SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2015/2203
ze dne 25. listopadu 2015
o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kaseinů a kaseinátů určených k lidské spotřebě a o zrušení směrnice Rady 83/417/EHS
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 83/417/EHS (3) stanoví sbližování právních předpisů členských států týkajících se některých druhů mléčných bílkovin (kaseinů a kaseinátů) určených k lidské spotřebě. Od vstupu uvedené směrnice v platnost došlo k několika změnám, zejména byl vytvořen ucelený právní rámec v oblasti potravinového práva a Komise pro Codex Alimentarius přijala mezinárodní normu pro výrobky s potravinářským kaseinem (dále jen „norma Codexu pro výrobky s potravinářským kaseinem“), a tyto změny je třeba zohlednit.
(2)
Směrnice 83/417/EHS svěřuje Komisi pravomoci k provádění některých svých ustanovení. V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost je třeba tyto pravomoci sladit s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(3)
V zájmu jasnosti by proto měla být směrnice 83/417/EHS zrušena a nahrazena směrnicí novou.
(4)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (4) obsahuje obecná, horizontální a jednotná pravidla Unie týkající se přijetí mimořádných opatření u potravin a krmiv. Související ustanovení směrnice 83/417/EHS už tedy nejsou potřebná.
(5)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 (5) obsahuje obecná, horizontální a jednotná pravidla Unie týkající se metod odběru vzorků a analýzy potravin. Související ustanovení směrnice 83/417/EHS už tedy nejsou potřebná.
(6)
Podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 (6) má být v rámci vztahů mezi podniky poskytován dostatek informací s cílem zajistit konečnému spotřebiteli uvedení informací o potravinách a jejich přesnost. Jelikož výrobky, na něž se vztahuje tato směrnice, se mají prodávat mezi podniky pro účely výroby potravinářských výrobků, je vhodné zachovat zvláštní pravidla, která uvádí již směrnice 83/417/EHS, přizpůsobit je stávajícímu právnímu rámci a zjednodušit je. V těchto zvláštních pravidlech by měly být stanoveny informace, které mají být v rámci vztahů mezi podniky u výrobků, na něž se vztahuje tato směrnice, poskytovány, na jedné straně aby potravinářské podniky měly k dispozici informace, které potřebují pro označování konečných výrobků, například pokud jde o uvádění alergenů, a na druhé straně aby se předešlo záměně těchto výrobků s podobnými výrobky, které nejsou určeny nebo nejsou vhodné pro lidskou spotřebu.
(7)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 (7) stanoví definici potravinářských přídatných látek a činidel uváděných ve směrnici 83/417/EHS jako technologické pomocné látky. Proto by tato směrnice měla používat namísto pojmu „technologické pomocné látky“ pojmů„potravinářské přídatné látky“ a „činidla“. Tato terminologie by rovněž byla v souladu s normou Codexu pro výrobky s potravinářským kaseinem.
(8)
Jiné pojmy a odkazy používané v přílohách směrnice 83/417/EHS by měly být upraveny tak, aby se zohlednily pojmy a odkazy používané v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1332/2008 (8) a v nařízení (ES) č. 1333/2008.
(9)
Příloha I směrnice 83/417/EHS stanoví maximální vlhkost pro kaseiny potravinářské na 10 % a maximální obsah mléčného tuku pro kasein potravinářský kyselý na 2,25 %. Vzhledem k tomu, že norma Codexu pro výrobky s potravinářským kaseinem stanoví uvedené parametry na 12 % a 2 %, měly by být stanoveny odpovídající parametry v souladu s uvedenou normou, aby se zabránilo narušení obchodu.
(10)
Za účelem okamžité úpravy či aktualizace technických prvků obsažených v přílohách této směrnice tak, aby se zohlednil vývoj odpovídajících mezinárodních norem nebo technického pokroku, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o požadavky na potravinářské kaseiny a potravinářské kaseináty uvedené v přílohách I a II. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(11)
Jelikož cílů této směrnice, totiž usnadnění volného pohybu kaseinů a kaseinátů určených k lidské spotřebě, a to prostřednictvím sblížení právních předpisů členských států a při současném zajištění vysoké úrovně ochrany zdraví, a přizpůsobení stávajících předpisů obecným právním předpisům Unie v oblasti potravin a mezinárodním normám, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu jejich rozsahu a účinků, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Oblast působnosti
Tato směrnice se vztahuje na kaseiny a kaseináty určené k lidské spotřebě a jejich směsi.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
a)
„potravinářským kaseinem kyselým“ mléčný výrobek získaný oddělením, promytím a vysušením sraženiny vzniklé kyselým srážením odtučněného mléka nebo jiných výrobků získaných z mléka;
b)
„potravinářským kaseinem sladkým“ mléčný výrobek získaný oddělením, promytím a vysušením sraženiny odtučněného mléka nebo jiných výrobků získaných z mléka; sraženina se získává reakcí syřidla nebo jiných koagulujících enzymů;
c)
„potravinářským kaseinátem“ mléčný výrobek získaný reakcí potravinářského kaseinu nebo jeho sraženiny s neutralizačními činidly a následným sušením.
Článek 3
Povinnosti členských států
Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily, že:
a)
mléčné výrobky definované v článku 2 jsou uváděny na trh pod názvy v něm uvedenými pouze tehdy, pokud jsou v souladu s pravidly stanovenými v této směrnici a s požadavky stanovenými v přílohách I a II, a
b)
kaseiny a kaseináty, které nejsou v souladu s požadavky stanovenými v příloze I oddíle I písmenech b) a c), příloze I oddíle II písmenech b) a c) nebo v příloze II písmenech b) a c), se nepoužívají pro přípravu potravin, a pokud jsou uvedeny na trh pro jiné účely v souladu s právními předpisy, jsou pojmenovány a označeny takovým způsobem, aby kupující nebyl uveden v omyl o jejich povaze, kvalitě nebo zamýšleném použití.
Článek 4
Označování
1. Na obalech, nádobách nebo etiketách mléčných výrobků definovaných v článku 2 musí být uvedeny dobře viditelným, jasně čitelným a nesmazatelným písmem tyto údaje:
a)
u potravinářských kaseinátů název mléčného výrobku stanovený v čl. 2 písm. a), b) a c) s uvedením přítomného kationtu nebo kationtů, jejichž seznam je obsažen v příloze II písmeni d);
b)
u výrobků uváděných na trh jako směsi:
i)
slovo „směs …“ následované názvy jednotlivých složek směsi v pořadí podle klesajícího hmotnostního zastoupení,
ii)
u potravinářských kaseinátů uvedení přítomného kationtu či kationtů, jejichž seznam je obsažen v příloze II písmeni d),
iii)
u směsí s potravinářskými kaseináty obsah bílkovin;
c)
čistá hmotnost výrobku vyjádřená v kilogramech nebo v gramech;
d)
jméno nebo obchodní firma a adresa provozovatele potravinářského podniku, pod jehož jménem nebo obchodní firmou je výrobek uváděn na trh, nebo pokud tento provozovatel potravinářského podniku není usazen v Unii, dovozce na trh Unie;
e)
u výrobků dovážených ze třetích zemí název země původu;
f)
identifikace šarže výrobků nebo datum výroby.
Odchylně od prvního pododstavce lze údaje uvedené v prvním pododstavci písm. b) bodě iii) a písm. c), d) a e) vyznačit pouze v průvodním dokladu.
2. Členský stát zakáže uvádět na trh mléčné výrobky definované v čl. 2 písm. a), b) a c) na svém území, pokud nejsou údaje uvedené v odst. 1 prvním pododstavci tohoto článku vyznačeny v jazyce snadno srozumitelném kupujícím členského státu, v němž jsou tyto výrobky uváděny na trh, ledaže jsou tyto údaje poskytnuty provozovatelem potravinářského podniku jiným způsobem. Tyto údaje mohou být vyznačeny v několika jazycích.
3. Pokud je u mléčných výrobků definovaných v článku 2 překročen minimální obsah mléčné bílkoviny stanovený v příloze I oddíle I písm. a) bodě 2 a oddíle II písm. a) bodě 2 a v příloze II písm. a) bodě 2, může být tato skutečnost, aniž jsou dotčeny jiné právní předpisy Unie, odpovídajícím způsobem vyznačena na obalech, nádobách nebo etiketách výrobků.
Článek 5
Přenesení pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 6, pokud jde o změnu požadavků stanovených v přílohách I a II za účelem zohlednění vývoje příslušných mezinárodních norem a technického pokroku.
Článek 6
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku. Je obzvláště důležité, aby Komise před přijetím aktů v přenesené pravomoci uvedených v článku 5 postupovala v souladu s obvyklou praxí a vedla konzultace s odborníky, včetně odborníků z členských států.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 5 je Komisi svěřena na dobu pěti let ode dne 21. prosince 2015. Komise vypracuje zprávu o přenesení pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 5 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 5 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 7
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 22. prosince 2016. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 8
Zrušení
Směrnice 83/417/EHS se zrušuje s účinkem ode dne 22. prosince 2016.
Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.
Článek 9
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 10
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 25. listopadu 2015.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA (ES) 2015/2203
(2015. gada 25. novembris)
par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kazeīniem un kazeinātiem, kas paredzēti lietošanai pārtikā, un Padomes Direktīvas 83/417/EEK atcelšanu
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Padomes Direktīva 83/417/EEK (3) paredz dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz dažiem laktoproteīniem (kazeīniem un kazeinātiem), kas paredzēti lietošanai pārtikā. Kopš minētā direktīva stājās spēkā, ir veiktas vairākas izmaiņas, jo īpaši ir izstrādāts visaptverošs tiesiskais regulējums pārtikas aprites tiesību jomā un Pārtikas kodeksa komisija (Codex Alimentarius Commission) ir pieņēmusi starptautisko standartu pārtikas kazeīna produktiem (“Kodeksa standarts pārtikas kazeīna produktiem”), kas ir jāņem vērā.
(2)
Ar Direktīvu 83/417/EEK Komisijai piešķirtas pilnvaras īstenot dažus tās noteikumus. Pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā šīs pilnvaras jāpielāgo Līguma par Eiropas Savienības darbību (“LESD”) 290. pantam.
(3)
Tādēļ skaidrības labad Direktīva 83/417/EEK būtu jāatceļ un jāaizstāj ar jaunu direktīvu.
(4)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 178/2002 (4) ir ietverti vispārīgi, horizontāli un vienoti Savienības noteikumi par ārkārtas pasākumu pieņemšanu pārtikas un barības jomā. Attiecīgie Direktīvas 83/417/EEK noteikumi tādēļ vairs nav nepieciešami.
(5)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 882/2004 (5) ir ietverti vispārīgi, horizontāli un vienoti Savienības noteikumi par pārtikas produktu paraugu ņemšanas metodēm un analīzi. Attiecīgie Direktīvas 83/417/EEK noteikumi tādēļ vairs nav nepieciešami.
(6)
Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1169/2011 (6) uzņēmumiem savās attiecībās vienam ar otru ir jāsniedz pietiekama informācija, lai nodrošinātu to, ka galapatērētājam tiek sniegta pārtikas produktu informācija un ka šī informācija ir precīza. Tā kā produktus, uz kuriem attiecas šī direktīva, ir paredzēts tirgot uzņēmumu starpā ar mērķi izgatavot pārtikas produktus, ir lietderīgi spēkā esošajā tiesiskajā regulējumā saglabāt un tam pielāgot tos īpašos noteikumus, kas jau ir iekļauti Direktīvā 83/417/EEK, un tos vienkāršot. Ar šādiem konkrētiem noteikumiem būtu jāparedz informācija, kas uzņēmumiem savās attiecībās vienam ar otru jāsniedz par šajā direktīvā ietvertajiem produktiem, lai, no vienas puses, pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmumiem sniegtu galaproduktu marķēšanai nepieciešamo informāciju, piemēram, par alergēniem, un, no otras puses, izvairītos no tā, ka šos produktus sajauc ar līdzīgiem produktiem, kuri nav paredzēti vai nav piemēroti lietošanai pārtikā.
(7)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1333/2008 (7) ir sniegta pārtikas piedevu un pārstrādes palīglīdzekļu definīcija; Direktīvā 83/417/EEK tie ir nosaukti par tehnoloģiskajām palīgvielām. Līdz ar to šajā direktīvā termina “tehnoloģiskās palīgvielas” vietā būtu jālieto “pārtikas piedevas” un “pārstrādes palīglīdzekļi”. Šādas terminoloģijas lietošana būtu arī saskaņā ar Kodeksa standartu pārtikas kazeīna produktiem.
(8)
Pārējie Direktīvas 83/417/EEK pielikumos lietotie termini un atsauces būtu jāpielāgo, lai ņemtu vērā tos, kas lietoti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1332/2008 (8) un Regulā (EK) Nr. 1333/2008.
(9)
Direktīvas 83/417/EEK I pielikumā noteikts, ka pārtikas kazeīna maksimālajam mitruma saturam jābūt 10 %, bet skābā pārtikas kazeīna maksimālajam piena tauku saturam attiecīgi 2,25 %. Tā kā Kodeksa standartā pārtikas kazeīna produktiem minētie parametri ir noteikti attiecīgi 12 % un 2 %, attiecīgie parametri būtu jānosaka saskaņā ar minēto standartu, lai izvairītos no tirdzniecības traucējumiem.
(10)
Lai nekavējoties pielāgotu vai atjauninātu šīs direktīvas pielikumos ietvertos tehniskos elementus nolūkā ņemt vērā attiecīgo starptautisko standartu jaunākās prasības vai tehnikas progresu, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu attiecībā uz I un II pielikumā izklāstītajiem standartiem, kurus piemēro pārtikas kazeīniem un kazeinātiem. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(11)
Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķus, proti, ar dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu veicināt lietošanai pārtikā paredzēto kazeīnu un kazeinātu brīvu apriti, vienlaikus nodrošinot augsta līmeņa veselības aizsardzību un saskaņojot spēkā esošos noteikumus ar vispārīgajiem Savienības tiesību aktiem par pārtiku un ar starptautiskajiem standartiem, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet to mēroga un iedarbības dēļ tos var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
1. pants
Darbības joma
Šī direktīva attiecas uz pārtikā lietojamiem kazeīniem un kazeinātiem un to maisījumiem.
2. pants
Definīcijas
Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:
a)
“skābais pārtikas kazeīns” ir piena produkts, kas iegūts, ar skābi recinot vājpienu un/vai produktus, kas iegūti no piena, pēc tam atdalot sūkalas un iegūto koagulātu skalojot un žāvējot;
b)
“pārtikas himozīnkazeīns” ir piena produkts, kas iegūts, recinot vājpienu un/vai produktus, kas iegūti no piena, pēc tam atdalot sūkalas un iegūto koagulātu skalojot un žāvējot; koagulātu iegūst, izmantojot himozīnu vai citus recināšanas fermentus;
c)
“pārtikas kazeināti” ir piena produkti, kas iegūti, žāvējot ar neitralizējošām vielām apstrādātu pārtikas kazeīnu vai pārtikas kazeīna koagulāta recekli.
3. pants
Dalībvalstu pienākumi
Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka:
a)
direktīvas 2. pantā definētos piena produktus tirgo ar minētajā pantā noteiktajiem nosaukumiem tikai tad, ja tie atbilst šajā direktīvā paredzētajiem noteikumiem un I un II pielikumā noteiktajiem standartiem; un
b)
kazeīnus un kazeinātus, kuri neatbilst I pielikuma I iedaļas b) un c) punktā, I pielikuma II iedaļas b) un c) punktā vai II pielikuma b) un c) punktā noteiktajiem standartiem, neizmanto pārtikas produktu izgatavošanā un, ja tie tiek tirgoti likumīgi citiem nolūkiem, tos nosauc un marķē tā, lai pircējam neradītu maldīgu priekšstatu par to īpašībām, kvalitāti vai paredzēto izmantošanu.
4. pants
Marķējums
1. Uz 2. pantā definēto piena produktu iesaiņojuma, taras vai etiķetes ar labi redzamām, skaidri salasāmām un neizdzēšamām rakstu zīmēm marķē šādus datus:
a)
piena produkta nosaukumu, kas minētajiem produktiem ir noteikts 2. panta a), b) un c) punktā, par pārtikas kazeinātiem norādot II pielikuma d) punktā minēto katjonu vai katjonus;
b)
produktiem, ko pārdod kā maisījumus:
i)
vārdkopu “… maisījums”, norādot maisījumā ietilpstošo produktu nosaukumus pēc to masas satura dilstošā secībā;
ii)
pārtikas kazeinātiem norāda II pielikuma d) punktā minēto katjonu vai katjonus;
iii)
maisījumiem, kas satur pārtikas kazeinātus, norāda olbaltumvielu saturu;
c)
produktu neto masu kilogramos vai gramos;
d)
uzņēmēja, kas iesaistīts pārtikas apritē, vārdu vai uzņēmuma nosaukumu un adresi, ar kura vārdu vai uzņēmuma nosaukumu šo produktu pārdod, vai gadījumos, kad minētais uzņēmējs, kas iesaistīts pārtikas apritē, Savienībā neveic uzņēmējdarbību, importētāju Savienības tirgū;
e)
izcelsmes valsti produktiem, kas ievesti no trešām valstīm;
f)
produktu partijas identifikācijas numuru vai ražošanas datumu.
Atkāpjoties no pirmās daļas, datus, kas minēti šā panta 1. punkta b) apakšpunkta iii) punktā un c), d) un e) apakšpunktā, var norādīt tikai pavaddokumentā.
2. Dalībvalstis savā teritorijā aizliedz 2. panta a), b) un c) punktā minēto piena produktu tirdzniecību, ja to marķējumā šā panta 1. punkta pirmajā daļā minētie dati nav sniegti valodā, ko pircēji minētajā dalībvalstī, kurā šie produkti tiek tirgoti, var viegli saprast, ja vien šādu informāciju uzņēmējs, kas iesaistīts pārtikas apritē, nav sniedzis citādā veidā. Minētos datus marķējumā var norādīt vairākās valodās.
3. Ja 2. pantā definētajos piena produktos I pielikuma I iedaļas a) punkta 2. apakšpunktā un I pielikuma II iedaļas a) punkta 2. apakšpunktā un II pielikuma a) punkta 2. apakšpunktā paredzētais minimālais piena olbaltumvielu saturs ir lielāks, neskarot citu Savienības tiesību aktu noteikumus, to var pienācīgi marķēt uz produkta iesaiņojuma, taras vai etiķetes.
5. pants
Pilnvaru deleģēšana
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 6. pantu attiecībā uz I un II pielikumā noteikto standartu grozīšanu, lai ņemtu vērā attiecīgo starptautisko standartu jaunākās prasības un tehnikas attīstību.
6. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus. Ir īpaši būtiski, lai Komisija ievērotu parasto praksi un pirms 5. pantā minēto deleģēto aktu pieņemšanas apspriestos ar ekspertiem, tostarp dalībvalstu ekspertiem.
2. Pilnvaras pieņemt 5. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no 2015. gada 21. decembra. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 5. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 5. pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
7. pants
Transponēšana
1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas ir vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 2016. gada 22. decembrim. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.
Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce.
2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
8. pants
Atcelšana
Direktīvu 83/417/EEK atceļ no 2016. gada 22. decembra.
Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu, un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu III pielikumā.
9. pants
Stāšanās spēkā
Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
10. pants
Adresāti
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Strasbūrā, 2015. gada 25. novembrī