ROZHODNUTÍ RADY č. 189/2014/EU
ze dne 20. února 2014,
kterým se Francie opravňuje, aby uplatňovala sníženou sazbu některých nepřímých daní na „tradiční“ rum vyrobený na Guadeloupu, ve Francouzské Guyaně, na Martiniku a Réunionu, a kterým se zrušuje rozhodnutí 2007/659/ES
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 349 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutí Rady 2007/659/ES (2) oprávnilo Francii, aby na „tradiční“ rum vyrobený na Guadeloupu, ve Francouzské Guyaně, na Martiniku a Réunionu (dále jen „dotyčné čtyři nejvzdálenější regiony“) a prodávaný na metropolitním území Francie uplatňovala sníženou sazbu spotřební daně, která může být nižší než minimální sazba spotřební daně stanovená směrnicí Rady 92/84/EHS (3), avšak ne o více než 50 % základní vnitrostátní sazby spotřební daně z alkoholu. Od 1. ledna 2011 je snížená sazba spotřební daně omezena roční kvótou ve výši 120 000 hektolitrů čistého alkoholu. Platnost této odchylky skončila dnem 31. prosince 2013.
(2)
Dne 12. března 2013 požádaly francouzské orgány Komisi, aby předložila návrh na rozhodnutí Rady, kterým se za stejných podmínek prodlužuje odchylka stanovená v rozhodnutí 2007/659/ES na dalších sedm let, tj. do dne 31. prosince 2020. Dne 3. července a 2. srpna 2013 byly k této žádosti předloženy doplňující informace a změny týkající se různých francouzských daní, na které se má navrhované rozhodnutí vztahovat.
(3)
Francouzské orgány Komisi rovněž informovaly, že Francie dne 1. ledna 2012 pozměnila vnitrostátní právní předpisy týkající se příspěvku „cotisation sur les boissons alcooliques“, známého také jako „vignette sécurité sociale“ (VSS), což je příspěvek z alkoholických nápojů prodávaných ve Francii do národního fondu nemocenského pojištění za účelem boje proti zdravotním rizikům spojeným s nestřídmým užíváním těchto produktů, který je vybírán vedle vnitrostátní spotřební daně. Změnil se zejména daňový základ ze 160 EUR za hektolitr na 533 EUR za hektolitr čistého alkoholu a bylo zavedeno omezení výše příspěvku VSS, jež bylo spojeno s platnou spotřební daní.
(4)
V souvislosti se žádostí francouzských orgánů o prodloužení platnosti odchylky stanovené v rozhodnutí 2007/659/ES do dne 31. prosince 2020 požádaly francouzské orgány Komisi, aby ode dne 1. ledna 2012 zahrnula příspěvek VSS do seznamu daní, v jejichž případě lze na „tradiční“ rum vyrobený v dotyčných čtyřech nejvzdálenějších regionech uplatňovat nižší sazbu.
(5)
Místo prodloužení platnosti odchylky stanovené v rozhodnutí 2007/659/ES je vhodnější přijmout nové rozhodnutí o odchylce týkající se obou daní, tj. spotřební daně stanovené směrnicí 92/84/EHS a příspěvku VSS.
(6)
Vzhledem k malému rozsahu místního trhu mohou lihovary v dotyčných čtyřech nejvzdálenějších regionech rozvíjet svou činnost pouze tehdy, mají-li dostatečný přístup na trh metropolitní Francie, který představuje pro jejich rum hlavní odbytiště (71 % z celkového množství). Skutečnost, že pro „tradiční“ rum je obtížné konkurovat na trhu Unie, lze kromě specifické strukturální sociální a hospodářské situace těchto nejvzdálenějších regionů, která je prohlubována zvláštními omezeními uvedenými v článku 349 Smlouvy o fungování EU, přisoudit vyšším výrobním nákladům a vyšším daním za láhev, neboť „tradiční“ rum se obvykle stáčí do lahví o větším objemu a má vyšší obsah alkoholu.
(7)
Výrobní náklady hodnotového řetězce cukrová třtina-cukr-rum jsou v dotyčných čtyřech nejvzdálenějších regionech vyšší než v jiných oblastech světa. Zejména mzdové náklady jsou vyšší, neboť v dotyčných čtyřech nejvzdálenějších regionech se používají francouzské sociální právní předpisy. Na tyto nejvzdálenější regiony se rovněž vztahují unijní normy v oblasti životního prostředí a bezpečnosti, jež vyžadují značné investice a náklady, které přímo nesouvisejí s produktivitou, i když prostředky na tyto investice jsou částečně čerpány ze strukturálních fondů Unie. Kromě toho jsou lihovary v dotyčných čtyřech nejvzdálenějších regionech menší než lihovary mezinárodních seskupení. Z této skutečnosti vyplývají vyšší výrobní náklady na jednotku výstupu. Podle francouzských orgánů všechny tyto přímé dodatečné výrobní náklady, včetně nákladů na dopravu a pojištění, celkově odpovídají přibližně 12 % francouzské spotřební daně, jež se v roce 2012 v zásadě uplatňovala na lihoviny s vyšším obsahem alkoholu.
(8)
„Tradiční“ rum prodávaný v metropolitní Francii se obvykle stáčí do lahví o větším objemu (60 % rumu se prodává v lahvích o objemu 1 litr) a má vyšší obsah alkoholu (v rozmezí od 40° do 59°) než konkurenční rum, jenž je obvykle uváděn na trh v lahvích o objemu 0,7 litru a má obsah alkoholu 37,5°. Vyšší obsah alkoholu s sebou zase přináší vyšší spotřební daně, vyšší příspěvek VSS a dále pak vyšší DPH za litr prodaného rumu. Proto kumulativní „dodatečné náklady“, tedy vyšší výrobní náklady, vyšší náklady na přepravu a vyšší daně (spotřební daň a DPH), odpovídají 40 % až 50 % francouzské spotřební daně, jež se v roce 2012 v zásadě uplatňovala na lihoviny s vyšším obsahem alkoholu. Kromě toho změna základu pro výpočet příspěvku VSS ze 160 EUR za hektolitr na 533 EUR za hektolitr čistého alkoholu od 1. ledna 2012 by bývala měla (včetně DPH) další nepříznivý dopad na cenu „tradičního“ rumu, jenž se na trh uvádí s vyšším obsahem alkoholu; jedná se zhruba o 10 % základní sazby spotřební daně. Za účelem vyrovnání tohoto dalšího nepříznivého účinku, úzce spjatého se specifickou strukturální sociální a hospodářskou situací dotyčných čtyř nejvzdálenějších regionů, která je prohlubována zvláštními omezeními uvedenými v článku 349 Smlouvy o fungování EU, by ve prospěch „tradičního“ rumu z dotyčných čtyř nejvzdálenějších regionů měla být snížena sazba příspěvku VSS.
(9)
Daňové zvýhodnění vztahující se na harmonizované spotřební daně a příspěvek VSS, jež má být povoleno, musí zůstat přiměřené, aby nebyla narušena integrita a soudržnost právního řádu Unie, včetně ochrany nenarušené hospodářské soutěže na vnitřním trhu a politiky státních podpor.
(10)
Měly by být proto zohledněny dodatečné náklady vyplývající z praxe, která trvala více než deset let a jež spočívá v prodeji „tradičního“ rumu s vyšším obsahem alkoholu, což přináší vyšší daně.
(11)
V roce 2012 Francie na „tradiční“ rum uplatňovala spotřební daň ve výši 903 EUR na hektolitr čistého alkoholu, což odpovídá 54,4 % základní sazby spotřební daně. Rovněž uplatňovala příspěvek VSS ve výši 361,20 EUR na hektolitr čistého alkoholu, což odpovídá 67,8 % základní sazby příspěvku VSS. Obě snížení dohromady odpovídají daňovému zvýhodnění ve výši 928,80 EUR na hektolitr čistého alkoholu, což představuje daňové zvýhodnění oproti souhrnným základním sazbám (spotřební dani a příspěvku VSS) ve výši 42,8 %.
(12)
Rozhodnutí 2007/659/ES oprávnilo Francii, aby snížila vnitrostátní spotřební daň na „tradiční“ rum až o 50 % základní vnitrostátní sazby spotřební daně z alkoholu. Uvedené rozhodnutí nezahrnovalo sníženou sazbu příspěvku VSS z „tradičního“ rumu, která byla zavedena až jako kompenzační opatření za dodatečné náklady, jež v případě uvedeného rumu přinesla ode dne 1. ledna 2012 reforma systému příspěvku VSS.
(13)
K nápravě této situace je nezbytné na příspěvek VSS uplatnit tytéž zásady, které byly uplatněny v případě odchylky od článku 110 Smlouvy o fungování EU týkající se harmonizovaných spotřebních daní. Zároveň by od ledna roku 2014 měla být omezena horní hranice daňového zvýhodnění, které lze poskytnout, na maximální procentní podíl základních sazeb za hektolitr čistého alkoholu harmonizované spotřební daně z lihovin s vysokým obsahem alkoholu a příspěvku VSS.
(14)
Nová odchylka by měla být udělena na sedm let, tedy od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
(15)
Francie by měla předložit zprávu z poloviny období, aby Komise mohla posoudit, zda stále existují důvody pro odchylku, zda daňové zvýhodnění poskytnuté Francií je stále přiměřené a zda je možné uvažovat o alternativních opatřeních k systému daňové odchylky, jež jsou k tomu pro podporu konkurenceschopnosti hodnotového řetězce cukrová třtina-cukr-rum rovněž dostačující, přičemž se vezme v úvahu jejich mezinárodní rozměr.
(16)
V rozhodnutí 2007/659/ES nemohly být původně zohledněny nové okolnosti, jež nastaly po reformě systému příspěvku VSS. Výjimečně, při zohlednění uvedené specifické strukturální sociální a hospodářské situace dotyčných čtyř nejvzdálenějších regionů, je proto od 1. ledna 2012 odůvodněné použít předmětný režim snížené sazby příspěvku VSS.
(17)
Tímto rozhodnutím není dotčeno případné použití článků 107 a 108 Smlouvy o fungování EU.
(18)
Rozhodnutí 2007/659/ES by proto mělo být zrušeno,
PŘIJALA TOTO ROZHODUTÍ:
Článek 1
Odchylně od článku 110 Smlouvy o fungování EU je Francie na svém metropolitním území oprávněna na „tradiční“ rum vyrobený na Guadeloupu, ve Francouzské Guyaně, na Martiniku a Réunionu rozšířit uplatňování sazby spotřební daně, jež je nižší než plná daň na alkohol stanovená v článku 3 směrnice 92/84/EHS, a uplatňovat sazbu příspěvku „cotisation sur les boissons alcooliques“ (VSS), jež je nižší než plná sazba použitelná na základě francouzských vnitrostátních právních předpisů.
Článek 2
Odchylka uvedená v článku 1 je omezena na rum vymezený v příloze II bodě 1 písm. f) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 (4), jenž se vyrábí na Guadeloupu, ve Francouzské Guyaně, na Martiniku a Réunionu z cukrové třtiny sklízené v místě výroby a který má obsah jiných těkavých látek než ethanol a methanol nejméně 225 gramů na hektolitr čistého alkoholu a obsah alkoholu nejméně 40 % obj.
Článek 3
1. Snížené sazby spotřební daně a příspěvku VSS, které jsou uvedeny v článku 1 a jež se uplatňují na rum podle článku 2, jsou omezeny na roční kvótu ve výši 120 000 hektolitrů čistého alkoholu.
2. Snížené sazby spotřební daně a příspěvku VSS uvedené v článku 1 tohoto rozhodnutí mohou být nižší než minimální sazba spotřební daně na alkohol stanovená ve směrnici 92/84/EHS, avšak nemohou být o více než 50 % nižší, než je plná sazba spotřební daně na alkohol stanovená podle článku 3 směrnice 92/84/EHS, nebo v případě příspěvku VSS než plná sazba spotřební daně na alkohol.
3. Kumulované daňové zvýhodnění, jež je povoleno v souladu s odstavcem 2 tohoto článku, nesmí být vyšší než 50 % plné sazby na alkohol stanovené podle článku 3 směrnice 92/84/EHS.
Článek 4
Do 31. července 2017 zašle Francie Komisi zprávu, aby jí umožnila určit, zda stále existují důvody pro udělení odchylky a zda Francií poskytnuté daňové zvýhodnění stále je a se vší pravděpodobností zůstane přiměřené a dostatečné pro podporu konkurenceschopnosti hodnotového řetězce cukrová třtina-cukr-rum na Guadeloupu, ve Francouzské Guyaně, na Martiniku a Réunionu.
Článek 5
Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 s výjimkou ustanovení článku 1 a čl. 3 odst. 1 a 2, která se použijí ode dne 1. ledna 2012.
Článek 6
1. Rozhodnutí 2007/659/ES se zrušuje.
2. Odkazy na zrušené rozhodnutí se považují za odkazy na toto rozhodnutí.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 20. února 2014.
PADOMES LĒMUMS Nr. 189/2014/ES
(2014. gada 20. februāris),
ar kuru Francijai atļauj piemērot samazinātu konkrētu netiešo nodokļu likmi Gvadelupā, Francijas Gviānā, Martinikā un Reinjonā ražotam “tradicionālajam” rumam un ar kuru atceļ Lēmumu 2007/659/EK
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 349. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
saskaņā ar īpašu likumdošanas procedūru,
tā kā:
(1)
Padomes Lēmums 2007/659/EK (2) ļāva Francijai “tradicionālajam” rumam, kas ražots Gvadelupā, Francijas Gviānā, Martinikā un Reinjonā (attiecīgie četri tālākie reģioni) un tiek pārdots kontinentālajā Francijā, piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi, kas var būt zemāka par minimālo akcīzes nodokļa likmi, kura noteikta Padomes Direktīvā 92/84/EEK (3), bet ne zemāka par 50 % no parastās valsts akcīzes nodokļa likmes alkoholam. No 2011. gada 1. janvāra samazinātā akcīzes nodokļa likme ir noteikta ikgadējai kvotai, kuras apjoms nepārsniedz 120 000 hektolitrus tīra spirta. Minētā atkāpe zaudēja spēku 2013. gada 31. decembrī.
(2)
Francijas iestādes 2013. gada 12. martā lūdza Komisiju iesniegt priekšlikumu Padomes lēmumam, ar ko atkāpi, kas noteikta Lēmumā 2007/659/EK, saskaņā ar tādiem pašiem nosacījumiem pagarina uz turpmākajiem septiņiem gadiem līdz 2020. gada 31. decembrim. Minētajam lūgumam pievienoja papildu informāciju un tajā izdarīja grozījumus attiecībā uz dažādiem Francijas nodokļiem, uz kuriem attieksies ierosinātais lēmums, attiecīgi 2013. gada 3. jūlijā un 2. augustā.
(3)
Francijas iestādes arī paziņoja Komisijai, ka Francija no 2012. gada 1. janvāra ir grozījusi savus tiesību aktus par cotisation sur les boissons alcooliques, sauktu arī par vignette sécurité sociale (VSS), kas ir iemaksa, kuru no Francijā pārdotiem alkoholiskajiem dzērieniem iekasē Valsts veselības apdrošināšanas fondam, lai vērstos pret veselības riskiem, ko rada šā produkta pārmērīga lietošana, un kuru iekasē papildus valsts akcīzes nodoklim. Jo īpaši - nodokļu bāze tika mainīta no EUR 160 par hektolitru uz EUR 533 par hektolitru tīra spirta, un tika ieviests VSS summas ierobežojums, kas saistīts ar piemērojamo akcīzes nodokli.
(4)
Ņemot vērā Francijas iestāžu lūgumu līdz 2020. gada 31. decembrim pagarināt Lēmumā 2007/659/EK norādīto atkāpi, Francijas iestādes lūdza Komisiju no 2012. gada 1. janvāraVSS ietvert to nodokļu sarakstā, kuriem var piemērot zemāku likmi attiecībā uz “tradicionālo” rumu, kas ražots attiecīgajos četros tālākajos reģionos.
(5)
Ir lietderīgāk pieņemt jaunu lēmumu par atkāpi, kas attiecas uz abiem nodokļiem: akcīzes nodokļa diferenciācija, kā noteikts Direktīvā 92/84/EEK, un VSS, tā vietā, lai pagarinātu atkāpes termiņu, kas noteikts Lēmumā 2007/659/EK.
(6)
Ņemot vērā vietējā tirgus nelielo apjomu, spirta destilācijas rūpnīcas attiecīgajos četros tālākajos reģionos darbību var attīstīt vienīgi tad, ja tām ir pietiekama piekļuve kontinentālās Francijas tirgum, kas ir šo rūpnīcu ruma galvenais noieta tirgus (71 %). “Tradicionālā” ruma grūtības konkurēt Savienības tirgū kopā ar šo tālāko reģionu īpašo strukturāli sociālo un ekonomisko stāvokli, ko vēl vairāk sarežģī Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 349. pantā minētie īpašie ierobežojumi, ir saistītas ar diviem parametriem: augstākas ražošanas izmaksas un lielāki nodokļi par pudeli, jo “tradicionālais” rums parasti tiek tirgots ar augstāku alkohola saturu un lielākās pudelēs.
(7)
Cukurniedru-cukura-ruma vērtības ķēdes ražošanas izmaksas attiecīgajos četros tālākajos reģionos ir augstākas nekā pārējos pasaules reģionos. Jo īpaši algu izmaksas ir augstākas, jo attiecīgajos četros tālākajos reģionos ir piemērojami Francijas tiesību akti sociālajā jomā. Šiem tālākajiem reģioniem arī piemēro Savienības vides un drošības standartus, kas ietver būtiskus ieguldījumus un izmaksas, kuras nav tieši saistītas ar produktivitāti, pat ja daļu no šādiem ieguldījumiem sedz Savienības struktūrfondi. Turklāt destilācijas rūpnīcas attiecīgajos četros tālākajos reģionos ir mazākas par starptautisku grupu destilācijas rūpnīcām. Tas rada augstākas ražošanas izmaksas uz ražošanas vienību. Kā norāda Francijas iestādes, visas šīs tiešās papildu ražošanas izmaksas, tostarp kravas un apdrošināšanas izmaksas, kopumā atbilst aptuveni 12 % no Francijas akcīzes nodokļa, ko parasti piemēroja stiprajiem alkoholiskajiem dzērieniem 2012. gadā.
(8)
“Tradicionālais” rums, ko pārdod kontinentālajā Francijā, parasti ir sapildīts lielākās pudelēs (60 % ruma tiek pārdots 1 litra pudelēs) un ar augstāku alkohola saturu (no 40° līdz 59°) nekā konkurējošais rums, ko parasti pārdod 0,7 litru pudelēs ar spirta saturu 37,5°. Lielāks spirta saturs savukārt rada augstākus akcīzes nodokļus, lielāku VSS un arī augstāku pievienotās vērtības nodokli (PVN) par pārdoto litru ruma. Tādējādi kumulatīvās papildu izmaksas, proti, augstākas ražošanas izmaksas, augstākas pārvadāšanas izmaksas un lielāki nodokļi (akcīzes nodoklis un PVN), atbilst aptuveni 40 % un 50 % no Francijas akcīzes nodokļa, ko parasti piemēroja stiprajiem alkoholiskajiem dzērieniem 2012. gadā. Turklāt no 2012. gada 1. janvāra veiktās izmaiņas VSS aprēķinā no EUR 160 par hektolitru uz EUR 533 par hl tīra spirta, tostarp arī PVN, būtu radījušas papildu negatīvas sekas “tradicionālā” ruma cenai, ko tirgo ar augstāku alkohola saturu, kas atbilst aptuveni 10 % no parastās akcīzes nodokļa likmes. Lai kompensētu šo papildu negatīvo ietekmi, kas ir cieši saistīta ar attiecīgo četru tālāko reģionu īpašo strukturāli sociālo un ekonomisko stāvokli, ko vēl vairāk sarežģī LESD 349. pantā minētie īpašie ierobežojumi, būtu jāievieš arī VSS likmes samazinājums, lai tas dotu labumu “tradicionālajam” rumam, ko ražo attiecīgajos četros tālākajos reģionos.
(9)
Nodokļu priekšrocībām, kas attiecas gan uz saskaņotajiem akcīzes nodokļiem, gan apstiprināmo VSS, ir jāsaglabā proporcionalitāte, lai neapdraudētu Savienības tiesiskās kārtības integritāti un saskanību, tostarp aizsargājot netraucētu konkurenci iekšējā tirgū un valsts atbalsta politiku.
(10)
Būtu arī jāņem vērā papildu izmaksas, ko rada desmit gadus ilga tirgošanas prakse, saskaņā ar kuru “tradicionālais” rums tiek pārdots ar augstāku spirta saturu un līdz ar to rada lielākus nodokļus.
(11)
Francija 2012. gadā “tradicionālajam” rumam piemēroja akcīzes nodokli EUR 903 apmērā par hl tīra spirta, kas atbilst 54,4 % no parastās akcīzes likmes. Tā arī piemēroja VSS EUR 361,20 apmērā par hl tīra spirta, kas atbilst 67,8 % no VSS parastās likmes. Abi samazinājumi kopā atbilst nodokļu priekšrocībai EUR 928,80 apmērā par hl tīra spirta vai nodokļu priekšrocībai salīdzinājumā ar apkopotajām parastajām likmēm (akcīzes nodoklis un VSS) 42,8 % apmērā.
(12)
Ar Lēmumu 2007/659/EK Francijai tika atļauts samazināt “tradicionālajam” rumam piemērojamo valsts akcīzes nodokli līdz pat 50 % no parastā valsts akcīzes nodokļa alkoholam. Minētais lēmums neietvēra to samazināto VSS likmi “tradicionālajam” rumam, kas tika ieviesta tikai kā kompensējošs pasākums papildu slogam, ko minētajam rumam radīja VSS sistēmas reforma no 2012. gada 1. janvāra.
(13)
Ir nepieciešams minēto situāciju labot, tos pašus principus, kas tika piemēroti atkāpei no LESD 110. panta attiecībā uz saskaņotiem akcīzes nodokļiem, piemērojot arī VSS. Tajā pašā laikā no 2014. gada 1. janvāra būtu jānosaka maksimālā robežvērtība nodokļu priekšrocībai, ko no saskaņotā akcīzes nodokļa stiprajiem alkoholiskajiem dzērieniem un VSS var piešķirt ar parasto likmju maksimālu procentu par hektolitru tīra spirta.
(14)
Būtu jāpiešķir jauna atkāpe uz septiņiem gadiem - no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim.
(15)
Francijai būtu jāiesniedz starpposma ziņojums, lai Komisija varētu novērtēt, vai joprojām pastāv iemesli, kas pamato atkāpi, vai Francijas piešķirtā nodokļu priekšrocība vēl ir proporcionāla un vai var paredzēt nodokļu atkāpju sistēmai alternatīvus pasākumus, kas ir pietiekami, lai atbalstītu cukurniedru-cukura-ruma vērtības ķēdi, ņemot vērā to starptautisko dimensiju.
(16)
Lēmumā 2007/659/EK sākotnēji nevarēja ņemt vērā jaunos apstākļus pēc VSS sistēmas reformas. Tādēļ izņēmuma kārtā un ņemot vērā attiecīgo četru tālāko reģionu īpašo strukturāli sociālo un ekonomisko stāvokli, ir pamatoti no 2012. gada 1. janvāra piemērot attiecīgo samazinātās VSS likmes režīmu.
(17)
Šis lēmums neskar iespējamo LESD 107. un 108. panta piemērošanu.
(18)
Lēmums 2007/659/EK tādēļ būtu jāatceļ,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Atkāpjoties no LESD 110. panta, Francijai ir atļauts kontinentālajā Francijā “tradicionālajam” rumam, kas ražots Gvadelupā, Francijas Gviānā, Martinikā un Reinjonā, pagarināt piemērošanas termiņu akcīzes nodokļa likmei, kas ir zemāka nekā pilna alkoholisko dzērienu likme, kā noteikts Direktīvas 92/84/EEK 3. pantā, un piemērot tādu likmi nodevai, ko sauc par cotisation sur les boissons alcooliques (VSS), kas ir zemāka nekā pilna likme, kas piemērojama saskaņā ar Francijas tiesību aktiem.
2. pants
1. pantā noteiktā atkāpe attiecas tikai uz tādu rumu, kurš definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 110/2008 (4) II pielikuma 1. punkta f) apakšpunktā un kurš ražots Gvadelupā, Francijas Gviānā, Martinikā vai Reinjonā no ražošanas vietā ievāktām cukurniedrēm, kurā gaistošo vielu daudzums (izņemot etilspirtu un metilspirtu) ir 225 grami vai vairāk uz hektolitru tīra spirta un spirta tilpumkoncentrācija ir 40° vai vairāk.
3. pants
1. Attiecībā uz 1. pantā minētajām akcīzes nodokļa un VSS samazinātajām likmēm, kas piemērojamas 2. pantā minētajam rumam, ir noteikta ikgadēja kvota, kuras apjoms nepārsniedz 120 000 hl tīra spirta.
2. Šā lēmuma 1. pantā minētās VSS un akcīzes nodokļa samazinātās likmes katra var būt zemāka par minimālo akcīzes nodokļa likmi alkoholiskajiem dzērieniem, kas noteikta Direktīvā 92/84/EEK, bet nav zemāka par 50 % no pilnās likmes alkoholiskajiem dzērieniem, kas noteikta saskaņā ar Direktīvas 92/84/EEK 3. pantu, vai pilna likme alkoholiskajiem dzērieniem attiecībā uz VSS.
3. Kumulatīvā fiskālā priekšrocība, kas atļauta saskaņā ar šā panta 2. punktu, ir ne vairāk kā 50 % no pilnas likmes alkoholiskajiem dzērieniem, kas noteikta saskaņā ar Direktīvas 92/84/EEK 3. pantu.
4. pants
Francija līdz 2017. gada 31. jūlijam iesniedz Komisijai ziņojumu, lai varētu novērtēt, vai joprojām pastāv iemesli, kas pamato atkāpi, un vai Francijas piešķirtās nodokļu priekšrocības joprojām ir un, kā var paredzēt, joprojām būs proporcionālas un pietiekamas, lai atbalstītu konkurētspējīgu cukurniedru-cukura-ruma vērtības ķēdi Gvadelupā, Francijas Gviānā, Martinikā un Reinjonā.
5. pants
Šo lēmumu piemēro no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim, izņemot 1. pantu un 3. panta 1. un 2. punktu, kurus piemēro no 2012. gada 1. janvāra.
6. pants
1. Ar šo tiek atcelts Lēmums 2007/659/EK.
2. Atsauces uz minēto atcelto lēmumu uzskata par atsaucēm uz šo lēmumu.
7. pants
Šis lēmums ir adresēts Francijas Republikai.
Briselē, 2014. gada 20. februārī