni, tiek minētas atsauces uz pagaidu regulas 174., 175. un 182. apsvērumu un 245. līdz 263. apsvērumu iepriekš, kur Komisija secināja, ka neatkarīgi no tā, vai un cik lielā mērā importa apjomu, iespējams, ietekmēja IT samazināšanās, ne pieprasījuma samazināšanās, nedz IT ietekme uz Savienības cenām nebija tāda, lai pārtrauktu cēloņsakarību starp Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu un importu no ĶTR par dempinga cenām. Tāpēc apgalvojums, ka Komisijas konstatējumi nav pamatoti ar faktiem, tika noraidīts. Attiecībā uz apgalvojumu, ka moduļu un elementu cenas samazināšanās bija globāla parādība, tiek minēta atsauces uz pagaidu regulas 164. līdz 167. apsvērumu, kur ir analizēts citu valstu, kas nav ĶTR, importa apjoms Savienībā un ievesto ražojumu cenas. Lai gan visā pasaulē bija vērojama moduļu un elementu cenu samazināšanās, importa no ĶTR dempinga cenas krasi samazināja cenas līdz līmenim, kas rada zaudējumus. Pamatojoties uz minētajiem faktiem, šis apgalvojums tika noraidīts.
3.4. Cits finansiāls atbalsts, kas piešķirts Savienības ražošanas nozarei
(266)
Tā kā piezīmes par citu finansiālo atbalstu, kas piešķirts Savienības ražošanas nozarei, netika iesniegtas, tiek apstiprināti konstatējumi pagaidu regulas 184. un 185. apsvērumā.
3.5. Jaudas pārpalikums
(267)
Viena ieinteresētā persona atkārtoja apgalvojumu, ka Savienības ražošanas nozarei būtisko kaitējumu ir nodarījis jaudas pārpalikums globālajā tirgū un Savienības tirgū, nevis imports no ĶTR. Šajā ziņā tika apgalvots, ka Savienības ražošanas nozare pārmērīgi palielināja jaudu, ko pierāda zemais jaudas izmantošanas līmenis, un tāpēc nodarītais kaitējums bija nozares pašas izraisīts. Jautājums par iespējamo ietekmi, ko radījis jaudas pārpalikums Savienībā un pasaulē, tika risināts pagaidu regulas 185. līdz 190. apsvērumā, un tā kā nebija jaunu apstākļu, apgalvojums bija jānoraida.
(268)
Cita ieinteresētā persona apgalvoja, ka jaudas pārpalikums izraisīja cenu racionalizāciju. Šajā ziņā jānorāda, ka, no vienas puses, jaudas pārpalikums izraisīja Savienības ražošanas nozares standartu pazemināšanu un cenu apspiešanu līdz līmenim, kas vidēji pārsniedza ražošanas izmaksu samazinājumu. No otras puses, kā uzsvērts pagaidu regulas 186. apsvērumā, Savienības ražošanas nozares ražošanas jaudas palielinājums bija pamatots un notika atbilstīgi norisēm tirgū. Turklāt elementu ražošanas jaudas palielinājums bija mazāks nekā moduļiem. Attiecīgā persona šajā ziņā nesniedza jaunu informāciju vai pierādījumus, tāpēc šie apgalvojumi ir jānoraida.
(269)
Cita ieinteresētā persona apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei nodarītais kaitējums bija vērsts tikai uz konkrētiem ieguldījumiem un nozares nespēju veikt vajadzīgos ieguldījumus jaudas palielināšanā un izmaksu samazināšanā. Tāpat arī šo apgalvojumu nevarēja apstiprināt izmeklēšanā konstatētie fakti, kas pierādīja, ka Savienības ražošanas nozare attiecīgajā periodā palielināja ražošanas jaudu un efektivitāti (pagaidu regulas 124. un 187. apsvērums). Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(270)
Viena ieinteresētā persona arī apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozare palielinājusi ražošanas jaudu, neņemot vērā zemo jaudas izmantošanas līmeni, tādējādi pati izraisot kaitējumu. Šis apgalvojums bija pamatots, salīdzinot izlasē iekļauto Savienības ražotāju ieguldījumu izmaiņas un Savienības ražošanas nozares jaudas izmantojuma izmaiņas, kas nav salīdzināšanai piemērota bāze. Turklāt izmeklēšanā tika pierādīts, ka Savienības ražošanas nozare nepalielināja ražošanas jaudu tādā mērā, kas pārsniedza patēriņa apjomu Savienībā, tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(271)
Turklāt savāktie pierādījumi liecina, ka ieguldījumi Savienības ražošanas nozarē varētu samazināt ražošanas izmaksas un uzlabot nozares konkurētspēju izmaksu ziņā. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(272)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka secinājumi pagaidu regulas 189. apsvērumā ir pretrunā konstatējumiem pagaidu regulas 124. un 186. apsvērumā, tomēr tā nepaskaidroja iespējamo pretrunu būtību vai apmēru. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(273)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas dažas ieinteresētās personas apstrīdēja, ka jaudas papildinājumi Savienības ražošanas nozarē bija pamatoti un notika, ievērojot tirgus attīstību un jo īpaši Savienības patēriņa izaugsmi. Tomēr ražošanas jauda attiecībā uz moduļiem palielinājās par 106 %, savukārt patēriņš attiecīgajā periodā Savienībā palielinājās par 221 %, t. i., vairāk nekā divas reizes. Tāpat arī attiecībā uz elementiem ražošanas jauda palielinājās par 39 %, bet patēriņš Savienībā attiecīgajā periodā palielinājās par 87 %. Tas liecina, ka jaudas pieaugums bija ievērojami zemāks par patēriņa pieaugumu, un tādēļ to nevar uzskatīt par nepamatotu, ņemot vērā, ka Savienībā nekad nav bijis pārpalikums. Turklāt, ir jāizanalizē, vai būtu pamatoti jaudas papildinājuma izvēli balstīt uz ikgadējo datu analīzi, vai arī ņemt vērā visa attiecīgā laika perioda tendences. Tādējādi jaudas palielinājums parasti tiek ieviests pēc noteikta laika, pēc tam, kad ir veikti ieguldījumi, tāpēc atsevišķi viena gada datu analīze radīt nepareizu priekšstatu. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(274)
Tā kā nav iesniegtas citas piezīmes par Savienības ražošanas nozares pārpalikumu, tiek apstiprināti konstatējumi pagaidu regulas 185.-190. apsvērumā.
3.6. Izejvielas cenu ietekme
(275)
Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei vai vismaz tās daļai polisilīcija cenu samazināšanās IP nebija izdevīga, jo bija noslēgti ilgtermiņa līgumi par izejvielām. Atsaucoties uz konstatējumiem pagaidu regulas 193. apsvērumā, kur apgalvots, ka Savienības ražošanas nozare ar piegādātājiem (tostarp plāksnīšu ražotājiem) varēja atkārtoti apspriest ilgtermiņa līgumu nosacījumus un tāpēc izmantot cenu samazināšanos, minētās personas apgalvoja, ka par polisilīcija un/vai plāksnīšu piegādes ilgtermiņa līgumu nosacījumu atkārtotu apspriešanu vai ilgtermiņa līgumu darbības izbeigšanu tika piemērotas sankcijas. Lai pamatotu šo argumentu, šīs personas iesniedza presē publicētus rakstus, kur bija ziņots, ka daži Savienības ražotāji bija iesaistīti tiesvedībā vai izbeidza savu līgumu darbību. Dažas personas sniedza informāciju, kas it kā apstiprināja to, ka ilgtermiņa līgumu nosacījumus nebija iespējams apspriest atkārtoti.
(276)
Polisilīcijs ir plāksnīšu ražotāju galvenā izejviela. Izmeklēšanā tika atklāts, ka polisilīcija cenas palielinājās 2008. gadā, kad tās sasniedza maksimālo robežu - apmēram 500 USD/kg, bet tad atkal samazinājās 2009. gadā, 2009. gada beigās sasniedzot apmēram 50-55 USD/kg, pēc tam tikai nedaudz palielinoties 2010. gadā un 2011. gada sākumā. Cenas būtiski samazinājās IP laikā - līdz 30 USD/kg (JRC Scientific and Policy Reports, Pārskats par FE stāvokli 2012. gadā). Jānorāda, ka polisilīcija cenu ietekme uz Savienības ražošanas nozari drīzāk varēja būt nenozīmīga, jo vērtību ķēdē tika vājināta jebkura ietekme uz elementu un moduļu ražošanas izmaksām. Turklāt minētie raksti attiecās uz izmaiņām pēc IP, kuras neietekmēja attiecīgo Savienības ražotāju stāvokli IP, un tāpēc tos nevar ņemt vērā. Šajā jautājumā izmeklēšana tika veikta arī pēc pagaidu pasākumu noteikšanas un tika apstiprināts, ka Savienības ražošanas nozare patiešām varēja atkārtoti apspriest ne vien ilgtermiņa līgumos noteiktās cenas, bet arī līgumsodus, kas saistīti ar šiem ilgtermiņa līgumiem.
(277)
Viena no minētajām ieinteresētajām personām vēl apgalvoja, ka tikai dažus Savienības ražotājus ietekmēja ilgtermiņa līgumi un ka Savienības ražošanas nozares stāvoklis kopumā bija neatbilstīgs. Tā apgalvoja, ka augstākas izmaksas nebūt neietekmē visus ekonomikas dalībniekus vienādi. Šajā argumentā netika ņemts vērā konstatējums, ka kopumā Savienības ražošanas nozarē vidējās polisilīcija cenas nebija lielākas par tirgus cenām vai pat tūlītējām cenām un ka tāpēc jautājums par to, vai lielākas izmaksas ietekmēja visus vai tikai dažus ekonomikas dalībniekus, netika uzskatīts par būtisku. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(278)
Cita ieinteresētā persona pieprasīja, lai Komisija nodalītu, izšķirtu un izteiktu skaitļos to, kāda bijusi ietekme katram faktoram, kas ietekmējis Savienības ražošanas nozari; it īpaši atsevišķi ir jāaplūko būtiska polisilīcija cenu krituma iedarbība. Šajā ziņā tika apgalvots, ka pārdošanas cenu samazinājumu izraisīja polisilīcija cenu samazinājums, nevis Ķīnas importa cenu spiediens. Attiecībā uz Savienības ražošanas nozari jānorāda, ka vidējās pārdošanas cenas samazinājās daudz straujāk nekā ražošanas vidējās izmaksas, kuras varēja ietekmēt izejvielu cenu samazināšanās. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(279)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas dažas ieinteresētās personas atkārtoja, ka ar polisilīcija cenas samazinājuma ietekme uz Savienības ražošanas nozares ražošanas izmaksām netika ierobežota vai vājināta vērtību ķēdē, kā tas ir secināts izmeklēšanā. Tomēr, kā jau minēts iepriekš 276. apsvērumā, polisilīcijs ir plāksnīšu ražotāju galvenā izejviela, tādējādi jebkura ietekme uz elementu vai moduļu ražošanas izmaksām tika vājināta vērtību ķēdē. Ieinteresētās personas nesniedza nekādus pierādījumus, kas varētu apstrīdēt šo konstatējumu. Turklāt izmeklēšana parādīja, ka polisilīcija cenas samazinājums attiecīgajā periodā atspoguļojās izlasē iekļauto Savienības ražotāju elementu un moduļu vidējās ražošanas izmaksās, kas samazinājās līdzīgā apmērā kā polisilīcija cenas. Kāda ieinteresētā persona apšaubīja iespējamo sodu ietekmi, kas Savienības ražošanas nozarei bija jāmaksā par atkārtotām sarunām par piegādes līgumiem. Attiecībā uz šo tomēr nevar izslēgt, ka ierobežotam skaitam ražotāju attiecīgajā periodā bija jāmaksā soda nauda par plāksnīšu piegādes līgumu atcelšanu.
Tomēr Komisija neguva pierādījumus tam, ka šīs sankcijas varētu ietekmēt stāvokli Savienības ražošanas nozarē kopumā, vai ka minētās sankcijas būtu reprezentatīvas. Šādus pierādījumus arī neiesniedz minētās ieinteresētās personas. Lai gan tādēļ nevar pilnībā izslēgt, ka sodiem varēja būt zināma negatīva ietekme uz ierobežotu skaitu Savienības ražotāju, tomēr kopējā ietekme uz Savienības ražošanas nozari labākajā gadījumā ir nenozīmīga, un līdz ar to tas nevarēja izjaukt cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām un būtisku kaitējumu visai Savienības ražošanas nozarei kopumā. Tāpēc šie argumenti tika noraidīti.
(280)
Cita ieinteresētā persona apgalvoja, ka Savienības izmeklēšanā iekļauto ražojumu pārdošanas cenu samazinājums ir daļēji saistīts ar polisilīcija cenu samazinājumu. Tomēr attiecībā uz šo jānorāda, ka izmeklēšana parādīja, ka imports no ĶTR notika par dempinga cenām un tas ievērojami samazināja Savienības ražošanas nozares cenas. Cenu samazinājums tāpēc pārsniedz ražošanas izmaksu samazināšanos, ko varētu izskaidrot ar izejvielu cenu samazināšanos. Ja cenu samazinājums būtu radies tikai izejvielu cenu samazinājuma dēļ, Savienības ražošanas nozare nebūtu spiesta samazināt savas pārdošanas cenas zem ražošanas izmaksām. Tāpēc šis apgalvojums tiek noraidīts.
(281)
Cita ieinteresētā persona atkārtoja, ka viena Savienības ražotāja tiesvedība pēc IP var būt ietekmējusi vismaz šā Savienības ražotāja stāvokli jau IP laikā. Šī persona tomēr nepaskaidroja, kā un cik lielā mērā šāds notikums, kas notika pēc IP, patiešām varētu būt ietekmējis šo ražotāju stāvokli izmeklēšanas laikā. Tāpat izmeklēšanā neatklāja nekādus šādas ietekmes pierādījumus. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(282)
Turklāt tā pati ieinteresētā persona apšaubīja iepriekš minētos konstatējumus, jo pierādījumi neesot sniegti. Tomēr izmeklēšanas konstatējumi ir balstīti uz faktiem un tiešiem pierādījumiem, kuru nekonfidenciālās redakcijas bija pieejamas visām ieinteresētajām personām.
(283)
Tā kā citas piezīmes par izejvielu cenu ietekmi netika iesniegtas, tiek apstiprināti konstatējumi pagaidu regulas 191.-194. apsvērumā.
3.7. Pašizraisīts kaitējums: automatizācijas, lieluma, apjomradītu ietaupījumu, konsolidācijas, inovācijas, izmaksu efektivitātes un Savienības ražošanas nozares importa ietekme
(284)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas vairākas ieinteresētās personas atkārtoja apgalvojumu, ka Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma cēlonis ir nepietiekami apjomradīti ietaupījumi Savienības ražošanas nozarē. Tika atkārtots, ka mazie ražotāji bija neizdevīgā situācijā salīdzinājumā ar lielākiem, vertikāli integrētiem ražotājiem un ka tāpēc nevar apgalvot, ka kaitējuma, kas radīts maziem ražotājiem, cēlonis ir imports par dempinga cenām. Cita ieinteresētā persona apgalvoja, ka ražošanas procesa automatizācija izmaksā dārgi un ka tāpēc apjomradītiem ietaupījumiem ir aizvien svarīgāka nozīme ražošanas izmaksu samazināšanā.
(285)
Izmeklēšanā tika pierādīts, ka Savienības ražošanas nozari - arī lielākos, vertikāli integrētos ražotājus - ietekmēja imports par dempinga cenām, un tā nevarēja izmantot palielināto jaudu, lai iegūtu apjomradītus ietaupījumus. Jebkurā gadījumā izmeklēšanā netika atklāta uzņēmuma lieluma, vertikālās integrācijas un labāku rentabilitātes rādītāju savstarpējā saikne, jo imports par dempinga cenām lielā mērā ietekmēja cenas un pārveidoja šo saikni. Izmeklēšanā tika pierādīts, ka apjomradīti ietaupījumi vairs nav izdevīgi tirgū, kur jaudas izmantojums ir ļoti niecīgs; tas attiecās arī uz Ķīnas ražotājiem. Tāpēc šie argumenti tika noraidīti.
(286)
Vēl viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka, tā kā lielāki ražošanas uzņēmumi nodrošina labākas garantijas un ir izdevīgāki bankām, ieguldītāji un bankas nefinansēs pārāk mazu moduļu ražošanas uzņēmumu projektus. Proti, ieguldītāji un bankas nelabprāt finansē FE projektus, kuros izmantoti Savienībā ražoti moduļi. Tomēr izmeklēšanā tika pierādīts, ka jebkuru ieguldītāju un banku iespējamo izvēli finansēt Ķīnas ražotājus, kuriem ir lielākas ražošanas jaudas, ir ietekmējuši izkropļojumi, ko imports par dempinga cenām radījis Savienības tirgū. Kā minēts iepriekš 285. apsvērumā, ražotnes lielumam nav nozīmes, ja saglabājas zems jaudas izmantojuma līmenis. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(287)
Viena ieinteresētā persona atkārtoja, ka Savienības ražošanas nozarei bija nelabvēlīga izmaksu struktūra salīdzinājumā ar konkurējošiem Ķīnas uzņēmumiem, jo tiem bija zemākas darbaspēka, elektroenerģijas un inventāra nolietojuma izmaksas, un turklāt arī jaunākās pieejamās iekārtas. Tomēr attiecīgā persona nespēja sniegt jaunu informāciju vai pierādījumus, kas atspēkotu šajā izmeklēšanā konstatētos faktus šajā jautājumā. Proti, apgalvojums, ka Ķīnas ražotāji izmanto jaunākās iekārtas, tika analizēts pagaidu regulas 203. apsvērumā, kur apstiprināts, ka ražotājiem eksportētājiem ĶTR nav salīdzinošu priekšrocību, jo īpaši tāpēc, ka gan mašīnas, gan iekārtas ieved no Eiropas Savienības. Tāpēc minētie apgalvojumi tika noraidīti.
(288)
Cita persona apgalvoja, ka Ķīnas ražotājiem eksportētājiem bija salīdzinošas priekšrocības attiecībā uz polisilīcija cenām un apjomradītiem ietaupījumiem, tādējādi samazinot iekārtu izmaksas. Šī persona šajā ziņā nesniedza jaunu informāciju vai pierādījumus, kas varētu atspēkot konstatējumus pagaidu regulas 195. un 196. apsvērumā, kā arī 203. apsvērumā. Tāpēc šīs personas apgalvojums bija jānoraida.
(289)
Tiek atgādināts, ka saskaņā ar pagaidu regulas 203. apsvērumu un iepriekš 287. apsvērumā minētajiem faktiem ražotājiem eksportētājiem ĶTR nav salīdzinošu priekšrocību attiecībā uz izejvielām un izmantotajām iekārtām, jo gan vienu, gan otru pārsvarā ieved no Savienības. Viena ieinteresētā persona apstrīdēja minētos faktus, taču pamatojumam neiesniedza pierādījumus. Darbaspēka un pieskaitāmās izmaksas IP laikā bija vidēji mazākas par 10 % no kopējām viena moduļa ražošanas izmaksām, un uzskatāms, ka tām nav bijusi būtiska nozīme. Arī elektroenerģijas izmaksas IP bija vidēji mazākas par 1 % no kopējām viena moduļa ražošanas izmaksām, un uzskatāms, ka tām nav bijusi būtiska nozīme. Turklāt apgalvojums, ka Ķīnas ražotāji izmanto jaunākās iekārtas, netika pamatots.
(290)
Viena ieinteresētā persona arī atkārtoja apgalvojumu, ka daži Savienības ražotāji iepirka elementus un/vai moduļus no attiecīgās valsts un pārdeva tos tālāk Savienības tirgū kā savus ražojumus. Tā prasīja, lai šo darījumu nodarītais kaitējums netiktu attiecināts uz importu par dempinga cenām. Tomēr izmeklēšanā tika atklāts, ka attiecīgā ražojuma imports no Savienības ražošanas nozares pēc būtības bija papildinošs, kā arī apjoma ziņā ierobežots, salīdzinot ar Savienības ražošanas apjomu, un tāpēc tas nebūtu uzskatāms par tādu, kas pārtrauc cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
(291)
Viens nesaistītais importētājs apgalvoja, ka pagaidu regulā pietiekamā mērā nebija ņemta vērā nodarbināto skaita palielināšanās attiecīgajā periodā. Attiecībā uz šo apgalvojumu tiek norādīts, ka moduļu ražošanā iesaistīto nodarbināto skaits palielinājās laikā starp 2009. un 2011. gadu un pēc tam samazinājās IP. Elementu ražošanā iesaistīto nodarbināto skaits palielinājās līdz 2010. gadam, tad 2011. gadā samazinājās un vēl vairāk samazinājās IP. Tiek norādīts, ka moduļu ražošanā iesaistīto nodarbināto skaita izmaiņas atbilda tendencēm Savienības ražošanas nozarē. Tā kā imports no Ķīnas palielināja elementu tirgus daļu, šajā periodā Savienības ražošanas nozare no patēriņa palielināšanās nevarēja gūt gaidīto labumu. Tāpēc nodarbināto skaita samazināšanās 2011. gadā un IP attiecas uz uzņēmumiem, kas vai nu kļuva maksātnespējīgi, vai apturēja elementu ražošanu.
(292)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas viena ieinteresētā persona atkārtoti norādīja, ka kaitējumu Savienības ražošanas nozarei nodarīja nepietiekami apjomradīti ietaupījumi un to trūkums. Kā jau paskaidrots 285. apsvērumā iepriekš un pagaidu regulas 195. un 196. apsvērumā, pat pasaules tirgū apjomradītu ietaupījumu lielums un tādējādi priekšrocības nevar vairs pastāvēt, ja visā pasaulē ir zems jaudas izmantojums un ja ir milzīgs jaudas pārpalikums. Tādēļ šis apgalvojums bija jānoraida.
(293)
Turklāt minētā persona atkārtoti norādīja, ka kaitējums Savienības ražošanas nozarei bija saistīts ar Savienības ražošanas nozares nespēju realizēt nekādas izmaksu priekšrocības. Šī persona apgalvoja, ka tas jo īpaši attiecas ar to, ka lielākā daļa Savienības ražotāju ir vertikāli integrēti. Tomēr šī persona nesniedza nekādu papildu informāciju, par to, kā fakts, ka ražotāji ir vertikāli integrēti, varētu negatīvi ietekmēt to izmaksu struktūru. Tādēļ šis apgalvojums bija jānoraida.
(294)
Tā kā šajā ziņā nav iesniegtas citas piezīmes, tiek apstiprināti pagaidu regulas 195. līdz 206. apsvērums.
3.8. Plānkārtiņas FE ražojumu un citu FE tehnoloģiju radītā konkurence
(295)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas viena ieinteresēta persona atkārtoja apgalvojumu, ka Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu izraisīja plānkārtiņas FE ražojumu un citu FE tehnoloģiju radītā konkurence, jo minētās tehnoloģijas konkurēja ar izmeklējamo ražojumu jo īpaši ar sistēmām, kas uzstādāmas uz zemes un komerciālām/rūpnieciskām sistēmām, kas uzstādāmas uz jumtiem, kas ir būtiska kopējā Savienības FE tirgus daļa.
(296)
Izmeklēšanā ir pierādīts, ka, lai gan plānkārtiņas FE ražojumi nav tik dārgi kā izmeklējamais ražojums, tie aptver tikai ierobežotu daļu no kopējā Savienības saules enerģijas tirgus, jo tiem ir daudz mazāka pārveidošanas lietderība un mazāka jauda vatos nekā kristāliskā silīcija moduļiem. Pieejamā informācija pierāda, ka plānkārtiņas ražojumu tirgus daļa nebija būtiska, salīdzinot ar kopējo saules enerģijas tirgu Savienībā IP laikā. Tāpēc tiek apstiprināti konstatējumi pagaidu regulas 208. apsvērumā, ka, lai gan varētu būt zināma konkurence starp plānkārtiņas ražojumiem un attiecīgo ražojumu, to tomēr uzskata par nenozīmīgu. Minēto iemeslu dēļ šajā saistībā izvirzītie argumenti ir jānoraida.
(297)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas viena no ieinteresētajām personām atkārtoja, ka plānkārtiņas ražojumu konkurence, iespējams, ir nodarījusi būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Attiecībā uz šo persona apgalvoja, ka Vācijā lielākajā daļā IP plānkārtiņas ražojumu tirgus daļa no kopējā saules enerģijas tirgus bija ievērojama un samazinājās tikai uz 2012. gada sākumā.
(298)
Izmeklēšana liecināja, ka patiesi plānkārtiņas ražojumu vidējās cenas bija zemākas nekā izmeklējamā ražojuma vidējās cenas.
(299)
Tomēr, kā izklāstīts 296. apsvērumā iepriekš, plānkārtiņas ražojumiem ir daudz mazāka pārveidošanas lietderība un mazāka jauda vatos nekā kristāliskā silīcija moduļiem un tāpēc konkurence starp šiem ražojumiem, ja tāda ir, nevarēja veicināt Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, jo kristāliskā silīcija moduļi ir dominējošā tehnoloģija Savienības saules enerģijas tirgū. JRC FE pārskatā par stāvokli 2012. gadā ir teikts, ka polisilīcija cenu samazinājuma rezultātā, plānkārtiņas ražojumi pēdējos gados ir zaudējuši tirgus daļu par labu kristāliskā silīcija moduļiem.
(300)
Tā kā šajā ziņā nav iesniegtas citas piezīmes, tiek apstiprināti konstatējumi pagaidu regulas 207.-210. apsvērumā.
3.9. Finanšu krīze un tās ietekme
(301)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas tika apgalvots, ka finanšu krīzes nodarītais kaitējums un tā ietekme uz piekļuvi finansējumam būtu jānošķir un jānodala un nebūtu jāsaista ar importu par dempinga cenām.
(302)
Šajā ziņā tika izmantota atsauce uz pagaidu regulas 212. apsvērumu, kur īpaši tika analizēta finanšu krīzes un ekonomikas lejupslīdes ietekme uz Savienības ražošanas nozari. Šajā apsvērumā ir sīki pamatots konstatējums, ka finanšu krīze, lai gan ietekmēja Savienības ražošanas nozares stāvokli, tomēr nepārtrauca cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu. Ieinteresētās personas neapstrīdēja šo konkrēto pamatojumu un nesniedza jaunu informāciju vai pierādījumus, kas atspēkotu konstatējumus šajā apsvērumā. Tāpēc šajā saistībā minētie apgalvojumi tika noraidīti.
(303)
Vēl tika apgalvots, ka Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu izraisīja Savienības ražošanas nozares nespēja rast atbilstīgu finansējumu un ka Komisijai būtu jāpārbauda, vai rentablā periodā Savienības ražošanas nozare pieprasīja finansējumu. Izmeklēšanā faktiski tika pierādīts, ka 2010. gadā, kad Savienības ražošanas nozare vēl bija rentabla, ieguldījumu apjoms attiecībā uz moduļiem un elementiem, salīdzinot ar 2009. gadu, palielinājās attiecīgi par 315 % un 10 %. Tā kā FE ražošanas nozare ir kapitālietilpīga nozare, tiek sagaidīts, ka Savienības ražošanas nozare pastāvīgi centīsies rast atbilstīgu finansējumu, lai uzlabotu izmaksu efektivitāti un konkurētu ar negodīgu importu par dempinga cenām. Tāpēc tiek secināts, ka kropļojošā situācija, ko radīja imports par dempinga cenām, bija finansēšanas iespēju trūkuma sekas, nevis cēlonis. Tāpēc minētais apgalvojums tika noraidīts.
(304)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas viena no ieinteresētajām personām atkārtoti apgalvoja, ka finanšu krīzes kaitīgās sekas būtu jānodala un jānošķir un tās nav attiecināmas uz importu par dempinga cenām. Šī persona atsaucās uz publiski pieejamo informāciju, norādot, ka vismaz viens Savienības ražotājs uztvēra finanšu krīzi par galveno iemeslu nodarītajam kaitējumam. Pašreizējā izmeklēšana pamatoja konstatējumus ar konkrētiem uzņēmumu datiem, kas ir ievērojami plašāki nekā konkrēto uzņēmumu publiski pieejamie pārskati. Tāpēc publiski pieejamā informācija, uz kuru persona atsaucās, nevar apgāzt pagaidu regulas 212. apsvērumā minētos konstatējumus, kur ir secināts, ka finanšu krīzei bija zināma ietekme uz Savienības ražošanas nozares stāvokli, tomēr tā nevarēja izjaukt cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām un būtisko kaitējumu, kas nodarīts Savienības ražošanas nozarei. Tādēļ šis apgalvojums bija jānoraida.
(305)
Cita ieinteresētā persona apgalvoja, ka ir jāņem vērā atšķirības starp Savienības ražošanas nozari un Ķīnas ražotājiem eksportētājiem attiecībā uz piekļuvi finansējumam. Šī persona apgalvoja, ka šis bija viens no galvenajiem faktoriem, kas izraisīja būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, nevis imports par dempinga cenām. Tomēr tika konstatēts, ka vairāku Ķīnas ražotāju eksportētāju priviliģētā piekļuve finansējumam kropļo tirgu un varētu būt viens no galvenajiem iemesliem, kas ļauj Ķīnas ražotājiem eksportētājiem eksportēt attiecīgo ražojumu par dempinga cenām. Tādēļ šis faktors nevar izjaukt cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām un būtisko kaitējumu, kas nodarīts Savienības ražošanas nozarei. Tādēļ šis apgalvojums tika noraidīts.
(306)
Tā kā par finanšu krīzes ietekmi nav iesniegtas citas piezīmes, tiek apstiprināti konstatējumi pagaidu regulas 211. un 212. apsvērumā.
3.10. Savienības ražošanas nozares eksporta rādītāji
(307)
Tā kā nav iesniegtas piezīmes, kas liktu pārskatīt konstatējumus pagaidu regulas 213. un 215. apsvērumā, tie tiek apstiprināti.
3.11. Slānekļa gāzes atradņu atklāšana Eiropas Savienībā
(308)
Tā kā nav iesniegtas piezīmes, kas liktu pārskatīt konstatējumus pagaidu regulas 215.-217. apsvērumā, tie tiek apstiprināti.
3.12. Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēma
(309)
Tā kā nav iesniegtas piezīmes, kas liktu pārskatīt konstatējumus pagaidu regulas 218. un 219. apsvērumā, tie tiek apstiprināti.
3.13. Vadības lēmumi
(310)
Dažas ieinteresētās personas atkārtoja pagaidu regulas 220. apsvērumā izvirzīto apgalvojumu, ka būtisko kaitējumu, kas nodarīts vismaz vienam no Savienības ražotājiem, izraisīja kļūdaini vadības lēmumi. Šīs personas papildu informācijai iesniedza presē publicētu rakstu. Tomēr sniegto informāciju nebija iespējams pārbaudīt un nebija iespējams atspēkot šajā izmeklēšanā konstatēto faktu, ka attiecīgā uzņēmuma vadības lēmumi bija parasti un pārdomāti un neietekmēja visu Savienības ražošanas nozari. Tāpēc minētie apgalvojumi tika noraidīti.
(311)
Tā kā šajā ziņā nav iesniegtas citas piezīmes, tiek apstiprināti konstatējumi pagaidu regulas 220. un 221. apsvērumā.
3.14. Cita valdības politika
(312)
Tā kā nav iesniegtas piezīmes, kas liktu pārskatīt konstatējumus pagaidu regulas 222. apsvērumā, tie tiek apstiprināti.
3.15. Citi argumenti
(313)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu izraisīja iepriekšējais neizdevīgais stāvoklis un Eiropas Komisijas politiskā atbalsta trūkums iepriekšējos gados. Minētā persona arī apgalvoja, ka valsts atbalsta shēmas, tāpat arī iedzīvotāji, IKP, elektroenerģijas patēriņš, finansēšanas iespējas un savienojamība ar tīklu ir katrā tirgū svarīgi faktori. Tomēr minētā persona nespēja pamatot savus apgalvojumus, tāpēc tie tika noraidīti.
(314)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas minētā ieinteresētā persona atkārtoti norādīja, ka Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu izraisīja iepriekšējais neizdevīgais stāvoklis. Tomēr apgalvojums netika ne analizēts, ne pamatots, tāpēc tas bija jānoraida.
4. To citu atklāto faktoru novērtējums kopumā, kuru ietekme veicina kaitējumu
(315)
Izmeklēšana liecināja, ka šādi citi faktori varēja ietekmēt kaitējumu: attiecīgā ražojuma imports no Taivānas, iepirkuma tarifu (IT) līmeņa samazinājums, ilgtermiņa līgumi par polisilīcija iegādi ierobežotam skaitam Savienības ražotāju, finanšu un ekonomikas krīze.
(316)
Kā jau norādīts iepriekš attiecīgi 3.1 un 3.6. sadaļā, iespējamā Taivānas importa un ierobežota skaita Savienības ražotāju ilgtermiņa polisilīcija piegādes līgumu ietekme ir labākajā gadījumā minimāla, jo kā jebkura ietekme tā vēl vairāk tiek vājināta vērtību ķēdē.
(317)
Attiecībā uz ekonomikas un finanšu krīzi izmeklēšana liecināja, ka galvenais iemesls Savienības ražošanas nozares grūtībām piekļūt nepieciešamajam ieguldījumu kapitālam bija imports par dempinga cenām, kas neļāva Savienības ražošanas nozarei pārdot savus produktus par izdevīgām cenām brīdī, kad Savienības tirgū bija straujš pieauguma temps (2009.-2011. gadā).
(318)
Attiecībā uz IT, trešās personas nav spējušas pierādīt, ka IT līmenis IP laikā būtu bijis pārāk zems, lai liegtu Savienības ražotājiem pārdot attiecīgos ražojumus par cenām, kas nerada kaitējumu. Iestādes uzskata, ka samazināto IT līmeni var izskaidrot ar samazināto pieprasījumu, jo ieguldījumi noteiktās vietās vairs nebija dzīvotspējīgi. Tie tomēr nevar izjaukt cēloņsakarību, pat kopā ar pārējiem faktoriem, kuri atbilstoši konstatējumiem varētu būt veicinājuši kaitējumu, jo tie joprojām ir tādā līmenī, kas ļautu Savienības ražotājiem pārdot savus ražojumus par cenām, kas nerada kaitējumu, ja vien nebūtu importa par dempinga cenām.
(319)
Tāpēc, pat ja tiek novērtēta četru citu to faktoru kopīgā ietekme, kas, iespējams, veicina kaitējumu, cēloņsakarība starp dempingu un kaitējumu netiktu izjaukta.
5. Secinājums par cēloņsakarību
(320)
Visa veida kaitējuma faktoru ietekme, izņemot importu par dempinga cenām, ir analizēta gan atsevišķi, gan kopā. Tādēļ tiek secināts, ka visu to faktoru kopējais vērtējums, kam varētu būt bijusi ietekme uz kaitējuma stāvokli Savienības ražošanas nozarē (t. i., importu no trešām valstīm, IT, izejmateriālu cenu ietekme, finanšu krīze), kopā nepamato Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, jo īpaši attiecībā uz zemajām cenām un finanšu zaudējumiem saistībā ar to, ka no ĶTR par zemām cenām tika importēts ievērojams daudzums attiecīgā ražojuma. Ņemot vērā minētos faktus, ir apstiprināti konstatējumi pagaidu regulas 223. līdz 224. apsvērumā, ka imports no ĶTR par dempinga cenām Savienības ražošanas nozarei nodarīja būtisku kaitējumu pamatregulas 3. panta 6. punkta izpratnē.
F. SAVIENĪBAS INTERESES
1. Ievadpiezīmes
(321)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma analīze nebija pamatota ar ekonomikas dalībnieku reprezentatīvu skaitu.
(322)
Komisija ir sazinājusies ar dažādiem ekonomikas dalībniekiem turpmāk norādītajā veidā.
(323)
Nesaistītie importētāji: kā minēts pagaidu regulas 12. apsvērumā, Komisija sazinājās ar visiem 250 sūdzības iesniedzēja minētajiem nesaistītajiem importētājiem un veica pagaidu atlasi saskaņā ar pamatregulas 17. pantu, lai aptvertu lielāko reprezentatīvo importa apjomu, ko atvēlētajā laikā varētu pienācīgi izmeklēt. Tomēr, kā izklāstīts pagaidu regulas 12. un 232. apsvērumā, tikai viens no sākotnēji izvēlētajiem uzņēmumiem pēc pārbaudes patiešām izrādījās nesaistīts importētājs. Pēc pagaidu regulas publicēšanas vēl piecpadsmit nesaistīti importētāji, kas sākotnēji bija iesnieguši atlases veidlapu, bet procedūras uzsākšanas stadijā netika iekļauti izlasē, tika aicināti turpmāk sadarboties ar izmeklēšanu. Seši no viņiem piekrita un saņēma anketu, un pieci iesniedza atbildes uz anketas jautājumiem, no tiem trīs importētāju atbildes tika uzskatītas par pietiekami pilnīgām. Nesaistīto importētāju galīgo izlasi tādējādi veido četri nesaistīti importētāji, kas pārstāv attiecīgā ražojuma importu no 2 % līdz 5 %. Attiecībā uz šo zemo procentu, ir jāatceras, ka lielākā daļa ražojumu importa uz Savienību nenotiek caur nesaistītiem importētājiem, kā paskaidrots pagaidu regulas 12. apsvērumā.
(324)
Ekonomikas dalībniekiem, kas nav nesaistītie importētāji (augšupējiem un lejupējiem ekonomikas dalībniekiem): saskaņā ar pagaidu regulas 226. apsvērumā minēto, Komisija nosūtīja arī īpašas anketas aptuveni 150 ekonomikas dalībniekiem, tostarp arī nesaistītajiem importētājiem, kuri pieteicās pēc izmeklēšanas sākšanas un kuriem tādējādi bija iespēja ziņot Komisijai atbilstīgus datus. Turklāt izmeklēšanā tika ņemtas vērā ne tikai atbildes uz anketas jautājumiem, bet arī pārbaudāmas un pienācīgi pamatotas piezīmes un materiāli, ko ieinteresētās personas iesniedza norādītajos termiņos, neatkarīgi no tā, vai šīs personas bija atbildējušas uz anketas jautājumiem. Konkrētāk, AFASE ir nodevusi Komisijai piezīmes tās biedru vārdā - tika analizēti arī ekonomikas dalībnieki no FE nozares.
(325)
Tāpēc tika apkopota pietiekama informācija, kas nodrošināja iespēju veikt Savienības interešu būtisku novērtējumu. Minēto iemeslu dēļ šo argumentu noraidīja.
(326)
Viena ieinteresētā persona pieprasīja, lai Komisija precizētu to, kā Komisija apstrādāja to importētāju anketas, kuras tā uzskatīja par saņemtām no lejupējiem ekonomikas dalībniekiem.
(327)
Atbildot uz šo prasību, tika paskaidrots, ka 36 atbildes, kas bija minētas pagaidu regulas 241. apsvērumā, ir atbildes uz jautājumiem paziņojuma par procedūras sākšanu B pielikumā, kura nolūks bija vajadzības gadījumā atlasīt nesaistītus importētājus.
(328)
Attiecībā uz atbildēm, ko uz anketas jautājumiem sniedza divi pagaidu regulas 12. apsvērumā minētie ekonomikas dalībnieki, jānorāda, ka viena dalībnieka atbildes tika ņemtas vērā attiecīgajā lejupejošo ekonomikas dalībnieku analīzē. Otrs ekonomikas dalībnieks iesniedza papildu informāciju, kas liecināja par to, ka pretēji apgalvojumam pagaidu regulas 12. apsvērumā, šis dalībnieks patiesībā bija moduļu, nevis elementu importētājs. Tomēr šajā atbildē uz anketas jautājumiem sniegtā informācija nebija pietiekama, lai to varētu iekļaut nesaistīto importētāju analīzē, jo sniegtās atbildes nebija pilnīgas.
(329)
Pēc pagaidu pasākumu noteikšanas tika veikti pārbaudes apmeklējumi divu projektu izstrādātāju uzņēmumu telpās (skat. 8. apsvērumu iepriekš). Turklāt sešas atbildes uz īpašo anketu jautājumiem (skat. 324. apsvērumu iepriekš) iesniedza pakalpojumu sniedzēji, kas arī darbojas FE nozarē (loģistika, transports, sabiedriskās attiecības utt.) un kuras sākotnēji šķita nepilnīgas (skat. pagaidu regulas 241. apsvērumu), tika izvērtētas un ņemtas vērā šajā izmeklēšanā (skat. 369. līdz 371. apsvērumu iepriekš).
(330)
Rezumējot minēto, Savienības interešu analīzei tika izmantota šāda informācija:
-
atbildes uz anketas jautājumiem, kas saņemtas no astoņiem izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem un četriem izlasē iekļautajiem nesaistītajiem importētājiem, kā arī atbildes uz konkrētiem jautājumiem, kas saņemtas no astoņiem augšupējiem un trīspadsmit lejupējiem ekonomikas dalībniekiem (septiņiem projektu izstrādātājiem/uzstādītājiem, sešiem pakalpojumu sniedzējiem, kas darbojas arī FE nozarē), no tiem 150 dalībniekiem, kas bija pieteikušies pēc procesa uzsākšanas un saņēma īpašās anketas;
-
dati, kas pārbaudīti uz vietas pie astoņiem Savienības ražotājiem, viena nesaistītā importētāja, diviem augšupējiem ekonomikas dalībniekiem, četriem lejupējiem ekonomikas dalībniekiem (projektu izstrādātājiem/uzstādītājiem) un vienas apvienības (skat. pagaidu regulas 17. apsvērumu un 8. apsvērumu iepriekš);
-
dati par Savienības interesēm, ko iesniedz citas ieinteresētās personas, tostarp apvienības, kā arī publiski pieejamie dati par FE tirgus attīstību Eiropā, jo īpaši: EPIA Pasaules fotoelementu tirgus perspektīvas 2013.-2017. gadam (EPIA's Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017).
2. Savienības ražošanas nozares intereses
(331)
Dažas ieinteresētās personas nepiekrita tam, ka Savienības ražošanas nozare varēs gūt labumu no jebkādiem pasākumiem, apgalvojot, ka: i) pasākumu īstenošana mazinās FE ražojumu pieprasījumu Savienībā un tāpēc Savienības ražošanas nozare nevarēs palielināt pārdošanas apjomu; ii) Savienības ražošanas nozares ražotnes nav lielas, tāpēc tā nespēj apmierināt pieprasījumu pēc konkrētām iekārtām, piemēram, komerciālām iekārtām, kas uzstādāmas uz jumtiem, un lielām iekārtām, kas uzstādāmas uz zemes; iii) Savienības ražotāji nav izdevīgi bankām; iv) maksājumu noteikšana elementiem Savienības ražotājiem faktiski palielinās moduļu ražošanas izmaksas, tādējādi mazinot patērētāju interesi par tiem; v) ievērojami samazinoties importa apjomam no Ķīnas, ražotāji no citām trešām valstīm visticamāk izmantos priekšrocības, ko radījusi ĶTR importa apjoma samazināšanās.
(332)
Attiecībā uz apgalvojumu, ka pasākumu īstenošana mazinās FE ražojumu pieprasījumu Savienībā un tāpēc Savienības ražošanas nozare nevarēs palielināt pārdošanas apjomu, tiek norādīts, ka ieinteresētās puses nespēja sniegt pārbaudāmus pierādījumus, ka pastāv tieša saikne starp pasākumu noteikšanu un FE ražojumu pieprasījuma samazināšanos, ko - kā pierādīts vairāku gadu laikā - ietekmē vairāki faktori.
(333)
Atbildot uz apgalvojumu, ka Savienības ražošanas nozares ražotnes nav lielas un tāpēc tā nespēj apmierināt pieprasījumu pēc konkrētām iekārtām, piemēram, komerciālām iekārtām, kas uzstādāmas uz jumtiem, un lielām iekārtām, kas uzstādāmas uz zemes, jānorāda, ka izmeklēšanā tika pierādīta Savienības spēja piegādāt gan komerciālas, gan rūpnieciskas iekārtas (ar jaudu no 40 kW līdz 1 MW), gan iekārtu tirgus segmenta iekārtas (ar jaudu no 1 MW līdz 10 MW). Turklāt izmeklēšanā netika atklāti pierādījumi, kas liecinātu par to, ka dažādu ražotāju piegādātos ražojumus nevarētu izmantot vienā projektā. Tādēļ šis apgalvojums tika noraidīts.
(334)
Arguments, ka Savienības ražošanas nozare nevarēs gūt labumu no pasākumu īstenošanas, jo Savienības ražotāji nav izdevīgi bankām un ieguldījumu fondi nepiekritīs finansēt projektus, kuros izmantoti ES ražoti moduļi, netika pamatots. Jebkurā gadījumā ir sagaidāms, ka pasākumu noteikšana atjaunos godīgus tirgus nosacījumus, tādējādi no jauna pārliecinot tostarp banku nozares ieguldītājus par Savienības ražotāju spēju īstenot veiksmīgus projektus. Minēto iemeslu dēļ šis apgalvojums tika noraidīts.
(335)
Atsaucoties uz apgalvojumu, ka maksājumu noteikšana elementiem Savienības ražotājiem faktiski palielinās moduļu ražošanas izmaksas, tādējādi mazinot patērētāju interesi par tiem, jānorāda, ka, lai gan nav izslēgta iespēja, ka pasākumu noteikšanas dēļ cenas varētu turpināt nedaudz palielināties, ir jāņem vērā arī tas, ka publiski pieejami avoti norāda, ka moduļu un elementu cenu izmaiņas notiek samazināšanās virzienā. Tāpēc arī tad, ja pasākumu īstenošanas dēļ elementu cenas varētu palielināties, cenu vispārējās samazināšanās tendence varētu mazināt moduļu izmaksas. Attiecīgie ražotāji var izlemt, vai iegādāties elementus Savienībā un vairs ne ĶTR. Visbeidzot, ir sagaidāms, ka pasākumu noteikšana Savienībā palielinās elementu ražošanas jaudas izmantojumu, tādējādi palielinot apjomradītu ietaupījumu apmēru un līdz ar to samazinot izmaksas. Tādēļ šis apgalvojums tika noraidīts.
(336)
Arguments, ka, ievērojami samazinoties importa apjomam no Ķīnas, nevis Savienības ražošanas nozare, bet gan ražotāji no citām trešām valstīm visticamāk izmantos priekšrocības, ko radījusi ĶTR importa apjoma samazināšanās, izmeklēšanā netika apstiprināts. Izmeklēšanā netika atklātas skaidras norādes uz to, ka trešās valstis varētu pārmērīgi palielināt importa apjomu Savienības tirgū, proti, ņemot vērā publiski pieejamu avotu prognozes par citu trešo valstu tirgu iespējamo paplašināšanos jo īpaši Āzijas valstīs. Visbeidzot, nav nekādu pazīmju, kas liecinātu par to, ka pat tad, ja, samazinoties importa apjomam no Ķīnas, citas trešās valstis palielinātu importa apjomu, Savienības ražošanas nozare nespētu konkurēt ar importu no šīm valstīm.
(337)
Atbildot uz izpausto galīgo informāciju, dažas personas apgalvoja, ka ir nereāli gaidīt ilgtspējīgas Savienības ražošanas nozares rašanos, kas ražotu moduļus un elementus, jo neviens racionāls investors neieguldīs Savienības ražotājos, kas, iespējams, cieš no nelabvēlīgas izmaksu struktūras un tādēļ nevar ražot par konkurētspējīgām cenām. Izmeklēšana neapstiprināja, ka Savienības ražošanas nozare ciestu no nelabvēlīgas izmaksu struktūras, kā paskaidrots pagaidu regulas 202. un 203. apsvērumā. Tādēļ, ja nepastāvētu imports par dempinga cenām un tiktu izmantotas lielākas ražošanas jaudas, tam vajadzētu dot apjomradītus ietaupījumus un ļaut rasties ilgtspējīgai Savienības ražošanas nozarei. Ņemot vērā iepriekšminēto, arguments tika noraidīts.
(338)
Viena persona apgalvoja, ka pieprasījumu Savienībā ietekmē IT attīstības tendences un ieguldītāju gaidāmā peļņa no ieguldījumiem ir saistīta ar šīm attīstības tendencēm. Proti, minētā persona apgalvoja, ka tad, ja maksājumu dēļ Savienībā palielināsies cenas un IT attiecīgi nepalielināsies, samazināsies pieprasījums, un Savienības ražošanas nozare nevarēs izmantot noteikto maksājumu radītās priekšrocības.
(339)
Atbildot uz minēto apgalvojumu, tiek norādīts, ka, neņemot vērā savstarpējo saistību starp IT līmeņiem un FE iekārtu pieprasījumu, izmeklēšanas laikā savāktie pierādījumi liecina, ka IT un citas atbalsta shēmas aizvien mazākā mērā ietekmēs turpmāko pieprasījumu, jo konkrētās iekārtās jau iespējams nodrošināt FE tīkla paritāti vairākos Savienības reģionos (skat. 260. apsvērumu iepriekš). Turklāt sagaidāmā peļņa no ieguldījumiem būtu jābalsta uz godīgām tirgus cenām. Visbeidzot, kā minēts 335. apsvērumā iepriekš, lai gan nav izslēgta iespēja, ka pasākumu noteikšanas dēļ cenas varētu turpināt nedaudz palielināties, ir jānorāda, ka publiski pieejami avoti liecina, ka moduļu un elementu cenu izmaiņu vispārēja tendence ir lejupēja. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(340)
Ieinteresētās personas norādīja, ka, tā kā pieprasījumu pēc saules enerģijas paneļiem virza atbalsta shēmas, jo īpaši IT, un elektroenerģijas cenu līmenis gala patērētājiem (kas nosaka tīklu paritāti), pieprasījuma cenu elastība var būt ļoti augsta. Lai arī ir taisnība, ka nozīmīgs cenu pieaugums var radīt būtisku pieprasījuma samazinājumu saistībā ar ieinteresēto personu norādītajām tirgus īpatnībām, arguments ir jānoraida, jo turpmāk norādīto iemeslu dēļ ir ļoti maz ticams, ka pasākumu noteikšanas dēļ cenu pieaugums būs būtisks. Pirmkārt, visi pieejamie avoti apstiprina, ka turpināsies būtisks attiecīgā ražojuma cenu samazinājums visā IP laikā un kopš IP līdz šim brīdim.
Otrkārt, ekonomiskais efekts no saistībām, ko ir apstiprinājusi Komisija, ir tāds, ka Ķīnas ražotāji eksportētāji, kas piegādā attiecīgo ražojumu par minimālo importa cenu, kas mazāka par 60 c/W, kas ir ievērojami zemāka par cenu, kas ir novērota IP, tādā apjomā, kas atbilst aptuveni pašreizējai tirgus daļai. Šajā cenu līmenī ir maz ticams, ka pieprasījums būtiski varētu samazināties, jo šis cenu līmenis nodrošina pietiekamu pieprasījumu gan saskaņā ar pašreizējo atbalsta līmeni, ko sniedz atbalsta shēmas, gan saskaņā ar pašreizējo tīkla paritātes līmeni. Turklāt elektroenerģijas cena gala patērētājiem pieaugs, savukārt attiecīgā ražojuma cena samazināsies. Izmantojot indeksācijas formulu, uzņēmums nodrošina to, ka, nosakot minimālo importa cenu, tiek ņemts vērā turpmākais attiecīgā ražojuma cenu samazinājums. Tādēļ šie argumenti ir jānoraida.
(341)
Vairākas ieinteresētās personas atkārtoti apgalvoja, ka Savienības intereses ir nebūtiskas, jo augšupējo un lejupējo ražošanas nozaru radītā pievienotā vērtība ir daudz ievērojamāka nekā pievienotā vērtība, ko Savienība rada FE vērtību ķēdē. Nav apstrīdams arguments, ka dažādu FE nozares segmentu pievienotā vērtība atšķiras. Kā minēts pagaidu regulas 228. apsvērumā, izmeklēšanā tika konstatēts, ka Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums, ko izraisīja negodīga tirdzniecības prakse. Patiešām, daži Savienības ražotāji jau bija spiesti slēgt ražotnes, un, tā kā netika veikti pasākumi, stāvoklis noteikti turpināja pasliktināties. Tā kā visi FE nozares segmenti ir savstarpēji cieši saistīti, Savienības ražošanas pārtraukšana kaitētu visai FE nozarei, padarot to pilnīgi atkarīgu no ārējām piegādēm. Tāpēc, arī piegādes drošības iemeslu dēļ, šis arguments tika noraidīts.
(342)
Atbildot uz galīgās informācijas izpaušanu viena no ieinteresētajām personām atkārtoti apgalvoja, ka augstāka pievienotā vērtība, ko rada augšupējā un lejupējā ražošana, salīdzinot ar Savienības attiecīgā produkta ražošanas nozari, ir svarīga jautājumā, vai būtu jāpiemēro antidempinga maksājumi. Attiecībā uz šo tiek apstiprināts, ka, izvērtējot Savienības intereses, iestādes ir apsvērušas tās pozitīvās un negatīvās sekas, kādas maksājumi varētu radīt dažādiem ekonomikas dalībniekiem. Ievērojot to, kad augšupējā un lejupējā ražošanas ietekme ir ierobežota, šie pasākumi dos Savienības ražošanas nozarei iespēju atgūties no kaitējumu radošā dempinga.
(343)
Viena persona apstrīdēja darbavietu skaitu, ko varētu radīt, nosakot pasākumus. Tā apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarē ir nodarbināti apmēram 6 000 cilvēku, nevis 25 000, kā ziņots pagaidu regulas 229. apsvērumā.
(344)
Tomēr netika iesniegti pierādījumi, kas apstiprinātu minēto apgalvojumu, un tāpēc tas tika noraidīts. Ņemot vērā plāksnīšu neiekļaušanu ražojumu klāstā, tiek paskaidrots, ka IP Savienības ražošanas nozarē bija nodarbināti gandrīz 21 000 cilvēku. Ieinteresētās personas nesniedza nekādus pierādījumus, ka Savienības ražošanas nozares darbinieku skaits būtu pēc IP būtiski mainījies.
(345)
Izmeklēšanā tika secināts, ka subsidētais imports no ĶTR Savienības ražošanas nozarei nodarījis kaitējumu, jo tā nespēja, īstenojot ienesīgas pārdošanas, kompensēt investīcijas. Ir sagaidāms, ka pasākumu noteikšana Savienības tirgū atjaunos godīgus tirgus nosacījumus, tādējādi nodrošinot Savienības ražošanas nozarei vienlīdzīgus konkurences nosacījumus. ĶTR izcelsmes importa apjoma iespējamā samazināšanās Savienības ražošanas nozarei nodrošinās iespēju palielināt pārdošanas apjomu Savienībā un tādējādi īstermiņā veiksmīgāk izmantot pieejamās ražošanas jaudas. Tas savukārt var nodrošināt apjomradītus ietaupījumus. Lai gan ir iespējams, ka pasākumu īstenošanas dēļ līdzīgā ražojuma cenas īslaicīgi palielināsies, vispārējā cenu samazināšanās tendence, šķiet, saglabāsies arī tāpēc, ka, no vienas puses, samazināsies izmeklējamā ražojuma izgatavošanas izmaksas un, no otras puses, palielināsies arī Savienības tirgū konkurējošo trešo valstu ražotāju konkurence.
(346)
Tā kā nav iesniegtas papildu piezīmes, tiek apstiprināti pagaidu regulas 227.- 231. apsvērums, izņemot attiecībā uz nodarbinātības rādītāju, kas minēts 344. apsvērumā iepriekš.
3. Nesaistīto importētāju intereses
(347)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas nesaistītais importētājs, kas pirms pagaidu pasākumu noteikšanas atbildēja uz anketas jautājumiem un ir ticis iekļauts pagaidu izlasē, apgalvoja, ka secinājumi par pasākumu ietekmi uz nesaistītiem importētājiem bija pamatoti tikai ar pašu importētāju atbildēm uz anketas jautājumiem un tāpēc tos nevar uzskatīt par reprezentatīviem.
(348)
Pagaidu regulā konstatējumi par nesaistītiem importētājiem bija pamatoti ar vienu uzņēmumu, ņemot vērā to, kā skaidrots pagaidu regulas 232. apsvērumā, ka tikai vienam no trim pagaidu izlasē iekļautajiem importētājiem galvenais uzņēmējdarbības veids bija attiecīgā ražojuma tirdzniecība. Kā apgalvots 21. apsvērumā iepriekš, izlase tika paplašināta pēc pagaidu pasākumu noteikšanas un notika sazināšanās ar vairākiem nesaistītiem importētājiem un no piecām saņemtajām atbildēm uz papildu anketas jautājumiem tikai trīs bija pietiekami pilnīgas, lai tās varētu jēgpilni izvērtēt. Tāpēc noslēguma posmā nesaistīto importētāju izlase tika papildināta, iekļaujot vēl četrus importētājus. Kopumā IP četru nesaistīto izlasē iekļauto importētāju, kas sadarbojās, darbība saistībā ar attiecīgo ražojumu aptvēra 60 % līdz 100 % no kopējā uzņēmējdarbības apjoma. Turklāt četri nesaistītie izlasē iekļautie importētāji, kas sadarbojās, no ĶTR importēja 16 % līdz 100 % no moduļu importa kopējā apjoma; tikai viens importētājs importēja vienīgi no attiecīgās valsts. Četru nesaistīto importētāju, kas sadarbojās, rentabilitāte saistībā ar attiecīgo ražojumu IP bija vidēji 2,3 %.
(349)
Viena ieinteresēta persona apgalvoja, ka maksājumu ietekme uz nesaistītiem importētājiem tika novērtēta pārāk zemu, jo nav tūlīt pieejamu alternatīvu piegādes avotu, ar kuriem maksājumu noteikšanas gadījumā varētu aizstāt attiecīgā ražojuma importu no Ķīnas, un ka ir sarežģīti mainīt piegādes avotu, jo galvenā ražošana ir bāzēta ĶTR, un tas radītu ievērojamas papildu izmaksas.
(350)
Šajā ziņā tiek atgādināts, ka pasākumu noteikšanas dēļ nebūtu jāpārtrauc attiecīgā ražojuma imports no ĶTR. Izmeklēšanā tika norādīts, ka ĶTR izcelsmes importa apjoma iespējamā samazināšanās jo īpaši ietekmēs tos importētājus, kuri attiecīgo ražojumu importē tikai no ĶTR, un šajā gadījumā tāds ir tikai viens no četriem nesaistītiem importētājiem, kas sadarbojās. Attiecībā uz pasākumu ietekmi uz nesaistīto importētāju finansiālo stāvokli netika izslēgta negatīvas ietekmes varbūtība, taču tika secināts, ka tā lielā mērā būs atkarīga no šo importētāju spējas mainīt piegādes avotus vai vismaz daļu no iespējamā cenu palielinājuma nodot saviem klientiem. Ekonomikas dalībniekiem, kuri importē ražojumu arī no citiem avotiem, kas nav ĶTR, vai importē arī citus ražojumus, kas nav attiecīgais ražojums, paredzamā negatīvā ietekme būs vēl mazāka. Tāpēc Komisija uzskata, ka, lai gan varētu būt negatīva ietekme uz attiecīgā ražojuma importētājiem, šī ietekme caurmērā joprojām būs neliela.
(351)
Viens nesaistītais importētājs apgalvoja, ka pirms jauna piegādātāja ražojuma pieņemšanas ir vajadzīgs ievērojams darba laika patēriņš un finanšu ieguldījumi. Attiecībā uz šo tika izteikts apgalvojums, atbildot uz galīgo izpaušanu, ka pārbaudes grupai uz vietas apmeklējuma laikā tika sniegti būtiski pierādījumi par ilgas pārbaudes prasību, kas importētājam ir jāveic pirms lēmuma pieņemšanas par piegādi no konkrēta eksportētāja.
(352)
Tiek atzīts, ka jaunu saistību izveide starp importētāju un piegādātāju var radīt papildu izmaksas un var būt laikietilpīga (piemēram, ražojuma pārbaude). Tajā pašā laikā piegādātāju maiņa, šķiet, ir normāls risks, ar ko importētāja profesionālajā darbībā rēķinās un ir saistīts ar to, ka FE tirgus tuvojas piesātinājumam, un tādējādi notiek nemitīgas pārmaiņas (piemēram, bankroti, konsolidācijas) prasa pāreju uz jauniem piegādātājiem. Turklāt var pieņemt, ka jaunu veidu moduļi, kas pastāvīgi nonāk tirgū (kam ir, piemēram, jaunas efektivitātes īpašības) arī nepieciešama testēšana. Šajā ziņā šķiet, ka jaunu ražojumu testēšana (pat no tā paša piegādātāja) ir standarta pasākums, kas nav nekas neparasts. Tāpēc šo argumentu noraida.
(353)
Atbildot uz izpausto galīgo informāciju, divas personas atkārtoti apgalvoja, ka nesaistīto importētāju intereses netika pienācīgi ņemtas vērā. Viena persona apgalvoja, ka, tā kā nebija pieejams papildu importētāju nekonfidenciālais anketas atbilžu variants, personām nebija iespējams pienācīgi tās novērtēt. Tā apšaubīja Komisijas novērtējumu attiecībā uz iespēju, ka Savienībā varētu palielināties trešo valstu importa apjoms, tādējādi ļaujot importētājiem mainīt piegādātājus, pamatojoties uz pieņēmumu, ka citos trešo valstu tirgos ir uzplaukums. Attiecībā uz šo persona apgalvoja, ka šāds pieņēmums ir pretrunā ar 336. apsvērumu, kurā apgalvots, ka importa apjoms no citām trešām valstīm nav ievērojams. Vēl viena persona apšaubīja to, vai Komisija ir ievērojusi diskriminācijas aizlieguma principu, jo Komisijas novērtējumā Savienības ražotājiem tika dota lielāka priekšroka nekā citiem ekonomikas dalībniekiem.
(354)
Pirmkārt, tiek apstiprināts, ka anketas atbilžu nekonfidenciālā versija no citiem importētājiem, kas sadarbojās, tika saņemta pēc pagaidu regulas publicēšanas un bija iekļauta ieinteresētajām personām pieejamajā failā. Otrkārt, nav pretrunu starp pieņēmumu, ka imports no citām trešām valstīm var palielināties, ja samazinās importa apjoms no ĶTR, un ka šāds palielinājums nedrīkst būt ievērojams, ņemot vērā augošo pieprasījumu pēc FE iekārtām visā pasaulē. Tajā pašā laikā, tā kā Savienības ražošanas nozarei ir paredzams atgūt noteiktu tirgus daļu, ko iepriekš aizņēma ĶTR produktu imports, nevar secināt, ka nesaistītie importētāji noteikti piedzīvos zaudējumus uzņēmējdarbībā. Tomēr ir paredzams, ka kopējais FE tirgus ilgtermiņā turpinās augt, jo paritāte būs pieejama arvien jaunos reģionos. Visbeidzot, ir jāpaskaidro, ka, tāpat kā visās tirdzniecības aizsardzības izmeklēšanās, kamēr tika izvērtēts Savienības ražošanas nozares stāvoklis, lai noteiktu, vai imports par dempinga cenām tam nodarījis būtisku kaitējumu, saistībā ar Savienības interešu analīzi Savienības ražošanas nozare tika novērtēta vienlīdzīgi ar citiem ekonomikas dalībniekiem, tostarp nesaistītajiem importētājiem. Ir arī jāprecizē, ka izmeklēšanu par to, vai Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums it īpaši reglamentē pamatregulas 3. panta 5. punkts, kurā noteikts šādas izmeklēšanas obligātais standarts. Savienības intereses ir izvērtētas tikai pēc tam, kad tika konstatēts kaitējumu radošs dempings saskaņā ar pamatregulas 21. pantā noteiktajiem standartiem. Tā rezultātā tika uzskatīts, ka iespējamo pasākumu negatīvā ietekme uz noteiktiem importētājiem, jo īpaši tiem, kuru piegādes ir tikai no ĶTR, neatsver ieguvumus no Savienības ražošanas nozares pasākumiem un vidēja termiņa un ilgtermiņa ieguvumus Savienības FE tirgū, kas izriet no godīgas konkurences.
(355)
Tā kā nav iesniegtas papildu piezīmes, pamatojoties uz informāciju par četriem izlasē iekļautajiem importētājiem, tika apstiprināti pagaidu regulas 233. un 234. apsvērums.
4. Augšupējo ekonomikas dalībnieku intereses
(356)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas vairākas personas atkārtoja apgalvojumu, ka lielāko ieguldījumu FE vērtību ķēdē nodrošina Savienība un ka šis izdevīgais stāvoklis var beigties, ja tiks noteikti maksājumi, jo maksājuma dēļ ĶTR samazināsies attiecīgā ražojuma ražošanas apjoms. Atbildot uz izpausto galīgo informāciju, viena persona norādīja, ka pasākumi šajā gadījumā var izraisīt citus pasākumus, ko ĶTR varētu piemērot Savienības ražojumiem.
(357)
Šajā ziņā, kā minēts pagaidu regulas 239. apsvērumā, jānorāda, ka arī pēc maksājumu piemērošanas ir gaidāms, ka Ķīnas imports joprojām nodrošinās piedāvājumu Savienības tirgū. Turklāt dažādos publiski pieejamos FE nozares avotos, piemēram, EPIA Pasaules fotoelementu tirgus perspektīvas 2013.-2017. gadam, tiek prognozēts, ka iespējamais pieprasījuma samazinājums Savienībā būs tikai īslaicīgs (2013. un 2014. gadā), jo nākamajos gados patēriņa apjoms Savienībā turpinās palielināties. Turklāt, kā secināts pagaidu regulas 239. apsvērumā, negodīgas tirdzniecības prakses novēršana, iespējams, nodrošinās Savienības FE tirgus izaugsmi vidējā termiņā un ilgtermiņā, tāpēc tas būs izdevīgi visiem Savienības ekonomikas dalībniekiem. Visbeidzot, attiecībā uz argumentu par iespējamiem ĶTR pretpasākumiem, atbildot uz pasākumiem šajā lietā, jāatgādina, ka ĶTR kā jebkurš cits PTO loceklis var izmantot tirdzniecības aizsardzības izmeklēšanu tikai pamatotos apstākļos un jebkādai šādai izmeklēšanai ir jāatbilst stingriem PTO noteikumiem. Komisija uzrauga jebkādu šādu pārbaudi, lai nodrošinātu, ka PTO noteikumi ir ievēroti. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(358)
Dažas personas, apgalvojot, ka maksājumi samazinās ražojuma pieprasījumu pasaulē, apstrīdēja secinājumu pagaidu regulas 239. apsvērumā, ka FE tirgū Savienības augšupējie ekonomikas dalībnieki eksporta uz ĶTR samazinājumu varētu kompensēt ar eksportu uz pārējiem tirgiem.
(359)
Šajā ziņā, pirmkārt, tiek norādīts, ka netiek prognozēta Ķīnas importa pilnīga izbeigšana maksājumu dēļ. Turklāt izmeklēšanas gaitā savāktā informācija neapstiprināja, ka ĶTR izcelsmes importa Savienības tirgū attīstības tendences tieši ietekmē eksportu no ĶTR uz citiem tirgiem. Turklāt publiski pieejamos avotos, piemēram, EPIA Pasaules fotoelementu tirgus perspektīvas 2013.-2017. gadam, tiek prognozēts, ka turpmākajos gados globālais FE tirgus vēl paplašināsies. Attiecībā uz Ķīnas tirgu nav norāžu, kas liecinātu, ka būtiski palielināsies ĶTR iekšzemes patēriņa apjoms (piemēram, kā to norāda EPIA). Ņemot vērā iepriekš minēto, nav sagaidāms, ka pasākumu noteikšana būtiski samazinās Savienības augšupējo ekonomikas dalībnieku eksporta apjomu uz ĶTR.
(360)
Jānorāda arī, ka 357. apsvērumā minētā pieprasījuma samazināšanās Savienībā 2013. un 2014. gadā varētu negatīvi ietekmēt augšupējos ekonomikas dalībniekus. Tomēr šo ietekmi nevar saistīt ar maksājumiem, vismaz ne par lielāko daļu no tiem, jo tā tika prognozēta jau ilgi pirms pagaidu pasākumu noteikšanas. Turklāt attiecībā uz FE nozarei paredzētu iekārtu ražotājiem Savienībā, kā minēts arī pagaidu regulas 239. apsvērumā, jānorāda, ka ņemot vērā ĶTR neizmantoto jaudu, ir maz ticams, ka šo ražotāju eksporta apjoms uz ĶTR būtiski palielināsies arī tad, ja Ķīnas ražotāji palielinātu ražošanas apjomu. Visbeidzot, izmeklēšanas laikā apkopotā informācija norādīja, ka ražošanas iekārtu ražotājus varētu arī ietekmēt Ķīnas izstrādātais saules fotoelektriskās nozares 12. piecu gadu plāns, kur paredzēts, ka līdz 2015. gadam 80 % elementiem paredzētu ražošanas iekārtu jāražo ĶTR. Kamēr šīs izmaiņas tiek veiktas saskaņā ar PTO noteikumiem, tas var arī turpmāk ierobežot iespēju Savienības iekārtu ražotājiem konkurēt Ķīnas tirgū. Tāpēc minētais arguments tika noraidīts.
(361)
Atbildot uz izpausto galīgo informāciju ĶV apgalvoja, ka saules fotoelektriskās nozares 12. piecu gadu plānā ir tikai daži vispārēji pamatprincipi, kas nav saistoši, jo nav paredzēta izpildes pilnvarojuma, un tāpēc to nevajadzētu uzskatīt par norādi, ka iekārtu ražotājiem Savienībā būs ierobežota iespēja konkurēt Ķīnas tirgū. Šajā saistībā jānorāda, ka 12. piecu gadu plānā ĶV ir iekļāvusi FE nozari starp stratēģiskajām nozarēm, kā arī izdevusi īpašu plānu attiecībā uz saules fotoelektrisko nozari. Šajā plānā ĶV pauda atbalstu “augstākajiem uzņēmumiem” un “galvenajiem uzņēmumiem”, apņēmās “veicināt dažādu fotoelektriskās nozares atbalsta politiku īstenošanu” un “noteikt vispārēju rūpniecības, finanšu, nodokļu atbalsta politiku sagatavošanu”. Turklāt, tā kā plānā ir ietvertas būtiskas vadlīnijas, kas Ķīnas ražošanas nozarē jānodrošina piecu gadu laikā, tam būs liela ietekme uz uzņēmējdarbības vidi gan ĶTR, gan tajās valstīs, kuras veic darījumus ar ĶTR. Ņemot vērā iepriekš minēto, ir skaidras norādes, ka plāns ierobežo Ķīnas elementu ražotāju izvēles brīvību un to Savienības ražošanas iekārtu ražotāju konkurences spiedienu, kas eksportē Ķīnas tirgum. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(362)
Viens izejvielu ražotājs, kas sadarbojās, apstrīdēja iespēju, ka, ņemot vērā ĶTR uzstādīto iekārtu būtisko ražošanas jaudu, ko nebūtu viegli izveidot citur, citi tirgi varētu kompensēt ražošanas apjoma samazināšanos Ķīnas tirgū.
(363)
Ņemot vērā secinājumus 359. apsvērumā iepriekš, tā kā nav nekādu norāžu attiecībā uz ražošanas apjoma samazināšanos Ķīnas tirgū, šis arguments tiek noraidīts.
(364)
Viena ieinteresētā persona apstrīdēja pagaidu regulas 236. apsvērumā minēto nodarbināto skaitu augšupējā ražošanas nozarē.
(365)
Tiek precizēts, ka pagaidu regulā minētos 4 200 cilvēkus nodarbināja tikai augšupējie ekonomikas dalībnieki, kas sadarbojās, piemēram, iekārtu ražotāji un polisilīcija piegādātāji; šis skaitlis tika iegūts no minēto dalībnieku atbildēm uz anketas jautājumiem, un tas neattiecas uz visu nozari.
(366)
Pēc plāksnīšu neiekļaušanas ražojumu klāstā šā ražojuma izgatavotājiem Savienībā maksājumu noteikšana tomēr būs izdevīga, jo ir gaidāms, ka Savienības ražošanas nozare palielinās elementu un moduļu ražošanas apjomu.
(367)
Tā kā nav iesniegtas papildu piezīmes, tiek apstiprināti pagaidu regulas 235. un 240. apsvērums.
5. Lejupējo ekonomikas dalībnieku intereses
(368)
Kā minēts 329. apsvērumā iepriekš, pēc pagaidu pasākumu noteikšanas tika veikti pārbaudes apmeklējumi divu projektu izstrādātāju uzņēmumos.
(369)
Papildus septiņu to lejupējo ekonomikas dalībnieku atbildēm uz anketas jautājumiem, kuru darbība ir tieši saistīta ar līdzīgo ražojumu (proti, projektu izstrādātājiem un uzstādītājiem), analīzē, kas bija par pamatu lejupējo ekonomikas dalībnieku novērtējumam pagaidu regulā, tika arī analizētas sešu citu dalībnieku atbildes uz anketas jautājumiem, kas tika iesniegtas pagaidu posmā un tika uzskatītas par nepilnīgām (skat. pagaidu regulas 241. apsvērumu), jo tajās bija norādes par šo dalībnieku darbības, kas saistīta ar FE, relatīvo nozīmi, salīdzinot ar kopējo darbības apjomu.
(370)
Attiecīgie seši citi ekonomikas dalībnieki bija pakalpojumu sniedzēji FE nozarē (loģistika, transports, sabiedriskās attiecības utt.) un tādējādi ekonomikas dalībnieki, kuru darbība nav tieši saistīta ar izmeklējamo ražojumu. Neraugoties uz zināmām atšķirībām atbildēs, anketu dati pierādīja, ka šo ekonomikas dalībnieku darbība, kas saistīta ar FE, bija nenozīmīga, salīdzinot ar kopējo darbības apjomu. Patiešām, IP minēto dalībnieku darbība, kas saistīta ar FE, bija vidēji tikai apmēram 5 % no kopējā apgrozījuma un 8 % no kopējā nodarbinātības apjoma. Vidējā rentabilitāte bija apmēram 7 %. Tomēr tiek norādīts, ka dati par rentabilitāti nebija pilnīgi, jo ne visi ekonomikas dalībnieki uz šo jautājumu atbildēja.
(371)
Pamatojoties uz papildu analīzes rezultātiem, tika secināts, ka, ņemot vērā iesniegtos datus, jebkāda pasākumu iespējamā ietekme uz FE nozares pakalpojumu sniedzēju ekonomisko stāvokli visticamāk būs nenozīmīga.
(372)
Pēc pagaidu un galīgās informācijas izpaušanas vairākas personas apstrīdēja to, ka dati par lejupējo ekonomikas dalībnieku apgrozījumu, rentabilitāti un nodarbinātību, kurus Komisija atvasināja no septiņu lejupējo ekonomikas dalībnieku atbildēm uz anketu jautājumiem, ir reprezentatīvi. AFASE iesniedza savu biedru (iekārtu uzstādītāju) aptauju, lai pierādītu, ka vairākumam iekārtu uzstādītāju uzņēmējdarbība FE jomā ir primārais ienākumu avots. Vēl AFASE apgalvoja, ka, pretēji konstatējumiem pagaidu regulas 242. apsvērumā, lejupējo ekonomikas dalībnieku, proti, iekārtu uzstādītāju, peļņas daļa ir tikai viencipara skaitlis, tāpēc nav iespējams uzņemties maksājumus.
(373)
Attiecībā uz pagaidu regulā izmantoto datu reprezentivitāti ir Komisija ir izmantojusi visus datus, ko lejupējie ekonomikas dalībnieki snieguši īpašajā anketā, kā arī dokumentos, ko iesniedza AFASE, kā tas izklāstīts 330. apsvērumā iepriekš.
(374)
Attiecībā uz apgalvojumu, ka uzņēmējdarbība FE jomā ir iekārtu uzstādītāju primārais ienākumu avots, jānorāda, ka septiņu lejupējo ekonomikas dalībnieku (iekārtu uzstādītāji un projektu izstrādātāji) sniegto atbilžu uz anketas jautājumiem papildu analīze apstiprināja, ka darbība, kas tieši saistīta ar līdzīgo izmeklējamo ražojumu, vidēji aptver apmēram 42 % no šo ekonomikas dalībnieku kopējā darbības apjoma un rentabilitāti 11 % apmērā. Taču, ja ņem vērā arī to darbības (kas nav tieši saistītas ar izmeklējamo ražojumu), to vispārējā nozīme būtiski palielinās trim no septiņiem dalībniekiem. Tāpēc atbilstīgās attiecības diapazons IP būtu no apmēram 45 % līdz 100 %. Turklāt septiņiem ekonomikas dalībniekiem (uzstādītājiem un projektu izstrādātājiem) FE jomas vispārējās darbības rentabilitāte, ietverot darbību, kas nav tieši saistīta ar izmeklējamo ražojumu, bija vidēji 9 %. Nodarbinātības ziņā FE jomā darbībā, ietverot tādu darbību, kas nav tieši saistīta ar izmeklēšanā iekļauto ražojumu, IP laikā septiņiem ekonomikas dalībniekiem bija iesaistīti apmēram 660 cilvēki pilna laika darbā. Līdztekus projektiem FE jomā un iekārtu uzstādīšanai minēto ekonomikas dalībnieku darbības joma bija arī vēja enerģijas iekārtas un elektroiekārtas.
(375)
Tiek uzskatīts, ka vispirms ir jāizvērtē pasākumu ietekme uz lejupējo dalībnieku darbībām, kuras ir tieši saistītas ar izmeklējamo ražojumu, un IP laikā to rentabilitāte vidēji bija 11 %. Tomēr arī tad, ja tās tiek vērtētas, pamatojoties uz vispārējo darbību FE jomā, kas nav saistīta ar izmeklēšanā iekļauto ražojumu, secinājumi būtu līdzīgi tam, kas tika secināts pagaidu posmā, jo kopumā būtiski neatšķiras dažādie faktori, kas ņemti vērā, proti, rentabilitāte un iespēja uzņemties maksājuma daļu (rentabilitāte vidēji samazinās no 11 % to 9 %). Atbildot uz galīgās informācijas izpaušanu, viena persona, kuras telpās Komisija bija veikusi pārbaudes apmeklējumu, apstrīdēja secinājumu reprezentativitāti attiecībā uz uzstādītāju un izstrādātāju rentabilitāti, kas attiecībā uz minēto personu varētu būt izdarīti, pamatojoties tikai uz vienu darījumu. Šis arguments ir noraidāms, jo Komisija aprēķināja lejupējo ekonomikas dalībnieku rentabilitāti, pamatojoties uz visu lejupējo ekonomikas dalībnieku atbildēs uz anketas jautājumiem sniegtajiem datiem.
(376)
Attiecībā uz aptauju, ko AFASE veica saviem biedriem, pirmkārt, tiek norādīts, ka visiem ekonomikas dalībniekiem bija iespēja ierosināt izmeklēšanu un atbildēt uz īpašas, lejupējiem ekonomikas dalībniekiem paredzētas anketas jautājumiem, kur bija prasīta informācija. lai novērtētu, kā maksājumi ietekmēs šos ekonomikas dalībniekus. Otrkārt, aptaujā nebija norādīta iekārtu uzstādītāju identitāte, tāpēc nebija iespējams pārbaudīt, piemēram, sniegto datu atbilstību un ticamību. Treškārt, lai gan vairāki šajā aptaujā uzdotie jautājumi attiecās uz iekārtu uzstādītāju spēju uzņemties iespējamos maksājumus, aptaujā nebija atsauču uz šo uzstādītāju gūto peļņu IP, tādējādi tajā nebija svarīga, pasākumu ietekmes novērtēšanai vajadzīga elementa. Tāpēc, pamatojoties uz iesniegtās aptaujas rezultātiem, nebija iespējams izdarīt jēgpilnus secinājumus.
(377)
Vairākas personas apstrīdēja pagaidu regulas 247. un 250. apsvērumā secināto, ka lejupējā segmentā īstermiņā būs negatīva ietekme uz darbavietām un ka vispārējā ietekme būs negatīva, taču tā būs neliela, ņemot vērā to, ka vidējā termiņā un ilgtermiņā tiek prognozēta FE tirgus paplašināšanās Savienībā. Dažas personas vēl apgalvoja, ka pieprasījuma samazināšanās jo īpaši ietekmēs iekārtu uzstādītājus, kuriem vajadzīgas FE iekārtas.
(378)
Maksājumu radītais iespējamais darbavietu zaudējums tika analizēts sīkāk. Izmeklēšanas laikā apkopotā informācija kopumā apstiprināja to, ka, no 2011. līdz 2012. gadam Savienībā samazinoties pieprasījumam pēc FE iekārtām ar apmērām 5 GW jaudu, lejupējā nozarē samazinājās darbavietu skaits - tas jau tika minēts pagaidu regulas 246. apsvērumā. Tā kā minētais darbavietu zaudējums atspoguļoja tirgus attīstību, to nevar saistīt ar pasākumiem. Turklāt darbavietu skaita samazināšanās tiek prognozēta arī turpmāk - 2013. un 2014. gadā, un tāpēc visticamāk darbavietu skaits FE nozarē samazināsies vēl vairāk. Šādu pieprasījuma attīstību pirms izmeklēšanas sākšanas prognozēja arī lielie pētniecības centri, piemēram EPIA, un tāpēc šo darbavietu zaudējumu nevar saistīt ar pasākumu noteikšanu.
(379)
Savienības ražošanas nozare iesniedza konsultāciju uzņēmuma PriceWaterHouseCoopers (“PWC”) pētījumu par pasākumu iespējamo ietekmi uz darbavietām, kas saistītas ar FE nozari. PWC savā pētījumā atsaucās uz iepriekšēju pētījumu, ko veica cits konsultants Prognos, kas paredzēja, ka, nosakot pasākumus, FE tirgū tiks zaudēts liels skaits darbavietu; šo pētījumu AFASE iesniedza pirms pagaidu maksājumu noteikšanas, un tas tika analizēts pagaidu regulas 243. līdz 246. apsvērumā. PWC pētījumā tika kritizēts Prognos pētījums, norādot, ka Prognos prognozētais zaudēto darbavietu kopējais skaits ir lielāks par darbavietu skaitu FE nozarē Savienībā. Attiecībā uz maksājumu ietekmi Savienības tirgū PWC izdarīja Prognos secinājumiem pretējus secinājumus, prognozējot neto pozitīvu ietekmi uz darbavietām Savienībā un to, ka gūtais labums atsver maksājumu iespējamo negatīvo ietekmi (piemēram, uz pieprasījumu). Tā kā citu būtisku argumentu par pasākumu ietekmi uz nodarbinātību lejupējā nozarē nebija, tiek apstiprināti konstatējumi pagaidu regulas 247.-250. apsvērumā.
(380)
AFASE apgalvoja, ka Komisija nav atklājusi avotu 20 % kļūdas robežai attiecībā uz 2011. gadam aplēsto FE ražojumu tirgus tiešo darbavietu skaitu, kā minēts pagaidu regulas 245. apsvērumā.
(381)
Šī 20 % kļūdas robeža, ko var piemērot kā lejup, tā augšup, tika konstatēta EPIA pārbaudes apmeklējumā. Tā pierāda, ka ir sarežģīti aprēķināt precīzus skaitļus par nodarbinātību lejupējā nozarē, jo ir tikai daži datu vākšanas avoti, kas bieži ir pretrunīgi.
(382)
Atbildot uz galīgās informācijas izpaušanu, dažas personas apgalvoja, ka Komisijas veiktā analīze noklusēja to, ka maksājumi tikai veicinās darbavietu zaudēšanu, jo pēc 2011. gada samazināsies FE iekārtu uzstādīšanas skaits. Tika apgalvots, ka šāda darba zaudēšana, jo īpaši lejupējās nozarēs, ir cieši saistīta ar to, ka FE uzstādītāji ir atkarīgi no saules enerģijas iekārtām. Turklāt, AFASE kritizēja Komisiju, ka tā nav ņēmusi vērā aptauju, ko AFASE veica saviem locekļiem, un līdzīgu aptauju, ko veica Apvienotās Karalistes Saules enerģijas tirdzniecības apvienība, kurā jau iespējams, bija konstatēta šāda atkarība.
(383)
Attiecībā uz iespējamo Komisijas noklusējumu attiecībā uz maksājumu ietekmi uz nodarbinātību, 377. un 379. apsvērumā iepriekš ir sniegta atsauce, kur ir pievērsta uzmanība pasākumu ietekmei uz nodarbinātību FE nozarē, un tajos tiek atzīts, ka patiesi, īstermiņā pasākumu noteikšana var ietekmēt nodarbinātību lejupējā nozarē.
(384)
Attiecībā uz AFASE un Apvienotās Karalistes Saules enerģijas tirdzniecības apvienības veikto aptauju, atbildot uz izpausto galīgo informāciju, atklāja to uzņēmumu identitāti, kas piedalījās intervijā. Aptaujas tomēr nebija pilnīgas, jo, piemēram, dažas atbildes bija nepilnīgas. Turpmāk izklāstīts, ko parādīja aptaujas analīze. Attiecībā uz AFASE aptauju, vispirms jānorāda, ka lielākā daļa no 50 uzstādītājiem, kas atbildēja intervijā, paziņoja, ka darbojas tikai FE tirgū. Kopumā 15 no 50 uzstādītājiem atzina, ka zināmā apjomā darbojas arī citās jomās, kas nav saistītas ar FE, piemēram, apkures, elektroiekārtu un vēja enerģijas jomā. Attiecībā uz Apvienotās Karalistes aptauju, 21 no 31 AK uzņēmumiem, kuri atbildēja intervijā, darbojās arī citās jomās, ne tikai FE. Šis rezultāts liecina, ka pagaidu regulas 247. apsvērumā norādītie konstatējumi par spēju veikt citas darbības, piemēram, saistībā ar elektrību un apkures iekārtām, santehniku un citiem videi nekaitīgiem enerģijas avotiem, ir patiess attiecībā gandrīz uz pusi projekta izstrādātājiem un uzstādītājiem. Tomēr tiek atzīts, ka šīs spējas var pastāvēt mazākā mērā, nekā tas ir paredzēts pagaidu regulā. Tādēļ to mazinošā ietekme uz darbavietu zudumu var būt mazāk nozīmīga, nekā sākotnēji tika pieņemts. Otrkārt, daži no AFASE un Apvienotās Karalistes Saules enerģijas tirdzniecības apvienības aptaujātajiem ekonomikas dalībniekiem jau izmanto Savienības ražojumus, bet daži plāno pirkt ārpus Ķīnas ražoto produkciju pēc pasākumu pieņemšanas, lai izvairītos no cenu pieauguma. Līdz ar to ir plānots samazināt viņu atkarību no Ķīnas importa un to saistīto pasākumu ietekmi, jo viņiem ir pieejami Savienības ražojumi.
Treškārt, pasākumu ietekmes vērtējums uz visu aptaujāto ekonomikas dalībnieku uzņēmumiem neļāva izdarīt noteiktus secinājumus, jo to novērtējums bija ļoti daudzveidīgs. Daži uzņēmumi pat nespēja novērtēt šādu ietekmi. Ceturtkārt, AK aptaujā atbildes uz jautājumu par to, cik no FE projektiem, iespējams, vajadzēs atcelt maksājumu uzlikšanas gadījumā, variēja no “nav daudz” līdz “visiem projektiem”. Daži ekonomikas dalībnieki nespēja veikt aplēses. Visbeidzot, abās aptaujās trūka jautājuma par aptaujāto ekonomikas dalībnieku rentabilitāti, kas ir būtisks jautājums, lai novērtētu to, vai būs iespējams segt cenu pieaugumu, ja tāds būs maksājumu uzlikšanas dēļ.
(385)
Citas personas apgalvoja, ka ļoti atšķirīgo tehnoloģiju un zinātības dēļ iekārtu uzstādītāji nevar viegli mainīt darbības veidu vai sākt uzstādīt citas ekoloģiskas enerģijas iekārtas. Tāpēc gadījumā, ja maksājumi tiktu noteikti, šie uzņēmumi pārtrauktu uzņēmējdarbību. Pēc galīgās informācijas izpaušanas viena ieinteresētā persona atkārtoti apgalvoja, ka uzstādītāji ir ieguldījuši ievērojamus līdzekļus FE specializācijā, piemēram, īpašā apmācībā, kas parāda, ka viņi galvenokārt darbojas PV nozarē un ka viņi nespēs viegli pārorientēties uz citu darbību.
(386)
Šis arguments nebija pietiekami pamatots, jo netika atklāts, kādas tieši prasmes uzstādītājiem būtu nepieciešams apgūt un cik grūti un dārgi būtu to izdarīt. Tomēr iestādes apliecina, ka iekārtu uzstādītāji ir ieguvuši FE moduļu uzstādīšanai vajadzīgo zinātību. Tomēr šāda veida zinātība ir iegūta tikai nesen un tā ir iegūta papildus sākotnējām uzstādītāju speciālajām zināšanām par elektrības un apkures iekārtām, santehniku u. c. Turklāt tā ir iegūta, atbildot uz negodīgo praksi, proti, milzīgo ĶTR izcelsmes importa plūsmu par dempinga cenām. Neatkarīgi no iekārtu uzstādītāju darba ņēmēju īpašajām prasmēm šis arguments ir jāņem vērā kopā ar analīzi 378. un 382. apsvērumā par nodarbinātības stāvokli lejupējā nozarē, kas īstermiņā var būt ar negatīvu ietekmi, bet, pateicoties ilgtspējīgai tirdzniecībai, vidējā termiņā un ilgtermiņā radītu nodarbinātības pieaugumu uzstādītāju uzņēmumos. Tādēļ arguments ir jānoraida.
(387)
Vairākas personas apstrīdēja argumentu par lejupējo ekonomikas dalībnieku spēju uzņemties iespējamo cenu palielināšanos, kas minēta pagaidu regulas 247. apsvērumā. Arī šis arguments nebija pietiekami pamatots, tāpēc nebija iespējams novērtēt, cik pareizs bija šis apgalvojums. Kā minēts 374. apsvērumā iepriekš, tika novērtēts, ka lejupējo ekonomikas dalībnieku, kas ir tieši saistīti ar attiecīgo ražojumu un sadarbojās, rentabilitāte ir apmēram 11 %, tāpēc attiecīgie ekonomikas dalībnieki vismaz daļēji spēs uzņemties zināmu cenu palielinājumu, ja tāds būs. Šajā kontekstā tiek atgādināts, ka saskaņā ar 335. apsvērumā iepriekš minēto vispārējā cenu izmaiņu tendence ir lejupēja. Tāpēc šo argumentu noraida.
(388)
Atbildot uz galīgo informācijas izpaušanu, dažas personas atkārtoja apgalvojumu par nopietno risku, ka pasākumu pieņemšanas rezultātā var samazināties pieprasījums pēc saules enerģijas ražojumiem Eiropas Savienībā, kas saskaņā šo personu teikto nerunā par labu pasākumu pieņemšanai. Viena persona iebilda, ka saules enerģijai šobrīd ir augsta pieprasījuma cenu elastība un pat neliels saules enerģijas ražojumu cenu pieaugums izraisītu būtisku pieprasījuma samazinājumu. Šī persona arī aplēsa, ka antidempinga maksājums 30 % apmērā samazinātu pieprasījumu par 8 GW, bet 50 % maksājums samazinātu pieprasījumu līdz 10 GW. Līdzīgi arī AFASE atsaucās uz pētījumu, ko veica tirgus analītiķis, kas arī paredzēja pieprasījuma samazināšanos līdz 2 GW 2013. gadā, ja maksājums būtu 50 % apmērā, - tādējādi ir prognozēts mazāks samazinājums.
(389)
Kaut arī izmeklēšanas laikā personas iesniedza atšķirīgas samazinājuma prognozes, papildus tiem, kas minēti iepriekš, tie tomēr neietvēra salīdzināmus rezultātus. Kaut gan nevar izslēgt, ka maksājumi var izraisīt pieprasījuma samazinājumu FE iekārtām, tomēr šādu ietekmi ir grūti noteikt, ņemot vērā dažādus faktorus, kas ietekmē FE iekārtu pievilcību Savienībā (skat., piemēram, apsvērumu pagaidu regulas 258. apsvērumu). Turklāt, pat ja šāds pieprasījuma samazinājums notiktu īstermiņā, vidējā un ilgtermiņā ieguvums no godīgas tirdzniecības atsver īstermiņa negatīvo ietekmi. Visbeidzot, AFASE pati atzina, ka tiešs saiknes novērtējums starp pieprasījumu un maksājumiem būs pieejams tikai tad, kad maksājumi būs ieviesti. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(390)
Tā kā nav iesniegtas papildu piezīmes, tiek apstiprināti pagaidu regulas 243. un 250. apsvērums. Ne konstatējumi par sešiem pakalpojumu sniedzējiem, kuriem ar FE saistītās darbības veido tikai nelielu daļu no plašākām darbībām (skat. 370. apsvērumu iepriekš), nedz arī to septiņu 374. apsvērumā minēto projektu izstrādātāju/uzstādītāju FE darbību, kas nav tieši saistītas ar attiecīgo ražojumu, nošķiršana nemaina secinājumus, kas ietverti pagaidu regulas 250. apsvērumā.
6. Galalietotāju/patērētāju intereses
(391)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas dažas personas atkārtoja argumentu, ka maksājumu dēļ palielināsies attiecīgā ražojuma cena. Tāpēc samazināsies FE iekārtu pieprasījums, jo patērētājiem tās būs pārāk dārgas un nebūs pietiekami pievilcīgas citiem ieguldītājiem.
(392)
Kā jau minēts 335. apsvērumā iepriekš, lai gan pasākumu noteikšanas dēļ cenas īslaicīgi varētu nedaudz palielināties, vairāki publiski pieejami avoti ir apstiprinājuši, ka cenu izmaiņu vispārējā tendence ir lejupēja. Lai gan ir sarežģīti precīzi skaitliski izteikt pasākumu izraisīto iespējamo cenu palielinājumu un pēc tam - iespējamo pieprasījuma samazinājumu, tika atgādināti vairāki elementi. Pirmkārt, ražojuma, uz kuru attiecas izmeklēšana, izmaksas ir līdz 50 % no FE iekārtas kopējām izmaksām, un tāpēc maksājumu iespējams uzņemties tikai daļēji. Otrkārt, Savienības ražošanas nozares konkurence ar trešo valstu ražotājiem, kuri jau ir Savienības tirgū, visticamāk novērsīs cenu paaugstināšanos. Tajā pašā laikā, pateicoties apjomradītiem ietaupījumiem, ko nodrošina ražotņu veiksmīgāka izmantošana un samazinātas ražošanas izmaksas, Savienības ražošanas nozarei būtu jāsasniedz labāki finansiāli rezultāti. Treškārt, FE iekārtu pieprasījums ir saistīts ne vien ar izmeklējamā ražojuma cenu līmeņiem, bet arī ar IT līmeni. Šobrīd zema pieprasījuma līmeņa apstākļos, salīdzinot ar līmeni 2011. gadā un IP, ir sagaidāms, ka IT nevajadzētu samazināties tik strauji kā attiecīgajā periodā, tādējādi nodrošinot iespēju turpināt ieguldīt līdzekļus FE projektos. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(393)
Atbildot uz izpausto galīgo informāciju, viena persona apstrīdēja iepriekš minēto pamatojumu. Tā apgalvoja, ka pēc pasākumu ieviešanas nav iespējams saglabāt cenu samazinājuma tendencei. Persona atgādināja, ka pasākumi veido ļoti nozīmīgu izmaksu palielinājums, ko nevar pilnīgi kompensēt ar izmaksu samazināšanos un/vai importu no trešām valstīm. Turklāt tika uzsvērts, ka Savienības ražošanas nozare nespēs veikt jaunus ieguldījumus ražotnēs un iekārtās, un lejupējie ekonomikas dalībnieki var uzņemties segt nelielas izmaksas, ja viņu peļņa ir 11 %. Visbeidzot, nav pierādījumu, kas liecinātu, ka IT varētu kompensēt cenu pieaugumu.
(394)
Jāatgādina, ka pretēji šim apgalvojumam nav paredzams, ka pieņemto pasākumu radītais cenu pieaugums tiktu pilnībā kompensēts, bet drīzāk, ka pēc pasākumu ieviešanas ir iespējams īslaicīgs cenu pieaugums (skat. pagaidu regulas 247. apsvērumu). Šis cenu paaugstinājums var rasties no cenu līmeņu atšķirības starp Ķīnas dempinga cenām un ārpus-Ķīnas ražojumiem. Tomēr izmeklēšanas laikā apkopotā informācija ļauj apgalvot, ka iespējamo cenu pieaugumu daļēji var kompensēt vairāki faktori, ņemot vērā lejupējās nozares 11 % peļņas līmeni. Visbeidzot, attiecībā uz apgalvojumu, ka nav pierādījumu, kas liecinātu, ka IT varētu kompensēt cenu pieaugumu, ir pamatoti pieņemt, ka ar laiku IT tiks pielāgots saskaņā ar projektu cenu pieaugumu.
(395)
Viena persona apgalvoja, ka kopš 2013. gada marta moduļu cenas Eiropā ir palielinājušās par 20 % un ka no 2013. gada ir nopietns krājumu trūkums. Šis arguments netika pamatots, un pretēji publiski pieejami informācijas avoti apstiprina, ka 2013. gada otrajā ceturksnī cenas bija relatīvi stabilas. Pat, ja informācija bija pareiza, tā tikai atspoguļotu to, ka pēc importa reģistrācijas iespējamais antidempinga maksājumu risks ir iekļauts cenā.
(396)
Cita persona apgalvoja, ka ieguldītāji nevar atgūt FE projektos ieguldītos līdzekļus, ja IT samazināšanās nav saistīta ar projekta izmaksu, tostarp moduļu cenu, samazināšanos, jo moduļu cenas ir ievērojama attiecīgā projekta izmaksu daļa. Tāpēc tika apgalvots, ka maksājumi, palielinot cenas, liks apšaubīt daudzu FE projektu dzīvotspēju.
(397)
Kā minēts 335. apsvērumā iepriekš, elementu un moduļu vispārējā cenu izmaiņu tendence ir lejupēja. Turklāt, tā kā vairākos reģionos ir iespējams nodrošināt tīkla paritāti, IT nozīme tirgū samazinās. Tāpēc arguments, ka FE moduļu cenas varētu negatīvi ietekmēt FE projektus, tostarp jautājumu par to dzīvotspēju, tika noraidīts.
(398)
Viena ieinteresētā persona iesniedza iekšēji izstrādātu prognozi, lai pierādītu, ka maksājumu piemērošanas gadījumā daudzu FE projektu dzīvotspēja būtu apdraudēta.
(399)
Šī prognoze nenodrošināja iespēju pareizi aprēķināt, cik lielā mērā elementu un moduļu cenu palielināšanās dēļ varētu samazināties interese par ieguldījumiem FE iekārtās (piemēram, ienākums no ieguldījumiem). Tomēr minētajā prognozē izmantotais pieņēmums, ka jebkuru maksājumu pilnībā varētu uzņemties galalietotāji vai patērētāji, ir mazticams attiecībā uz lejupējo ekonomikas dalībnieku esošo peļņas daļu. Turklāt lēmums par ieguldījumu netiek pamatots tikai ar moduļu cenu, to ietekmē arī daudzi citi faktori, tostarp inter alia FE iekārtām labvēlīga vispārēja noteikumu sistēma attiecīgajā valstī, atbalsta līmenis attiecīgajām elektrības cenām (tīkla paritātei). Tāpēc šis arguments ir jānoraida.
(400)
Tā kā nav iesniegtas papildu piezīmes, tiek apstiprināti pagaidu regulas 252. un 254. apsvērums.
7. Citi argumenti
(401)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas tika atkārtots arguments, ka Savienības ražošanas nozare nespēj apgādāt ES tirgu un ka Savienības tirgu spēj apgādāt tikai ĶTR.
(402)
Šis apgalvojums tika analizēts pagaidu regulas 256. apsvērumā. Pat tad, ja par Savienības ražošanas jaudu būtu pausts piesardzīgāks pieņēmums, (skat. 183. apsvērumu iepriekš), Savienības un trešo valstu kopējā neizmantotā jauda būtu pietiekama, lai īstermiņā kompensētu Ķīnas izcelsmes importa apjoma iespējamo samazināšanos. Ir pamatoti pieņemt, ka arī vidējā termiņā Savienības ražošanas nozare, lai apmierinātu pieprasījumu, paplašinās savu ražošanas jaudu, tādējādi nodrošinot iespēju gūt apjomradītus ietaupījumus, kas savukārt veicinātu cenu turpmāku samazināšanos. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(403)
Dažas personas atkārtoja argumentu par to, ka maksājumu noteikšana kavēs stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu sasniegšanu ekoloģiskas enerģijas jomā. Šis arguments jau tika analizēts pagaidu regulas 257.-259. apsvērumā, tāpēc, tā kā nav citu elementu, tiek apstiprināti pagaidu regulas 257. un 259. apsvērums.
8. Secinājums par Savienības interesēm
(404)
Ņemot vērā minēto, ir apstiprināts novērtējums pagaidu regulas 260. un 261. apsvērumā.
(405)
Tāpēc nav pārliecinošu iemeslu, lai ĶTR izcelsmes attiecīgā ražojuma importam nenoteiktu galīgos pasākumus.
G. GALĪGIE ANTIDEMPINGA PASĀKUMI
(406)
Ņemot vērā secinājumus par dempingu, kaitējumu, cēloņsakarību un Savienības interesēm, būtu jānosaka galīgie antidempinga pasākumi, lai novērstu turpmāku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, ko nodara imports par dempinga cenām.
1. Kaitējuma novēršanas līmenis
(407)
Lai noteiktu šādu pasākumu līmeni, tika ņemta vērā konstatētās dempinga starpības un maksājuma summa, kas vajadzīga, lai novērstu Savienības ražotājiem nodarīto kaitējumu, nepārsniedzot konstatētās dempinga starpības.
(408)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas viena ieinteresētā persona apstrīdēja 10 % peļņas apmēru, kas tika izmantots, lai aprēķinātu kaitējuma novēršanas līmeni, apgalvojot, ka pašreizējos tirgus apstākļos šis līmenis minētajai ražošanas nozarei ir pārāk augsts un ka tas tika izmantots kā moduļiem, tā elementiem. Tiek norādīts, ka, lai aprēķinātu kaitējuma novēršanas līmeni, tiek izmantots tiesiskais kritērijs peļņas noteikšanai pirms nodokļu nomaksas, proti, vai ražošanas nozare šādu peļņu var gūt pieņemamā veidā parastos konkurences apstākļos, t. i., ja nav dempinga. Saskaņā ar Tiesas judikatūru šāda peļņa ir peļņa, ko gūst attiecīgā perioda sākumā, t. i., pirms importa apjoma par dempinga cenām palielināšanās. Tāpēc mērķa peļņa 8 % apmērā tika koriģēta, ņemot vērā vidējo svērto peļņu, ko Savienības ražošanas nozare 2009. un 2010. gadā guva attiecībā uz moduļiem un elementiem, ja tie bija rentabli.
(409)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas Savienības ražošanas nozare apgalvoja, ka par rentabilitātes līmeni, ko Savienības ražošanas nozare pamatoti varētu sasniegt bez importa par dempinga cenām, ir jāņem 2010. gada rentabilitāte, nevis 2009. un 2010. gada vidējais peļņas apmērs. Attiecībā uz šo tika apgalvots, ka 2009. gadā rentabilitāte bija nepietiekama un situācija šajos divos gados bija pilnīgi atšķirīga, jo īpaši attiecībā uz patēriņa pieaugumu 2010. gadā, kas šajā gadā mazināja dempinga sekas. Attiecībā uz šo ir jānorāda, ka nav svarīgi, vai Savienības ražošanas nozares vidējais peļņas apmērs bija “pietiekams”, nosakot kaitējuma novēršanas līmeni. Kā jau minēts pagaidu regulas 264. apsvērumā, kaitējuma novēršanas līmenim jābūt balstītam uz peļņas līmeni, ko var sasniegt, ja nebūtu importa par dempinga cenām. Tas ir izmeklēšanas iestāžu uzdevums ņemt vērā, ka šis līmenis tika sasniegts attiecīgā periodā sākumā. Tā kā šajā gadījumā, kad Savienības ražošanas nozarei bija zaudējumi no elementu pārdošanas attiecīgā perioda sākumā 2009. gadā, šī metodika nebija piemērota un tika uzskatīts par drošāku kaitējuma novēršanas līmeņa noteikšanu pamatot ar vidējo peļņas normu no attiecīgā perioda pirmā un otrā gada. Šajā ziņā tika uzskatīts, ka nav nozīmes tam, ka šajos divos gados apstākļi bija atšķirīgi.
(410)
Cita persona vairākkārt apgalvoja, ka moduļiem un elementiem būtu jānosaka atšķirīga mērķa peļņa, jo šo ražojumu veidu rentabilitātei attiecīgajā periodā bija atšķirīgas tendences. Kaut arī rādītāji bija parādīti par katru ražojuma veidu atsevišķi, secinājumi par katru rādītāju bija izteikti par visu izmeklēšanā iekļauto ražojumu kopumā. Jāatgādina arī, ka moduļi un elementi ir viens ražojums, un tādēļ arī dempinga starpības un kaitējuma novēršanas līmenis tika noteikts, pamatojoties uz to.
(411)
Turklāt pārskatītās nesaistīto importētāju izlases pēcimportēšanas izmaksas (koriģētas 21. apsvērumā minēto iemeslu dēļ) ietekmēja aprēķināto kaitējuma apmēru. Visbeidzot, visas cenu samazinājuma starpības ietekmēja CIF cenu labojums, plāksnīšu neiekļaušana ražojumu klāstā un jaunais mērķa peļņas apmērs.
(412)
Viena persona apgalvoja, ka izlasē iekļautie Savienības ražotāji pārdeva ražojumus galvenokārt augsta cenu līmeņa tirgū, piemēram, dzīvojamo ēku vai mazās uzņēmējdarbības nozarei, kas piesaistīja augstākas IT, un ierosināja, ka tāpēc Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenas būtu atbilstīgi jākoriģē. Ir jānorāda, ka šim apgalvojumam nevar būt izšķiroša nozīme kaitējuma apmēra aprēķināšanā, jo izmeklēšanā tika pierādīts, ka Savienības ražotāji neguva peļņu.
(413)
Tā kā nav iesniegtas papildu piezīmes attiecībā uz kaitējuma novēršanas līmeni, tiek apstiprināta metodika pagaidu regulas 263. līdz 266. apsvērumā.
2. Galīgie pasākumi
(414)
Ņemot vērā secinājumus par dempingu, kaitējumu, cēloņsakarību un Savienības interesēm un saskaņā ar pamatregulas 9. panta 4. punktu, tika uzskatīts, ka jānosaka galīgie antidempinga pasākumi Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no ĶTR nosūtītu kristāliskā silīcija FE moduļu vai paneļu importam un tāda veida elementu importam, kurus izmanto kristāliskā silīcija fotoelektriskajos moduļos vai paneļos, saskaņā ar mazākā maksājuma noteikumu vai nu konstatētās dempinga starpības, vai arī kaitējuma apmēra līmenī atkarībā no tā, kurš no šiem lielumiem ir mazāks. Šajā gadījumā maksājuma likme būtu attiecīgi jānosaka konstatētā kaitējuma apmēra līmenī.
(415)
Tiek norādīts, ka līdztekus antidempinga izmeklēšanai tika veikta arī pretsubsīdiju izmeklēšana. Ņemot vērā noteikumu par mazāko maksājumu un to, ka galīgais subsīdiju līmenis ir mazāks nekā kaitējuma novēršanas līmenis, uzskata, ka ir lietderīgi noteikt galīgo kompensācijas maksājumu noteiktās galīgās subsīdijas starpības līmenī un tad noteikt galīgo antidempinga maksājumu līdz attiecīgā kaitējuma novēršanas līmenim. Pamatojoties uz minēto, likme, ar kuru tiek noteikti šādi maksājumi ir norādīta tabulā.
Uzņēmums
Subsīdijas starpība
Dempinga starpība
Kaitējuma novēršanas līmenis
Kompensācijas maksājums
Antidempinga maksājums
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
90,3 %
48,2 %
3,5 %
44,7 %
Delsolar (Wujiang) Ltd
de minimis
111,5 %
64,9 %
0,0 %
64,9 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
91,9 %
58,2 %
11,5 %
46,7 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
97,5 %
56,5 %
5,0 %
51,5 %
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
88,1 %
47,7 %
6,5 %
41,2 %
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
6,4 %
53,8 %
33,7 %
6,4 %
27,3 %
RENESOLA ZHEJIANG LTD
RENESOLA JIANGSU LTD
4,6 %
88,1 %
47,7 %
4,6 %
43,1 %
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
73,2 %
46,3 %
4,9 %
41,4 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
93,3 %
41,8 %
6,3 %
35,5 %
Citi uzņēmumi, kas sadarbojās antidempinga izmeklēšanā (izņemot uzņēmumus, kuriem piemēro atlikušo maksājumu saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1239/2013 (18)) par antisubsidēšanas īstenošanu (I pielikums)
6,4 %
88,1 %
47,7 %
6,4 %
41,3 %
Citi uzņēmumi, kas sadarbojās antidempinga izmeklēšanā, kuriem piemēro atlikušo maksājumu saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1239/2013 par antisubsidēšanas īstenošanu (II pielikums)
11,5 %
88,1 %
47,7 %
11,5 %
36,2 %
Visi pārējie uzņēmumi
11,5 %
111,5 %
64,9 %
11,5 %
53,4 %
(416)
Individuālās uzņēmumu antidempinga maksājuma likmes, kas norādītas šajā regulā, tika noteiktas, pamatojoties uz pašreizējās izmeklēšanas konstatējumiem. Tāpēc tās atspoguļo izmeklēšanas gaitā konstatēto stāvokli attiecībā uz šiem uzņēmumiem. Minētās maksājuma likmes (atšķirībā no valsts mēroga maksājuma, kas piemērojams “visiem pārējiem uzņēmumiem”) tādējādi ir piemērojamas vienīgi to Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes ražojumu importam, kurus ražo minētie uzņēmumi un tādējādi konkrēti minētie tiesību subjekti. Uz importētajiem ražojumiem, ko ražojis kāds cits uzņēmums, kura nosaukums nav konkrēti norādīts šīs regulas rezolutīvajā daļā, tostarp uz ražošanas vienībām, kuras ir saistītas ar īpaši minētajiem uzņēmumiem, nevar attiecināt šīs likmes, un uz tiem attiecina “visiem pārējiem uzņēmumiem” piemērojamo maksājuma likmi.
(417)
Pēc informācijas izpaušanas ĶV apgalvoja, ka vidējā svērtā maksājuma likmi uzņēmumiem, kas uzskaitīti I un II pielikumā, ir pretrunā ar PTO antidempinga nolīgumu, jo to pamatā, iespējams, ir vidējais svērtais maksājums, kas aprēķināts atsevišķi katram izlasē iekļautajam elementu un moduļu ražotājam eksportētājam. Šis pieņēmums tomēr ir nepareizs. Visiem izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem ir aprēķināta vienota nodokļa likme par attiecīgā produkta eksportu - un lielākā daļa ražotāju eksportētāju patiešām eksportēja elementus un moduļus. Tāpēc pieņēmums, ka maksājumi ir aprēķināti ražotājiem katram elementu un moduļu ražotājam eksportētājam atsevišķi, ir nepareizs, un tādēļ šis arguments netiek pieņemts.
(418)
Ja uzņēmumam, kam noteiktas mazākas individuālās maksājuma likmes, pēc attiecīgo pasākumu noteikšanas būtiski palielinās eksporta apjoms, šādu apjoma palielinājumu pašu par sevi var uzskatīt par tirdzniecības modeļa pārmaiņu, ko izraisījusi pasākumu noteikšana pamatregulas 13. panta 1. punkta izpratnē. Šādos apstākļos un ar noteikumu, ka ir ievēroti nosacījumi, var sākt pret pasākumu apiešanu vērstu izmeklēšanu. Minētajā izmeklēšanā cita starpā var pārbaudīt vajadzību atcelt individuālās maksājuma likmes un pēc tam noteikt attiecīgo valsts mēroga maksājumu.
(419)
Visas prasības piemērot uzņēmumam šīs individuālās antidempinga maksājuma likmes (piemēram, pēc uzņēmuma nosaukuma maiņas vai pēc jaunas ražošanas vai tirdzniecības vienības izveidošanas) būtu nekavējoties jānosūta Komisijai, sniedzot visu attiecīgo informāciju, jo īpaši par pārmaiņām uzņēmuma darbībā, kas skar ražošanu, pārdošanu iekšzemes tirgū un pārdošanu eksportam saistībā ar, piemēram, nosaukuma maiņu vai ražošanas vai tirdzniecības vienību pārmaiņām. Vajadzības gadījumā regulā tiks izdarīti attiecīgi grozījumi, atjauninot to uzņēmumu sarakstu, kam piemēro individuālās maksājuma likmes.
(420)
Lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret jaunajiem eksportētājiem un šīs regulas I un II pielikumā minētajiem uzņēmumiem, kas izmeklēšanas periodā sadarbojās, bet netika iekļauti izlasē, būtu jāiekļauj noteikums, ka šiem uzņēmumiem piemērojamā vidējā svērtā maksājuma likme jāpiemēro arī visiem jaunajiem eksportētājiem, jo pretējā gadījumā tiem saskaņā ar pamatregulas 11. panta 4. punktu būtu tiesības uz pārskatīšanu.
(421)
Nosaka pasākumus, lai Kopienas ražotājiem nodrošinātu iespēju atgūties no dempinga kaitējošās ietekmes. Ja sākumā būtu atšķirības starp priekšrocībām, kas, iespējams, rastos ražotājiem Savienībā, un izmaksām, kas rastos patērētajiem un citiem tirgus dalībniekiem, tad tās varētu izlīdzināt, palielinot Savienībā ražošanas apjomu un/vai atsākot ražošanu Savienībā.
(422)
Tomēr plānotais scenārijs par ražošanas apjoma palielināšanos Savienībā varētu neatbilst šā svārstīgā tirgus attīstības tendencēm. Kā norādīts pagaidu regulas 108. apsvērumā, moduļu patēriņš Savienībā no 2009. līdz 2011. gadam palielinājās par 264 %, 6 mēnešos no 2011. gada līdz IP tas samazinājās tikai par 43 procentpunktiem. Svārstības ir daudz izteiktākas, raugoties uz 2006.-2011. gada periodu, kad moduļu patēriņš Savienībā palielinājās no mazāk par 1 GW līdz gandrīz 20 GW, jeb tikai piecos gados palielinājās par apmēram 2000 %. Ir sagaidāms, ka šīs svārstības turpināsies, un uzņēmumu apvienību publicētās prognozes dažādu scenāriju gadījumos pat vidējā termiņā 2014.-2015. gada periodā norāda uz atšķirībām 100 % apmērā un lielākām atšķirībām.
(423)
Tāpēc, pastāvot šādiem ārkārtas apstākļiem, uzskata, ka ir atbilstīgi pasākumu darbības ilgumu ierobežot līdz diviem gadiem.
(424)
Šim periodam vajadzētu būt pietiekamam, lai Savienības ražotāji palielinātu ražošanas apjomu un/vai atsāktu ražošanu, vienlaikus nodrošinot to, ka netiek ievērojami apdraudēts patērētāju un citu Savienības tirgus dalībnieku stāvoklis. Uzskata, ka divu gadu periods būs vispiemērotākais, lai izvērtētu, vai pasākumu ieviešana patiesi ir palielinājusi ražošanas apjomu Eiropā un tādējādi līdzsvarojusi nelabvēlīgo ietekmi uz citiem Savienības ekonomikas dalībniekiem.
(425)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas viens Savienības ražotājs izvirzīja argumentu, ka ierobežotais 2 gadu termiņš ir pārāk īss laiks, lai atgūtos no kaitējuma. Turklāt tika apgalvots, ka šo divu gadu termiņš Savienības ražotājiem nesniegs iespēju iesniegt biznesa plānus pašreizējam un nākamajam uzņēmējdarbības gadam. Attiecībā uz to ir jānorāda, ka pasākumu piemērošanas ilgums ir līdz 2015. gada decembrim, kam vajadzētu būt pietiekami, lai Savienības ražotāji varētu iesniegt biznesa plānus līdz 2015. gadam.
(426)
Turklāt Savienības ražotājs neapstrīdēja iemeslus, pamatojoties uz kuriem ir noteikts termiņa ierobežojums līdz diviem gadiem, jo īpaši par tirgus svārstīgumu. Ražotājs pat pozitīvi novērtēja pārskatīšanas iespēju gadījumā, ja šie pasākumi būtu jāmaina tirgus situācijas izmaiņu dēļ. Tā kā šajā mainīgajā tirgū ir ļoti lielas iespējas, ka divu gadu laikā varētu notikt izmaiņas tirgus apstākļos, ir lietderīgi ierobežot pasākumu veikšanu līdz diviem gadiem kopš to uzsākšanas.
(427)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka divi gadi nav pietiekams periods, lai ieguldītu ražošanā, atsaucoties uz 424. apsvērumu iepriekš. Tomēr, ņemot vērā ievērojamo Savienības ražošanas nozares neizmantoto jaudu, ražošanas jaudas pieaugumu var panākt, uzlabojot esošo ražošanas jaudas izmantošanu, kas būtu iespējams bez ievērojamiem papildu ieguldījumiem.
(428)
Vēl sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka divu gadu termiņš galīgo antidempinga maksājumu noteikšanai ir nepietiekams, lai Savienības ražošanas nozare varētu atgūties no zaudējumus radošās dempinga ietekmes. Tomēr antidempinga maksājumu noteikšanu nevar aplūkot tikai Savienības ražošanas nozares interešu kontekstā, ir nepieciešams arī līdzsvarot iespējamo labumu, ko gūst Savienības ražotāji ar citu Savienības ekonomikas dalībnieku izmaksām. Pamatojoties uz iepriekš minēto, lēmums noteikt divu gadu termiņu pasākumu tiek saglabāts.
(429)
Visas ieinteresētās personas tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, ar kuriem tika pamatots ieteikums noteikt galīgos antidempinga maksājumus Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no ĶTR nosūtītu kristāliskā silīcija FE moduļu vai paneļu importam un tāda veida elementu importam, kurus izmanto kristāliskā silīcija fotoelektriskajos moduļos vai paneļos, un galīgi iekasēt tās summas, kuras nodrošinātas ar pagaidu maksājumu (“galīgās informācijas izpaušana”). Visām ieinteresētajām personām tika atvēlēts termiņš, kurā tās varēja sniegt piezīmes par izpausto galīgo informāciju.
(430)
Ieinteresēto personu iesniegtās mutiskās un rakstiskās piezīmes tika izskatītas un attiecīgā gadījumā ņemtas vērā.
3. Atpakaļejošs spēks
(431)
Attiecībā uz antidempinga pasākumu piemērošanu ar atpakaļejošu spēku, ir jāizvērtē pamatregulas 10. panta 4. punktā noteiktie kritēriji. Saskaņā ar 10. panta 4. punkta b) apakšpunktu viens no galvenajiem kritērijiem, kas jāievēro, ir: “importa apjoms turpina ievērojami pieaugt”“papildus tam importa līmenim, kas radījis zaudējumus izmeklēšanas laikā”.
(432)
Salīdzinot mēneša vidējo moduļu un elementu importa apjomu (19) reģistrācijas periodā (2013. marts-2013. jūnijs), ir redzams, ka importa apjoms krasi samazinājies pēc IP. Patiešām, kā minēts pagaidu regulas 110. apsvērumā, mēnesī vidējais Ķīnas izcelsmes moduļu un elementu importa apjoms IP sasniedza 1 250 MW (20). Salīdzinājumam - reģistrācijas periodā mēnesī vidējais Ķīnas izcelsmes moduļu un elementu importa apjoms bija tikai divreiz mazāks.
(433)
Alternatīvi, ņemot vērā tirgus svārstības, turpmāk būtisku importa apjoma palielināšanos varētu novērtēt relatīvā, nevis absolūtā izteiksmē. Lai novērtētu, vai relatīvā izteiksmē turpmāk būtiski palielināsies importa apjoms, ir svarīgi salīdzināt importa apjomu ar patēriņu ES tirgū, proti, patēriņa apjoms varētu samazināties daudz straujāk nekā Ķīnas importa apjoms. Tā kā reģistrācijas periodā Ķīnas izcelsmes moduļu un elementu importa apjoms bija tikai divreiz mazāks nekā IP, šim patēriņa apjoma samazinājumam būtu jābūt ievērojami lielākam par 50 %. Tā kā nav pieejama precīza informācija par patēriņu reģistrācijas periodā, nekas neliecina par to, ka patēriņa apjoms samazinājās vairāk par 50 %.
(434)
Minēto iemeslu dēļ kritērijs par importa apjoma turpmāku ievērojamu pieaugumu nav izpildīts. Tāpēc tiek secināts, ka galīgo antidempinga maksājumu nevar uzlikt ar atpakaļejošu spēku pirms pagaidu pasākumu piemērošanas datuma.
H. PASĀKUMU VEIDS
(435)
Pēc pagaidu antidempinga pasākumu pieņemšanas grupa ražotāju eksportētāju un to saistītie uzņēmumi ĶTR un Eiropas Savienībā kopā ar Ķīnas Iekārtu un elektronisko ražojumu importa un eksporta tirdzniecības palātu (“CCCME”) piedāvāja kopīgas cenu saistības saskaņā ar pamatregulas 8. panta 1. punktu. Cenu saistību piedāvājumu atbalstīja arī Ķīnas varas iestādes.
(436)
Komisija izvērtēja piedāvājumu un ar Lēmumu Nr. 2013/423/ES piekrita šim cenu saistību piedāvājumam. Kā jau norādīts šā lēmuma 3., 4. un 7. apsvērumā, lai novērtētu, vai cenu saistības likvidē dempinga nodarīto kaitējumu, Komisija izvērtēja visus ilglaicīgos, mainīgos tirgus apstākļus attiecībā uz, inter alia, pašreizējām eksporta cenām, kā arī kaitējuma novēršanas līmeni, kas bija zemāks nekā dempinga līmenis.
(437)
Pēc Lēmuma 2013/423/ES pieņemšanas ražotāji eksportētāji kopā ar CCCME iesniedza pieprasījumu mainīt sākotnējo saistību piedāvājumu. Tie pieprasīja veikt izmaiņas saistībās, ievērojot 31. un 72. apsvērumā aprakstīto plāksnīšu izslēgšanu no ražojumu klāsta. Turklāt pamatregulas 8. panta 2. punktā noteiktajā termiņā vairāki citi eksportētāji lūdza viņus iekļaut cenu saistību piedāvājumā.
(438)
Ar Īstenošanas lēmumu 2013/707/ES Komisija apstiprināja to, ka ir pieņemtas minētā lēmuma pielikumā uzskaitīto eksportētāju saistības attiecībā uz galīgajiem maksājumiem,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
1. Ar šo nosaka galīgo antidempinga maksājumu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no tās nosūtītu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu vai paneļu un tāda veida elementu importam, kurus izmanto kristāliskā silīcija fotoelektriskajos moduļos vai paneļos (elementu biezums nepārsniedz 400 mikrometrus), uz kuriem pašlaik attiecas KN kodi ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 un ex 8541 40 90 (TARIC kodi 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 un 8541409039), ja vien tie nav tranzītā Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) V panta izpratnē.
Attiecīgā ražojuma definīcijā nav iekļauti šādi ražojumu veidi:
-
ar saules enerģiju darbināmas uzlādes ierīces, kas sastāv mazāk nekā no sešiem elementiem, kuras ir pārnēsājamas un nodrošina elektroenerģiju ierīcēm vai uzlādē akumulatorus;
-
plānkārtiņas fotoelektriskie ražojumi;
-
kristāliskā silīcija fotoelektriskie ražojumi, kas ir pastāvīgi integrēti tādās elektriskajās ierīcēs, kuru funkcija nav enerģijas ražošana un kuru patērēto elektroenerģiju ražo integrētais(-ie) kristāliskā silīcija fotoelektriskais(-ie) elements(-i),
-
moduļi vai paneļi, kuru spriegums nepārsniedz 50 V (līdzstrāva) un jauda nepārsniedz 50 W un kas paredzēti vienīgi tiešai lietošanai akumulatoru uzlādei ar tādam pašām sprieguma un jaudas īpašībām.
2. Galīgā antidempinga maksājuma likme, kas piemērojama turpmāk minēto uzņēmumu ražoto 1. punktā aprakstīto ražojumu neto cenai ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļu samaksas, ir norādīta tālāk.
Uzņēmums
Maksājuma likme
TARIC papildu kods
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
44,7 %
B791
Delsolar (Wujiang) Ltd
64,9 %
B792
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
46,7 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
46,7 %
B927
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
51,5 %
B794
Jinko Solar Co.Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
41,2 %
B845
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
27,3 %
B795
RENESOLA ZHEJIANG LTD
RENESOLA JIANGSU LTD
43,1 %
B921
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
41,4 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
35,5 %
B797
Citi uzņēmumi, kas sadarbojās antidempinga izmeklēšanā (izņemot uzņēmumus, kuriem piemēro atlikušo maksājumu saskaņā ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1239/2013) par antisubsidēšanas īstenošanu (1. pielikums)
41,3 %
Citi uzņēmumi, kas sadarbojās antidempinga izmeklēšanā un kuriem piemēro atlikušo maksājumu saskaņā ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1239/2013 par antisubsidēšanas īstenošanu (II pielikums)
36,2 %
Visi pārējie uzņēmumi
53,4 %
B999
3. Ja nav noteikts citādi, tad piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
4. Ja kāds jauns Ķīnas Tautas Republikas ražotājs eksportētājs iesniedz Komisijai pietiekamus pierādījumus par to, ka:
-
tas no 2011. gada 1. jūlija līdz 2012. gada 30. jūnijam (izmeklēšanas periodā) nav eksportējis uz Savienību 1. punktā aprakstīto ražojumu;
-
tas nav saistīts ne ar vienu Ķīnas Tautas Republikas eksportētāju vai ražotāju, uz kuru attiecas ar šo regulu noteiktie antidempinga pasākumi; un
-
pēc izmeklēšanas perioda tas faktiski ir eksportējis uz Savienību attiecīgo ražojumu vai ir uzņēmies neatsaucamas līgumsaistības eksportēt uz Savienību ievērojamu daudzumu,
2. punktu var grozīt, iekļaujot jauno ražotāju eksportētāju to sadarbībā iesaistīto uzņēmumu sarakstā, kas netika iekļauti izlasē un kam tādējādi piemēro vidējo svērto maksājuma likmi 41,3 %.
2. pants
1. Summas, kuras garantētas pagaidu antidempinga maksājumu veidā saskaņā ar Regulu Nr. (ES) Nr. 513/2013 par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no Ķīnas Tautas Republikas nosūtītajām importētajām plāksnītēm (plāksnīšu biezums nepārsniedz 400 mikrometrus) un moduļiem vai paneļiem, kuru spriegums nepārsniedz 50 V (līdzstrāva) un strāvas jauda nepārsniedz 50 W un kas paredzēti vienīgi tiešai izmantošanai par akumulatoru lādētājiem sistēmās ar tādām pašām sprieguma un strāvas jaudas pamatīpašībām, atbrīvo.
2. Summas, kuras garantētas pagaidu antidempinga maksājumu veidā saskaņā ar Regulu Nr. (ES) Nr. 513/2013 par tādiem ĶTR izcelsmes vai no ĶTR nosūtītiem importētiem kristāliskā silīcija fotoelektriskajiem moduļiem vai paneļiem un tāda veida elementiem, kurus izmanto kristāliskā silīcija fotoelektriskajos moduļos vai paneļos (elementu biezums nepārsniedz 400 mikrometrus), uz kuriem pašlaik attiecas KN kodi ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 un ex 8541 40 90 (TARIC kodi 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 un 8541409039), ja vien tie nav tranzītā GATT V panta izpratnē, galīgi iekasē. Garantētās summas, kas pārsniedz galīgo antidempinga maksājumu likmi, atbrīvo.
3. pants
1. Tādu ražojumu imports, ko klasificē ar KN kodu ex 8541 40 90 (TARIC kodi 8541409021, 8541409029, 8541409031 un 8541409039), kas deklarēti laišanai brīvā apgrozībā, par ko rēķinus izrakstījuši uzņēmumi, kuru saistības ir pieņēmusi Komisija, un kuri norādīti Īstenošanas lēmuma Nr. 2013/707/ES pielikumā, ir atbrīvoti no antidempinga maksājuma, kas noteikts ar 1. pantu, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:
a)
Īstenošanas lēmuma Nr. 2013/707/ES pielikumā minētais uzņēmums tieši vai ar saistītā uzņēmuma, kas arī norādīts Īstenošanas lēmuma Nr. 2013/707/ES pielikumā, starpniecību ražoja, nosūtīja un izrakstīja rēķinu par minētajiem ražojumiem vai nu saistītajiem uzņēmumiem Savienībā, kuri darbojas kā importētāji un muito preces laišanai brīvā apgrozībā Savienībā, vai pirmajam neatkarīgajam klientam, kas darbojas kā importētājs un muito preces laišanai brīvā apgrozībā Savienībā;
b)
šādam importam ir pievienots saistību rēķins, kas ir faktūrrēķins, kurā norādīta vismaz tā informācija un deklarācija, kas minēta šīs regulas III pielikumā;
c)
šādam importam ir pievienots eksporta saistību sertifikāts atbilstoši šīs regulas IV pielikumam; un
d)
muitas iestādēs deklarētās un uzrādītās preces precīzi atbilst aprakstam saistību rēķinā.
2. Pieņemot deklarāciju ražojuma laišanai brīvā apgrozībā, muitas parāds rodas:
a)
ja attiecībā uz 1. punktā minēto importu konstatē, ka viens vai vairāki minētajā punktā paredzētie nosacījumi netiek pildīti vai
b)
ja saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1225/2009 8. panta 9. punktu Komisija, atsaucoties uz konkrētiem darījumiem, ar regulu vai lēmumu atsauc savu piekrišanu saistībām un paziņo, ka attiecīgie saistību rēķini nav derīgi.
4. pants
Uzņēmumi, kuru saistības Komisija ir pieņēmusi un kuri norādīti Lēmuma Nr. 2013/707/ES pielikumā, un uz kuriem attiecas konkrēti minētajā lēmumā precizēti nosacījumi, arī izrakstīs rēķinu par darījumiem, kas nav atbrīvoti no antidempinga maksājumiem. Šis rēķins ir faktūrrēķins, kurā norādīta vismaz šīs regulas V pielikumā minētā informācija.
5. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Tā ir spēkā līdz 2015. gada 7. decembris.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 2. decembrī.