PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 157/2013
ze dne 18. února 2013
o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz bioethanolu pocházejícího ze Spojených států amerických
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Zahájení řízení
(1)
Dne 25. listopadu 2011 Evropská komise (dále jen „Komise“) prostřednictvím oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie (2) oznámila, že zahajuje antidumpingové řízení (dále též „řízení“), pokud jde o dovoz bioethanolu pocházejícího ze Spojených států amerických (dále též „USA“ nebo „dotčená země“) do Unie.
(2)
Téhož dne Komise prostřednictvím oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie (3) oznámila, že zahajuje antisubvenční řízení, pokud jde o dovoz bioethanolu pocházejícího z USA do Unie, a zahájila samostatné šetření (dále jen „antisubvenční řízení“). Toto řízení bylo ukončeno dne 21. prosince 2012 bez uložení vyrovnávacích opatření.
(3)
Antidumpingové řízení bylo zahájeno na základě podnětu podaného dne 12. října 2011 Sdružením evropských výrobců obnovitelného ethanolu (ePURE) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby bioethanolu v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení šetření.
1.2 Strany dotčené řízením
(4)
Komise o zahájení řízení oficiálně informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, vývozce/výrobce v USA, dovozce a další strany, o nichž bylo známo, že se jich záležitost týká, jakož i orgány USA. Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení.
(5)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
1.2.1 Výběr vzorku vývozců/výrobců v USA
(6)
Vzhledem k možnému vysokému počtu vývozců/výrobců v USA se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku podle článku 17 základního nařízení.
(7)
Aby Komise mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nezbytný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni vývozci/výrobci v USA požádáni, aby se do 15 dnů od zahájení šetření přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení vyplnili formulář pro výběr vzorku, v němž uvedou základní údaje o svých činnostech souvisejících s výrobou a prodejem bioethanolu v období od 1. října 2010 do 30. září 2011 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“).
(8)
Výběr reprezentativního vzorku byl rovněž konzultován s příslušnými orgány USA.
(9)
V 15denní lhůtě se přihlásilo více než 60 vývozců/výrobců, kteří poskytli požadované informace.
(10)
V souladu s článkem 17 základního nařízení Komise vybrala vzorek na základě největšího reprezentativního množství vývozu bioethanolu do Unie, které může být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumáno. Vybraný vzorek tvořilo šest výrobců bioethanolu v USA (dále jen „vzorek za USA“).
(11)
Během šetření bylo zjištěno, že výroba jednoho výrobce zařazeného do vzorku za USA nebyla během období šetření vyvážena do Unie. Tato společnost byla tudíž ze vzorku vyloučena.
(12)
Navzdory skutečnosti, že další výrobci zařazení do vzorku uvedli ve formuláři pro výběr vzorku vývoz bioethanolu do Unie, šetření prokázalo, že žádný z nich bioethanol na trh Unie nevyvážel. Ve skutečnosti jej prodávali obchodníkům/výrobcům směsí na domácím trhu, kteří nejsou ve spojení, a ti jej poté smíchali s benzinem a znovu prodávali, a to jak na domácím trhu, tak na vývoz, zejména do Unie. V průběhu šetření na místě se ukázalo, a to navzdory dojmu vyplývajícímu z informací poskytnutých výrobci v USA zařazenými do vzorku prostřednictvím formulářů pro výběr vzorku, že si tito výrobci nebyli ve všech případech vědomi toho, zda je jejich výroba určena pro trh Unie či pro jinou destinaci, včetně trhu USA, a neměli představu o prodejních cenách účtovaných obchodníky/výrobci směsí. To tudíž znamená, že výrobci bioethanolu v USA nejsou vývozci dotčeného výrobku do Unie. Skutečnými vývozci jsou obchodníci/výrobci směsí. Na základě údajů shromážděných a ověřených na úrovni vzorku za USA v předběžné fázi tudíž nebylo možné stanovit, zda byl bioethanol pocházející z USA během období šetření vyvážen do Unie za dumpingové ceny.
(13)
Žádné antidumpingové opatření tedy v té době nemohlo být uloženo.
(14)
Pro účely zjištění vývozu bioethanolu do Unie se v rámci vzorku za USA vycházelo zejména z údajů, které poskytli výrobci směsí/obchodníci, kteří nejsou ve spojení, již nebyli v předběžné fázi zahrnuti do šetření. Přestože v předběžné fázi jeden obchodník při šetření spolupracoval a poskytl doplňující údaje, nebyly tyto údaje dostačující k tomu, aby bylo možné přesně a spolehlivě stanovit údaje potřebné k výpočtu dumpingových rozpětí.
(15)
V zájmu dokončení šetření dumpingu bylo tedy považováno za nutné vycházet spíše z údajů obchodníků a výrobců směsí, kteří dotčený výrobek do Unie ve skutečnosti vyváželi.
(16)
Dotazníky týkající se dumpingu byly tedy zaslány osmi největším obchodníkům/výrobcům směsí v USA, kteří byli identifikováni během šetření v rámci vzorku za USA. Tito obchodníci/výrobci směsí představují více než 90 % celkového vývozu bioethanolu do Unie. Dva z nich se spoluprací při šetření souhlasili a jejich vývoz představuje přibližně 51 % celkového vývozu bioethanolu do Unie během období šetření.
1.2.2 Výběr vzorku výrobců v Unii
(17)
Vzhledem k možnému vysokému počtu výrobců v Unii se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku podle článku 17 základního nařízení.
(18)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že prozatímně vybrala vzorek výrobců v Unii (dále jen „vzorek za EU“). Tento vzorek tvořilo pět společností a skupin z 19 výrobců v Unii, kteří byli známí před zahájením šetření. Vzorek byl vybrán na základě objemu výroby bioethanolu během období šetření a polohy známých výrobců. Tento vzorek představoval 48 % celkové odhadované výroby v Unii během období šetření.
(19)
Během šetření se však ukázalo, že skupiny zařazené do vzorku za EU tvoří vysoký počet společností či jednotlivých subjektů vyrábějících a prodávajících obdobný výrobek. To by znamenalo provést šetření ve 13 společnostech, což nebylo vzhledem k času, který byl na šetření vyčleněn, možné. Bylo tedy rozhodnuto znovu přezkoumat údaje, které byly k dispozici pro výběr reprezentativního vzorku. Vycházelo se z toho, že vzorek by měl být založen na největších jednotlivých výrobních subjektech v Unii a v rámci skupin a při výběru by mělo být zohledněno také určité geografické rozložení výrobců v Unii.
(20)
Proto byl nakonec vybrán konečný vzorek za EU složený z šesti jednotlivých výrobců zvolených na základě reprezentativnosti z hlediska výroby a objemu prodeje bioethanolu v období šetření a geografické polohy výrobce. Tito výrobci, kteří se nacházejí v Belgii, Nizozemsku, Francii, Spojeném království, Švédsku a Německu, představují 36 % celkové odhadované výroby v Unii a 44 % celkové výroby uvedené společnostmi, které poskytly údaje pro účely výběru vzorku. Tento vzorek byl považován za reprezentativní pro účely posouzení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(21)
Zúčastněné strany dostaly možnost vyjádřit připomínky ke vhodnosti výběru vzorku.
(22)
Některé strany tvrdily, že vzorek za EU je méně reprezentativní než vzorek původní, který obsahoval celé skupiny společností. Podle jejich názoru by objektivní analýzu situace ve výrobním odvětví Unie bylo možné provést pouze začleněním všech společností, které jsou součástí skupin ve vzorku. Uvedly zejména, že náklady a příjmy mohou být přiděleny určitým společnostem ve skupině, v nichž se neuskuteční návštěva, a tudíž nemusí být zohledněny při analýze újmy.
(23)
V tomto ohledu je třeba podotknout, že Komise náležitě zvážila a přezkoumala údaje poskytnuté všemi společnostmi, a to těmi, které byly zařazeny do vzorku, i těmi, které zařazeny nebyly, a zejména společnostmi patřícími do skupin, aby se ujistila, že veškeré náklady a příjmy spojené s výrobou a prodejem u společností zařazených do vzorku byly při analýze újmy v plném rozsahu a správně zohledněny.
(24)
Některé strany napadly skutečnost, že do vzorku za EU byli zařazeni výrobci v Unii, kteří se nacházeli ve fázi rozběhu činnosti. Rovněž tvrdily, že by do vzorku neměla být zařazena jedna společnost, která měla v roce 2011 významnou volnou kapacitu, nacházející se v členském státě, který neprovedl směrnici o energii z obnovitelných zdrojů (4). Rovněž zaznělo, že pokud by tyto společnosti do vzorku nakonec zařazeny byly, měla by Komise údaje o nich upravit tak, aby byly tyto mimořádné okolnosti zohledněny.
(25)
Má se za to, že skutečnost, že společnosti v nedávné době rozběhly nebo obnovily provoz, není důvodem k tomu, aby byly vyloučeny ze vzorku. Zařazení takovýchto společností do vzorku není v rozporu s kritérii pro výběr vzorku, která jsou stanovena v článku 17 základního nařízení. Pokud jde o úpravu údajů, strany neposkytly žádný konkrétní materiál nebo podložené důkazy, kterými by své tvrzení podpořily, ani podklady pro to, jak by se měla požadovaná úprava provést.
(26)
Kromě toho nebyly při šetření zjištěny žádné náklady, například zrychlené odpisy, které by měly být upraveny, aby se napravilo zkreslení způsobené rozběhem činnosti. Tento požadavek se proto zamítá.
(27)
Některé strany rovněž vznesly námitky proti tomu, že součástí vzorku za EU již není společnost, která do něj byla prozatímně vybrána a nachází se v členském státě s vysokou spotřebou a výrobou bioethanolu. Tvrdily, že ekonomická situace této společnosti je dobrá, a naznačily, že právě to bylo důvodem k jejímu vyloučení ze vzorku. Dále tvrdily, že výběr vzorku byl zkreslen tak, aby byla zjištěna újma. Podle těchto stran měla Komise rozeslat tzv. minidotazníky všem výrobcům, aby shromáždila patřičné údaje pro výběr vzorku.
(28)
Pokud jde o rozesílání minidotazníků, je třeba poznamenat, že před výběrem vzorku si Komise vyžádala informace od všech výrobců v Unii, o nichž bylo známo, že jsou záležitostí dotčeni, aby shromáždila příslušné údaje pro výběr vzorku. Jak je uvedeno v bodě 5.2.1 oznámení o zahájení řízení, tyto informace byly k dispozici ode dne zahájení šetření v dokumentu „For inspection by interested parties“ a nebyly takové povahy, aby z nich byla zřejmá ekonomická situace respondentů. Komise tedy měla k dispozici dostatek informací k tomu, aby mohla vybrat reprezentativní vzorek v souladu s kritérii uvedenými v článku 17 základního nařízení, ale nemohla společnosti vybírat tak, aby bylo dosaženo určitého výsledku. Výše uvedená tvrzení byla proto zamítnuta.
(29)
Na závěr bylo vzneseno tvrzení, že vzorek měl obsahovat společnosti vyrábějící bioethanol z cukrové řepy, jelikož výroba z této suroviny může být mnohem ziskovější než výroba například z pšenice. Třebaže toto tvrzení nebylo podložené, z dostupných informací vyplývá, že bioethanol vyráběný z cukrové řepy představuje pouze malou část celkové výroby v Unii, v roce 2011 přibližně 12 %, a že dvě ze společností zařazených do vzorku cukrovou řepu jako vstupní surovinu k výrobě bioethanolu zčásti používají. Toto tvrzení se proto zamítá.
(30)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se má za to, že vzorek vybraný výše popsaným způsobem pro účely analýzy újmy je pro výrobní odvětví Unie reprezentativní.
1.2.3 Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(31)
Vzhledem k možnému vysokému počtu dovozců zapojených do řízení se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku dovozců podle článku 17 základního nařízení.
(32)
Pouze tři dovozci poskytli ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení požadované informace a souhlasili se zařazením do vzorku. Vzhledem k omezenému počtu spolupracujících dovozců nebyl výběr vzorku považován za nutný.
1.2.4 Odpovědi na dotazník a ověřování
(33)
Komise rozeslala dotazníky všem stranám, o nichž bylo známo, že se jich záležitost týká. Dotazníky byly tedy zaslány vývozcům/výrobcům v USA zařazeným do vzorku, výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, třem spolupracujícím dovozcům v Unii, kteří nejsou ve spojení, a všem uživatelům, o nichž bylo známo, že se jich šetření týká.
(34)
Odpovědi zaslali vývozci/výrobci v USA zařazení do vzorku, výrobci v Unii zařazení do vzorku, dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, a čtyři uživatelé.
(35)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které poskytly zúčastněné strany a které považovala za nezbytné pro účely konečného stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie.
(36)
Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
Vývozci/výrobci v USA
-
Marquis Energy LLC, Hennepin, Illinois
-
Patriot Renewable Fuels LLC, Annawan, Illinois
-
Platinum Ethanol LLC, Arthur, Iowa
-
Plymouth Energy Company LLC, Merrill, Iowa
-
POET LLC, Wichita, Kansas a Sioux Falls, Jižní Dakota
Obchodník v USA, který není ve spojení
-
Bio Urja Trading LLC, Houston, Texas
Obchodník ve Švýcarsku, který je ve spojení
-
Cargill International SA, Ženeva
Výrobci v Unii
-
Abengoa Energy Netherlands B.V., Rotterdam, Nizozemsko
-
BioWanze S.A., Wanze, Belgie
-
Crop Energies Bioethanol GmbH, Mannheim, Německo
-
Ensus, Yarm, Spojené království
-
Lantmännen Energi/Agroetanol, Norrköping, Švédsko
-
Tereos BENP, Lillebonne, Francie
Dovozci v Unii, kteří nejsou ve spojení
-
Shell Trading Rotterdam B.V., Rotterdam, Nizozemsko
-
Greenergy Fuels Limited, Londýn, Spojené království
Uživatelé v Unii
-
Shell Nederland Verkoopmaatschappij B.V. Rotterdam, Nizozemsko
1.3 Období šetření a posuzované období
(37)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. října 2010 do 30. září 2011. Analýza tendencí významných pro posouzení újmy se týkala období od ledna 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1 Dotčený výrobek
(38)
Dotčeným výrobkem je bioethanol, někdy označovaný jako „palivo ethanol“, tj. ethylalkohol vyráběný ze zemědělských produktů (jak jsou uvedeny v seznamu v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie), denaturovaný či nedenaturovaný, s výjimkou produktů s obsahem vody převyšujícím 0,3 % (m/m) měřeno v souladu s normou EN 15376, avšak včetně ethylalkoholu vyráběného ze zemědělských produktů (jak jsou uvedeny v seznamu v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie) ve směsi s benzinem o obsahu ethylalkoholu převyšujícím 10 % (v/v), pocházející z USA, v současnosti kódů KN ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 51, ex 2710 12 59, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 a ex 3824 90 97.
(39)
Bioethanol lze vyrábět z různých zemědělských vstupních surovin, např. cukrové třtiny, cukrové řepy, brambor, manioku a kukuřice. V USA se bioethanol rozlišuje podle různých vstupních surovin, jak je popsáno níže:
a)
Konvenční biopalivo (vyráběné především ze vstupní suroviny kukuřice a běžně nazývané kukuřicový ethanol), které je definováno jako obnovitelné palivo získávané z kukuřičného škrobu a vyráběno v zařízeních, jejichž výstavba byla zahájena po datu uzákonění zákona o energetické nezávislosti a bezpečnosti v prosinci 2007 (5), a které musí v budoucnosti dosáhnout 20 % snížení emisí skleníkových plynů ve srovnání se základními emisemi skleníkových plynů z benzinu a nafty v průběhu životního cyklu.
b)
Vyspělé biopalivo, definované jako obnovitelné palivo jiné než ethanol získaný z kukuřičného škrobu, které je získáváno z obnovitelné biomasy a jehož emise skleníkových plynů v průběhu životního cyklu, určené správcem podle zákona o energetické politice (Energy Policy Act, EPA), jsou alespoň o 50 % nižší než základní emise skleníkových plynů. Tento pojem zahrnuje „celulózová biopaliva“ jako bioethanol a „naftu z biomasy“. Soupis pro vyspělá biopaliva zahrnuje soupis pro celulózová biopaliva, naftu z biomasy a nerozlišená vyspělá biopaliva.
(40)
Konkrétněji je celulózové biopalivo (6) definováno jako obnovitelné palivo získané z jakékoli celulózy, hemicelulózy nebo ligninu získaných z obnovitelné biomasy, jehož emise skleníkových plynů v průběhu životního cyklu, určené správcem podle zákona o energetické politice, jsou alespoň o 60 % nižší než základní emise skleníkových plynů v průběhu životního cyklu. Celulózová biopaliva zahrnují celulózový bioethanol. Federální vláda Spojených států ve značné míře podporuje výzkum a pilotní projekty zabývající se výrobou vyspělých biopaliv, a zejména celulózového bioethanolu vyráběného především z odpadu ze zemědělství a lesnictví. Podle činitelů USA a veřejně dostupných údajů (7) dosáhne výroba tohoto typu bioethanolu v roce 2014 přibližně 4 miliard litrů a do roku 2021 přesáhne 50 miliard litrů. Výroba celulózového bioethanolu byla během období šetření zanedbatelná.
(41)
Během období šetření a až do současnosti byla hlavní vstupní surovinou používanou v USA kukuřice, zatímco hlavní vstupní surovinou používanou v Unii je pšenice.
(42)
Z šetření vyplynulo, že bioethanol se obecně prodává v čisté formě výrobcům směsí/obchodníkům, kteří jej smísí (8) s benzinem především s cílem vyrobit směsi s vysokým obsahem bioethanolu, které se vyvážejí nebo prodávají na domácím trhu k dalšímu mísení a používají jako palivo ke spotřebě. Mísení není příliš složité a lze je provést smísením výrobků ve zvláštních nádržích, do nichž se přidají požadované procentní podíly bioethanolu a benzinu.
(43)
Aby bylo možné určit různé druhy bioethanolu a směsi bioethanolu používané na celém světě, jsou směsi paliva ethanolu značeny tzv. čísly „E“, která popisují procentní podíl objemu paliva ethanolu ve směsi. Například E85 znamená, že směs obsahuje 85 % bezvodného ethanolu a 15 % benzinu. Směsi s nízkým obsahem ethanolu v rozmezí od E5 do E25 jsou rovněž známé jako gasohol, ačkoli mezinárodně pojem gasohol nejčastěji označuje směs E10. Směsi E10 nebo směsi slabší se do roku 2011 používaly ve více než dvaceti zemích světa a vedoucí příčku zaujímaly Spojené státy americké, kde byl téměř všechen maloobchodní benzin v roce 2010 smíšen s 10 % bioethanolu.
(44)
Z šetření vyšlo najevo, že podle stávajícího programu pro národní normu pro obnovitelná paliva (National Renewable Fuel Standard program, RFS1) zřízeného v rámci zákona o energetické politice z roku 2005, jímž se změnil zákon o ochraně ovzduší (Clean Air Act) a který stanovil první národní normu pro obnovitelná paliva, jsou všechny druhy bioethanolu považovány za biopaliva. Odpovědnost za koordinaci činností s ministerstvem energetiky Spojených států, ministerstvem zemědělství Spojených států a zúčastěnými subjekty za účelem koncipování a provádění tohoto programu přidělil Kongres Spojených států Úřadu pro ochranu životního prostředí Spojených států (US Environmental Protection Agency, EPA).
(45)
V důsledku své politiky v oblasti energetiky jsou Spojené státy od roku 2005 největším světovým výrobcem bioethanolu a připadá na ně 57,5 % světové produkce. Požadavky EPA zaručily, že v roce 2009 bylo vyrobeno nejméně 11 miliard amerických galonů obnovitelných paliv, a to zejména za účelem splnění cílů stanovených zákonem o energetické nezávislosti a bezpečnosti z roku 2007. Výroba v tak velkém měřítku rovněž umožnila výrobcům v USA vyvážet bioethanol i na jiné trhy, včetně Unie.
(46)
Podle úředních zdrojů, informací o trhu a veřejně dostupných informací (9) jsou všechny druhy bioethanolu a bioethanolu ve směsích, zejména směsích bioethanolu a minerálního benzinu, jak je vysvětleno ve 43. bodě odůvodnění výše, které se vyrábějí v USA a prodávají se buď v USA, nebo na vývoz, považovány za paliva z bioethanolu a jsou součástí legislativního balíčku týkajícího se energetické účinnosti a obnovitelné energie a náhradních paliv v USA.
(47)
Bylo zjištěno, že všechny druhy bioethanolu a bioethanolu ve směsích, kterých se týká toto šetření, mají navzdory možným rozdílům, pokud jde o vstupní suroviny použité pro jejich výrobu, nebo odlišnostem ve výrobním postupu tytéž nebo velmi podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a používají se ke stejným účelům. Malé odlišnosti, které dotčený výrobek může vykazovat, nemění jeho základní definici, jeho vlastnosti ani to, jak ho různé strany vnímají.
(48)
Některé strany tvrdily, že definice dotčeného výrobku není jasná, zejména proto, že neumožňuje rozlišovat mezi bioethanolem pro použití v palivu a bioethanolem pro jiná použití. Z toho důvodu prohlásily, že by se šetření mělo vztahovat na ethanol určený pro všechna použití a ethanol ze všech zdrojů včetně syntetického ethanolu, který konkuruje bioethanolu pro průmyslové použití.
(49)
Další strana tvrdila opak, konkrétně že šetření by se mělo vztahovat pouze na bioethanol pro použití v palivu, a že bioethanol pro průmyslové použití by tím pádem měl být vyloučen.
(50)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že dotčený výrobek by měl být definován především podle základních fyzikálních, technických a chemických vlastností, nikoli podle použití či uplatnění. Výrobek, který má různá uplatnění, může mít samozřejmě tytéž nebo obdobné základní vlastnosti bez ohledu na další použití a za určitých okolností může být nutné prohloubit analýzu definice výrobku s ohledem na specifické rysy výrobního odvětví a trhu.
(51)
V tomto případě bylo jasné, že oznámení o zahájení řízení neobsahovalo záměr zahrnout do definice výrobků také syntetický ethanol. Syntetický ethanol má jiné vlastnosti než bioethanol a neodpovídá výše popsaným kritériím týkajícím se definice dotčeného výrobku. Do šetření se nezapojil žádný výrobce, který se soustředí na výrobu uvedeného výrobku. Z toho důvodu nelze syntetický ethanol zařadit do definice dotčeného výrobku a spadá mimo rámec šetření. V rozporu s názorem některých stran toto upřesnění nevede ke změně rámce šetření ani definice dotčeného výrobku a nemělo dopad na kvalitu použitých údajů.
(52)
Bioethanol pro použití v palivu a bioethanol pro jiná použití mohou mít obdobné vlastnosti. Šetření se však věnovalo dumpingu na úrovni hospodářských subjektů v USA, které vyráběly nebo míchaly bioethanol pro použití v palivu, zejména bioethanol určený pro palivové směsi. I šetření výrobců v Unii se zaměřilo na bioethanol určený pro použití v palivu, a nikoli pro jiné účely. Na bioethanol pro jiná použití, než je použití v palivu, by se tudíž rámec tohoto šetření neměl vztahovat.
(53)
Dovozci, kteří nebudou využívat bioethanol pro použití v palivu dovážený z USA, mohou podat prohlášení, podle ustanovení týkajících se konečného použití stanovených prováděcími pravidly obsaženými v článcích 291 až 300 celního kodexu Unie (10).
2.2 Obdobný výrobek
(54)
Bylo zjištěno, že bioethanol vyráběný výrobním odvětvím Unie a prodávaný na trhu Unie má obdobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako bioethanol vyvážený do Unie z USA.
(55)
Jak je popsáno ve 39. bodě odůvodnění výše, bioethanol lze vyrábět z různých vstupních surovin. Šetření však nepoukázalo na skutečnost, že by použitá vstupní surovina vedla k jakýmkoli rozdílům, pokud jde o vlastnosti konečného výrobku. Bylo zjištěno, že dotčený výrobek vyráběný v USA, zejména z kukuřice, a vyvážený na trh Unie je vzájemně zaměnitelný s dotčeným výrobkem, zejména ze pšenice, vyráběným a prodávaným v Unii tamními výrobci. Pokud jde o bioethanol, neexistují kromě toho žádné významné rozdíly, jsou-li vůbec nějaké, v používání a přístupu ze strany hospodářských subjektů a uživatelů na trhu.
(56)
Je tedy potvrzeno, že bioethanol vyráběný a prodávaný v Unii a dotčený výrobek vyvážený z USA by měly být považovány za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
(57)
Někteří výrobci v USA zařazení do vzorku tvrdili, že bioethanol vyráběný a prodávaný na trhu USA není jako dotčený výrobek, protože striktně neodpovídá znění popisu výrobku uvedenému v oznámení o zahájení řízení. Druhy bioethanolu prodávané na trhu USA skutečně odpovídají normě uplatňované ve Spojených státech (ASTM) spíše než EN 15376 a obsah vody u nich přesahuje hranici 0,3 %.
(58)
Šetření však ukázalo, že bioethanol vyráběný k prodeji na trhu USA má ve značné míře stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako dotčený výrobek. Čl. 1 odst. 4 základního nařízení stanoví, že obdobný výrobek nemusí být nezbytně podobný ve všech ohledech s dotčeným výrobkem, ale může se jednat o výrobek, který ačkoliv není podobný ve všech ohledech, má vlastnosti úzce se podobající vlastnostem dotčeného výrobku. To je případ bioethanolu prodávaného na trhu USA a bioethanolu vyváženého do Unie. Existují precedenty, kdy se výrobky považovaly za obdobné jako dotčený výrobek i navzdory určitým rozdílům (11).
(59)
Proto bylo rozhodnuto prozatímní zjištění zvrátit a považovat bioethanol odpovídající normě ASTM a prodávaný na trhu USA za výrobek obdobný dotčenému výrobku ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
3. DUMPING
3.1 Úvod
(60)
Jak je vysvětleno v 6. až 16. bodě odůvodnění výše, šetření se za účelem prošetření možného dumpingu týkalo jak výrobců bioethanolu, tak obchodníků/výrobců směsí, kteří vyváželi dotčený výrobek na trh Unie.
(61)
Podle čl. 9 odst. 5 základního nařízení se v nařízení o uložení cla stanoví clo pro každého dodavatele, nebo není-li to proveditelné, pro danou dodavatelskou zemi.
(62)
Někteří výrobci tvrdili, že bylo možné identifikovat a sledovat jejich výrobky prodané hospodářským subjektům v USA za účelem vývozu, zejména do Unie. Odvolávali se na certifikační postup, který stanoví směrnice o energii z obnovitelných zdrojů, ale nedokázali najít konkrétní vazbu mezi jejich prodejem na trhu USA a vývozem uskutečňovaným jinými hospodářskými subjekty do EU. Jak je uvedeno ve 12. bodě odůvodnění výše a 63. bodě odůvodnění níže, tito výrobci rovněž neměli představu o úrovni vývozních cen do Unie.
(63)
V tomto případě bylo zjištěno, že vzhledem ke struktuře odvětví bioethanolu a způsobu výroby a prodeje dotčeného výrobku na trhu USA a způsobu jeho vývozu do Unie není proveditelné stanovit individuální dumpingová rozpětí pro výrobce v USA. Přesněji, výrobci zařazení do vzorku za USA dotčený výrobek do Unie nevyváželi a obchodníci/výrobci směsí, kteří byli zahrnuti do šetření, získávali bioethanol od různých výrobců, míchali jej a prodávali zejména na vývoz do Unie, tudíž navzdory tvrzením výše uvedených stran nebylo možné všechny jednotlivé nákupy vysledovat a srovnat běžné hodnoty s příslušnými vývozními cenami a nelze určit výrobce v okamžiku vývozu do Unie. Jinými slovy, každá dodávka odeslaná do EU obsahuje bioethanol vyrobený v USA různými výrobci v USA, ne pouze těmi, kteří jsou zařazeni do vzorku za USA. Šetření také ukázalo, že úroveň cen, které účtovali výrobci ve vzorku za USA svým odběratelům v USA, nebyla v souladu s cenou skutečně zaplacenou nebo splatnou za dotčený výrobek v případě vývozu do Unie.
(64)
Z toho důvodu se má za to, že by mělo být stanoveno celostátní dumpingové rozpětí.
3.2 Běžná hodnota
(65)
Pro stanovení běžné hodnoty v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení Komise nejprve zjišťovala, zda byl dotčený výrobek prodáván dvěma spolupracujícími obchodníky/výrobci směsí nezávislým odběratelům na domácím trhu v reprezentativním objemu, tj. zda celkový objem takového prodeje představoval během období šetření nejméně 5 % celkového objemu vývozu do Unie.
(66)
Jelikož byl obdobný výrobek prodáván na domácím trhu v dostatečném množství, byla běžná hodnota určena na základě ceny zaplacené nebo splatné dvěma výše uvedeným obchodníkům/výrobcům směsí v běžném obchodním styku nezávislými odběrateli v USA.
3.3 Vývozní cena
(67)
Spolupracující obchodníci/výrobci směsí poskytli údaje, které umožnily stanovit vývozní cenu na základě jejich cen, které jsou skutečně zaplacené nebo které je třeba zaplatit, podle čl. 2 odst. 8 základního nařízení. U transakcí, při nichž se dovoz do Unie uskutečnil prostřednictvím obchodní společnosti ve spojení, byla vývozní cena určena početně podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny obchodníka ve spojení, za kterou byl výrobek poprvé znovu prodán nezávislým odběratelům v Unii.
(68)
Pokud jde o prodej uskutečněný prostřednictvím obchodníka ve spojení se sídlem ve Švýcarsku, nebyly od vývozní ceny odečteny prodejní, správní a režijní náklady a zisk, jelikož nebyly považovány za náklady v období mezi dovozem a novým prodejem do Unie. Šetření ukázalo, že hlavní činnost obchodníka ve spojení představovalo řízení peněžních prostředků jednotky pro obchod v oblasti „cukru“, do níž biopaliva patří, a zajišťování rizik spojených s obchodem v zemědělském odvětví uzavíráním derivátových smluv, a to jak v rámci mimoburzovního trhu, tak i organizovaného finančního trhu.
(69)
Někteří výrobci ve Spojených státech tvrdili, že běžnou praxí orgánů je považovat prodejní cenu účtovanou vývozcem prvnímu nezávislému odběrateli za vývozní cenu, která slouží k výpočtu dumpingu. V tomto případě by touto cenou byla prodejní cena účtovaná výrobci ve Spojených státech obchodníkům/výrobcům směsí ve Spojených státech, kteří nejsou ve spojení. Jak je však uvedeno v 62. a 63. bodě odůvodnění výše, žádný z výrobců bioethanolu ve Spojených státech dotčený výrobek do Unie nevyvážel a neměl představu o úrovni vývozních cen do EU. Jejich cenu účtovanou na domácím trhu tedy použít nelze, protože se nejedná o vývozní cenu zaplacenou nebo splatnou za dotčený výrobek v Unii. Jejich tvrzení tudíž nelze přijmout.
3.4 Srovnání
(70)
Srovnání mezi váženým průměrem běžné hodnoty a váženým průměrem vývozní ceny podle druhu výrobku stanovenými pro spolupracující obchodníky/výrobce směsí bylo provedeno na základě ceny ze závodu a v souladu s čl. 2 odst. 10 při něm byly zohledněny rozdíly u činitelů, které prokazatelně ovlivnily ceny a srovnatelnost cen. Jeden obchodník/výrobce směsí tvrdí, že údaje o prodeji na domácím trhu nebyly reprezentativní. Jelikož daný obchodník/výrobce směsí však nebyl schopen údaje o veškerém prodeji na domácím trhu poskytnout, vychází výpočet z údajů získaných z dotazníku a inspekce na místě.
(71)
Jeden obchodník/výrobce směsí uvádí, že výpočet prodejní ceny na domácím trhu by měl vycházet z údajů burzy NYMEX o spotovém trhu. Komise má za to, že spolehlivější jsou ověřené údaje od dvou obchodníků/výrobců směsí.
(72)
Za tímto účelem byly v příslušných a odůvodněných případech provedeny náležité úpravy o rozdíly u nákladů na dopravu, pojištění, manipulaci a nakládku a vedlejších nákladů.
(73)
Zvláštností u dotčeného výrobku a obdobného výrobku je skutečnost, že obchodníci/výrobci směsí získali během období šetření subvenci, zejména formou slev na spotřební dani u jejich prodeje směsí bioethanolu. K určení běžné hodnoty a vývozní ceny se použije metoda, při níž jsou plně zohledněny skutečné prodejní ceny uvedených obchodníků/výrobců směsí, a to jak pro prodej na domácím trhu, tak na vývoz. Srovnání prodeje uskutečněného obchodníky/výrobci směsí na trhu USA a vývozních cen obchodníků/výrobců směsí uplatňovaných pro EU tak za účelem vypočítání úrovně dumpingu u dotčeného výrobku eliminuje případný dopad subvence na ceny, neboť tato subvence během období šetření ovlivnila stejnou měrou jak prodej na domácím trhu, tak prodej na vývoz. Jeden obchodník/výrobce směsí uvedl, že subvenci na prodej na domácím trhu nedostal. Své tvrzení však není schopen prokázat; tvrzení je rovněž obtížně porovnatelné s informacemi, které o použití subvence poskytly orgány USA.
3.5 Dumping
(74)
V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo provedeno srovnání váženého průměru běžné hodnoty podle druhu výrobku a váženého průměru vývozní ceny odpovídajícího druhu dotčeného výrobku. Na základě tohoto srovnání bylo zjištěno, že se spolupracující obchodníci/výrobci směsí, kteří nejsou ve spojení, podíleli na dumpingových praktikách.
(75)
Vážené průměrné dumpingové rozpětí bylo stanoveno ve výši 9,5 % na základě souhrnných údajů od spolupracujících obchodníků/výrobců směsí a představuje celostátní dumpingové rozpětí pro USA.
(76)
Někteří z výrobců ve Spojených státech zařazení do vzorku uvedli, že budou-li uložena konečná antidumpingová opatření, očekávají, že jim bude uděleno individuální celní rozpětí. Vzhledem k obsahu 6. až 16. bodu odůvodnění a argumentaci uvedené v 60. až 64. bodě odůvodnění nelze toto tvrzení přijmout, neboť šetření potvrdilo, že v případě těchto hospodářských subjektů, konkrétně proto, že během období šetření neuskutečnily žádný vývoz do Unie, nebylo možné jejich výrobky při vývozu do Unie sledovat a ony samy obecně neměly informace o časovém plánu vývozu ani o cenách zaplacených nebo splatných dovozci v Unii, a tudíž pro tyto výrobce nebylo možné vývozní cenu a dumpingové rozpětí spolehlivě stanovit.
(77)
Někteří výrobci požádali o více podrobností o výpočtu dumpingu stanoveného pro dva spolupracující obchodníky/výrobce směsí. Je však třeba mít na paměti, že požadované informace obsahují obchodní tajemství, a nelze je tedy zpřístupnit jiné straně, než je strana dotčená. Na druhou stranu je běžné, že orgány zpřístupní obecnou metodu použitou k určení dumpingu všem stranám, u nichž nebyly pro výpočty použity žádné jednotlivé údaje. Tato metoda byla popsána v obecném informačním dokumentu, který byl rozeslán všem stranám.
4. ÚJMA
4.1 Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(78)
Výroba v Unii byla stanovena na základě zprávy o trhu, kterou během šetření poskytl žadatel. Celková výroba obdobného výrobku v Unii, uvedená v této zprávě, byla srovnána s údaji poskytnutými 17 spolupracujícími výrobci v Unii. Mezi těmito dvěma soubory údajů byl zjištěn drobný rozdíl o přibližně 5 %. Důvodem je skutečnost, že údaje o výrobě neposkytli někteří relativně malí nespolupracující výrobci v Unii. Podle těchto podkladů byla celková výroba v Unii v období šetření stanovena na 3,42 milionu tun. Výrobci v Unii, kteří představují celkovou výrobu v Unii, tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení, a budou proto uváděni jako „výrobní odvětví Unie“.
4.2 Spotřeba v Unii
(79)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě celkové výroby v Unii uskutečněné výrobním odvětvím Unie po přičtení objemu dovozu z třetích zemí, který byl stanoven na základě nejlepších dostupných statistik, a odečtení změny zásob a vývozu uskutečněného výrobním odvětvím Unie podle údajů poskytnutých výrobním odvětvím Unie. Některé strany tvrdily, že statistiky použité ke stanovení spotřeby nebyly kompletní, neboť nezohledňovaly významný dovoz bioethanolu z dalších třetích zemí, a to zejména v období šetření. Dále se domnívaly, že Komise nadhodnotila objem dovozu ze Spojených států, a údaje o spotřebě a podílu na trhu tudíž nejsou spolehlivé.
(80)
Tato tvrzení byla analyzována a porovnána s dostupnými informacemi. Ve věci dovozu z dalších zemí strany neposkytly žádné důkazy o objemech dovozu dotčeného výrobku. Dovoz z dalších zemí byl nicméně v rámci odhadu dovozu zohledněn. Pokud jde o objem dovozu ze Spojených států, byla v odhadu dovozu z USA během období šetření zjištěna administrativní chyba. Objem dovozu byl tedy znovu posouzen a podle potřeby upraven. Tato skutečnost však nemá žádný dopad na závěry týkající se posouzení újmy a příčinné souvislosti.
(81)
V souvislosti s dovozem dotčeného výrobku je třeba zdůraznit, že pro dotčený výrobek neexistují žádné zvláštní celní kódy kombinované nomenklatury. Kódy kombinované nomenklatury, pod nimiž lze dotčený výrobek celním orgánům oznámit, zahrnují navíc vedle dotčeného výrobku i jiné výrobky.
(82)
Co se týče dovozu směsí bioethanolu, z ověřených odpovědí na dotazník poskytnutých dovozci, kteří nejsou ve spojení, se ukázalo, že se většina dovozu celním orgánům oznamuje pod kódem TARIC 3824909799. Objem dovozu však nelze získat přímo od Eurostatu, protože tento kód TARIC zahrnuje vedle dotčeného výrobku i různé další chemické výrobky.
(83)
Co se týče dovozu deklarovaného pod kódy 2207 10 00 a 2207 20 00 kombinované nomenklatury, nebylo možné rozlišovat mezi dotčeným výrobkem a jinými výrobky, které nebyly předmětem šetření, vzhledem k nedostatku informací o dováženém výrobku.
(84)
Jelikož údaje získané od Eurostatu neposkytovaly ucelený obrázek o dovozu, bylo za účelem stanovení dovozu dotčeného výrobku na trh Unie rozhodnuto, že se použijí také další zdroje informací.
(85)
V zájmu dosažení nejpřesnějšího odhadu dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z USA se za nejspolehlivější podklady považovaly statistiky, které poskytla americká komise pro mezinárodní obchod (International Trade Commission, ITC). Uvedené objemy vývozu odpovídají kódům celního sazebníku Spojených států 22071060 a 22072000.
(86)
K odhadu tohoto dovozu se přistoupilo racionálně a při stanovení dovozu z USA na trh Unie byla zohledněna všechna množství, která uvedla americká komise pro mezinárodní obchod.
(87)
Podklady pro odhad dovozu pocházejícího z Brazílie do Unie představovaly tyto zdroje: zprávy o dovozu do Spojeného království vydané agenturou pro obnovitelná paliva Spojeného království, výpisy z podrobné celní databáze dovozu, které poskytlo Nizozemsko, Švédsko a Finsko, a Eurostat. V případě Nizozemska, Švédska a Finska byl objem dovozu odhadován podle názvů dovozců a vývozců a popisu výrobku, byl-li k dispozici. K odhadu tohoto dovozu se použil konzervativní přístup. Při výpočtu dovozu se zohlednila veškerá uvedená množství.
(88)
Pro odhad zbytkového dovozu do Unie za ostatní členské státy, vyjma členských států uvedených v 87. bodě odůvodnění výše, byly použity údaje Eurostatu. Objem dovozu byl upraven na základě procenta bioethanolu použitého v Unii jako palivo. Podklady pro tuto úpravu lze najít v podnětu. Uvedené procento bylo získáno z roční bilance pro ethanol zveřejňované Evropskou komisí (12). Procento bioethanolu pro použití v palivu činilo v Unii 54 % v roce 2008, 66 % v roce 2009 a 68 % v roce 2010. Pro účely odhadu příslušného dovozu, který byl uskutečněn během období šetření, bylo pro období šetření použito procento za rok 2010.
(89)
Pro odhad dovozu jiného původu se vycházelo z údajů Eurostatu a z výpisů z podrobné celní databáze dovozu poskytnutých Nizozemskem, Švédskem a Finskem. Použila se stejná metodika jako v případě stanovení dovozu pocházejícího z Brazílie.
(90)
Jako zdroj údajů pro výpočet průměrné jednotkové ceny CIF pro dovoz z USA a Brazílie sloužily výpisy z podrobné celní databáze dovozu poskytnuté Nizozemskem, Švédskem a Finskem. V případě USA byly použity i ověřené údaje uvedené v dotazníku dovozci, kteří nejsou ve spojení. Pro USA byly průměrné ceny CIF pro roky 2008 a 2009 odhadnuty na základě průměrné ceny, kterou pro tyto roky uvedla americká komise pro mezinárodní obchod, vyjádřené ve vztahu k průměrné jednotkové ceně CIF získané za rok 2010.
(91)
Změna zásob byla stanovena na základě údajů o výrobním odvětví Unie, které poskytl žadatel.
(92)
Podle těchto podkladů se spotřeba v Unii vyvíjela takto:
2008
2009
2010
OŠ
Celková výroba v Unii (v tunách) (A)
2 153 118
2 797 948
3 274 665
3 389 503
Celkový dovoz ze třetích zemí včetně dotčené země (v tunách) (B)
1 252 705
1 130 703
859 605
1 031 226
Celkový vývoz výrobního odvětví Unie do zemí, které nejsou členy EU (v tunách) (C)
26 263
41 023
53 085
59 633
Změna zásob (13) (v tunách) (C)
0
4 730
-8 415
-5 458
Spotřeba v Unii (v tunách)
3 379 559
3 882 897
4 089 600
4 366 554
Index: 2008 = 100
100
115
121
129
Zdroj:
(A) zpráva o trhu; (B) Eurostat, americká komise pro mezinárodní obchod, agentura pro obnovitelná paliva Spojeného království a celní databáze dovozu poskytnutá Nizozemskem, Švédskem a Finskem; (C) podnět, odpovědi na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku, údaje o výrobním odvětví Unie uvedené v podnětu.
(93)
Během posuzovaného období spotřeba v Unii výrazně vzrostla o 29 %. Tento nárůst podnítilo provádění směrnice o energii z obnovitelných zdrojů v členských státech, která stanovila cíle pro růst spotřeby energie z obnovitelných zdrojů.
4.3 Dovoz z dotčené země do Unie
4.3.1 Objem, podíl na trhu a cena dovozu z dotčené země
(94)
Z hlediska objemu, podílu na trhu a ceny se dovoz z USA do Unie během posuzovaného období vyvíjel takto:
2008
2009
2010
OŠ
Objem dovozu z USA (v tunách) (A)
63 406
53 332
348 868
686 185
Index: 2008 = 100
100
84
550
1 082
Podíl na trhu (v %)
1,9
1,4
8,5
15,7
Index: 2008 = 100
100
73
454
837
Průměrná cena v EUR/t (B)
590,6
552,5
542,5
626,7
Index: 2008 = 100
100
94
92
106
Zdroj:
(A) objem vývozu deklarovaný americkou komisí pro mezinárodní obchod; (B) celní databáze dovozu poskytnutá Nizozemskem, Švédskem a Finskem a ověřené odpovědi na dotazník od dovozců, kteří nejsou ve spojení.
(95)
Objem dovozu z USA během posuzovaného období významně vzrostl z 63 406 tun na 686 185 tun. Ve stejném období podobně vzrostl také podíl vývozců z USA na trhu Unie, a to z 1,9 % na 15,7 %.
(96)
Ačkoliv průměrné ceny dovozu z USA vzrostly během posuzovaného období o 6 %, byly ceny účtované vývozci z USA trvale nižší než průměrné ceny výrobců v Unii, jak se uvádí ve 117. bodě odůvodnění níže. Toto systematické cenové podbízení praktikované vývozci z USA vysvětluje významný nárůst podílu na trhu, jehož během posuzovaného období dosáhli.
4.3.2 Cenové podbízení dovozu z dotčené země
(97)
Pro účely posouzení případného cenového podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých druhů výrobku účtované výrobci v Unii zařazenými do vzorku odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých druhů výrobku účtovanými vývozci z USA prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF. V zájmu spravedlivého srovnání cen byly u ceny týkající se USA provedeny příslušné úpravy o stávající celní poplatky a náklady po dovozu.
(98)
Výsledky tohoto srovnání, vyjádřené jako procentní podíl prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku během období šetření, prokázaly trvalé cenového podbízení dosahující v průměru 5,6 %. Toto cenové podbízení naznačuje cenový tlak, který dovoz z dotčené země vyvíjel na trh Unie, a to zejména během období šetření.
4.4 Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
4.4.1 Předběžné poznámky
(99)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnovalo posouzení účinků dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie zhodnocení všech hospodářských ukazatelů pro posouzení stavu výrobního odvětví Unie během posuzovaného období.
(100)
Pokud jde o makroekonomické údaje, jako je výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, stav zásob, zaměstnanost, produktivita a rozsah dumpingového rozpětí, vychází analýza újmy z údajů o výrobním odvětví Unie jako celku od sdružení ePURE.
(101)
Pokud jde o mikroekonomické údaje, jako jsou ceny, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic, schopnost získávat kapitál, mzdy a stav zásob, vychází analýza újmy z údajů, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku v ověřených odpovědích na dotazník.
(102)
Odvětví bioethanolu je v Unii stále v počáteční fázi. Společnosti v poslední době investovaly do nových výrobních zařízení nebo rozšiřovaly stávající kapacity, aby mohly uspokojit rostoucí poptávku v Unii. Skutečnost, že během posuzovaného období zahájili výrobu noví výrobci, kladně ovlivnila takové ukazatele, jako například výrobu, výrobní kapacitu, objem prodeje a zaměstnanost.
(103)
Šetření rovněž prokázalo, že tento typ výrobního odvětví potřebuje k tomu, aby dosáhl běžných úrovní výroby, určitou dobu, a to dva až tři roky od okamžiku zahájení činnosti.
4.4.2 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2008
2009
2010
OŠ
Objem výroby (v tunách)
2 153 118
2 797 948
3 274 665
3 389 503
Index: 2008 = 100
100
130
152
157
Výrobní kapacita (v tunách)
3 443 766
3 992 640
4 670 076
4 734 915
Index: 2008 = 100
100
116
136
137
Využití kapacity (v %)
63
70
70
72
Index: 2008 = 100
100
112
112
114
Zdroj:
založeno na údajích o výrobním odvětví Unie, které poskytl žadatel.
(104)
V důsledku směrnice o energii z obnovitelných zdrojů značně vzrostla v posuzovaném období výroba v Unii, a to o přibližně 57 %. V období 2008-2010 výroba v Unii vzrostla o 36 %, poté však míra růstu významně zpomalila a ve srovnání s rokem 2010 činila v období šetření pouze 3,5 %.
(105)
Výrobní kapacita vzrostla během posuzovaného období o 37 % a její vývoj sledoval podobný trend jako výroba.
(106)
Využití kapacity vzrostlo během posuzovaného období o 14 %, přičemž tohoto nárůstu bylo dosaženo na počátku posuzovaného období. Vzhledem k skutečnosti, že v roce 2009 se někteří výrobci v Unii nacházeli ve fázi rozběhu činnosti, předpokládalo se, že využití kapacity dále poroste, protože výrobci obvykle potřebují k dosažení běžných úrovní výroby po zahájení činnosti dva až tři roky, jak je vysvětleno ve 103. bodě odůvodnění výše. K tomu však nedošlo.
(107)
Šetření tak potvrdilo, že v souvislosti s očekávaným vyhlášením směrnice o energii z obnovitelných zdrojů několik společností v EU zahájilo na počátku posuzovaného období nebo v jeho průběhu svoji činnost. To vedlo ke kladnému vývoji, zejména pokud jde o výše uvedené činitele újmy, a to především v období do roku 2010. Situace na trhu Unie se však změnila souběžně s nárůstem dumpingového dovozu ze Spojených států v roce 2010 a předpokládaný růst se během období šetření nedostavil.
4.4.3 Objem prodeje a podíl na trhu
2008
2009
2010
OŠ
Objem prodeje (v tunách)
2 035 367
2 650 526
3 117 410
3 229 326
Index: 2008 = 100
100
130
152
159
Podíl na trhu (v %)
60,2
68,3
76,2
74,0
Index: 2008 = 100
100
113
126
122
Zdroj:
založeno na údajích o výrobním odvětví Unie, které poskytl žadatel.
(108)
Během posuzovaného období vzrostl objem prodeje výrobního odvětví Unie o 59 % a podíl na trhu si připsal 13,8 procentního bodu. V letech 2008 až 2010 rostl objem prodeje rovnoměrně, ale mezi rokem 2010 a obdobím šetření méně než spotřeba, která v uvedeném období vzrostla o 6,8 %.
(109)
Podobně se vedlo i podílu výrobního odvětví Unie na trhu, který do roku 2010 rostl, ale v období šetření pak klesal. Mezi rokem 2010 a obdobím šetření, kdy dovoz z USA svůj podíl na trhu téměř zdvojnásobil a připočítal si 7,2 procentního bodu, ztratilo výrobní odvětví Unie 2,2 procentního bodu.
4.4.4 Růst
(110)
V posuzovaném období spotřeba v Unii výrazně vzrostla o 29,2 %. Ačkoli objem prodeje a podíl na trhu v témže období rovněž vzrostly, výrobní odvětví Unie z tohoto růstu spotřeby plně neprofitovalo, zejména pak od roku 2010. Od roku 2010 do období šetření růst objemu prodeje výrobního odvětví Unie oproti předchozím letům zvolnil a podíl na trhu klesl.
(111)
Některé strany tvrdily, že trend růstu, který dokládaly určité ukazatele během posuzovaného období, neodráží situaci výrobního odvětví, jemuž byla působena újma. Jak je však vysvětleno výše, ze šetření je patrné, že zpomalení růstu výrobního odvětví Unie v roce 2010 a v období šetření koliduje s nárůstem levného dumpingového dovozu z USA.
4.4.5 Zaměstnanost a produktivita
2008
2009
2010
OŠ
Počet zaměstnanců
2 331
2 419
2 523
2 552
Index: 2008 = 100
100
104
108
109
Produktivita
(v jednotkách/zaměstnanec)
924
1 157
1 298
1 328
Index: 2008 = 100
100
125
141
144
Zdroj:
založeno na údajích o výrobním odvětví Unie, které poskytl žadatel.
(112)
Zaměstnanost vzrostla v posuzovaném období o 9 %. Přesněji, v letech 2008 až 2010 vzrostla o 8 %, ale během období šetření jen nepatrně - pouze o 1 %. Tento trend odráží tendence v oblasti kapacity a výroby v Unii.
(113)
Produktivita pracovní síly výrobního odvětví Unie se měřila jako výroba na jednoho zaměstnance za rok. V posuzovaném období prudce vzrostla o 44 %, což odráželo efekt učení a zvyšování efektivity během fáze rozběhu činnosti a po ní.
4.4.6 Rozsah skutečného dumpingového rozpětí
(114)
Vzhledem k objemu, podílu na trhu a cenám dumpingového dovozu z dotčené země nelze dopad dumpingových rozpětí stanovených během období šetření na výrobní odvětví Unie pokládat za zanedbatelný.
4.4.7 Překonávání účinků minulého dumpingu
(115)
V tomto případě není vzhledem k neexistenci účinků minulého dumpingu tento bod relevantní.
4.4.8 Průměrné jednotkové ceny výrobního odvětví Unie
2008
2009
2010
OŠ
Jednotkové ceny (v EUR/kg)
702,59
634,88
657,41
768,59
Index: 2008 = 100
100
90
94
109
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(116)
Ceny výrobního odvětví Unie během posuzovaného období vzrostly celkově o 9 %. V roce 2009 oproti roku 2008 klesly, pak ale rovnoměrně do konce období šetření rostly. Ze šetření je patrné, že zvýšení cen však výrobnímu odvětví Unie nepostačovalo k pokrytí nákladů. Propast mezi prodejními cenami a náklady se dále prohlubovala, zejména během období šetření. Tato situace kolidovala se zvyšujícím se výskytem levného dumpingového dovozu z USA na trhu Unie.
(117)
Šetření ukázalo, že ceny výrobního odvětví Unie zůstaly v posuzovaném období vyšší (až o 23 %) než ceny dumpingového dovozu z USA.
4.4.9 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získat kapitál
2008
2009
2010
OŠ
Čistý zisk před zdaněním (v EUR)
-33 305 225
1 343 823
-33 932 738
-82 070 168
Index: 2008 = -100
- 100
4
- 102
- 246
Ziskovost prodeje Unie (v % čistého prodeje)
-11,65
0,33
-5,72
-9,74
Index: 2008 = -100
- 100
3
-49
-84
Peněžní tok (v EUR)
-2 528 061
34 783 260
48 733 697
36 832 646
Index: 2008 = -100
- 100
1 376
1 928
1 457
Peněžní tok v % prodeje Unie stranám, které nejsou ve spojení
-0,9
8,7
8,2
4,4
Index: 2008 = -100
- 100
980
930
494
Investice (v EUR)
330 441 830
86 279 988
38 710 739
23 018 175
Index: 2008 = 100
100
26
12
7
Návratnost investic (v %)
-10
2
-88
- 357
Index: 2008 = -100
- 100
15
- 870
-3 538
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(118)
Ziskovost výrobního odvětví Unie byla stanovena jak v absolutních hodnotách (čistý zisk před zdaněním), tak vyjádřením čistého zisku nebo ztráty před zdaněním procentem obratu prodeje obdobného výrobku. Ziskovost výrobního odvětví Unie byla během posuzovaného období negativní, s výjimkou roku 2009, kdy se společnostem ve vzorku podařilo dosáhnout nulové ztráty.
(119)
Návratnost investic sledovala podobný trend a zdaleka nedosahovala návratnosti, která by umožňovala výrobnímu odvětví Unie přežít.
(120)
Peněžní tok byl v roce 2008 negativní a v letech 2009 a 2010 došlo ke zlepšení. Během období šetření ale peněžní tok začal opět klesat, což odráželo zhoršující se schopnost výrobního odvětví Unie samofinancovat svoji činnost.
(121)
Vývoj ziskovosti, peněžního toku a návratnosti investic v posuzovaném období omezoval schopnost výrobního odvětví Unie investovat do své činnosti a podkopával jeho rozvoj, což jasně dokládá 93% pokles investic v tomto období.
4.4.10 Mzdy
2008
2009
2010
OŠ
Mzdy (v EUR)
45 066 253
57 253 228
68 711 959
76 030 008
Průměrné mzdové náklady na zaměstnance (v EUR)
75 691
81 233
88 638
99 646
Index: 2008 = 100
100
107
117
132
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(122)
Mzdy v posuzovaném období vzrostly o 32 %, což odráželo zvýšení produktivity zaměstnanců.
4.4.11 Zásoby
2008
2009
2010
OŠ
Stav zásob na konci roku (v tunách)
34 585
24 022
38 649
31 408
Index: 2008 = 100
100
69
112
91
Stav zásob v poměru k výrobě (v %)
8,3
3,5
3,8
2,5
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(123)
Stavy zásob během posuzovaného období mírně klesly.
4.5 Závěr ohledně újmy
(124)
Šetřením bylo prokázáno, že k nárůstu levného dumpingového dovozu do Unie došlo v roce 2010 a zejména během období šetření. V uvedeném období se některé ukazatele újmy pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie zlepšily, růst však neodpovídal nárůstu spotřeby v posuzovaném období, a zlepšení tak výrobnímu odvětví Unie dostatečně neumožňovalo rozvíjet svoji činnost.
(125)
Jak tomu obvykle bývá u nové a rozvíjející se činnosti, určité ukazatele, jako například objem prodeje, výroba a využití kapacity, vykazovaly během posuzovaného období kladný trend. Důvodem je skutečnost, že na trh v daném období vstoupili noví výrobci v Unii. Šetření nicméně prokázalo, že situace na trhu Unie od roku 2010, kdy došlo k nárůstu levného dovozu, nedovolovala výrobcům v Unii dosáhnout takové úrovně činnosti a cen, která by byla dostatečná pro rozvoj a udržení významných investic, které byly uskutečněny v posuzovaném období.
(126)
Bylo zjištěno, že docházelo k neustálému cenovému podbízení levného dovozu ve vztahu k cenám výrobního odvětví Unie. Hladina cen uvedenému výrobnímu odvětví neumožňovala pokrýt své náklady a realizovat peněžní tok a zisk, které jsou nezbytné pro rozvoj činnosti.
(127)
Ukazatele újmy týkající se finanční výkonnosti výrobního odvětví Unie, jako je ziskovost, peněžní tok a návratnost investic, si pohoršily nebo zaostávaly daleko za běžnou úrovní. Tato skutečnost silně poškodila schopnost výrobního odvětví Unie získávat kapitál a dále investovat do činnosti.
(128)
Vzhledem k výše uvedenému se má za to, že výrobnímu odvětví Unie byla během období šetření způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
5. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
5.1 Úvod
(129)
V souladu s čl. 3 odst. 5 a čl. 3 odst. 6 základního antidumpingového nařízení bylo posouzeno, zda dumpingový dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčené země působil újmu výrobnímu odvětví Unie; zkoumaly se rovněž jiné známé činitele než dumpingový dovoz, které mohly ve stejnou dobu působit újmu výrobnímu odvětví Unie, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli není přičítána dumpingovému dovozu.
5.2 Účinek dumpingového dovozu
(130)
Jak je uvedeno výše, spotřeba Unie během posuzovaného období významně vzrostla o 29,2 %. Objem dumpingového dovozu z dotčené země však významně vzrostl, tj. jeho podíl na trhu Unie činil na začátku posuzovaného období 1,9 % a během období šetření dosáhl 15,7 %. Tato situace jednoznačně vyvíjela tlak na výrobní odvětví Unie, a to především od roku 2010 do konce období šetření, kdy se tento dovoz více než zdvojnásobil. Od roku 2010, a zejména pak během období šetření, zaplavoval levný dovoz z USA trh Unie a ve vztahu k cenám výrobního odvětví Unie docházelo k cenovému podbízení. Tato situace výrobnímu odvětví neumožnila dosáhnout v období šetření předpokládaného rozvoje.
(131)
Některé strany tvrdí, že právě v období od roku 2010 do období šetření se situace výrobního odvětví Unie zlepšila, což koliduje se zdvojnásobením vývozu z USA. Jak je vysvětleno výše ve 102. a 107. bodě odůvodnění, vývoj určitých činitelů újmy, jako je například výroba a objem prodeje, kladně ovlivnila skutečnost, že během posuzovaného období začalo vstupovat na trh mnoho výrobců v Unii. Oproti roku 2010 však v období šetření přišlo výrobní odvětví Unie o podíl na trhu a ve stejné době trh Unie zaznamenal nejsilnější nárůst dumpingového dovozu z USA. Cenové podbízení a cenový tlak měly za následek zhoršení obecné finanční situace výrobního odvětví Unie, především pokud jde o ziskovost.
(132)
Levný dovoz se tudíž významně podílel na tom, že výrobní odvětví Unie během období šetření utrpělo podstatnou újmu.
5.3 Účinky jiných činitelů
(133)
Zkoumaly se tyto jiné známé činitele než dumpingový dovoz, které by mohly působit újmu výrobnímu odvětví Unie, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito činiteli není přičítána dumpingovému dovozu: dovoz z jiných zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, dopad hospodářské krize a jiné činitele, například kolísání cen surovin, vývoj poptávky a údajné interní problémy společností v rámci výrobního odvětví Unie.
5.3.1 Dovoz z jiných zemí (Brazílie)
(134)
Podle dostupných informací do Unie v posuzovaném období nevyvážela významná množství dotčeného výrobku vedle Brazílie žádná další země. Pokud jde o ceny, pohybovaly se ceny brazilského dovozu hluboko pod úrovní cen výrobců v Unii. Dovoz z Brazílie však během posuzovaného období zaznamenal pokles objemu (-81 %) i podílu na trhu (-25,8 %). Jelikož objem dovozu klesl během období šetření na tak nízkou úroveň, nelze mít za to, že narušil příčinnou souvislost mezi levným dovozem z USA a újmou, která výrobnímu odvětví Unie během období šetření vznikla.
2008
2009
2010
OŠ
Objem dovozu pocházejícího z Brazílie (v tunách)
1 022 980
884 020
396 249
195 342
Index: 2008 = 100
100
86
39
19
Podíl dovozu z Brazílie na trhu (v %)
30,3
22,8
9,7
4,5
Průměrná jednotková cena CIF
(v EUR/t dovozu)
560,8
496,2
580,8
622,4
Index: 2008 = 100
100
88
104
111
Zdroj:
Eurostat, agentura pro obnovitelná paliva Spojeného království, celní databáze dovozu poskytnutá Nizozemskem, Švédskem a Finskem a podnět.
(135)
Strany uváděly, že dovoz z Brazílie přesahoval během celého posuzovaného období zanedbatelnou úroveň a docházelo k němu na trhu Unie za dumpingové ceny. Dále tvrdily, že dovoz z USA pouze zaplnil podíl na trhu, který uvolnil dovoz z Brazílie. Dovoz z USA tudíž údajně nelze považovat za příčinu podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(136)
Jak bylo uvedeno výše, dovoz z Brazílie v posuzovaném období výrazně poklesl. Jeho podíl na trhu se v momentu, kdy spotřeba významně vzrostla, propadl z 30,3 % na 4,5 %. Vzhledem k cenám uplatňovaným brazilskými vývozci na trhu Unie nelze vyloučit, že přítomnost brazilského bioethanolu do určité míry přispěla k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie. Má se však za to, že tento dovoz klesl během období šetření natolik, že jej nelze vnímat jako významnou příčinu uvedené újmy. V době mezi rokem 2010 a obdobím šetření, kdy dovoz z Brazílie klesl o 200 000 tun, vzrostl dumpingový dovoz z USA o více než 330 000 tun. Proto se má za to, že přítomnost bioethanolu z Brazílie na trhu Unie, a to především během období šetření, není natolik významná, aby narušila příčinnou souvislost zjištěnou mezi dumpingovým dovozem z USA a újmou způsobenou v uvedeném období výrobnímu odvětví Unie.
5.3.2 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
2008
2009
2010
OŠ
Objem vývozu (v tunách)
26 263
41 023
53 085
59 633
Zdroj:
podnět a odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(137)
Šetření ukázalo, že během období šetření výrobní odvětví Unie vyváželo bioethanol v malých objemech, a to za ceny znatelně převyšující ceny běžně účtované na trhu Unie. Z toho se usoudilo, že vývozní výkonnost není činitelem, který by narušil příčinnou souvislost mezi újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a dumpingovým dovozem z dotčené země.
5.3.3 Dopad hospodářské krize
(138)
Bylo zjištěno, že hospodářská krize neměla na výrobní odvětví Unie negativní dopad. Růst spotřeby bioethanolu v Unii dosáhl maxima v roce 2009, tedy v roce, který je z pohledu hospodářské krize obecně považován za nejhorší. V téže době vzrostly i výroba a prodej výrobců v Unii.
(139)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se má za to, že hospodářská krize nenarušila příčinnou souvislost mezi levným dovozem z dotčené země a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5.3.4 Jiné činitele
(140)
Strany uvedly i jiné činitele, které mohly narušit příčinnou souvislost, například kolísání cen surovin, vývoj poptávky, která byla nižší, než se očekávalo, právní rámec Unie, který údajně výrobce v Unii znevýhodňuje, a některé údajné interní problémy výrobců v Unii.
(141)
Pokud jde o kolísání cen surovin, bylo zjištěno, že během posuzovaného období kolísaly jak ceny kukuřice, tak pšenice. Šetření ukázalo, že většina výrobců toto riziko vyrovnává prostřednictvím zvláštního mechanismu stanovení cen, v němž jsou zapojeni jejich dodavatelé, nebo prostřednictvím finančních trhů. A tak ačkoli ceny vstupních surovin skutečně kolísaly, zejména v letech 2008-2010, kdy cena kukuřice byla nižší než cena pšenice, byly ceny vstupních surovin v druhé polovině období šetření prakticky stejné. Z toho je patrné, že případný cenový rozdíl je snížen na minimum a není trvalé povahy.
(142)
Některé strany tvrdily, že provádění směrnice o energii z obnovitelných zdrojů probíhalo v členských státech příliš pomalu a spotřeba pokulhávala za cíli, které uvedená směrnice stanovila. Přestože během posuzovaného období nebylo původních cílů zcela dosaženo, představoval významný nárůst spotřeby v daném období, konkrétně o 29,2 %, pozitivní vliv, který nelze při analýze ignorovat. V žádném případě nelze však údajným pomalým prováděním směrnice o energii z obnovitelných zdrojů odůvodnit výskyt vysokého objemu levného dovozu na trhu Unie, související cenové podbízení ve vztahu k cenám výrobního odvětví Unie a újmu, která byla tomuto výrobnímu odvětví způsobena. Toto tvrzení se proto zamítá.
(143)
Strany rovněž tvrdily, že vzhledem k právní nejistotě nebylo v silách samotného výrobního odvětví Unie uspokojit poptávku v Unii a že systém certifikace je velmi pomalý, čímž podkopává přínos pro certifikované výrobce v Unii. Některé strany rovněž tvrdily, že způsobenou újmu vysvětlují interní problémy, se kterými se mnoho výrobců v Unii během posuzovaného období potýkalo. Tato tvrzení však nebyla opodstatněná a šetření je nepotvrdilo. Je třeba nicméně zdůraznit, že šetření prokázalo, že hlavním důvodem pro případnou údajnou nízkou úroveň výroby v Unii byly nízké prodejní ceny na trhu Unie, na který dolehl příliv levného dumpingového dovozu z USA, který se vyznačoval cenovým podbízením ve vztahu k cenám výrobců v Unii, a to především během období šetření. Zdá se, že výrobci v EU neměli jinou možnost než výrobu zastavit, jelikož ceny jim ani neumožňovaly pokrýt náklady na suroviny, zejména pak během období šetření. Výše uvedená nepodložená tvrzení tedy nejsou takové povahy, aby narušila příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, která byla během období šetření výrobnímu odvětví Unie způsobena.
(144)
Z toho tedy vyplývá závěr, že všechny výše uvedené činitele nemohly narušit příčinnou souvislost mezi újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, a dumpingovým dovozem z USA.
(145)
Strany zmiňují, že v průběhu období šetření bylo podstatné množství dovozu deklarováno pod číslem KN 3824, na které se vztahovalo nízké clo. Po konci období šetření bylo příslušné clo zvýšeno. Mají za to, že újmu způsobilo nízké clo, nikoli dumping. K této otázce stačí podotknout, že cla se mohou kdykoli měnit, a tento argument tudíž nemůže zpochybnit újmu, ke které během období šetření došlo.
5.4 Závěr týkající se příčinné souvislosti
(146)
Výše uvedená analýza prokázala, že se během posuzovaného období podstatně zvýšil objem levného dovozu pocházejícího z dotčené země i jeho podíl na trhu. Navíc bylo zjištěno, že ceny tohoto dovozu byly nižší než ceny účtované výrobním odvětvím Unie na trhu Unie.
(147)
Nárůst objemu levného dovozu z dotčené země a jeho podílu na trhu kolidoval s celkovým a průběžným nárůstem spotřeby v Unii a taktéž se zápornými výsledky výrobního odvětví Unie během posuzovaného období. Vývozcům z dotčené země se podařilo zvýšit podíl na trhu systematickým cenovým podbízením ve vztahu k cenám výrobního odvětví Unie. Výrobní odvětví Unie současně nebylo schopné dosáhnout stabilních kladných hodnot ziskovosti, a to navzdory zvýšení činnosti.
(148)
Při zkoumání jiných známých činitelů, které mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu, bylo zjištěno, že se nezdá, že by tyto činitele byly takové, aby narušily příčinnou souvislost, která byla zjištěna mezi dumpingovým dovozem z dotčené země a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(149)
Na základě výše provedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků dumpingového dovozu působících újmu, se vyvozuje závěr, že dumpingový dovoz z USA způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
6. ZÁJEM UNIE
6.1 Předběžná poznámka
(150)
V souladu s článkem 21 základního nařízení bylo zkoumáno, zda navzdory závěru o újmě způsobené dumpingovým dovozem z dotčené země neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijímat antidumpingová opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů dotčeného výrobku.
6.2 Zájem výrobního odvětví Unie
(151)
Šetření ukázalo, že výrobnímu odvětví Unie byla dumpingovým dovozem z USA způsobena podstatná újma. Bez opatření, která by napravila nepříznivé účinky tohoto dovozu na obchod, je velmi pravděpodobné, že se bude hospodářská situace výrobního odvětví Unie dále zhoršovat.
(152)
Předpokládá se, že uložení antidumpingového cla obnoví účinné obchodní podmínky na trhu Unie a umožní, aby ceny výrobního odvětví Unie odrážely skutečné náklady na výrobu. Lze očekávat, že uložení opatření výrobnímu odvětví Unie rovněž umožní zvýšit objem prodeje, a tím i získat podíl na trhu, o který přišlo kvůli dumpingovému dovozu. To bude mít další pozitivní dopad na finanční situaci a ziskovost výrobního odvětví Unie.
(153)
Byl tudíž učiněn závěr, že uložení antidumpingových opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z USA by nebylo v rozporu se zájmem výrobního odvětví Unie.
6.3 Zájem dovozců
(154)
Odpovědi na dotazník určený pro dovozce v Unii, kteří nejsou ve spojení, zaslaly dvě společnosti. V prostorách těchto spolupracujících dovozců se uskutečnily inspekce na místě. U obou navštívených společností představuje obchodování bioethanolem pouze malou část jejich celkového obratu (méně než 5 %). Obě rovněž uvedly, že by případné zvýšení cen mohly přenést na odběratele - uživatele.
(155)
Z dostupných informací bylo vyvozeno, že by uložení opatření nemělo na dovozce podstatný nepříznivý dopad.
6.4 Zájem uživatelů
(156)
Odpovědi na dotazník určený pro uživatele v Unii zaslaly čtyři společnosti. V prostorách jedné z nich se uskutečnily inspekce na místě.
(157)
U navštívené společnosti představuje obchodování bioethanolem malou část obratu - méně než 5 %. Společnost provedla posouzení dopadů, které se týkalo směsi E5, a výpočtem zjistila, že clo ve výši 100 EUR/m3 by vedlo ke zvýšení ceny na čerpací stanici o 0,005 EUR/litr.
(158)
Z údajů, které ve svých odpovědích na dotazník uvedli další tři uživatelé, je patrné, že i v jejich případě by byl dopad omezený. Jedna společnost nakupuje z dotčené země v poměrně omezeném objemu a uložení antidumpingového cla by mělo pouze minimální dopad na její ziskovost.
(159)
V dalších dvou případech se jedná o spolupracující uživatele, kteří jsou ve spojení, a oba uvedli, že případné uložení antidumpingového cla lze přenést na odběratele. Vysvětlili také, že mají dostatečný výběr, pokud jde o zdroje dodávek, a nejsou závislí na dovozu z USA.
(160)
Strany tvrdily, že Unie nedisponuje dostatečnou kapacitou, aby uspokojila celkovou poptávku, a že k tomu, aby zajistila své potřeby v oblasti bioethanolu, se Unie neobejde bez dovozu. Ověřené údaje o kapacitě ukazují, že v Unii byla volná kapacita, zejména vzhledem k nízké hladině prodejních cen. Z toho vyplývá, že výrobci v Unii by dokázali zvýšit výrobu, aby byla uspokojena rostoucí poptávka, a to zejména v případě, že z trhu zmizí narušení obchodu. V blízké budoucnosti se dále očekává výstavba a zahájení provozu nových zařízení, což snižuje případné údajné riziko nedostatku v Unii.
(161)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že účinek antidumpingových opatření namířených proti dovozu bioethanolu z USA by na uživatele v Unii neměl významný nepříznivý dopad.
6.5 Závěr ohledně zájmu Unie
(162)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem bylo konstatováno, že na základě dostupných informací ohledně zájmu Unie celkově neexistují přesvědčivé důvody proti uložení antidumpingových opatření na dovoz bioethanolu pocházejícího z USA.
7. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
7.1 Úroveň pro odstranění újmy
(163)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena konečná antidumpingová opatření, aby se předešlo vzniku další újmy výrobnímu odvětví Unie způsobené dumpingovým dovozem.
(164)
Za účelem stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu dumpingová rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, aniž by přitom byla překročena zjištěná dumpingová rozpětí.
(165)
Při výpočtu výše cla nezbytného k odstranění účinků dumpingu působícího újmu se mělo za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého mohou přiměřeně dosáhnout výrobci ve výrobním odvětví tohoto typu za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu, u prodeje obdobného výrobku v Unii.
(166)
V tomto případě se má vzhledem ke zjištěním uvedeným zejména ve 102. a 103. bodě odůvodnění výše za to, že cílový zisk výrobního odvětví Unie by měl vycházet ze zisku dosahovaného v době, kdy byl dovoz z USA zanedbatelný, tj. z průměrného ziskového rozpětí před zdaněním jednoho z výrobců v Unii zařazených do vzorku z let 2008 a 2009, přesněji výrobce, který v uvedené době nerozbíhal činnost. Má se tedy za to, že rozpětí 6,8 % z obratu je přiměřené a lze je chápat jako odpovídající minimum, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie pravděpodobně dosáhnout za běžných obchodních podmínek, pokud by během období šetření neexistoval dumping působící újmu.
(167)
Na tomto základě byla vypočtena cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobnímu odvětví Unie. K ceně nepůsobící újmu se dospělo úpravou prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku o skutečné zisky/ztráty dosažené v průběhu období šetření a připočtením zmíněného ziskového rozpětí.
(168)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v USA, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, s cenou výrobků prodávaných výrobním odvětvím Unie na trhu Unie v období šetření nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento průměrné celkové hodnoty CIF dovozu.
7.2 Forma a úroveň cel
(169)
Vzhledem k výše uvedenému se má za to, že by se v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení měla uložit konečná antidumpingová opatření na dovoz dotčeného výrobku, a to na úrovni nižší z hodnot odpovídajících dumpingovému rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. Je tudíž třeba stanovit všechny celní sazby na úrovni zjištěných dumpingových rozpětí.
(170)
Navrhované konečné antidumpingové clo je následující:
Dumpingové rozpětí
Rozpětí újmy
Konečné clo
Celostátní dumpingové rozpětí (v %)
9,5
31,1
9,5
(171)
Vzhledem ke skutečnosti, že se antidumpingové clo bude vztahovat i na směsi obsahující podle objemu více než 10 % (v/v) bioethanolu, a to úměrně jejich obsahu bioethanolu, pokládá se pro účely účinného provádění opatření celními orgány členských států za vhodné, aby bylo clo stanoveno jako paušální částka na základě obsahu čistého bioethanolu.
(172)
Sazba antidumpingového cla uvedená v tomto nařízení byla stanovena na základě nálezů tohoto šetření. Proto odráží situaci zjištěnou během uvedeného šetření. Toto celostátní clo platné pro všechny společnosti se použije na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z USA.
(173)
Ačkoliv původně měla být platnost opatření omezena na tři roky vzhledem k vývoji trhu s dotčeným výrobkem, který je vnímán jako dynamický, došlo na základě připomínek zúčastněných stran k přehodnocení tohoto pohledu. Žadatelé zejména uváděli, že v této fázi je příliš brzy na to předvídat významnou změnu struktury trhu, jelikož přechod na novou generaci bioethanolu s velkou pravděpodobností potrvá poměrně dlouho a nemělo by se k němu v rámci stávajícího návrhu přihlížet. Bylo by také předčasné předvídat, jaký výsledek a dopad budou mít některé návrhy právních předpisů, které jsou v současnosti předmětem jednání, pro všechny hospodářské subjekty na trhu. Po prošetření těchto argumentů bylo rozhodnuto, že není vhodné odklonit se od obvyklé doby platnosti opatření stanovené v čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Tímto není dotčena možnost jakékoli ze zúčastněných stran požádat o přezkum podle čl. 11 odst. 3, budou-li to okolnosti vyžadovat.
8. CELNÍ EVIDENCE
(174)
Komise od žadatele obdržela žádost o celní evidenci dovozu bioethanolu pocházejícího z USA. Podle čl. 14 odst. 6 základního nařízení může Komise po konzultaci s poradním výborem vyzvat celní orgány, aby přijaly vhodná opatření k zavedení takové celní evidence dovozu, aby následně mohla být vůči takovému dovozu zavedena opatření ode dne celní evidence. Celní evidenci dovozu lze zavést na řádně odůvodněnou žádost výrobního odvětví Unie. Žadatel tvrdil, že jelikož byla celní evidence zavedena v rámci paralelního antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu bioethanolu pocházejícího z USA (14), jsou tyto podmínky automaticky splněny.
(175)
Je však potřeba zdůraznit, že celní evidence byla v rámci paralelního antisubvenčního řízení zavedena za zcela jiných okolností. Jak se uvádí v 10. bodě odůvodnění nařízení (EU) č. 771/2012, navzdory kladným zjištěním, pokud jde o vyrovnávací subvencování a v důsledku toho podstatnou újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie během období šetření, se Komise rozhodla nepřijmout prozatímní vyrovnávací clo, protože bylo předběžně zjištěno, že hlavní program subvencování platný během období šetření byl ukončen a že v době, kdy by byla uložena předběžná opatření, by již neposkytoval zvýhodnění. Existovaly však důkazy, že USA mohou hlavní program subvencování, který byl shledán napadnutelným, v následujících měsících znovu zavést, a to se zpětným účinkem. V takovém případě se Komise domnívala, že by byla oprávněna přijmout (a případně vybírat) v rámci stávajícího šetření prozatímní vyrovnávací clo. V zájmu zachování práv Evropské unie se Komise za těchto zvláštních okolností tudíž rozhodla vyzvat celní orgány, aby zavedly celní evidenci dovozu. Tyto zvláštní okolnosti se na aktuální antidumpingové řízení nevztahují,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz bioethanolu, označovaného jako „palivo ethanol“, tj. ethylalkoholu vyráběného ze zemědělských produktů (jak jsou uvedeny v seznamu v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie), denaturovaného či nedenaturovaného, s výjimkou produktů s obsahem vody převyšujícím 0,3 % (m/m) měřeno v souladu s normou EN 15376, avšak včetně ethylalkoholu vyráběného ze zemědělských produktů (jak jsou uvedeny v seznamu v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie) ve směsi s benzinem o obsahu ethylalkoholu převyšujícím 10 % (v/v) určeného pro použití v palivu, v současnosti kódů KN ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 51, ex 2710 12 59, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 a ex 3824 90 97 (kódů TARIC 2207100012, 2207200012, 2208909912, 2710122111, 2710122592, 2710123111, 2710124111, 2710124511, 2710124911, 2710125111, 2710125911, 2710127011, 2710129011, 3814001011, 3814009071, 3820000011 a 3824909767), a pocházejícího ze Spojených států amerických.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na výrobek popsaný v odstavci 1 činí 62,3 EUR/t netto. Antidumpingové clo se uplatní na hmotnostní podíl celkového obsahu čistého ethylalkoholu vyrobeného ze zemědělských produktů (jak jsou uvedeny v seznamu v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie) (obsah bioethanolu) ve výrobku.
3. Výrobky popsané v odstavci 1 jsou osvobozeny od konečného antidumpingového cla, pakliže jsou určeny k jiným účelům než pro použití v palivu. Na osvobození se vztahují podmínky stanovené příslušnými předpisy Evropské unie, jež se týkají celní kontroly použití tohoto zboží (viz články 291 až 300 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93).
4. V případech, kdy dojde k poškození zboží před propuštěním do volného oběhu, a kdy je proto cena, která skutečně byla nebo má být zaplacena, poměrně rozdělena za účelem určení celní hodnoty podle článku 145 nařízení (EHS) č. 2454/93, se výše antidumpingového cla, vypočtená na základě výše stanovených částek, sníží o procento, které odpovídá poměrnému rozdělení ceny, která skutečně byla nebo má být zaplacena.
5. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. února 2013.
PADOMES ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 157/2013
(2013. gada 18. februāris),
ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu Amerikas Savienoto Valstu izcelsmes bioetanola importam
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1225/2009 (2009. gada 30. novembris) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1) (turpmāk - “pamatregula”), un jo īpaši tās 9. panta 4. punktu,
ņemot vērā priekšlikumu, ko Eiropas Komisija iesniedza pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju,
tā kā:
1. PROCEDŪRA
1.1. Procedūras ierosināšana
(1)
Eiropas Komisija (turpmāk - “Komisija”) 2011. gada 25. novembrī, publicējot paziņojumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (2), informēja par antidempinga procedūras (turpmāk - “AD procedūra” jeb “procedūra”) sākšanu attiecībā uz Amerikas Savienoto Valstu (turpmāk - “ASV” jeb “attiecīgā valsts”) izcelsmes bioetanola importu Savienībā.
(2)
Tajā pašā dienā Komisija, publicējot paziņojumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (3), informēja par antisubsidēšanas procedūras sākšanu attiecībā uz ASV izcelsmes bioetanola importu Savienībā un sāka atsevišķu izmeklēšanu (turpmāk - “AS procedūra”). Šī procedūra tika pabeigta 2012. gada 21. decembrī, neparedzot kompensācijas pasākumus.
(3)
AD procedūra tika sākta pēc tam, kad Eiropas Atjaunojamā etanola ražotāju asociācija (ePURE) (turpmāk - “sūdzības iesniedzējs”) 2011. gada 12. oktobrī iesniedza sūdzību to ražotāju vārdā, kas saražo vairāk nekā 25 % no Savienības kopējās bioetanola produkcijas. Sūdzībā bija iekļauti prima facie pierādījumi par minētā ražojuma dempingu un no tā izrietošo būtisko kaitējumu, un tie tika atzīti par pietiekamiem, lai pamatotu izmeklēšanas ierosināšanu.
1.2. Procedūrā iesaistītās personas
(4)
Komisija par procedūras ierosināšanu oficiāli informēja sūdzības iesniedzēju, citus zināmos Savienības ražotājus, ASV eksportētājus/ražotājus, importētājus un citas zināmās iesaistītās personas, kā arī ASV iestādes. Ieinteresētajām personām tika dota iespēja paziņojumā par procedūras sākšanu noteiktajā termiņā rakstiski darīt zināmu savu viedokli un pieprasīt uzklausīšanu.
(5)
Tika uzklausītas visas ieinteresētās personas, kuras to pieprasīja un norādīja konkrētus iemeslus, kāpēc tās būtu jāuzklausa.
1.2.1. ASV eksportētāju/ražotāju pārbaude izlases veidā
(6)
Ņemot vērā to, ka ASV eksportētāju/ražotāju skaits varētu būt liels, saskaņā ar pamatregulas 17. pantu paziņojumā par procedūras sākšanu tika paredzēts veikt pārbaudi izlases veidā.
(7)
Lai Komisija varētu izlemt, vai ir vajadzīga pārbaude izlases veidā, un vajadzības gadījumā izveidot izlasi, ASV eksportētāji/ražotāji tika aicināti pieteikties 15 dienu laikā pēc izmeklēšanas ierosināšanas datuma un atbilstīgi paziņojumam atbildēt uz atlases anketā uzdotajiem jautājumiem, sniedzot pamatinformāciju par savu darbību saistībā ar bioetanola ražošanu un pārdošanu laikposmā no 2010. gada 1. oktobra līdz 2011. gada 30. septembrim (turpmāk - “izmeklēšanas periods” jeb “IP”).
(8)
Lai izveidotu reprezentatīvu izlasi, notika arī apspriedes ar attiecīgajām ASV iestādēm.
(9)
Noteiktajā 15 dienu termiņā pieteicās un prasīto informāciju sniedza vairāk nekā 60 eksportētāji/ražotāji.
(10)
Saskaņā ar pamatregulas 17. pantu Komisija izveidoja izlasi, ņemot vērā vislielāko reprezentatīvo bioetanola eksporta apjomu uz Savienību, ko atvēlētajā laikā varēja pienācīgi pārbaudīt. Izveidotajā izlasē tika iekļauti seši ASV bioetanola ražotāji (“ASV izlase”).
(11)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka viena ASV izlasē iekļautā ražotāja produkciju izmeklēšanas periodā uz Savienību neeksportēja. Tāpēc šo uzņēmumu no izlases izslēdza.
(12)
Lai gan pārējie izlasē iekļautie ražotāji atlases anketā norādīja bioetanola eksportu uz Savienību, izmeklēšanā tika noskaidrots, ka neviens no atlasītajiem ražotājiem neeksportēja bioetanolu uz Savienības tirgu. Patiesībā tie pārdeva bioetanolu nesaistītiem tirgotājiem/maisījumu izgatavotājiem vietējā tirgū, kuri pēc tam to sajauca ar benzīnu un pārdeva tālāk vietējā tirgū vai eksportam jo īpaši uz Savienību. Veicot izmeklēšanu uz vietas, tika noskaidrots, ka pretēji priekšstatam, ko radīja izlasē iekļauto ASV ražotāju atlases anketās sniegtā informācija, šie ražotāji ne vienmēr bija informēti par to, vai to produkcija bija paredzēta Savienības tirgum vai arī kādam citam galamērķim, tostarp ASV tirgum, un nezināja tirgotāju/maisījumu izgatavotāju noteiktās pārdošanas cenas. Būtībā tas nozīmē, ka attiecīgie ASV bioetanola ražotāji nav attiecīgā ražojuma eksportētāji uz Savienību. Eksportētāji patiesībā ir tirgotāji/maisījumu izgatavotāji. Tāpēc, izmantojot procedūras sākumposmā savāktos un apstiprinātos datus par ASV izlasi, nebija iespējams noteikt, vai ASV izcelsmes bioetanolu izmeklēšanas periodā uz Savienību eksportēja par dempinga cenām.
(13)
Tādējādi tobrīd nevarēja noteikt nekādus antidempinga pasākumus.
(14)
Lai noteiktu bioetanola eksportu uz Savienību, dati par ASV izlasi galvenokārt balstījās uz informāciju, ko tiem sniedza nesaistītie maisījumu izgatavotāji/tirgotāji, uz kuriem procedūras sākumposmā izmeklēšana neattiecās. Lai gan izmeklēšanas sākumposmā viens šāds tirgotājs sadarbojās un sniedza papildu datus, šie dati nebija pietiekami precīzi un uzticami, lai tos izmantotu dempinga starpību aprēķināšanai.
(15)
Tāpēc, lai varētu pabeigt dempinga izmeklēšanu, tika nolemts, ka jāpamatojas uz datiem, ko sniedza tirgotāji un maisījumu izgatavotāji, kuri patiešām eksportēja attiecīgo ražojumu uz Savienību.
(16)
Tāpēc astoņiem lielākajiem ASV tirgotājiem/maisījumu izgatavotājiem, kurus noteica ASV izlases izmeklēšanā, tika nosūtītas dempinga aptaujas anketas. Šie tirgotāji/maisījumu izgatavotāji eksportē vairāk nekā 90 % no kopējā uz Savienību eksportētā bioetanola. Divi tirgotāji/maisījumu izgatavotāji piekrita sadarboties izmeklēšanā, un izmeklēšanas periodā tie eksportēja aptuveni 51 % no kopējā uz Savienību eksportētā bioetanola.
1.2.2. Savienības ražotāju pārbaude izlases veidā
(17)
Ņemot vērā to, ka Savienības ražotāju skaits varētu būt liels, saskaņā ar pamatregulas 17. pantu paziņojumā par procedūras sākšanu tika paredzēta pārbaude izlases veidā.
(18)
Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija norādīja, ka ir izveidojusi Savienības ražotāju pagaidu izlasi (“ES izlase”). No 19 Savienības ražotājiem, kas bija zināmi pirms izmeklēšanas ierosināšanas, šajā izlasē iekļāva piecus uzņēmumus un grupas. Izlasi izveidoja, ņemot vērā bioetanola ražošanas apjomu izmeklēšanas periodā un zināmo ražotāju atrašanās vietu. Izlasē iekļautie ražotāji izmeklēšanas periodā ražoja 48 % no kopējā aplēstā Savienības produkcijas apjoma.
(19)
Tomēr izmeklēšanā tika noskaidrots, ka ES izlasē iekļautās grupas sastāv no daudziem uzņēmumiem vai atsevišķiem saimnieciskās darbības veicējiem, kas ražo un pārdod līdzīgo ražojumu. Šajā lietā tas nozīmēja, ka būtu jāpārbauda 13 uzņēmumi, taču izmeklēšanai atvēlētajā laikā nebija iespējams veikt pārbaudi visos uzņēmumos. Tāpēc tika nolemts atkārtoti pārbaudīt pieejamos datus reprezentatīvas izlases veidošanai. Tika uzskatīts, ka izlasē galvenokārt būtu jāiekļauj lielākie Savienības ražošanas uzņēmumi un grupas, ņemot vērā arī noteiktu Savienības ražotāju ģeogrāfisko izplatību.
(20)
Tādējādi beigās tika izveidota galīga ES izlase, kurā iekļāva sešus individuālus ražotājus, ko izvēlējās, ņemot vērā bioetanola ražošanas un pārdošanas apmēru reprezentativitāti izmeklēšanas periodā un ražotāju ģeogrāfisko atrašanās vietu. Šie ražotāji, kuri atrodas Beļģijā, Nīderlandē, Francijā, Apvienotajā Karalistē, Zviedrijā un Vācijā, saražo 36 % no kopējā aplēstā Savienības produkcijas apjoma un 44 % no kopējā produkcijas apjoma, par ko paziņoja tie uzņēmumi, kuri iesniedza datus izlases izveidei. Šī izlase tika uzskatīta par pietiekami reprezentatīvu, lai novērtētu iespējamo Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
(21)
Ieinteresētajām personām tika dota iespēja komentēt izveidotās izlases atbilstību.
(22)
Dažas personas apgalvoja, ka ES izlase nav tik reprezentatīva kā sākotnējā izlase, kurā bija iekļautas veselas uzņēmumu grupas. Tās uzskatīja, ka objektīvu analīzi par situāciju Savienības ražošanas nozarē varētu sagatavot tikai tad, ja izlasē būtu iekļauti visi uzņēmumi, kas ir uzņēmumu grupu daļas. Šīs personas īpaši norādīja, ka izmaksas un ieņēmumi varētu tikt saistīti ar konkrētiem grupas uzņēmumiem, kuri nav apmeklēti, un tādējādi tie var nebūt iekļauti kaitējuma analīzē.
(23)
Šajā ziņā būtu jānorāda, ka Komisija rūpīgi izskatīja un pārbaudīja datus, ko sniedza visi izlasē iekļautie un neiekļautie uzņēmumi, jo īpaši uzņēmumi, kuri pieder grupām, lai nodrošinātu, ka visas izmaksas un ieņēmumi, ar ko saistītas izlasē iekļauto uzņēmumu ražošanas un pārdošanas darbības, būtu pilnīgi atspoguļoti kaitējuma analīzē.
(24)
Dažas personas iebilda pret to Savienības ražotāju iekļaušanu ES izlasē, kuri ir savas darbības sākumposmā. Tās arī apgalvoja, ka izlasē nebija jāiekļauj uzņēmums, kam 2011. gadā bija ievērojama rezerves jauda un kas atrodas dalībvalstī, kura nav īstenojusi Atjaunojamo energoresursu direktīvu (“AED”) (4). Tika arī apgalvots, ka, ja šos uzņēmumus tomēr iekļautu izlasē, Komisijai būtu jākoriģē to dati, lai ņemtu vērā attiecīgos izņēmuma apstākļus.
(25)
Uzskatāms, ka izlasē drīkst iekļaut arī tādus uzņēmumus, kas ir nesen sākuši vai atsākuši darbību. Iekļaujot šos uzņēmumus izlasē, netiek pārkāpti pamatregulas 17. pantā noteiktie izlases veidošanas kritēriji. Attiecībā uz šo uzņēmumu datu koriģēšanu personas nenorādīja konkrētu iemeslu vai pierādījumus, kas pamatotu to apgalvojumu, un nenorādīja arī šādas koriģēšanas metodi.
(26)
Turklāt izmeklēšanā netika konstatētas nekādas izmaksas, piemēram, paātrināta nolietojuma izmaksas, kas būtu jākoriģē, lai novērstu jebkādas novirzes, kuru pamatojums ir uzņēmuma darbības sākšana. Tāpēc šis iebildums ir noraidīts.
(27)
Dažas personas arī iebilda pret to, ka no ES izlases izslēdza ES pagaidu izlasē iekļautu uzņēmumu, kas atrodas dalībvalstī, kurā ir augsts bioetanola patēriņš un ražošanas apjoms. Tās apgalvoja, ka šā uzņēmuma ekonomiskā situācija bija laba un ka tieši tāpēc to izslēdza no izlases. Tās arī norādīja, ka izlases veidošana bija tendēta par labu kaitējuma konstatēšanai. Kā norādīja minētās personas, Komisijai būtu vajadzējis nosūtīt tā sauktās minianketas visiem ražotājiem, lai savāktu izlases izveidei vajadzīgos datus.
(28)
Attiecībā uz minianketu nosūtīšanu jānorāda, ka pirms izlases izveides Komisija prasīja visiem zināmajiem iesaistītajiem Savienības ražotājiem sniegt informāciju, lai varētu savākt attiecīgos izlases izveidei vajadzīgos datus. Kā minēts paziņojuma 5.2.1. punktā, šī informācija ieinteresētajām personām paredzētos materiālos bija pieejama no izmeklēšanas ierosināšanas dienas, un tajā nebija sniegtas ziņas par respondentu ekonomisko situāciju. Tāpēc Komisijas rīcībā bija pietiekama atbilstīgā informācija, lai izveidotu pamatregulas 17. pantā noteiktajiem kritērijiem atbilstīgu reprezentatīvu izlasi, taču tā nevarēja atlasīt uzņēmumus pēc darbības rezultātiem. Tāpēc iepriekš minētie iebildumi tika noraidīti.
(29)
Visbeidzot, tika apgalvots, ka izlasē vajadzēja iekļaut uzņēmumus, kas ražo bioetanolu no cukurbietēm, jo, izmantojot šo izejmateriālu, var gūt daudz lielāku peļņu, nekā izmantojot, piemēram, kviešus. Lai gan šis iebildums netika pamatots, pieejamā informācija liecina, ka no cukurbietēm ražots bioetanols veido tikai nelielu daļu no kopējā Savienības produkcijas apjoma - aptuveni 12 % 2011. gadā - un ka divi izlasē iekļautie uzņēmumi daļēji izmanto cukurbietes kā bioetanola ražošanas izejvielu. Tāpēc šis iebildums ir noraidīts.
(30)
Ņemot vērā iepriekš minēto, uzskatāms, ka izlase, kas, kā iepriekš paskaidrots, izveidota, lai analizētu nodarīto kaitējumu, reprezentatīvi raksturo Savienības ražošanas nozari.
1.2.3. Nesaistīto importētāju pārbaude izlases veidā
(31)
Ņemot vērā to, ka procedūrā iesaistīto importētāju skaits varētu būt liels, saskaņā ar pamatregulas 17. pantu paziņojumā par procedūras sākšanu tika paredzēta importētāju pārbaude izlases veidā.
(32)
Paziņojumā par procedūras sākšanu noteiktajā termiņā tikai trīs importētāji sniedza prasīto informāciju un piekrita iekļaušanai izlasē. Tā kā sadarbojās neliels importētāju skaits, pārbaude izlases veidā netika uzskatīta par vajadzīgu.
1.2.4. Atbildes uz anketas jautājumiem un to pārbaudes
(33)
Komisija nosūtīja anketas visām tai zināmajām iesaistītajām personām. Tādējādi anketas tika nosūtītas izlasē iekļautajiem ASV eksportētājiem/ražotājiem, atlasītajiem Savienības ražotājiem, trim Savienības nesaistītajiem importētājiem, kas sadarbojās, un visiem lietotājiem, par ko bija zināms, ka uz tiem attiecas izmeklēšana.
(34)
Atbildes tika saņemtas no izlasē iekļautajiem ASV eksportētājiem/ražotājiem, izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem, diviem nesaistītajiem importētājiem un četriem lietotājiem.
(35)
Komisija pieprasīja un pārbaudīja visu informāciju, ko sniedza ieinteresētās personas un ko tā uzskatīja par vajadzīgu, lai galīgi konstatētu dempingu, tā nodarīto kaitējumu un Savienības intereses.
(36)
Pārbaudes apmeklējumi notika šādos uzņēmumos.
Eksportētāji/ražotāji ASV
-
Marquis Energy LLC, Hanepina (Hennepin), Ilinoisa (Illinois),
-
Patriot Renewable Fuels LLC, Anavana (Annawan), Ilinoisa,
-
Platinum Ethanol LLC, Artūra (Arthur), Aiova (Iowa),
-
Plymouth Energy Company LLC, Merila (Merrill), Aiova,
-
POET LLC, Vičita (Wichita), Kanzasa (Kansas) un Sūfolsa (Sioux Falls), Dienviddakota (South Dakota).
Nesaistītais tirgotājs ASV
-
Bio Urja Trading LLC, Hjūstona (Houston), Teksasa (Texas).
Saistītais tirgotājs Šveicē
-
Cargill International SA, Ženēva.
Ražotāji Savienībā
-
Abengoa Energy Netherlands B.V., Roterdama, Nīderlande,
-
BioWanze S.A., Wanze, Beļģija,
-
Crop Energies Bioethanol GmbH, Manheima, Vācija,
-
Ensus, Jarma, Apvienotā Karaliste,
-
Lantmännen Energi / Agroetanol, Norčēpinga, Zviedrija,
-
Tereos BENP, Lilbona, Francija.
Nesaistītie importētāji Savienībā
-
Shell Trading Rotterdam B.V., Roterdama, Nīderlande,
-
Greenergy Fuels Limited, Londona, Apvienotā Karaliste.
Lietotāji Savienībā
-
Shell Nederland Verkoopmaatschappij B.V., Roterdama, Nīderlande.
1.3. Izmeklēšanas periods un attiecīgais periods
(37)
Dempinga un kaitējuma izmeklēšana attiecās uz laikposmu no 2010. gada 1. oktobra līdz 2011. gada 30. septembrim. Ar kaitējuma novērtēšanu saistīto tendenču pārbaude attiecās uz laikposmu no 2008. gada janvāra līdz izmeklēšanas perioda beigām (turpmāk - “attiecīgais periods”).
2. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS
2.1. Attiecīgais ražojums
(38)
Attiecīgais ražojums ir bioetanols, reizēm saukts par “degvielas etanolu”, t. i., etilspirts, ko ražo no lauksaimniecības produktiem (kuri uzskaitīti Līguma par Eiropas Savienības darbību I pielikumā), denaturēts vai nedenaturēts, izņemot tādus ražojumus, kuru sastāvā ūdens pārsniedz 0,3 % (m/m), ko mēra saskaņā ar standartu EN 15376, bet ieskaitot etilspirtu, kuru ražo no lauksaimniecības produktiem (kas uzskaitīti Līguma par Eiropas Savienības darbību I pielikumā) un kurš atrodams benzīna maisījumos ar etilspirta saturu virs 10 % (v/v), un kura izcelsmes valsts ir ASV, un kuru pašreiz klasificē ar šādiem KN kodiem: ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 51, ex 2710 12 59, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 un ex 3824 90 97.
(39)
Bioetanolu var ražot no dažādām lauksaimniecības izejvielām, piemēram, cukurniedrēm, cukurbietēm, kartupeļiem, maniokas un kukurūzas. Kā aprakstīts turpmāk, ASV bioetanolu nošķir pēc dažādajām tā ražošanā izmantotajām izejvielām:
a)
parastā biodegviela (galvenā ražošanas izejviela ir kukurūza, un to parasti sauc par kukurūzas etanolu) - to definē kā atjaunojamu degvielu, kuru iegūst no kukurūzas cietes, kas izgatavota ražotnēs, kuru būvniecība sākta pēc Enerģētiskās neatkarības un energodrošības likuma (Energy Independence and Security Act) spēkā stāšanās dienas 2007. gada decembrī (5), un kuras izmantošanai nākotnē par 20 % jāsamazina siltumnīcefekta gāzu emisijas (“SEG”) salīdzinājumā ar benzīna un dīzeļdegvielas SEG emisiju pamatlīmeni visā aprites ciklā;
b)
uzlabotā biodegviela - to definē kā tādu atjaunojamu degvielu, kas nav no kukurūzas cietes ražots etanols, un tā iegūta no atjaunojamas biomasas, kuras SEG emisijas visā aprites ciklā, kā noteikusi par Enerģētikas likuma (Energy Policy Act, EPA) īstenošanu atbildīgā iestāde, ir vismaz par 50 % mazākas nekā SEG emisiju pamatlīmenis. Šis jēdziens ietver “celulozes biodegvielu”, piemēram, bioetanolu, un “dīzeļdegvielu uz biomasas bāzes”. Likuma normas par uzlaboto biodegvielas veidu attiecas arī uz celulozes biodegvielu, dīzeļdegvielu uz biomasas bāzes un nediferencētu uzlabotu biodegvielu.
(40)
Celulozes biodegvielu (6) konkrētāk definē kā atjaunojamu degvielu, ko iegūst no jebkuras celulozes, hemicelulozes vai lignīna, kuru savukārt iegūst no atjaunojamas biomasas, un kam SEG emisijas visā aprites ciklā, kā noteikusi par EPA īstenošanu atbildīgā iestāde, ir vismaz par 60 % mazākas nekā SEG emisiju pamatlīmenis aprites ciklā. Celulozes biodegviela ietver celulozes bioetanolu. Notiek izpēte un izmēģinājuma projekti, ko pārsvarā atbalsta ASV Federālā valdība, saistībā ar uzlabotas biodegvielas, jo īpaši celulozes bioetanola, ražošanu galvenokārt no lauksaimniecības un mežsaimniecības atkritumiem. Saskaņā ar ASV amatpersonu teikto un publiski pieejamiem datiem (7) šā veida bioetanola produkcijas apjoms 2014. gadā sasniegs aptuveni četrus miljardus litru un līdz 2021. gadam - vairāk nekā 50 miljardus litru. Izmeklēšanas periodā celulozes bioetanola ražošanas apjomi bija nelieli.
(41)
Izmeklēšanas periodā un līdz šim galvenā izejviela ASV ir bijusi kukurūza, savukārt Savienībā - kvieši.
(42)
Izmeklēšanā tika noskaidrots, ka bioetanolu parasti pārdod tīrā veidā maisījumu izgatavotājiem/tirgotājiem, kas to sajauc (8) ar benzīnu, jo īpaši, lai iegūtu augsta līmeņa maisījumus, ko eksportē vai pārdod vietējā tirgū tālākai sajaukšanai un izmanto kā degvielu. Jaukšana nav īpaši sarežģīta darbība, un to var izdarīt, sajaucot produktus īpašās tvertnēs un vēlamās procentuālās daļās pievienojot bioetanolu un benzīnu.
(43)
Lai identificētu dažādos bioetanola un bioetanola maisījumu veidus, ko izmanto visā pasaulē, etanola degvielas maisījumus apzīmē ar burtu “E” un ciparu, kas norāda etanola degvielas procentuālo saturu maisījumā no kopējā tilpuma. Piemēram, E85 nozīmē, ka tā sastāvā ir 85 % bezūdens etanola un 15 % benzīna. Maisījumi ar zemu etanola saturu no E5 līdz E25 tiek saukti arī par gazoholu, lai gan starptautiski jēdziens “gazohols” visbiežāk tiek lietots attiecībā uz E10 maisījumiem. E10 vai zemākas pakāpes maisījumi līdz 2011. gadam ir izmantoti vairāk nekā divdesmit valstīs visā pasaulē, visvairāk - ASV, kur gandrīz viss 2010. gadā mazumtirdzniecībā pārdotais benzīns bija sajaukts ar 10 % bioetanola.
(44)
Izmeklēšanā tika noskaidrots, ka jebkuru bioetanolu uzskata par biodegvielu saskaņā ar pašreizējo Valsts atjaunojamās degvielas standarta programmu (RFS1), kas izveidota atbilstīgi 2005. gada Enerģētikas likumam (Energy Policy Act), ar kuru tika grozīts Tīra gaisa likums (Clean Air Act), ieviešot pirmo atjaunojamās degvielas valsts standartu. ASV Kongress noteica, ka ASV Vides aizsardzības aģentūrai (EPA) programmas izstrādē un īstenošanā jāsadarbojas ar ASV Enerģētikas ministriju, ASV Lauksaimniecības ministriju un ieinteresētajām personām.
(45)
Īstenojot savu enerģētikas politiku, ASV no 2005. gada kļuva par pasaulē lielāko bioetanola ražotāju, saražojot 57,5 % no vispasaules produkcijas. Īstenojot EPA paredzētās prasības, 2009. gadā tika saražoti vismaz 11 miljardi ASV galonu atjaunojamās degvielas, jo īpaši, lai izpildītu 2007. gada Enerģētiskās neatkarības un energodrošības likumā noteiktos mērķus. Lielapjoma ražošana ASV ražotājiem arī sniedza iespēju eksportēt bioetanolu uz citiem tirgiem, tostarp Savienību.
(46)
Saskaņā ar oficiāliem informācijas avotiem, tirgus datiem un publiski pieejamo informāciju (9) jebkuru bioetanolu un bioetanolu maisījumos, proti, bioetanola un minerālā benzīna maisījumus, kā paskaidrots iepriekš 43. apsvērumā, ko saražo ASV un pārdod ASV vai arī eksportē, uzskata par bioetanola degvielu un uz tiem attiecas tiesību aktu kopums par energoefektivitāti, atjaunojamiem energoresursiem un alternatīviem degvielas veidiem ASV.
(47)
Ir konstatēts, ka visiem izmeklējamiem bioetanola veidiem un bioetanoliem maisījumos neatkarīgi no iespējamām ražošanai izmantoto izejvielu atšķirībām vai ražošanas procesu atšķirībām ir tādas pašas vai ļoti līdzīgas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās pamatīpašības un tos izmanto vieniem un tiem pašiem mērķiem. Iespējamās attiecīgā ražojuma minimālās variācijas nemaina tā pamatdefinīciju, īpašības vai to, kā dažādas personas to uztver.
(48)
Dažas personas apgalvoja, ka nav skaidra attiecīgā ražojuma definīcija, jo īpaši tāpēc, ka tajā netiek nošķirts degvielā izmantojamais bioetanols no citiem mērķiem paredzētā bioetanola. Tās norādīja, ka tādēļ izmeklēšanā būtu jāiekļauj visi lietojuma veidi un no visiem avotiem iegūtais etanols, tostarp sintētiskais etanols, kas konkurē ar rūpnieciski izmantojamo etanolu.
(49)
Kāda cita persona apgalvoja pretējo, proti, ka izmeklēšanā būtu jāiekļauj tikai degvielā izmantojamais bioetanols un ka rūpnieciski izmantojamais bioetanols tāpēc nebūtu jāņem vērā.
(50)
Šajā ziņā tiek norādīts, ka attiecīgais ražojums būtu jādefinē, galvenokārt ņemot vērā tā fizikālās, tehniskās un ķīmiskās pamatīpašības, nevis lietojuma veidus. Ražojumam, kam ir dažādi lietojuma veidi, patiešām var būt vienādas vai līdzīgas pamatīpašības neatkarīgi no tā turpmākās izmantošanas, un konkrētos apstākļos var būt vajadzība padziļināt ražojuma definīcijas un ražojuma veida analīzi, ņemot vērā ražošanas nozares un tirgus specifiku.
(51)
Šajā lietā bija skaidrs, ka paziņojumā par procedūras sākšanu nebija paredzēts ražojuma definīcijā iekļaut sintētisko etanolu. Sintētiskā etanola īpašības atšķiras no bioetanola īpašībām, un tas neatbilst iepriekš minētajiem kritērijiem, kas saistīti ar attiecīgā ražojuma definīciju. Neviens no ražotājiem, kas piedalījās šajā izmeklēšanā, nav pievērsies šā ražojuma ražošanai. Tāpēc sintētisko etanolu nevar iekļaut attiecīgā ražojuma definīcijā un izmeklēšana uz to neattiecas. Pretēji dažu personu apgalvojumam šis paskaidrojums nerada izmeklēšanas darbības jomas vai attiecīgā ražojuma definīcijas izmaiņas un tas neietekmēja izmantoto datu kvalitāti.
(52)
Degvielā izmantojamam bioetanolam un citiem mērķiem paredzētajam bioetanolam var būt līdzīgas īpašības. Tomēr izmeklēšana attiecās uz dempingu, ko radīja ASV uzņēmēji, kuri ražoja vai samaisīja degvielā izmantojamo bioetanolu, proti, degvielas maisījuma sastāvā iekļaujamo bioetanolu. Arī izmeklēšana, kas attiecās uz Savienības ražotājiem, bija vērsta uz degvielā izmantojamu, nevis citiem lietošanas veidiem paredzētu bioetanolu. Tāpēc izmeklēšanā būtu jāietver tikai tie bioetanola veidi, kas paredzēti izmantošanai degvielā.
(53)
Importētāji, kas importēto ASV izcelsmes bioetanolu neizmantos degvielā, var sagatavot deklarāciju saskaņā ar Savienības Muitas kodeksa (10) 291.-300. pantā paredzētajiem īstenošanas noteikumiem par galapatēriņu.
2.2. Līdzīgais ražojums
(54)
Tika konstatēts, ka Savienības ražošanas nozares ražotajam bioetanolam, ko pārdod Savienības tirgū, un bioetanolam, ko Savienībā eksportē no ASV, ir līdzīgas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās pamatīpašības.
(55)
Kā aprakstīts iepriekš 39. apsvērumā, bioetanolu var ražot no dažādām izejvielām. Tomēr izmeklēšanā netika konstatēts, ka izmantotās izejvielas radītu kādas galaprodukta īpašību atšķirības. Tika noskaidrots, ka attiecīgais ražojums, ko ASV ražo galvenokārt no kukurūzas un ko eksportē uz Savienību, ir savstarpēji aizstājams ar ražojumu, ko Savienības ražotāji ražo galvenokārt no kviešiem un pārdod Savienībā. Turklāt izmantošanas veidu atšķirības un atšķirības attiecībā uz to, kā šo ražojumu uztver uzņēmēji un lietotāji bioetanola tirgū, ja tādas vispār ir, nav lielas.
(56)
Tāpēc tiek apstiprināts, ka bioetanols, ko ražo un pārdod Savienībā, un attiecīgais ražojums, ko eksportē no ASV, būtu jāuzskata par līdzīgiem pamatregulas 1. panta 4. punkta izpratnē.
(57)
Daži izlasē iekļautie ASV ražotāji apgalvoja, ka ASV ražotais un ASV tirgū pārdotais bioetanols nav līdzīgs attiecīgajam ražojumam, jo tas tikai daļēji atbilst paziņojumā par procedūras sākšanu sniegtajam ražojuma aprakstam. Proti, ASV tirgū pārdoto bioetanola veidu sastāvā ūdens pārsniedz noteikto 0,3 % robežvērtību un tie atbilst ASV standartam (ASTM), nevis standartam EN 15376.
(58)
Tomēr izmeklēšanā tika noskaidrots, ka bioetanolam, ko ražo pārdošanai ASV tirgū, un attiecīgajam ražojumam lielā mērā ir vienādas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās īpašības. Pamatregulas 1. panta 4. punktā noteikts, ka līdzīgajam ražojumam nav obligāti jābūt visos aspektos vienādam ar attiecīgo ražojumu, bet tas var būt ražojums, kura īpašības ir ļoti līdzīgas attiecīgā ražojuma īpašībām, kaut arī tie nav identiski visos aspektos. Tas ir attiecināms uz ASV tirgū pārdoto bioetanolu un bioetanolu, ko eksportē uz Savienību. Ir bijuši precedenti, kad ražojumi tika uzskatīti par līdzīgiem attiecīgajam ražojumam, neņemot vērā konkrētas atšķirības (11).
(59)
Tāpēc tika nolemts mainīt provizorisko konstatējumu un uzskatīt, ka ASTM bioetanols, ko pārdod ASV tirgū, ir attiecīgajam ražojumam līdzīgs ražojums pamatregulas 1. panta 4. punkta izpratnē.
3. DEMPINGS
3.1. Ievads
(60)
Kā paskaidrots 6.-16. apsvērumā, lai izmeklētu iespējama dempinga pastāvēšanu, izmeklēšana attiecās, pirmkārt, uz bioetanola ražotājiem un, otrkārt, uz tirgotājiem/maisījumu izgatavotājiem, kas eksportēja attiecīgo ražojumu uz Savienības tirgu.
(61)
Saskaņā ar pamatregulas 9. panta 5. punktu ar regulu, ar ko piemēro maksājumu, nosaka katra piegādātāja maksājumu vai arī, ja tas nav iespējams, nosaka attiecīgās piegādātājas valsts maksājumu.
(62)
Daži ražotāji iebilda, ka ir iespējams identificēt un izsekot, kuri no to ražojumiem tiek pārdoti ASV uzņēmējiem, kas tos plāno eksportēt, it īpaši uz Savienību. Tie norādīja uz AED paredzēto sertifikāciju, bet nevarēja pierādīt saikni starp saviem pārdošanas darījumiem ASV tirgū un citu uzņēmēju eksportu uz ES. Kā minēts iepriekš 12. un turpmāk 63. apsvērumā, minētie ražotāji arī nebija informēti par eksporta uz Savienību cenu apmēru.
(63)
Šajā lietā tika konstatēts, ka, ņemot vērā bioetanola ražošanas nozares struktūru un veidu, kā attiecīgo ražojumu ražoja un pārdeva ASV tirgū, kā arī eksportēja uz Savienību, ASV ražotājiem nebija iespējams noteikt atsevišķas dempinga starpības. Konkrētāk izsakoties, ASV izlasē iekļautie ražotāji neeksportēja attiecīgo ražojumu uz Savienību, un tirgotāji/maisījumu izgatavotāji, uz ko attiecās izmeklēšana, iegādājās bioetanolu no dažādiem ražotājiem, izgatavoja tā maisījumus un to pārdeva, jo īpaši, lai eksportētu uz Savienību, tāpēc - pretēji iepriekš minēto personu apgalvojumiem - nebija iespējams atsevišķi izsekot visus pirkumus un salīdzināt normālās vērtības ar attiecīgajām eksporta cenām, kā arī nav iespējams noteikt ražotāju brīdī, kad ražojums tiek eksportēts uz Savienību. Citiem vārdiem sakot, katrs sūtījums uz ES satur bioetanolu, ko ASV ražojuši dažādi ASV ražotāji, ne tikai ASV izlasē iekļautie ražotāji. Turklāt izmeklēšana liecināja arī to, ka cenas apmērs, ko ASV izlasē iekļautie ražotāji prasīja no saviem ASV klientiem ASV, neatbilda faktiskajām samaksātajām vai maksājamajām cenām par attiecīgo ražojumu, to eksportējot uz Savienību.
(64)
Tāpēc tiek uzskatīts, ka būtu jānosaka valsts līmeņa dempinga starpība.
3.2. Normālā vērtība
(65)
Lai noteiktu normālo vērtību saskaņā ar pamatregulas 2. panta 2. punktu, Komisija vispirms noteica, vai diviem tirgotājiem/maisījumu izgatavotājiem, kas sadarbojās, attiecīgā ražojuma pārdošanas apjoms vietējā tirgū neatkarīgiem klientiem bija reprezentatīvs, t. i., vai kopējais šā ražojuma pārdošanas apjoms bija vismaz 5 % no kopējā eksportam uz Savienību paredzētā pārdošanas apjoma izmeklēšanas periodā.
(66)
Tā kā līdzīgā ražojuma pārdošanas apjoms vietējā tirgū bija pietiekami liels, normālo vērtību noteica, ņemot vērā cenu, kādu ASV abiem minētajiem tirgotājiem/maisījumu izgatavotājiem parastā tirdzniecības apritē maksāja vai maksā neatkarīgi klienti.
3.3. Eksporta cena
(67)
Tirgotāji/maisījumu izgatavotāji, kas sadarbojās, sniedza datus, ko varēja izmantot, lai saskaņā ar pamatregulas 2. panta 8. punktu noteiktu eksporta cenu, ņemot vērā tiem faktiski samaksātās vai maksājamās cenas. Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu par tiem darījumiem, kurus īstenojot ražojumu Savienībā importēja attiecīgs tirdzniecības uzņēmums, eksporta cenu noteica, ņemot vērā cenu, par kādu attiecīgais tirgotājs ražojumu pirmoreiz pārdeva tālāk neatkarīgiem klientiem Savienībā.
(68)
Attiecībā uz pārdošanas darījumiem, ko veica, sadarbojoties ar attiecīgo tirgotāju, kura mītnes vieta bija Šveicē, no eksporta cenas netika atņemtas pārdošanas, vispārējās un administratīvās izmaksas, kā arī peļņa, jo uzskatīja, ka laikposmā no importēšanas līdz tālākpārdošanai Savienībā šādas izmaksas neradās. Izmeklēšanā tika noskaidrots, ka attiecīgā tirgotāja pamatdarbība bija pārvaldīt naudas plūsmu ar “cukuru” saistītā uzņēmuma struktūrā, kas darbojas arī biodegvielas jomā, un ierobežot ar lauksaimniecības uzņēmējdarbību saistītos riskus, slēdzot atvasinātos līgumus gan ārpusbiržas tirgos, gan organizētajos finanšu tirgos.
(69)
Daži ASV ražotāji apgalvoja, ka iestādes kā eksporta cenu, kas izmantojama ar dempingu saistītos aprēķinos, pastāvīgi piemēro to cenu, par kuru eksportētājs pārdod ražojumu pirmajam neatkarīgajam klientam. Šajā lietā attiecīgā cena būtu cena, par kādu ASV ražotāji pārdod ražojumu ASV nesaistītajiem tirgotājiem/maisījumu izgatavotājiem. Tomēr, kā norādīts iepriekš 62. un 63. apsvērumā, neviens no attiecīgajiem ASV bioetanola ražotājiem neeksportēja attiecīgo ražojumu uz Savienību, un tie nebija informēti par eksporta uz Savienību cenu apmēru. Tāpēc šo ražotāju iekšzemes cenu nevar izmantot, jo tā nav par attiecīgo ražojumu samaksātā vai maksājamā cena eksportam uz Savienību. Tādējādi šis iebildums nav pieņemams.
3.4. Salīdzinājums
(70)
To vidējo svērto eksporta cenu, ko katram ražojuma veidam noteica tirgotājiem/maisījumu izgatavotājiem, kuri sadarbojās, salīdzināja ar vidējo svērto normālo vērtību, pamatojoties uz EXW cenu un saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu ņemot vērā dažādos faktorus, par kuriem pierādīts, ka tie ietekmē cenas un cenu salīdzināmību. Viens tirgotājs/maisījumu izgatavotājs iebilst, ka dati par pārdošanas apjomu vietējā tirgū nav reprezentatīvi. Tā kā tirgotājs/maisījumu izgatavotājs nesniedza datus par visiem pārdošanas apjomiem vietējā tirgū, aprēķinu pamatā ir dati no atbildēm uz anketas jautājumiem un apmeklējumu uz vietas laikā iegūti dati.
(71)
Viens tirgotājs/maisījumu izgatavotājs iebilst, ka vietējā tirgus pārdošanas cenas aprēķini jābalsta uz tiešajiem tirgus datiem, ko sniedz NYMEX. Komisija uzskata, ka pārbaudītie abu tirgotāju/maisījumu izgatavotāju sniegtie dati ir ticamāki.
(72)
Tāpēc attiecībā uz transporta, apdrošināšanas, kravas apstrādes, iekraušanas izmaksu un palīgizmaksu atšķirībām veica atbilstošas korekcijas.
(73)
Īpašs ar attiecīgo ražojumu un līdzīgo ražojumu saistīts aspekts ir fakts, ka tirgotāji/maisījumu izgatavotāji izmeklēšanas periodā saņēma subsīdiju galvenokārt akcīzes nodokļa kredīta veidā attiecībā uz to pārdotajiem bioetanola maisījumiem. Normālo vērtību un eksporta cenu nosaka, izmantojot metodi, kurā pilnīgi ņem vērā attiecīgo tirgotāju/maisījumu izgatavotāju faktisko pārdošanas cenu gan vietējā tirgū, gan eksportējot. Tāpēc, salīdzinot tirgotāju/maisījumu izgatavotāju pārdošanas apjomu ASV tirgū un tirgotāju/maisījumu izgatavotāju eksporta uz ES cenu, lai aprēķinātu attiecīgā ražojuma dempinga līmeni, tiek izslēgta jebkāda iespējamā subsidēšanas ietekme uz cenām, jo izmeklēšanas periodā tā vienādi ietekmēja gan pārdošanas apjomu vietējā tirgū, gan eksporta pārdošanas apjomu. Viens tirgotājs/maisījumu izgatavotājs iebilda, ka nav saņēmis subsīdijas attiecībā uz pārdošanas apjomiem vietējā tirgū. Tomēr tas šo iebildumu nav pamatojis ar pierādījumiem; šis iebildums ir pretrunā ASV iestāžu sniegtajai informācijai par subsīdiju izmantošanu.
3.5. Dempings
(74)
Kā noteikts pamatregulas 2. panta 11. punktā, katra ražojuma veida vidējā svērtā normālā vērtība tika salīdzināta ar attiecīgā ražojuma atbilstīgā veida vidējo svērto eksporta cenu. Pamatojoties uz šo salīdzinājumu, tika secināts, ka nesaistītie tirgotāji/maisījumu izgatavotāji, kas sadarbojās, īsteno dempingu.
(75)
Pamatojoties uz apkopotajiem datiem par tirgotājiem/maisījumu izgatavotājiem, kas sadarbojās, tika noteikts, ka vidējā svērtā dempinga starpība ir 9,5 % un ka šī starpība ir valsts līmeņa dempinga starpība attiecībā uz ASV.
(76)
Daži izlasē iekļautie ASV ražotāji norādīja, ka, ja tiks paredzēti galīgie antidempinga pasākumi, tie vēlas, lai tiem noteiktu individuālu maksājuma starpību. Ņemot vērā 6. līdz 16. apsvēruma tekstu un iepriekš 60. līdz 64. apsvērumā izklāstītos argumentus, šī prasība nav pieņemama, jo, kā tika apstiprināts izmeklēšanā, šie uzņēmēji nespēj izsekot savu ražojumu eksportam uz Savienību un tiem nav informācijas par eksportēšanas laika grafiku, kā arī par Savienības importētāju maksāto vai maksājamo cenu, tādēļ šiem ražotājiem nav iespējams noteikt ticamu eksporta cenu vai dempinga starpību, it īpaši tā iemesla dēļ, ka tie izmeklēšanas periodā neeksportēja attiecīgo ražojumu uz Savienību.
(77)
Daži ražotāji pieprasīja papildu informāciju par dempinga aprēķiniem attiecībā uz abiem tirgotājiem/maisījumu izgatavotājiem, kas sadarbojās. Bet, pirmkārt, jāņem vērā, ka pieprasītā informācija satur ar komercnoslēpumu saistītu informāciju un tādēļ nav izpaužama trešām personām. Otrkārt, iestādes parasti visām personām, par kurām aprēķinos netika izmantoti individuāli dati, izpauž vispārīgo metodi, ko izmanto dempinga konstatēšanai. Šī metode ir aprakstīta galvenajā informācijas dokumentā, kas nosūtīts visām iesaistītajām personām.
4. KAITĒJUMS
4.1. Savienības ražošanas apjoms un Savienības ražošanas nozare
(78)
Savienības ražošanas apjoms tika noteikts, ņemot vērā tirgus pārskatu, ko izmeklēšanas laikā darīja pieejamu sūdzības iesniedzējs. Šajā pārskatā norādīto līdzīgā ražojuma kopējo ražošanas apjomu Savienībā salīdzināja ar informāciju, ko sniedza 17 Savienības ražotāji, kuri sadarbojās. Tika secināts, ka abos datu kopumos norādītie rādītāji nedaudz atšķiras (aptuveni par 5 %). Tas izskaidrojams ar to, ka informāciju par ražošanas apjomu neiesniedza vairāki, salīdzinoši nelieli Savienības ražotāji, kas nesadarbojās. Ņemot to vērā, tika aprēķināts, ka Savienības kopējais ražošanas apjoms izmeklēšanas periodā bija 3,42 miljoni tonnu. Saskaņā ar pamatregulas 4. panta 1. punktu un 5. panta 4. punktu par Savienības ražošanas nozari uzskatāmi tie Savienības ražotāji, kas veido Savienības kopējo ražošanas apjomu, tāpēc tie tiks saukti par “Savienības ražošanas nozari”.
4.2. Patēriņš Savienībā
(79)
Patēriņu Savienībā noteica, ņemot vērā kopējo Savienības ražošanas nozares ražošanas apjomu Savienībā, pievienojot importa apjomu no trešām valstīm, kas noteikts, pamatojoties uz labākajiem pieejamajiem statistikas datiem, un atņemot Savienības ražošanas nozares krājumu pārmaiņu un eksporta rādītājus, par kuriem informēja Savienības ražošanas nozare. Dažas personas apgalvoja, ka patēriņa noteikšanai izmantotie statistikas dati nav pilnvērtīgi, jo tajā nav ņemts vērā ievērojams bioetanola importa apjoms no citām trešām valstīm, jo īpaši izmeklēšanas periodā. Tās arī uzskatīja, ka Komisija pārvērtēja importa apjomu no ASV un ka tāpēc patēriņa un tirgus daļas rādītāji ir neuzticami.
(80)
Šie apgalvojumi tika analizēti un izvērtēti, ņemot vērā pieejamo informāciju. Attiecībā uz importu no citām valstīm šīs personas neiesniedza nekādus pierādījumus par attiecīgā ražojuma importa apjomu. Tomēr, aprēķinot importa apjomu, tika ņemts vērā imports no citām valstīm. Attiecībā uz importa apjomu no ASV tika konstatēts, ka aprēķinā par importu no ASV izmeklēšanas periodā ir pārrakstīšanās kļūdas. Tāpēc importa apjomu aprēķināja vēlreiz un vajadzības gadījumā koriģēja. Tomēr tas neietekmēja kaitējuma un cēloņsakarības novērtējumu secinājumus.
(81)
Saistībā ar attiecīgā ražojuma importu būtu jānorāda, ka attiecīgajam ražojumam nav piešķirti īpaši muitas kombinētās nomenklatūras kodi. Turklāt tie KN kodi, kurus var izmantot, deklarējot attiecīgo ražojumu muitas dienestos, attiecas arī uz citiem ražojumiem.
(82)
Pārbaudītajās nesaistīto importētāju atbildēs uz anketas jautājumiem norādīts, ka, importējot bioetanola maisījumus, ražojumu muitā galvenokārt deklarēja ar Taric kodu 3824909799. Tomēr importa apjomu nevar noteikt, izmantojot tikai Eurostat datus, jo šis Taric kods attiecas ne tikai uz attiecīgo ražojumu, bet arī uz citiem ķīmiskiem produktiem.
(83)
Attiecībā uz importētajiem ražojumiem, kas deklarēti ar KN kodiem 2207 10 00 un 2207 20 00, nebija iespējams izšķirt attiecīgo ražojumu un citus ražojumus, uz ko izmeklēšana neattiecās, jo nebija pietiekami daudz informācijas par importēto ražojumu.
(84)
Tāpēc, tā kā no Eurostat nevarēja iegūt pilnvērtīgu informāciju par importu, tika nolemts izmantot arī citus informācijas avotus, lai noteiktu attiecīgā ražojuma importa apjomu Savienības tirgū.
(85)
Lai iegūtu visprecīzāko attiecīgā ASV izcelsmes ražojuma importa apjoma aprēķinu, tika nolemts, ka visuzticamākais informācijas avots ir ASV Starptautiskās Tirdzniecības komisijas (ITC) sagatavotie statistikas dati. Ziņotie eksporta apjomi atbilda ASV tarifu kodiem 2207 10 60 un 2207 20 00.
(86)
Importa apjomu aprēķināja, ievērojot saprātīgu pieeju, un, nosakot importa no ASV apjomu Savienības tirgū, ņēma vērā visus ASV Starptautiskās Tirdzniecības komisijas norādītos skaitļus.
(87)
Aprēķinot Brazīlijas izcelsmes ražojuma importa apjomu Savienībā, tika izmantoti šādi informācijas avoti - Apvienotās Karalistes Atjaunojamo degvielu aģentūras pārskati par importu Apvienotajā Karalistē; izraksti no muitas sīki izstrādātās importa datubāzes, ko sniedza Nīderlande, Zviedrija, Somija un Eurostat. Attiecībā uz Nīderlandi, Zviedriju un Somiju importa apjoms tika aprēķināts, ņemot vērā importētāju un eksportētāju nosaukumus un ražojuma aprakstu, ja tie bija pieejami. Šā importa apjomu aprēķināja, ievērojot piesardzīgu pieeju. Aprēķinot importa apjomu, tika ņemti vērā visi ziņotie rādītāji.
(88)
Visbeidzot, aprēķinot pārējo importu uz iepriekš 87. apsvērumā neminētajām Savienības dalībvalstīm, izmantoja Eurostat datus. Importa apjomu koriģēja, ņemot vērā bioetanola procentuālo daudzumu, ko Savienībā izmantoja degvielā. Šīs korekcijas pamatojums ir sniegts sūdzībā. Šo procentuālo vērtību ieguva, ņemot vērā Eiropas Komisijas publicēto ikgadējo etilspirta nozares bilanci (12). Degvielā izmantotā bioetanola procentuālais daudzums Savienībā 2008. gadā bija 54 %, 2009. gadā - 66 % un 2010. gadā - 68 %. Nosakot attiecīgo importa apjomu izmeklēšanas periodā, izmantoja 2010. gada procentuālo rādītāju.
(89)
Lai aprēķinātu citu valstu izcelsmes ražojuma importa apjomu, izmantoja šādus informācijas avotus - Eurostat un izrakstus no muitas sīki izstrādātās importa datubāzes, ko sniedza Nīderlande, Zviedrija un Somija. Tika izmantota tā pati metode, ar kuru noteica importa apjomu no Brazīlijas.
(90)
ASV un Brazīlijas izcelsmes ražojuma importa vidējo vienības CIF cenu aprēķināja, izmantojot izrakstus no muitas sīki izstrādātās importa datubāzes, ko sniedza Nīderlande, Zviedrija un Somija. Attiecībā uz ASV izmantoja arī datus no pārbaudītajām atbildēm uz anketas jautājumiem, ko sniedza nesaistītais importētājs. ASV izcelsmes ražojuma vidējās 2008. un 2009. gada CIF cenas aprēķināja, pamatojoties uz ASV ITC norādīto vidējo attiecīgajos gados piemēroto cenu, kas izteikta saistībā ar aprēķināto 2010. gada vidējo CIF cenas vienību.
(91)
Krājumu pārmaiņas noteica, izmantojot sūdzības iesniedzēja sniegto informāciju par Savienības ražošanas nozari.
(92)
Ņemot vērā šo informāciju, tika konstatēts, ka patēriņš Savienībā mainījies šādi:
2008
2009
2010
IP
Kopējais Savienības ražošanas apjoms (tonnās) (A)
2 153 118
2 797 948
3 274 665
3 389 503
Kopējais importa apjoms no trešām valstīm, tostarp attiecīgās valsts (tonnās) (B)
1 252 705
1 130 703
859 605
1 031 226
Kopējais Savienības ražošanas nozares eksporta apjoms uz valstīm, kas nav ES dalībvalstis (tonnās) (C)
26 263
41 023
53 085
59 633
Krājumu pārmaiņas (13) (tonnās) (C)
0
4 730
-8 415
-5 458
Patēriņš Savienībā (tonnās)
3 379 559
3 882 897
4 089 600
4 366 554
Indekss: 2008 = 100
100
115
121
129
Informācijas avots:
(A) - tirgus pārskats; (B) - Eurostat, ASV Starptautiskā Tirdzniecības komisija, Apvienotās Karalistes Atjaunojamo degvielu aģentūra un muitas importa datubāzes dati, ko sniedza Nīderlande, Zviedrija un Somija; (C) - sūdzība, izlasē iekļauto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem, sūdzībā sniegtā informācija par Savienības ražošanas nozari.
(93)
Attiecīgajā periodā patēriņš Savienībā ievērojami pieauga - par 29 %. Šo pieaugumu veicināja tas, ka dalībvalstis īstenoja Atjaunojamo energoresursu direktīvu, kurā paredzēts palielināt atjaunojamo energoresursu patēriņu.
4.3. Imports Savienībā no attiecīgās valsts
4.3.1. Importa no attiecīgās valsts apjoms, tirgus daļa un cenas
(94)
Attiecīgajā periodā ASV izcelsmes ražojuma importa apjoms, tirgus daļa un cena Savienībā mainījās šādi:
2008
2009
2010
IP
Importa apjoms no ASV (tonnās) (A)
63 406
53 332
348 868
686 185
Indekss: 2008 = 100
100
84
550
1 082
Tirgus daļa (%)
1,9
1,4
8,5
15,7
Indekss: 2008 = 100
100
73
454
837
Vidējā cena EUR/tonna (B)
590,6
552,5
542,5
626,7
Indekss: 2008 = 100
100
94
92
106
Informācijas avots:
(A) - ASV Starptautiskās Tirdzniecības komisijas norādītais eksporta apjoms; (B) - muitas importa datubāzes dati, ko sniedza Nīderlande, Zviedrija, Somija, un pārbaudītas atbildes uz anketas jautājumiem, ko sniedza nesaistīti importētāji.
(95)
Attiecīgajā periodā importa apjoms no ASV ievērojami palielinājās - no 63 406 līdz 686 185 tonnām. Tādējādi šajā periodā arī ievērojami pieauga ASV eksportētāju tirgus daļa Savienībā - no 1,9 % līdz 15,7 %.
(96)
Lai gan vidējās no ASV importēto ražojumu cenas attiecīgajā periodā palielinājās par 6 %, kā paskaidrots turpmāk 117. apsvērumā, ASV eksportētāju noteiktās cenas pastāvīgi bija zemākas par Savienības ražotāju vidējām cenām. Attiecīgajā periodā panāktais ievērojamais ASV eksportētāju tirgus daļas pieaugums ir izskaidrojams ar sistemātisko cenu samazināšanas praksi.
4.3.2. Cenu samazinājums importam no attiecīgās valsts
(97)
Lai novērtētu cenu samazinājumu izmeklēšanas periodā, izlasē iekļauto Savienības ražotāju ražojumu veida vidējās svērtās pārdošanas cenas nesaistītiem klientiem Savienības tirgū, kas koriģētas atbilstīgi EXW cenām, salīdzināja ar ASV eksportētāju attiecīgajām ražojuma veida vidējām svērtajām CIF cenām pirmajam neatkarīgajam pircējam Savienības tirgū. Lai cenu salīdzinājums būtu taisnīgs, ASV cenu atbilstīgi koriģēja, ņemot vērā pastāvošos nodokļus un pēcimportēšanas izmaksas.
(98)
Izsakot salīdzinājuma rezultātu procentos no izlasē iekļauto Savienības ražotāju pārdošanas cenām izmeklēšanas periodā, tika konstatēts stabils vidējais cenu samazinājums 5,6 % apmērā. Šis cenu samazinājums liecina par to, ka imports no attiecīgās valsts Savienības tirgū radīja cenu spiedienu, jo īpaši izmeklēšanas periodā.
4.4. Savienības ražošanas nozares ekonomiskā situācija
4.4.1. Ievadpiezīmes
(99)
Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 5. punktu, pārbaudot importa par dempinga cenām ietekmi uz Savienības ražošanas nozari, tika novērtēti visi ekonomikas faktori, kas raksturo Savienības ražošanas nozares stāvokli attiecīgajā periodā.
(100)
Kaitējuma analīze par tādiem makroekonomikas datiem kā ražošanas apjoms, ražošanas jauda, jaudas izmantojums, pārdošanas apjoms, tirgus daļa, izaugsme, krājumi, nodarbinātība, ražīgums un dempinga starpības lielums ir pamatota uz ePURE sniegtajiem datiem par situāciju visā Savienības ražošanas nozarē.
(101)
Kaitējuma analīze par tādiem mikroekonomikas datiem kā cenas, rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi, ieguldījumu ienesīgums, spēja piesaistīt kapitālu, algas un krājumi sagatavota, izmantojot datus, ko pārbaudītajās atbildēs uz anketas jautājumiem sniedza izlasē iekļautie Savienības ražotāji.
(102)
Bioetanola ražošanas nozare Savienībā joprojām ir darbības sākumposmā. Uzņēmumi ir nesen ieguldījuši jaunās ražotnēs vai palielinājuši pieejamo jaudu, lai varētu apmierināt Savienībā pieaugošo pieprasījumu. Tas, ka attiecīgajā periodā ražošanu sāka arī jauni ražotāji, labvēlīgi ietekmēja tādus rādītājus kā ražošanas apjoms, ražošanas jauda, pārdošanas apjoms un nodarbinātība.
(103)
Izmeklēšanā arī tika noskaidrots, ka, lai šādā ražošanas nozarē panāktu pieņemamu ražošanas līmeni, no darbības sākuma ir jāpaiet zināmam laikposmam - diviem līdz trim gadiem.
4.4.2. Ražošanas apjoms, ražošanas jauda un jaudas izmantojums
2008
2009
2010
IP
Ražošanas apjoms (tonnās)
2 153 118
2 797 948
3 274 665
3 389 503
Indekss: 2008 = 100
100
130
152
157
Ražošanas jauda (tonnās)
3 443 766
3 992 640
4 670 076
4 734 915
Indekss: 2008 = 100
100
116
136
137
Jaudas izmantojums (%)
63
70
70
72
Indekss: 2008 = 100
100
112
112
114
Informācijas avots:
sūdzības iesniedzēja norādītie dati par Savienības ražošanas nozari.
(104)
AED īstenošanas dēļ Savienības ražošanas apjoms attiecīgajā periodā ievērojami palielinājās - aptuveni par 57 %. Laikposmā no 2008. gada līdz 2010. gadam Savienības ražošanas apjoms pieauga par 36 %, taču pēc tam izaugsmes temps ievērojami palēninājās un izmeklēšanas periodā bija mazāks nekā 2010. gadā - tikai 3,5 %.
(105)
Ražošanas jauda attiecīgajā periodā palielinājās par 37 % un pēc tam mainījās līdzīgi ražošanas apjomam.
(106)
Jaudas izmantojums attiecīgajā periodā pieauga par 14 %, un šāds pieaugums tika panākts attiecīgā perioda sākumā. Ņemot vērā to, ka vairāki Savienības ražotāji 2009. gadā bija nesen sākuši darbību, tika paredzēts, ka jaudas izmantojums turpinās palielināties, jo, kā paskaidrots iepriekš 103. apsvērumā, lai panāktu normālu ražošanas apjomu, no darbības sākuma ražotājiem parasti vajag no diviem līdz trim gadiem. Tomēr tā nenotika.
(107)
Izmeklēšanā tika noskaidrots, ka vairāki uzņēmumi sāka darbību ES attiecīgā perioda sākumā vai tā laikā gaidāmās AED publicēšanas dēļ. Tas radīja labvēlīgu ietekmi, jo īpaši uz minētajiem kaitējuma faktoriem un jo īpaši laikposmā līdz 2010. gadam. Taču 2010. gadā situācija Savienības tirgū mainījās, un tas notika tajā pašā laikā, kad tirgū palielinājās imports par dempinga cenām no ASV, tādējādi prognozētais darbības apjoma pieaugums izmeklēšanas periodā nenotika.
4.4.3. Pārdošanas apjoms un tirgus daļa
2008
2009
2010
IP
Pārdošanas apjoms (tonnās)
2 035 367
2 650 526
3 117 410
3 229 326
Indekss: 2008 = 100
100
130
152
159
Tirgus daļa (%)
60,2
68,3
76,2
74,0
Indekss: 2008 = 100
100
113
126
122
Informācijas avots:
sūdzības iesniedzēja norādītie dati par Savienības ražošanas nozari.
(108)
Attiecīgajā periodā Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoms palielinājās par 59 %, un iegūtā tirgus daļa šajā periodā bija 13,8 procentpunkti. Laikposmā no 2008. gada līdz 2010. gadam pārdošanas apjoms pastāvīgi pieauga, taču no 2010. gada līdz izmeklēšanas periodam tā pieaugums bija mazāks nekā patēriņa pieaugums, kas šajā periodā bija 6,8 %.
(109)
Arī Savienības ražošanas nozares tirgus daļa laikposmā līdz 2010. gadam pieauga, taču izmeklēšanas periodā samazinājās. No 2010. gada līdz izmeklēšanas periodam, kad importētāji no ASV gandrīz dubultoja savu tirgus daļu, iegūstot 7,2 procentpunktus, Savienības ražošanas nozare zaudēja 2,2 procentpunktus.
4.4.4. Izaugsme
(110)
Attiecīgajā periodā patēriņš Savienībā ievērojami palielinājās - par 29,2 %. Lai gan šajā periodā pieauga arī pārdošanas apjoms un tirgus daļa, Savienības ražošanas nozare neizjuta patēriņa pieauguma labvēlīgo ietekmi, jo īpaši no 2010. gada. Laikposmā no 2010. gada līdz izmeklēšanas periodam Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoma pieauguma temps palēninājās un tirgus daļa bija mazāka nekā iepriekšējos gados.
(111)
Dažas personas apgalvoja, ka izaugsmes temps, par ko liecina atsevišķi attiecīgā perioda rādītāji, neatspoguļo situāciju cietušajā nozarē. Tomēr, kā paskaidrots iepriekš, izmeklēšanā tika atklāts, ka 2010. gadā un izmeklēšanas periodā, kad palēninājās Savienības ražošanas nozares izaugsme, vienlaikus arī pieauga imports par dempinga cenām no ASV.
4.4.5. Nodarbinātība un ražīgums
2008
2009
2010
IP
Darbinieku skaits
2 331
2 419
2 523
2 552
Indekss: 2008 = 100
100
104
108
109
Ražīgums
(vienības/darbinieks)
924
1 157
1 298
1 328
Indekss: 2008 = 100
100
125
141
144
Informācijas avots:
sūdzības iesniedzēja norādītie dati par Savienības ražošanas nozari.
(112)
Nodarbinātība attiecīgajā periodā pieauga par 9 %. Konkrētāk izsakoties, laikposmā no 2008. gada līdz 2010. gadam tā palielinājās par 8 %, savukārt izmeklēšanas periodā pieaugums bija pavisam neliels - 1 %. Šī tendence attiecās arī uz Savienības ražošanas nozares jaudu un ražošanas apjomu.
(113)
Savienības ražošanas nozares darbaspēka ražīgums tika mērīts kā vienas nodarbinātās personas saražotais apjoms gadā. Attiecīgajā periodā tas ievērojami palielinājās (par 44 %), atspoguļojot apgūtās zināšanas un efektivitātes pieaugumu darbības sākumposmā un vēlāk.
4.4.6. Faktiskās dempinga starpības lielums
(114)
Ņemot vērā importa par dempinga cenām no attiecīgās valsts apjomu, tirgus daļu un cenas, noteikto dempinga starpību ietekme uz Savienības ražošanas nozari izmeklēšanas periodā nav uzskatāma par niecīgu.
4.4.7. Atgūšanās no iepriekšēja dempinga sekām
(115)
Tā kā iepriekšēja dempinga seku nav, konkrētajā gadījumā šis jautājums nav aktuāls.
4.4.8. Savienības ražošanas nozares vidējās cenas par vienību
2008
2009
2010
IP
Cenas par vienību (EUR)
702,59
634,88
657,41
768,59
Indekss: 2008 = 100
100
90
94
109
Informācijas avots:
izlasē iekļauto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.
(116)
Attiecīgajā periodā Savienības ražošanas nozares cenu kopējais pieaugums bija 9 %. Lai gan 2009. gadā pieaugums bija mazāks nekā 2008. gadā, pēc tam tas pastāvīgi palielinājās līdz izmeklēšanas perioda beigām. Tomēr izmeklēšanā tika atklāts, ka cenu pieaugums nebija pietiekami liels, lai Savienības ražošanas nozare spētu segt savas izmaksas. Izmeklēšanas periodā pārdošanas cenu un izmaksu starpība pieauga vēl vairāk. Tas notika tajā pašā laikā, kad Savienības tirgū arvien vairāk ieplūda imports par zemām dempinga cenām no ASV.
(117)
Izmeklēšanā tika atklāts, ka attiecīgajā periodā Savienības ražošanas nozares noteiktās cenas bija lielākas (līdz 23 %) nekā to ražojumu cenas, ko no ASV importēja par dempinga cenām.
4.4.9. Rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi, ieguldījumu ienesīgums un spēja piesaistīt kapitālu
2008
2009
2010
IP
Tīrā peļņa pirms nodokļu nomaksas (EUR)
-33 305 225
1 343 823
-33 932 738
-82 070 168
Indekss: 2008 = - 100
- 100
4
- 102
- 246
Savienības pārdošanas rentabilitāte (% no tīrajiem pārdošanas ienākumiem)
-11,65
0,33
-5,72
-9,74
Indekss: 2008 = - 100
- 100
3
-49
-84
Naudas plūsma (EUR)
-2 528 061
34 783 260
48 733 697
36 832 646
Indekss: 2008 = - 100
- 100
1 376
1 928
1 457
Naudas plūsma % no Savienības ieņēmumiem par pārdošanu nesaistītām personām
-0,9
8,7
8,2
4,4
Indekss: 2008 = - 100
- 100
980
930
494
Ieguldījumi (EUR)
330 441 830
86 279 988
38 710 739
23 018 175
Indekss: 2008 = 100
100
26
12
7
Ieguldījumu ienesīgums (%)
-10
2
-88
- 357
Indekss: 2008 = - 100
- 100
15
- 870
-3 538
Informācijas avots:
izlasē iekļauto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.
(118)
Savienības ražošanas nozares rentabilitāte tika noteikta gan kā absolūtā summa (tīrā peļņa pirms nodokļu nomaksas), gan izsakot tīro peļņu vai zaudējumus pirms nodokļu nomaksas kā procentus no līdzīgā ražojuma pārdošanas apgrozījuma. Savienības ražošanas nozares rentabilitātes rādītājs attiecīgajā periodā bija negatīvs, izņemot 2009. gadu, kad izlasē iekļautajiem uzņēmumiem izdevās sasniegt rentabilitātes slieksni.
(119)
Līdzīgi veidojās arī ieguldījumu ienesīgums - tas bija ievērojami mazāks par līmeni, kas jāpanāk, lai Savienības ražošanas nozare varētu turpināt pastāvēt.
(120)
Naudas plūsmas rādītājs 2008. gadā bija negatīvs, bet 2009. un 2010. gadā tas uzlabojās. Tomēr izmeklēšanas periodā naudas plūsma atkal sāka samazināties, jo mazinājās Savienības ražošanas nozares spēja pašai finansēt savas darbības.
(121)
Rentabilitātes, naudas plūsmas un ieguldījumu ienesīguma svārstības attiecīgajā periodā ierobežoja Savienības ražošanas nozares iespējas ieguldīt savās darbībās un nelabvēlīgi ietekmēja tās attīstību, ko nepārprotami apliecina ieguldījumu apjoma kritums par 93 % šajā periodā.
4.4.10. Algas
2008
2009
2010
IP
Algas (EUR)
45 066 253
57 253 228
68 711 959
76 030 008
Vidējās darbaspēka izmaksas par vienu darbinieku (EUR)
75 691
81 233
88 638
99 646
Indekss: 2008 = 100
100
107
117
132
Informācijas avots:
izlasē iekļauto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.
(122)
Attiecīgajā periodā algas pieauga par 32 %, atspoguļojot darbinieku ražīguma pieaugumu.
4.4.11. Krājumi
2008
2009
2010
IP
Noslēguma krājumi (tonnās)
34 585
24 022
38 649
31 408
Indekss: 2008 = 100
100
69
112
91
Krājumu un produkcijas apjoma attiecība (%)
8,3
3,5
3,8
2,5
Informācijas avots:
izlasē iekļauto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.
(123)
Attiecīgajā periodā krājumu līmenis nedaudz samazinājās.
4.5. Secinājums par kaitējumu
(124)
Izmeklēšanā tika noskaidrots, ka imports par zemām dempinga cenām Savienības tirgū pieauga 2010. gadā, jo īpaši izmeklēšanas periodā. Šajā periodā uzlabojās atsevišķi ar Savienības ražošanas nozares ekonomisko situāciju saistīti kaitējuma rādītāji, taču izaugsmes temps neatbilda patēriņa pieaugumam attiecīgajā periodā, tāpēc uzlabojumi nebija pietiekami lieli, lai Savienības ražošanas nozare varētu izvērst darbību.
(125)
Kā jau raksturīgi jaunā darbības nozarē, kas attīstās, atsevišķu rādītāju, piemēram, pārdošanas apjoma, ražošanas apjoma un jaudas izmantojuma, pieauguma tendences attiecīgajā periodā bija pozitīvas. Tas izskaidrojams ar to, ka šajā periodā tirgū iesaistījās jauni Savienības ražotāji. Tomēr izmeklēšanā tika noskaidrots, ka no 2010. gada, kad palielinājās imports par zemām cenām, Savienības tirgū izveidojās tāda situācija, ka Savienības ražotāji nespēja nodrošināt pietiekami lielu darbības un cenu līmeni, lai varētu attīstīties un atgūt lielos attiecīgajā periodā veiktos ieguldījumus.
(126)
Tika konstatēts, ka importa par zemām cenām dēļ pastāvīgi tika samazinātas Savienības ražošanas nozares noteiktās cenas. Cenu apmēra dēļ Savienības ražošanas nozare nespēja segt izmaksas un nodrošināt tādu naudas plūsmu un peļņu, kas vajadzīga, lai izvērstu darbību.
(127)
Tiešām, ar Savienības ražošanas nozares finansiālajiem rezultātiem saistītie kaitējuma rādītāji, piemēram, rentabilitāte, naudas plūsma un ieguldījumu ienesīgums, samazinājās vai bija ievērojami mazāki par normālo līmeni. Tas nopietni ietekmēja Savienības ražošanas nozares spēju piesaistīt kapitālu un turpināt ieguldīt savā darbībā.
(128)
Ņemot vērā iepriekš minēto, tika uzskatīts, ka Savienības ražošanas nozarei izmeklēšanas periodā tika nodarīts būtisks kaitējums pamatregulas 3. panta 5. punkta izpratnē.
5. CĒLOŅSAKARĪBA
5.1. Ievads
(129)
Saskaņā ar antidempinga pamatregulas 3. panta 5. un 6. punktu tika pārbaudīts, vai attiecīgās valsts izcelsmes attiecīgā ražojuma imports par dempinga cenām ir radījis kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Lai uz importu par dempinga cenām neattiecinātu tādu citu faktoru izraisītu iespējamu kaitējumu, kas nav saistīti ar importu par dempinga cenām, bet kas vienlaikus varēja nodarīt kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, izvērtēja arī citus zināmos faktorus.
5.2. Importa par dempinga cenām radītā ietekme
(130)
Kā norādīts iepriekš, patēriņš Savienībā attiecīgajā periodā ievērojami pieauga - par 29,2 %. Tomēr būtiski palielinājās arī imports par dempinga cenām no attiecīgās valsts, t. i., no 1,9 % lielas Savienības tirgus daļas attiecīgā perioda sākumā līdz 15,7 % izmeklēšanas periodā. Tas nepārprotami radīja spiedienu uz Savienības ražošanas nozari, jo īpaši no 2010. gada līdz izmeklēšanas perioda beigām, kad šāda importa apjoms pieauga vairāk nekā divas reizes. No 2010. gada, jo īpaši izmeklēšanas periodā, Savienības tirgū no ASV ieplūda liels mazcenas importa apjoms, un šīs cenas bija mazākas par Savienības ražošanas nozares cenām. Tāpēc tā izmeklēšanas periodā nevarēja attīstīties, kā bija paredzēts.
(131)
Dažas personas norādīja, ka Savienības ražošanas nozares situācija tieši laikposmā no 2010. gada līdz izmeklēšanas periodam uzlabojās un tas notika tajā pašā laikā, kad divkāršojās importa apjoms no ASV. Kā paskaidrots iepriekš 102. un 107. apsvērumā, tas, ka attiecīgajā periodā tirgū sāka iesaistīties daudzi jauni Savienības ražotāji, labvēlīgi ietekmēja konkrētus kaitējuma faktorus, piemēram, ražošanas un pārdošanas apjomu. Tomēr Savienības ražošanas nozares tirgus daļa izmeklēšanas periodā bija mazāka nekā 2010. gadā, un tieši tajā laikā Savienības tirgū bija vērojams lielākais pieaugums importam par dempinga cenām no ASV. Cenu samazinājuma un cenu spiediena dēļ pasliktinājās Savienības ražošanas nozares vispārējā finansiālā situācija, jo īpaši rentabilitāte.
(132)
Tādējādi imports par zemām dempinga cenām ir ievērojami veicinājis būtisko kaitējumu, kas izmeklēšanas periodā tika nodarīts Savienības ražošanas nozarei.
5.3. Citu faktoru ietekme
(133)
Lai uz importu par dempinga cenām neattiecinātu citu un ar dempingu nesaistītu faktoru izraisītu iespējamu kaitējumu, izvērtēja arī šādus zināmos faktorus: importu no citām valstīm, Savienības ražošanas nozares eksporta rezultātus, ietekmi, ko radīja ekonomikas krīze un citi faktori, piemēram, izejmateriālu cenu svārstības, pieprasījuma pārmaiņas un iespējamas Savienības ražošanas nozares uzņēmumu iekšējās problēmas.
5.3.1. Imports no citām valstīm (Brazīlijas)
(134)
Saskaņā ar pieejamo informāciju attiecīgajā periodā nozīmīgu attiecīgā ražojuma apjomu uz Savienību importēja tikai Brazīlija. Brazīlijas izcelsmes ražojumu importa cenas pastāvīgi bija ievērojami mazākas par Savienības ražotāju cenām. Tomēr attiecīgajā periodā bija vērojama nepārprotami lejupejoša tendence - samazinājās gan importa no Brazīlijas apjoms (- 81 %), gan tirgus daļa (- 25,8 %). Tādējādi, tā kā šā importa apjoms izmeklēšanas periodā samazinājās līdz tik niecīgam līmenim, nevar uzskatīt, ka tas ietekmēja cēloņsakarību starp importu par zemām cenām no ASV un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu izmeklēšanas periodā.
2008
2009
2010
IP
Importa no Brazīlijas apjoms (tonnās)
1 022 980
884 020
396 249
195 342
Indekss: 2008 = 100
100
86
39
19
Importa no Brazīlijas tirgus daļa (%)
30,3
22,8
9,7
4,5
Vidējā vienības CIF cena
(EUR/importa tonnas)
560,8
496,2
580,8
622,4
Indekss: 2008 = 100
100
88
104
111
Informācijas avots:
Eurostat; Apvienotās Karalistes Atjaunojamo degvielu aģentūra; muitas importa datubāzes dati, ko sniedza Nīderlande, Zviedrija un Somija; kā arī sūdzība.
(135)
Personas apgalvoja, ka attiecīgajā periodā importa no Brazīlijas apjoms bija virs de minimis līmeņa un ka attiecīgais ražojums Savienības tirgū tika pārdots par dempinga cenām. Tās arī norādīja, ka imports no ASV tikai aizstāja samazināto importa no Brazīlijas tirgus daļu. Tāpēc par Savienības ražošanas nozarei nodarītā būtiskā kaitējuma cēloni nevarētu uzskatīt importu no ASV.
(136)
Kā paskaidrots iepriekš, importa no Brazīlijas apjoms attiecīgajā periodā ievērojami samazinājās. Periodā, kad ievērojami pieauga patēriņš, tā tirgus daļa no 30,3 % saruka līdz 4,5 %. Ņemot vērā cenu līmeni, ko Brazīlijas eksportētāji piemēroja Savienības tirgum, nevar izslēgt to, ka Brazīlijas izcelsmes bioetanola imports ir zināmā mērā veicinājis Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu. Tomēr izmeklēšanas periodā šā importa apjoms tik ļoti samazinājās, ka to nevar uzskatīt par būtisku attiecīgā kaitējuma cēloni. Tiešām, laikposmā no 2010. gada līdz izmeklēšanas periodam, kad importa no Brazīlijas apjoms samazinājās aptuveni par 200 000 tonnu, importa par dempinga cenām no ASV apjoms pieauga vairāk nekā par 330 000 tonnu. Tāpēc uzskatāms, ka Brazīlijas bioetanola pārdošanas apjoms Savienības tirgū, jo īpaši izmeklēšanas periodā, nevarēja būt tik liels, lai ietekmētu noteikto cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām no ASV un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu šajā periodā.
5.3.2. Savienības ražošanas nozares eksporta rezultāti
2008
2009
2010
IP
Eksporta pārdošanas apjoms (tonnās)
26 263
41 023
53 085
59 633
Informācijas avots:
sūdzība un izlasē iekļauto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.
(137)
Izmeklēšanā tika noskaidrots, ka izmeklēšanas periodā Savienības ražošanas nozare eksportēja nelielu bioetanola daudzumu par cenām, kas ievērojami pārsniedza Savienības tirgū noteiktās cenas. Tāpēc var secināt, ka eksporta rezultāti nav uzskatāmi par faktoru, kas ietekmēja cēloņsakarību starp Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu un importu par dempinga cenām no attiecīgās valsts.
5.3.3. Ekonomikas krīzes ietekme
(138)
Netika konstatēta ekonomikas krīzes radīta nelabvēlīga ietekme uz Savienības ražošanas nozari. Vislielākais bioetanola patēriņa pieaugums Savienībā notika 2009. gadā, kuru kopumā uzskatīja par smagāko ekonomikas krīzes gadu. Šajā periodā arī pieauga Savienības ražotāju ražošanas un pārdošanas apjoms.
(139)
Ņemot vērā iepriekš minēto, uzskatāms, ka ekonomikas krīze neietekmēja cēloņsakarību starp importu par zemām cenām no attiecīgās valsts un Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu.
5.3.4. Citi faktori
(140)
Attiecīgās personas norādīja arī citus faktorus, kas varēja ietekmēt cēloņsakarību, piemēram, izejmateriālu cenu svārstības, pieprasījumu, kas bija mazāks, nekā paredzēts, Savienības tiesisko regulējumu, kas, iespējams, rada Savienības ražotājiem nelabvēlīgu situāciju, un konkrētas iespējamas Savienības ražotāju iekšējas problēmas.
(141)
Attiecībā uz izejmateriālu cenu svārstībām tika konstatēts, ka gan kukurūzas, gan kviešu cenas attiecīgajā periodā bija nestabilas. Tomēr izmeklēšanā tika noskaidrots, ka vairums ražotāju šo risku ierobežo, piemērojot īpašu cenas noteikšanas mehānismu piegādātājiem vai arī izmantojot finanšu tirgus. Tādējādi arī tad, ja izejvielu cenas bija atšķirīgas, jo īpaši no 2008. gada līdz 2010. gadam, kad kukurūzas cena bija mazāka par kviešu cenu, izmeklēšanas perioda otrajā pusē izejvielu cenas vairāk vai mazāk bija vienādas. Tas nozīmē, ka visas cenu atšķirības tika samazinātas līdz minimumam un nebija ilgstošas.
(142)
Atsevišķas personas apgalvoja, ka AED dalībvalstīs tika īstenota pārāk lēni un ka patēriņš neatbilda šajā direktīvā izvirzītajiem mērķiem. Tomēr arī tad, ja sākotnējie mērķi attiecīgajā periodā netika pilnīgi īstenoti, patēriņa ievērojamais pieaugums (par 29,2 %) šajā laikposmā ir labvēlīgs faktors, ko analīzē nedrīkst ignorēt. Jebkurā gadījumā to, ka AED, iespējams, tika īstenota lēni, nevar uzskatīt par pamatojumu tam, ka Savienības tirgū nonāca liels importa apjoms par zemām dempinga cenām, kas bija mazākas par Savienības ražošanas nozares cenām un nodarīja tai kaitējumu. Tāpēc šis iebildums ir noraidīts.
(143)
Šīs personas arī uzskatīja, ka normatīvās nenoteiktības dēļ ar Savienības ražošanas nozares jaudu vien nepietiktu, lai apmierinātu pieprasījumu Savienības tirgū, un ka sertificēšanas sistēma darbojas ļoti lēni un tādējādi ierobežo sertificēto Savienības ražotāju priekšrocības. Visbeidzot, dažas personas uzskatīja, ka jebkāda nodarītā kaitējuma iemesls ir daudzu Savienības ražotāju iekšējās problēmas attiecīgajā periodā. Tomēr šie apgalvojumi netika pamatoti, un to pamatotība netika konstatēta arī izmeklēšanā. Taču būtu jānorāda, ka izmeklēšanā tika noskaidrots, ka Savienības ražošanas apjoma iespējamā samazināšanās galvenokārt ir izskaidrojama ar zemo pārdošanas cenu līmeni Savienības tirgū, ko lielā mērā ietekmēja importa pieaugums no ASV par zemām dempinga cenām, kas bija mazākas par Savienības ražotāju cenām, jo īpaši izmeklēšanas periodā. Radās priekšstats, ka ES ražotājiem nebija izvēles un tiem bija jāpārtrauc ražošana, jo pārdošanas cenu dēļ tie pat nespēja segt izmaksas par izejmateriāliem, jo īpaši izmeklēšanas periodā. Tāpēc minētie nepamatotie apgalvojumi nav pietiekami, lai ietekmētu cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām un izmeklēšanas periodā nodarīto kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.
(144)
Tādējādi tiek secināts, ka neviens no minētajiem faktoriem nevarēja ietekmēt cēloņsakarību starp Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu un importu par dempinga cenām no ASV.
(145)
Visbeidzot, šīs personas min to, ka izmeklēšanas periodā ievērojams importa apjoms tika deklarēts ar KN kodu 3824, kam raksturīgs mazs muitas maksājums. Pēc izmeklēšanas perioda beigām attiecīgais maksājums tika paaugstināts. Tās uzskata, ka kaitējuma iemesls ir zemais maksājums, nevis dempings. Šajā ziņā pietiek minēt vien to, ka muitas maksājumu apmērs ik brīdi var mainīties un tādēļ šis arguments nav iemesls, lai noliegtu kaitējuma esību izmeklēšanas periodā.
5.4. Secinājums par cēloņsakarību
(146)
Sniegtā analīze apliecināja, ka attiecīgajā periodā ievērojami palielinājās attiecīgās valsts izcelsmes importa apjoms par zemām cenām un tirgus daļa. Turklāt tika secināts, ka importēto ražojumu cenas bija krietni zemākas par cenām, ko Savienības tirgū noteica Savienības ražošanas nozare.
(147)
Attiecīgās valsts izcelsmes importa apjoms par zemām cenām un tirgus daļa pieauga tad, kad Savienībā vispārēji un pastāvīgi palielinājās patēriņš un Savienības ražošanas nozares attiecīgā perioda rezultāti pasliktinājās. Sistemātiski saglabājot cenas, kas mazākas par Savienības ražošanas nozares cenām, attiecīgās valsts eksportētājiem izdevās palielināt savu tirgus daļu. Savukārt Savienības ražošanas nozare, lai gan aktivitāte pieauga, nespēja panākt pozitīvu peļņas līmeni.
(148)
Pārbaudot citus zināmos faktorus, kas varēja nodarīt kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, tika noskaidrots, ka tie nebija pietiekami nozīmīgi, lai ietekmētu cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām no attiecīgās valsts un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
(149)
Pamatojoties uz iepriekš sniegto analīzi, kurā ietekme, ko radīja visi zināmie faktori, kuri ietekmē Savienības ražošanas nozares situāciju, ir pienācīgi nošķirta un nodalīta no importa par dempinga cenām kaitīgās ietekmes, tika secināts, ka imports par dempinga cenām no ASV ir radījis Savienības ražošanas nozarei būtisku kaitējumu pamatregulas 3. panta 5. punkta izpratnē.
6. SAVIENĪBAS INTERESES
6.1. Ievadpiezīme
(150)
Saskaņā ar pamatregulas 21. pantu tika pārbaudīts, vai neatkarīgi no secinājumiem par kaitējumu, ko nodarījis imports par dempinga cenām no attiecīgās valsts, pastāv pārliecinoši iemesli secināt, ka konkrētajā gadījumā antidempinga pasākumu pieņemšana nav Savienības interesēs. Analizējot Savienības intereses, ņēma vērā attiecīgās dažādās intereses, tostarp Savienības ražošanas nozares, attiecīgā ražojuma importētāju un lietotāju intereses.
6.2. Savienības ražošanas nozares intereses
(151)
Izmeklēšanā tika noskaidrots, ka Savienības ražošanas nozarei tika nodarīts būtisks kaitējums, kura cēlonis bija imports par dempinga cenām no ASV. Ja netiks īstenoti šā importa izraisīto tirdzniecības kropļojumu novēršanas pasākumi, ļoti iespējams, ka Savienības ražošanas nozares ekonomiskā situācija turpinās pasliktināties.
(152)
Paredzams, ka, nosakot antidempinga maksājumus, tiks atjaunoti efektīvi tirdzniecības apstākļi Savienības tirgū un tādējādi Savienības ražošanas nozare varēs noteikt savām ražošanas izmaksām atbilstīgas cenas. Paredzams arī, ka šādu pasākumu noteikšana palīdzētu Savienības ražošanas nozarei palielināt pārdošanas apjomu un tādējādi atgūt tirgus daļu, ko tā zaudēja importa par dempinga cenām dēļ. Savukārt tas nākotnē labvēlīgi ietekmēs tās finansiālo situāciju un rentabilitāti.
(153)
Tāpēc tika secināts, ka antidempinga pasākumu noteikšana attiecībā uz ASV izcelsmes attiecīgā ražojuma importu nebūtu pretrunā Savienības ražošanas nozares interesēm.
6.3. Importētāju intereses
(154)
Atbildes uz jautājumiem anketā, kas bija paredzēta nesaistītajiem importētājiem Savienībā, atsūtīja divi uzņēmumi. Šo importētāju telpās, kuri sadarbojās, tika veikti pārbaudes apmeklējumi. Ar bioetanolu saistīta uzņēmējdarbība veido tikai nelielu daļu no abu apmeklēto uzņēmumu kopējā apgrozījuma (mazāk par 5 %). Turklāt abi uzņēmumi norādīja, ka tie jebkādu cenas pieaugumu varētu nodot saviem klientiem un lietotājiem.
(155)
Pamatojoties uz pieejamo informāciju, tika secināts, ka pasākumu noteikšanai nebūtu vērā ņemamas un nelabvēlīgas ietekmes uz importētājiem.
6.4. Lietotāju intereses
(156)
Atbildes uz jautājumiem anketā, kas bija paredzēta lietotājiem Savienībā, atsūtīja četri uzņēmumi. Pārbaudes apmeklējumi tika veikti viena uzņēmuma telpās.
(157)
Ar bioetanolu saistīta uzņēmējdarbība veido mazu apmeklētā uzņēmuma apgrozījuma daļu (mazāk par 5 %). Uzņēmums bija sagatavojis ietekmes novērtējumu par maisījumu E5 un aprēķinājis, ka, ja piemērotu maksājumu 100 EUR/m3 apmērā, cenas pieaugums būtu EUR 0,005 par litru pie sūkņa.
(158)
Savukārt pārējo trīs lietotāju atbildēs uz anketas jautājumiem sniegtie dati liecina, ka arī šos uzņēmumus pasākumi ietekmētu minimāli. Viens no šiem uzņēmumiem no attiecīgās valsts iegādājās diezgan ierobežotu apjomu, un antidempinga maksājuma noteikšana tā rentabilitāti ietekmētu pavisam maz.
(159)
Pārējie divi lietotāji, kas sadarbojās, ir saistīti un paziņoja, ka visus noteiktos antidempinga maksājumus var nodot saviem klientiem. Tie arī norādīja, ka viņiem ir pietiekami liels piegādātāju loks un viņi nav atkarīgi no importa no ASV.
(160)
Attiecīgās personas apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozares jauda nav pietiekama, lai apmierinātu visu pieprasījumu, un ka, lai iegūtu vajadzīgo bioetanolu, tas Savienībā būs jāimportē. Pārbaudītie jaudas rādītāji liecina, ka mazo pārdošanas cenu dēļ netika izmantota visa Savienības ražošanas nozares jauda. Tāpēc Savienības ražotāji spētu palielināt ražošanas apjomu, lai apmierinātu augošo pieprasījumu, jo īpaši tad, ja tirgū vairs nepastāvētu tirdzniecības kropļojumi. Turklāt drīzumā tiks būvētas un sāks darboties jaunas ražotnes, tādējādi Savienībā tiks samazināti visi ar ražojuma trūkumu saistītie riski.
(161)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, tika secināts, ka antidempinga pasākumiem attiecībā uz bioetanola importu no ASV nebūtu vērā ņemamas nelabvēlīgas ietekmes uz lietotājiem Savienībā.
6.5. Secinājums par Savienības interesēm
(162)
Ņemot vērā iepriekš minēto, tika secināts, ka, pamatojoties uz pieejamo informāciju par Savienības interesēm, nav pārliecinošu iemeslu nenoteikt antidempinga pasākumus attiecībā uz ASV izcelsmes bioetanola importu.
7. GALĪGI ANTIDEMPINGA PASĀKUMI
7.1. Kaitējuma novēršanas līmenis
(163)
Ņemot vērā gūtos secinājumus par dempingu, kaitējumu, cēloņsakarību un Savienības interesēm, lai nepieļautu, ka imports par dempinga cenām rada Savienībai turpmāku kaitējumu, būtu jānosaka galīgi antidempinga pasākumi.
(164)
Lai noteiktu šo pasākumu līmeni, tika ņemtas vērā dempinga starpības un maksājuma apmērs, kas vajadzīgs, lai novērstu Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, nepārsniedzot konstatētās dempinga starpības.
(165)
Aprēķinot maksājuma summu, kas jānosaka, lai novērstu kaitējumu radošā dempinga ietekmi, tika uzskatīts, ka attiecīgajiem pasākumiem jābūt tādiem, lai Savienības ražošanas nozare varētu segt ražošanas izmaksas un gūt tādu peļņu pirms nodokļu nomaksas, ko šāda veida ražošanas nozarei šajā jomā ir iespējams gūt, pārdodot līdzīgo ražojumu Savienībā normālos konkurences apstākļos, t. i., ja nav importa par dempinga cenām.
(166)
Šajā lietā, ņemot vērā it īpaši iepriekš 102. un 103. apsvērumā minēto informāciju, uzskatāms, ka Savienības ražošanas nozares mērķa peļņa būtu jānosaka, ņemot vērā gūtos ienākumus laikā, kad importa apjoms no ASV bija nenozīmīgs, t. i., viena izlasē iekļautā Savienības ražotāja vidējo peļņas normu pirms nodokļu nomaksas 2008. un 2009. gadā, turklāt ņemot vērā, ka šis ražotājs minētajā laikā nebija darbības sākumposmā. Tāpēc uzskatāms, ka peļņas norma 6,8 % apmērā no apgrozījuma ir samērīga un atbilstīga minimālā peļņa, ko Savienības ražošanas nozare varētu būt guvusi izmeklēšanas periodā normālas tirdzniecības apstākļos bez kaitējumu radoša dempinga.
(167)
Ņemot to vērā, tika aprēķināta Savienības ražošanas nozares līdzīgā ražojuma pārdošanas cena, kas nerada kaitējumu. To ieguva, koriģējot izlasē iekļauto Savienības ražotāju pārdošanas cenas atbilstīgi izmeklēšanas periodā gūtajai faktiskajai peļņai/zaudējumiem un pieskaitot minēto peļņas normu.
(168)
Pēc tam tika noteikts vajadzīgais cenas pieaugums, ņemot vērā ASV ražotāju eksportētāju, kas sadarbojās, vidējās svērtās importa cenas, kura noteikta cenu samazinājuma aprēķinos, salīdzinājumu ar cenu, par kādu izmeklēšanas periodā Savienības ražošanas nozare Savienības tirgū pārdeva ražojumus un kas nerada kaitējumu. Minētajā salīdzinājumā iegūto starpību pēc tam izteica procentos no vidējās kopējās CIF importa vērtības.
7.2. Maksājumu veids un apjoms
(169)
Ņemot vērā iepriekš minēto, uzskatāms, ka saskaņā ar pamatregulas 9. panta 4. punktu attiecīgā ražojuma importam piemērojamie galīgie antidempinga pasākumi būtu jānosaka mazāko dempinga un kaitējuma starpību apmērā, ievērojot noteikumu par mazāko maksājumu. Tāpēc visas maksājumu likmes būtu jānosaka konstatēto dempinga starpību apmērā.
(170)
Tiek ierosināti šādi galīgie antidempinga maksājumi:
Dempinga starpība
Kaitējuma starpība
Galīgais maksājums
Valsts līmeņa dempinga starpība (%)
9,5
31,1
9,5
(171)
Ņemot vērā to, ka antidempinga maksājums attieksies arī uz maisījumiem, kuru sastāvā bioetanola apjoms pārsniedz 10 % (v/v), proporcionāli bioetanola daudzumam maisījuma sastāvā, uzskatāms, ka, lai dalībvalstu muitas dienesti varētu efektīvi īstenot šo pasākumu, būtu jānosaka fiksēts maksājums atbilstīgi tīrā bioetanola daudzumam sastāvā.
(172)
Šajā regulā paredzēto antidempinga maksājuma likmi noteica, ņemot vērā konkrētās izmeklēšanas konstatējumus. Tāpēc tā atbilst izmeklēšanā konstatētajai situācijai. Šo visiem uzņēmumiem piemērojamo valsts līmeņa maksājumu attiecina uz ASV izcelsmes attiecīgā ražojuma importu.
(173)
Lai gan sākotnēji plānoto dinamisko tirgus norišu dēļ, kas skar attiecīgo ražojumu, bija paredzēts pasākumus noteikt tikai uz trīs gadiem, pēc ieinteresēto personu iesniegtajiem komentāriem šis jautājums tika izvērtēts atkārtoti. Sūdzības iesniedzēji it īpaši iebilda, ka šajā brīdī nav pamata domāt par lielām tirgus struktūras izmaiņām, jo pāreja uz jaunās paaudzes bioetanolu, visdrīzāk, prasīs ilgu laiku un nebūtu ņemama vērā šā priekšlikuma ietvaros. Tāpat arī būtu par agru izvērtēt konkrētu pašlaik apspriežamo likumdošanas priekšlikumu rezultātus un ietekmi uz visiem uzņēmējiem tirgū. Izvērtējot šos argumentus, secināja, ka nav iemesla atkāpties no pasākumu darbības laika, kas noteikts pamatregulas 11. panta 2. punktā. Tas neskar ieinteresēto personu tiesības saskaņā ar 11. panta 3. punktu pieprasīt pārskatīšanu, ja to pamato esošie apstākļi.
8. REĢISTRĒŠANA
(174)
Komisija saņēma sūdzības iesniedzēja prasību par ASV izcelsmes bioetanola importa reģistrēšanu. Saskaņā ar pamatregulas 14. panta 6. punktu Komisija pēc konsultēšanās ar Padomdevēju komiteju var likt muitas dienestiem veikt attiecīgus pasākumus, lai reģistrētu importu tā, lai pēc tam pasākumus varētu vērst pret importu, sākot no reģistrēšanas datuma. Importu var reģistrēt, ja pirms tam ir saņemts Savienības ražošanas nozares pieprasījums ar pietiekamiem pierādījumiem, kas pamato šādu rīcību. Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka, tā kā reģistrēšana tika paredzēta vienlaikus īstenotajā antisubsidēšanas procedūrā attiecībā uz ASV izcelsmes bioetanola importu (14), šie nosacījumi jau bija izpildīti.
(175)
Tomēr būtu jānorāda, ka vienlaikus īstenotajā antisubsidēšanas procedūrā reģistrēšana tika paredzēta pilnīgi citu apstākļu dēļ. Kā norādīts Regulas (ES) Nr. 771/2012 10. apsvērumā, lai gan konstatējumi apstiprināja kompensējošo subsidēšanu un tās izraisīto būtisko kaitējumu Savienības ražošanas nozarei izmeklēšanas periodā, Komisija nolēma nepieņemt pagaidu kompensācijas maksājumus, jo pagaidu kārtā tika konstatēts, ka lielākā subsidēšanas shēma, kas darbojās IP laikā, vairs nepastāvēja, un tas nozīmē, ka tā vairs nesniegtu priekšrocības laikā, kad tiktu noteikti pagaidu pasākumi. Tomēr bija pierādījumi tam, ka ASV nākamajos mēnešos varētu ar atpakaļejošu spēku atjaunot lielāko subsidēšanas shēmu, par kuru tika konstatēts, ka tā ir kompensējama. Komisija uzskatīja, ka tādā gadījumā tā šai izmeklēšanā būtu tiesīga noteikt (un arī iekasēt) pagaidu kompensācijas maksājumus. Tādējādi, lai šādos īpašos apstākļos saglabātu Eiropas Savienības tiesības, Komisija nolēma likt muitas dienestiem reģistrēt importu. Minētie īpašie apstākļi uz šo AD procedūru neattiecas,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
1. Ar šo nosaka galīgo antidempinga maksājumu importētam bioetanolam, sauktam par “degvielas etanolu”, t. i., etilspirtam, ko ražo no lauksaimniecības produktiem (kuri uzskaitīti Līguma par Eiropas Savienības darbību I pielikumā), denaturētam vai nedenaturētam, izņemot tādus ražojumus, kuru sastāvā ūdens pārsniedz 0,3 % (m/m), ko mēra saskaņā ar standartu EN 15376, bet ieskaitot etilspirtu, kuru ražo no lauksaimniecības produktiem (kas uzskaitīti Līguma par Eiropas Savienības darbību I pielikumā) un kurš atrodams benzīna maisījumos ar etilspirta saturu virs 10 % (v/v), un kurš paredzēts izmantošanai degvielā, un kuru pašreiz klasificē ar šādiem KN kodiem: ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 51, ex 2710 12 59, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 un ex 3824 90 97 (attiecīgie Taric kodi: 2207100012, 2207200012, 2208909912, 2710122111, 2710122592, 2710123111, 2710124111, 2710124511, 2710124911, 2710125111, 2710125911, 2710127011, 2710129011, 3814001011, 3814009071, 3820000011 un 3824909767), un kura izcelsmes valsts ir Amerikas Savienotās Valstis.
2. Šā panta 1. punktā aprakstītajam ražojumam piemērojamais galīgais antidempinga maksājums ir EUR 62,3 par neto tonnu. Antidempinga maksājumu piemēro proporcionāli no lauksaimniecības produktiem (kas uzskaitīti Līguma par Eiropas Savienības darbību I pielikumā) ražota tīra etilspirta masas saturam (bioetanola saturam).
3. Šā panta 1. pantā aprakstītajiem ražojumiem nepiemēro galīgo antidempinga maksājumu, ja tie ir paredzēti izmantošanai citādi, nevis degvielā. Uz atbrīvojumu attiecas nosacījumi, kas paredzēti attiecīgajos Eiropas Savienības noteikumos par šādu preču izmantošanas muitas kontroli (sk. Komisijas Regulas (EEK) Nr. 2454/93 291.-300. pantu).
4. Gadījumos, kad preces ir bojātas, pirms tās nonākušas brīvā apgrozībā, un tāpēc, lai noteiktu muitas vērtību, faktiski samaksāto vai maksājamo cenu sadala atbilstīgi Regulas (EEK) Nr. 2454/93 145. pantam, antidempinga maksājuma summu, kas aprēķināta, izmantojot iepriekš minētās summas, samazina par procentuālu daļu, kura atbilst faktiski samaksātās vai maksājamās cenas sadalījumam.
5. Ja nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
2. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 18. februārī