NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 807/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se doplňují některá ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a kterým se zavádějí přechodná ustanovení
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 ze dne 17. prosince 2013 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (1), a zejména na čl. 2 odst. 3, čl. 14 odst. 5, čl. 16 odst. 5, čl. 19 odst. 8, čl. 22 odst. 3, čl. 28 odst. 10, čl. 28 odst. 11, čl. 29 odst. 6, čl. 30 odst. 8, čl. 33 odst. 4, čl. 34 odst. 5, čl. 35 odst. 10, čl. 36 odst. 5, čl. 45 odst. 6, čl. 47 odst. 6 a článek 89 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1305/2013 stanoví obecná pravidla podpory, kterou Unie poskytuje na rozvoj venkova prostřednictvím financování z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), čímž doplňuje obecná ustanovení o evropských strukturálních a investičních fondech obsažená v části II nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (2). Měla by být přijata doplňující pravidla.
(2)
Členské státy by měly zavést a používat konkrétní podmínky pro přístup k podpoře v případě mladých zemědělců, kteří nezačínají působit jako jediný vedoucí zemědělského podniku. Pro zajištění rovného zacházení s příjemci bez ohledu na právní formu, již si zvolí pro zřízení svého zemědělského podniku, by mělo být stanoveno, že podmínky, za nichž lze právnickou osobu nebo jinou formu partnerství považovat za „mladého zemědělce“, by měly být rovnocenné podmínkám platným pro fyzickou osobu. Měla by být stanovena dostatečně dlouhá doba odkladu, která by mladým zemědělcům umožnila získat potřebnou kvalifikaci.
(3)
S cílem zajistit, že programy výměn pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěv těchto podniků podporované z EZFRV budou jasně vymezeny a odlišeny od podobných opatření v rámci jiných režimů Unie, a zároveň s cílem přihlédnout k rozmanitosti vnitrostátních situací by členské státy měly ve svých programech rozvoje venkova vymezit dobu trvání a obsah takových programů a návštěv. Obsah by měl být zaměřen na určité oblasti, které úzce souvisejí s plněním prioritních cílů Unie v oblasti rozvoje venkova.
(4)
Měla by být stanovena pravidla, která by upřesnila charakteristické prvky seskupení producentů a typů akcí, na něž lze získat podporu v rámci propagační složky opatření týkajícího se režimů jakosti, podmínky bránící narušení hospodářské soutěže a diskriminaci některých produktů a podmínky vyloučení obchodních značek ze získání podpory.
(5)
Podnikatelské plány podle čl. 19 odst. 4 nařízení (EU) č. 1305/2013 by měly obsahovat prvky, které budou dostačovat k posouzení splnění cílů vybrané operace. S cílem zajistit rovné zacházení s příjemci v celé Unii a usnadnit monitorování by měl být jako kritérium pro stanovení prahových hodnot podle čl. 19 odst. 4 uvedeného nařízení použit produkční potenciál zemědělského podniku.
(6)
Měly by být stanoveny minimální environmentální požadavky, které musí být splněny při zalesňování zemědělské půdy, aby se zajistilo, že nedojde k nežádoucímu zalesňování citlivých stanovišť, včetně oblastí se zemědělstvím vysoké přírodní hodnoty, a že bude zohledněna odolnost vůči změně klimatu. Na stanovištích Natura 2000 by zalesňování mělo být v souladu s cíli správy daného místa. Zvláštní pozornost by měla být věnována zvláštní potřebám ochrany životního prostředí v určitých lokalitách, např. prevenci eroze půdy. Měla by být stanovena přísnější opatření pro případy zalesňování vedoucího k vytvoření rozlehlejších lesů, aby se zohlednil dopad rozsahu takových operací na ekosystémy a zajistilo se, že budou splňovat cíle strategie zelené infrastruktury (3) a nové strategie EU v oblasti lesnictví (4).
(7)
Podmínky, které se vztahují k závazkům extenzifikace chovu hospodářských zvířat nebo chovu místních plemen, jejichž hospodářské využívání je ohroženo, a k ochraně rostlinných genetických zdrojů ohrožených genetickou erozí, by měly zajistit vymezení závazků v souladu s prioritami Unie v oblasti rozvoje venkova, zejména s potřebou zajistit ochranu krajiny a jejích prvků, přírodních zdrojů, včetně vody, půdy a genetické rozmanitosti.
(8)
Měly by být definovány činnosti, které mohou být způsobilé k získání podpory na ochranu a udržitelné využívání a rozvoj genetických zdrojů v zemědělství a na zachování a podporu genetických zdrojů v lesnictví.
(9)
S cílem zabránit dvojímu financování zemědělských postupů příznivých pro klima a životní prostředí a rovnocenných opatření uvedených v článku 43 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 (5) a s cílem zabránit narušení hospodářské soutěže mezi zemědělci a zajistit řádné finanční řízení prostředků z EZFRV by mělo být stanoveno, že se od příslušných plateb odečtou dodatečné náklady a ušlé příjmy související s těmito postupy.
(10)
Měly by být vymezeny oblasti, v nichž by závazky v oblasti dobrých životních podmínek zvířat zajistily vyšší standardy produkčních metod. Při tom by mělo být zajištěno, že se tyto závazky v oblasti dobrých životních podmínek zvířat nebudou překrývat s běžnými zemědělskými postupy, zejména s očkováním za účelem prevence onemocnění.
(11)
Mělo by být upřesněno, na jaké krátké dodavatelské řetězce a místní trhy lze poskytovat podporu. S cílem umožnit jasné rozlišení krátkého dodavatelského řetězce od místního trhu by se jako kritérium pro vymezení krátkého dodavatelského řetězce měl používat počet zprostředkovatelů, zatímco pro vymezení místního trhu by se jako kritérium měla použít vzdálenost od zemědělského podniku stanovená v kilometrech s ohledem na konkrétní geografickou situaci dané oblasti, není-li stanoveno jiné přesvědčivé kritérium. Spolupráce malých hospodářských subjektů by měla být jasně zaměřena na překonání obecných nevýhod způsobených roztříštěností ve venkovských oblastech. Měla by proto být omezena na mikropodniky a na fyzické osoby, které se v době podání žádosti o podporu chystají založit mikropodnik. S cílem zajistit koherentní přístup k provádění opatření spolupráce by se v rámci tohoto opatření měla podporovat pouze propagační činnost související s krátkými dodavatelskými řetězci a místními trhy.
(12)
S cílem zajistit zachování příspěvků souvisejících s úroky z komerčních půjček sjednaných vzájemnými fondy podle čl. 38 odst. 3 písm. b) a čl. 39 odst. 4 písm. b) nařízení (EU) č. 1305/2013 na přiměřené úrovni by měly tyto komerční půjčky trvat minimálně jeden rok a maximálně pět let.
(13)
S cílem zajistit účinné využívání prostředků z EZFRV by měly být z podpory vyňaty některé druhy výdajů souvisejících s leasingovými smlouvami, například obchodní marže pronajímatele, náklady na refinancování, režijní náklady a náklady na pojištění. Aby se přihlédlo k různým podmínkám financování a rozvoje zemědělského sektoru v jednotlivých členských státech a zároveň byla zajištěna řádná finanční správa prostředků z EZFRV, členské státy by měly být povinny stanovit ve svých programech rozvoje venkova podmínky, za nichž může být pro podporu způsobilé použité zařízení. V souladu s prioritami Unie v oblasti rozvoje venkova by měla být podpora z EZFRV poskytována pouze na investice do obnovitelných energií s vysokou mírou energetické účinnosti a vysokou úrovní environmentální výkonnosti. Členské státy by pro tento účel měly stanovit minimální kritéria energetické účinnosti. Členské státy by měly zajistit, aby byla splněna platná kritéria udržitelnosti pro bioenergii. Členské státy by měly rovněž podpořit přechod z první generace biopaliv na druhou a měly by podporovat větší produkci moderních biopaliv, které ve velké míře snižují emise skleníkových plynů a u nichž existuje nízké riziko nepřímé změny ve využívání půdy a které zároveň přímo nekonkurují zemědělské půdě určené pro trhy s potravinami a krmivy.
(14)
Měly by být stanoveny podmínky pro změnu nebo úpravu závazků v rámci opatření podle článků 28, 29, 33 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 a měly by být vymezeny situace, za nichž nelze požadovat vrácení podpory. Mělo by být zajištěno, že změna nebo úprava závazků bude možná pouze v případě, že budou zachovány nebo posíleny environmentální cíle závazku.
(15)
Měla by být přijata opatření pro přechod z podpory na rozvoj venkova poskytované podle nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (6) nebo, v případě Chorvatska, nařízení Rady (ES) č. 1085/2006 (7) na podporu poskytovanou podle nařízení (EU) č. 1305/2013. S ohledem na skutečnost, že řada přechodných opatření pro rozvoj venkova již byla zavedena nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1310/2013 (8), mělo by toto nařízení stanovit podmínky, za nichž se výdaje související s opatřeními podle článků 52 a 63 nařízení (ES) č. 1698/2005 stávají způsobilými podle nařízení (EU) č. 1305/2013. Toto nařízení by mělo rovněž upravit termíny pro předkládání hodnocení ex post programů a jejich přehledu, aby se zohlednila přechodná ustanovení týkající se provádění programů z programového období 2007-2013 v roce 2014 zavedená článkem 1 nařízení (EU) č. 1310/2013.
(16)
Vzhledem k tomu, že nařízení (EU) č. 1305/2013 nahrazuje nařízení (ES) č. 1698/2005, je vhodné zrušit prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1698/2005 stanovená v nařízení Komise (ES) č. 1974/2006 (9). Nařízení (ES) č. 1974/2006 by proto mělo být zrušeno.
(17)
S ohledem na skutečnost, že v době zveřejnění tohoto nařízení v Úředním věstníku Evropské unie již bude programové období 2014-2020 probíhat, je nezbytné stanovit co nejbližší lhůtu pro jeho vstup v platnost. Mělo by proto vstoupit v platnost dnem svého vyhlášení a být použitelné od prvního dne programového období 2014-2020, tedy od 1. ledna 2014,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBLAST PŮSOBNOSTI
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení stanoví:
1)
ustanovení, jimiž se doplňuje nařízení (EU) č. 1305/2013, pokud jde o:
a)
mladé zemědělce;
b)
výměny pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěvy těchto podniků;
c)
režimy jakosti - propagaci;
d)
rozvoj zemědělských podniků a podnikatelské činnosti;
e)
zalesňování a zakládání lesů;
f)
agroenvironmentálně-klimatické opatření;
g)
zachování genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví;
h)
zamezení dvojímu financování;
i)
dobré životní podmínky zvířat;
j)
spolupráci;
k)
komerční půjčky vzájemným fondům;
l)
investice;
m)
změnu nebo úpravu závazků;
n)
rozšířené nebo nové závazky;
2)
zvláštní přechodná pravidla upravující podmínky, za nichž podpora schválená Komisí na základě nařízení (ES) č. 1698/2005 nebo, v případě Chorvatska, nařízení (ES) č. 1085/2006, může být začleněna do podpory poskytované podle nařízení (EU) č. 1305/2013, a to v případě Chorvatska včetně technické pomoci.
KAPITOLA II
USTANOVENÍ DOPLŇUJÍCÍ PRAVIDLA TÝKAJÍCÍ SE OPATŘENÍ PRO ROZVOJ VENKOVA
Článek 2
Mladý zemědělec
1. Členské státy zavedou a uplatňují zvláštní podmínky pro přístup k podpoře v případě, že mladý zemědělec podle definice v čl. 2 odst. 1 písm. n) nařízení (EU) č. 1305/2013 nezačíná působit jako jediný vedoucí podniku bez ohledu na jeho právní formu. Tyto podmínky jsou rovnocenné podmínkám, které platí pro mladého zemědělce začínajícího působit jako jediný vedoucí podniku. Ve všech případech musí mladí zemědělci zemědělský podnik řídit.
2. Pokud se žádost o podporu týká podniku, který vlastní právnická osoba, mladý zemědělec ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. n) nařízení (EU) č. 1305/2013 vykonává účinnou a dlouhodobou kontrolu nad právnickou osobou, pokud jde o rozhodování související s řízením, zisky a finančními riziky. Pokud se na kapitálu nebo řízení této právnické osoby podílí několik fyzických osob, včetně osob, které nejsou mladým zemědělcem, musí být mladý zemědělec schopen vykonávat tuto účinnou a dlouhodobou kontrolu buď sám, nebo společně s jinými zemědělci.
Pokud má nad právnickou osobou výhradní nebo společnou kontrolu jiná právnická osoba, uplatní se požadavky stanovené v prvním pododstavci na veškeré fyzické osoby, které mají nad touto jinou právnickou osobou kontrolu.
3. Všechny prvky definice mladého zemědělce stanovené v čl. 2 odst. 1 písm. n) nařízení (EU) č. 1305/2013 musí být splněny v okamžiku podání žádosti o podporu podle uvedeného nařízení. Příjemci však může být poskytnuta doba odkladu, která není delší než 36 měsíců od data individuálního rozhodnutí o udělení podpory, pro splnění podmínek souvisejících se získáním profesních dovedností stanovených v programu rozvoje venkova.
Článek 3
Výměny pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěvy těchto podniků
Členské státy ve svých programech rozvoje venkova vymezí dobu trvání a obsah krátkodobých programů výměn pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěv těchto podniků podle čl. 14 odst. 1 nařízení (EU) č. 1305/2013. Tyto programy a návštěvy se zaměří zejména na metody nebo technologie udržitelného zemědělství a lesnictví, diverzifikaci zemědělských podniků, zemědělské podniky zapojené do krátkých dodavatelských řetězců, rozvoj nových podnikatelských příležitostí a nových technologií a na zlepšení odolnosti lesů.
Článek 4
Režimy jakosti - propagace
1. Seskupeními producentů, která získávají podporu podle čl. 16 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013, jsou bez ohledu na jejich právní formu subjekty, které sdružují hospodářské subjekty zapojené do režimů jakosti zemědělských produktů, bavlny nebo potravin podle čl. 16 odst. 1 uvedeného nařízení, pokud jde o konkrétní produkt, na nějž se vztahuje jeden z těchto režimů.
2. Druhy akcí, které jsou způsobilé pro poskytnutí podpory podle čl. 16 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013, mají tyto charakteristiky:
a)
jejich cílem je motivovat spotřebitele ke koupi produktů, na něž se vztahuje režim jakosti zemědělských produktů, bavlny nebo potravin podle čl. 16 odst. 1 nařízení (EU) č. 1305/2013, přičemž je účast v tomto režimu podporována z programu rozvoje venkova, a
b)
upozorňují na specifické znaky nebo výhody daných produktů, zejména na jejich jakost, zvláštní metody produkce, vysokou úroveň životních podmínek zvířat a ohled na životní prostředí související s danými režimy jakosti.
3. Způsobilé akce nepobízejí spotřebitele ke koupi produktu z důvodu jeho konkrétního původu, s výjimkou produktů, na něž se vztahují režimy jakosti zavedené hlavou II nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (10), kapitolou III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 (11), kapitolou III nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 251/2014 (12) a oddílem 2 kapitoly I hlavy II části II nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (13), pokud jde o víno. Původ produktu může být uveden, pokud je zmínka o původu ve vztahu k hlavnímu sdělení podřadná.
4. Podporu podle čl. 16 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013 nelze poskytnout na informační a propagační akce týkající se obchodních značek.
Článek 5
Rozvoj zemědělských podniků a podnikatelské činnosti
1. Podnikatelský plán podle čl. 19 odst. 4 nařízení (EU) č. 1305/2013 popisuje přinejmenším:
a)
v případě podpory na zahájení podnikatelské činnosti mladých zemědělců:
i)
počáteční situaci zemědělského podniku,
ii)
průběžné a celkové cíle rozvoje činností zemědělského podniku,
iii)
podrobné informace o akcích, včetně akcí souvisejících s environmentální udržitelností a účinným využíváním zdrojů, které jsou potřebné pro rozvoj činností zemědělského podniku, jako jsou například investice, vzdělávání či poradenství;
b)
v případě podpory na zahájení nezemědělských činností ve venkovských oblastech:
i)
počáteční ekonomickou situaci fyzické osoby, mikropodnik, nebo malého podniku žádajícího o podporu,
ii)
průběžné a celkové cíle rozvoje nových činností dané osoby nebo zemědělského podniku, mikropodniku nebo malého podniku,
iii)
podrobné informace o akcích, které jsou potřebné pro rozvoj činností dané osoby nebo zemědělského podniku, mikropodniku nebo malého podniku, jako jsou například podrobné informace o investicích, vzdělávání či poradenství;
c)
v případě podpory na zahájení činnosti pro rozvoj malých zemědělských podniků:
i)
počáteční situaci zemědělského podniku a
ii)
podrobné informace o akcích, včetně akcí souvisejících s environmentální udržitelností a účinným využíváním zdrojů, které by mohly napomoci dosažení hospodářské životaschopnosti, jako jsou například investice, vzdělávání či spolupráce.
2. Členské státy vymezí prahové hodnoty podle čl. 19 odst. 4 třetího pododstavce nařízení (EU) č. 1305/2013 z hlediska produkčního potenciálu zemědělského podniku, měřeného jako standardní produkce podle definice v článku 5 nařízení Komise (ES) č. 1242/2008 (14) nebo rovnocenným způsobem.
Článek 6
Zalesňování a zakládání lesů
V souvislosti se zalesňováním a zakládáním lesů podle článku 22 nařízení (EU) č. 1305/2013 platí tyto minimální environmentální požadavky:
a)
výběr vysazovaných druhů, zalesňovaných ploch a metod zalesňování zabrání nežádoucímu zalesňování citlivých stanovišť, například rašelinišť a mokřadů, a negativním dopadům na oblasti s vysokou ekologickou hodnotou, včetně oblastí se zemědělstvím vysoké přírodní hodnoty. V lokalitách sítě Natura 2000 podle směrnice Rady 92/43/EHS (15) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES (16) je povoleno pouze zalesňování, které je v souladu s cíli správy dané lokality a schválí ho příslušný orgán členského státu pověřený prováděním sítě Natura 2000;
b)
při výběru druhů, odrůd, ekotypů a původu stromů se přihlíží k potřebě odolnosti vůči změně klimatu a přírodním katastrofám a k biotickým, půdním a hydrologickým podmínkám dané oblasti a zároveň k potenciální invazní povaze druhů v místních podmínkách, jak jsou stanoveny členskými státy. Příjemce má povinnost chránit les a pečovat o něj přinejmenším po dobu, po niž je vyplácena prémie za ušlý příjem ze zemědělství a náklady na údržbu. Péče zahrnuje výchovu, případně probírku či pastvu v zájmu budoucího vývoje lesa, regulaci soutěže s bylinnou vegetací a prevenci nahromadění hořlavého podrostu. V případě rychle rostoucích druhů stanoví členské státy minimální a maximální dobu před pokácením. Minimální doba nesmí být kratší než 8 let a maximální doba nesmí být delší než 20 let;
c)
v případech, kdy v důsledku obtížných environmentálních nebo klimatických podmínek, včetně degradace životního prostředí, nelze očekávat, že výsadba víceletých druhů dřevin povede k vytvoření lesního porostu podle definice uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech, může členský stát příjemci povolit, aby zajistil a zachovával jiný dřevinný vegetační pokryv. Příjemce zajistí stejnou úroveň péče a ochrany jako v případě lesů;
d)
pokud zalesňování vede ke vzniku lesů, jejichž velikost překročí určitou prahovou hodnotu vymezenou členským státem, spočívá toto zalesnění:
i)
buď ve výlučné výsadbě ekologicky přizpůsobených druhů nebo druhů odolných vůči změně klimatu v dané biogeografické oblasti, které podle posouzení dopadů neohrožují biologickou rozmanitost a ekosystémové služby ani nemají nepříznivý vliv na lidské zdraví; nebo
ii)
v kombinaci druhů stromů zahrnující:
-
alespoň 10 % listnatých stromů na oblast;
-
nebo alespoň tři druhy nebo odrůdy, z nichž nejméně zastoupený/zastoupená pokryje alespoň 10 % oblasti.
Článek 7
Agroenvironmentálně-klimatické opatření
1. Závazky v rámci agroenvironmentálně-klimatického opatření podle článku 28 nařízení (EU) č. 1305/2013, jež se týkají extenzifikace chovu hospodářských zvířat, splňují alespoň tyto podmínky:
a)
celá pastevní plocha zemědělského podniku je spravována a obhospodařována tak, aby se předešlo nadměrnému či nedostatečnému spásání;
b)
intenzita chovu se vymezí s ohledem na všechna pasoucí se hospodářská zvířata v zemědělském podniku nebo, v případě závazku omezit výluh živin, na všechna zvířata chovaná v zemědělském podniku, která jsou pro daný závazek relevantní.
2. Závazky v rámci agroenvironmentálně-klimatického opatření podle článku 28 nařízení (EU) č. 1305/2013, jež se týkají chovu místních plemen, jejichž hospodářské využívání je ohroženo, nebo ochrany rostlinných genetických zdrojů ohrožených genetickou erozí, začleňují požadavek:
a)
chovat hospodářská zvířata místních plemen, která jsou geneticky přizpůsobená jednomu nebo několika tradičním produkčním systémům nebo životnímu prostředí v zemi a jejichž hospodářské využívání je ohroženo, nebo
b)
chránit rostlinné genetické zdroje, které jsou přirozeně přizpůsobené místním a regionálním podmínkám a které jsou ohroženy genetickou erozí.
Pro podporu jsou způsobilé tyto druhy hospodářských zvířat:
a)
skot;
b)
ovce;
c)
kozy;
d)
koňovití;
e)
prasata;
f)
ptáci.
3. Má se za to, že hospodářské využívání místních plemen je ohroženo, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
je prokázán počet chovných samic na vnitrostátní úrovni;
b)
počet a status ohrožení daných plemen je osvědčen řádně uznanou příslušnou vědeckou institucí;
c)
řádně uznaná příslušná technická instituce vede a aktualizuje plemennou knihu daného plemene;
d)
dotčené instituce mají nezbytné odborné a praktické znalosti k identifikaci zvířat ohrožených plemen.
Program pro rozvoj venkova obsahuje informace o způsobu plnění těchto podmínek.
4. Má se za to, že rostlinné genetické zdroje jsou ohroženy genetickou erozí, pokud program pro rozvoj venkova obsahuje dostatečné důkazy genetické eroze založené na vědeckých výsledcích a ukazatelích snížení výskytu krajových forem či původních místních odrůd, rozmanitosti jejich populace a případně změn zemědělských postupů převládajících na místní úrovni.
5. Činnosti, na něž se vztahuje druh agroenvironmentálně-klimatických závazků uvedený v odstavcích 1 až 4 tohoto článku, nejsou způsobilé k poskytnutí podpory podle čl. 28 odst. 9 nařízení (EU) č. 1305/2013.
Článek 8
Zachování genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví
1. Pro účely tohoto článku se použijí tyto definice:
a)
„zachováním in situ“ v zemědělství se rozumí zachování genetického materiálu v ekosystémech a na přirozených stanovištích a uchování a obnova životaschopných populací volně žijících druhů nebo plemen v jejich přirozeném prostředí a v případě domestikovaných živočišných plemen nebo vyšlechtěných rostlinných druhů v zemědělsky využívaném prostředí, kde se vyvinuly jejich charakteristické vlastnosti;
b)
„zachováním in situ“ v lesnictví se rozumí zachování genetického materiálu v ekosystémech a na přirozených stanovištích a uchování a obnova životaschopných populací druhů v jejich přirozeném prostředí;
c)
„zachováním v zemědělském nebo lesnickém podniku“ se rozumí zachování a rozvoj in situ na úrovni zemědělského nebo lesnického podniku;
d)
„zachováním ex situ“ se rozumí zachování genetického materiálu pro zemědělství nebo lesnictví mimo jeho přírodní stanoviště;
e)
„sbírkou ex situ“ se rozumí sbírka genetického materiálu pro zemědělství nebo lesnictví uchovávaného mimo jeho přírodní stanoviště.
2. Činnosti na zachování genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví způsobilé pro podporu podle čl. 28 odst. 9 a čl. 34 odst. 4 nařízení (EU) č. 1305/2013 zahrnují:
a)
cílené akce: akce propagující zachování ex situ a in situ, charakterizaci, sběr a využití genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví, včetně internetových inventářů genetických zdrojů v současnosti zachovávaných in situ, včetně zachování v zemědělském nebo lesnickém podniku, sbírek ex situ a databází;
b)
koordinované akce: akce propagující výměnu informací o zachování, charakterizaci, sběru a využití genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví Unie mezi příslušnými organizacemi v členských státech;
c)
doprovodné akce: informační, naučné a poradenské akce zahrnující nevládní organizace a jiné příslušné zainteresované strany, vzdělávací kurzy a přípravu technických zpráv.
Článek 9
Zamezení dvojímu financování zemědělských postupů příznivých pro klima a životní prostředí a rovnocenných postupů
1. Pro účely podpory podle čl. 28 odst. 6, čl. 29 odst. 4 a čl. 30 odst. 1 nařízení (EU) č. 1305/2013 se při výpočtu takových plateb přihlíží pouze k dodatečným nákladům nebo ušlým příjmům souvisejícím se závazky, které překračují rozsah příslušných povinných postupů podle článku 43 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Je-li agroenvironmentálně-klimatický závazek podle článku 28 nařízení (EU) č. 1305/2013 týkající se postupů uvedených v příloze IX oddíle I bodech 3 a 4 a v příloze IX oddíle III bodu 7 nařízení (EU) č. 1307/2013 a veškerých jiných postupů připojených k uvedené příloze oznámen podle pravidel čl. 43 odst. 8 nařízení (EU) č. 1307/2013 jako závazek, který je rovnocenný jednomu nebo několika postupům uvedeným v čl. 43 odst. 2 daného nařízení, pak se platba za agroenvironmentálně-klimatický závazek podle čl. 28 odst. 6 nařízení (EU) č. 1305/2013 sníží o paušální částku odpovídající části ekologické platby v členském státě nebo regionu u každého ekologizačního postupu podle čl. 43 odst. 12 písm. c) nařízení (EU) č. 1307/2013.
Článek 10
Dobré životní podmínky zvířat
Závazky týkající se dobrých životních podmínek zvířat, které jsou způsobilé k získání podpory podle článku 33 nařízení (EU) č. 1305/2013, zajistí vyšší úroveň produkčních metod v jedné z následujících oblastí:
a)
poskytování vody, krmiva a péče o zvířata v souladu s přirozenými potřebami chovu hospodářských zvířat;
b)
podmínky ustájení, například větší přidělený prostor, podlažní povrch, materiály používané k obohacení prostředí, přirozené světlo;
c)
přístup do venkovních prostor;
d)
postupy, které se vyhýbají mrzačení nebo kastraci zvířat, nebo ve zvláštních případech, kdy je mrzačení nebo kastrace považována za nutnou, postupy, při nichž se používají anestetika, analgetika a protizánětlivé léky či imunokastrace.
Článek 11
Spolupráce
1. Podpora na vytvoření a rozvoj krátkých dodavatelských řetězců podle čl. 35 odst. 2 písm. d) nařízení (EU) č. 1305/2013 se týká pouze dodavatelských řetězců, které zahrnují nejvýš jednoho zprostředkovatele mezi zemědělcem a spotřebitelem.
2. Podpora na vytvoření a rozvoj místních trhů podle čl. 35 odst. 2 písm. d) nařízení (EU) č. 1305/2013 se týká trhů, u nichž:
a)
je v programu pro rozvoj venkova stanoveno, v okruhu kolika kilometrů kolem zemědělského podniku, z něhož produkt pochází, musí proběhnout činnosti zpracování a prodeje konečnému spotřebiteli, nebo
b)
je v programu pro rozvoj venkova uvedena přesvědčivá alternativní definice.
3. Pro účely činností podporovaných podle čl. 35 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 1305/2013 se „malým hospodářským subjektem“ rozumí mikropodnik podle definice v doporučení Komise 2003/361/ES (17) nebo fyzická osoba nezapojená do hospodářské činnosti v okamžiku uplatňování podpory.
4. Propagační činnosti podle čl. 35 odst. 2 písm. e) nařízení (EU) č. 1305/2013 jsou způsobilé k poskytnutí podpory pouze ve vztahu ke krátkému dodavatelskému řetězci a místním trhům splňujícím specifikace stanovené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku.
Článek 12
Komerční půjčky vzájemným fondům
Jestliže je zdrojem prostředků pro finanční kompenzaci placenou ze vzájemných fondů podle článků 38 a 39 nařízení (EU) č. 1305/2013 komerční půjčka, je doba trvání půjčky od jednoho roku do pěti let.
Článek 13
Investice
Pro účely článku 45 nařízení (EU) č. 1305/2013:
a)
v případě leasingu nejsou další náklady spojené s leasingovou smlouvou, jako např. obchodní marže pronajímatele, náklady na refinancování úroků, režijní a pojistné náklady, způsobilými výdaji;
b)
členské státy stanoví ve svých programech rozvoje venkova podmínky, za nichž lze nákup použitého zařízení považovat za způsobilé výdaje;
c)
členské státy vyžadují dodržování minimálních norem energetické účinnosti u podporovaných investic do infrastruktury pro energii z obnovitelných zdrojů, při nichž dochází ke spotřebě nebo produkci energie, pokud takové normy existují na vnitrostátní úrovni;
d)
investice do zařízení, jejichž primárním účelem je produkce elektrické energie z biomasy, nejsou způsobilé k získání podpory, není-li využito určité minimální procento tepelné energie stanovené členským státem;
e)
členské státy stanoví pro různé typy zařízení prahové hodnoty maximální míry obilovin a ostatních plodin s vysokým obsahem škrobu, cukru nebo oleje využívaných k produkci bioenergie, včetně biopaliv. Podpora projektům na výrobu bioenergie je omezena na bioenergii, která splňuje platná kritéria udržitelnosti stanovená v právních předpisech Unie, včetně čl. 17 odst. 2 až 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES (18). Celkové posouzení této problematiky je zahrnuto do strategického posouzení vlivů na životní prostředí programu pro rozvoj venkova.
Článek 14
Změna nebo úprava závazků
1. Členské státy mohou povolit změnu jednoho závazku podle článků 28, 29, 33 nebo 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 na jiný závazek během doby jeho platnosti, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
změna má významný přínos pro životní prostředí nebo dobré životní podmínky zvířat;
b)
změna výrazně posiluje stávající závazek;
c)
schválený program pro rozvoj venkova obsahuje dané závazky.
Nový závazek je přijat na celé období stanovené v příslušném opatření bez ohledu na dobu, po kterou již byl prováděn původní závazek.
2. Členské státy mohou povolit úpravu závazků podle článků 28, 29, 33 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 během doby jejich platnosti, jestliže schválený program pro rozvoj venkova poskytuje možnost takové úpravy a jestliže je taková úprava řádně odůvodněná z hlediska dosažení cílů původního závazku.
Příjemce plní upravený závazek po zbývající dobu trvání původního závazku.
Úprava může mít rovněž podobu prodloužení doby trvání závazku.
Článek 15
Situace, v nichž se nevyžaduje vrácení podpory
1. Jestliže příjemce zvýší plochu zemědělského podniku během doby trvání závazku, který je podmínkou pro udělení podpory, mohou členské státy zajistit rozšíření závazku tak, aby se po zbytek období vztahoval na dodatečnou plochu, nebo mohou původní závazek nahradit novým. Totéž platí v případě, že se plocha, jíž se závazek týká, zvýší v rámci zemědělského podniku.
2. Závazek lze rozšířit na dodatečné plochy podle odstavce 1, pouze pokud:
a)
je to přínosné k dosažení cíle v oblasti životního prostředí, jehož se závazek týká;
b)
je to oprávněné vzhledem k povaze závazku, délce zbývajícího období a velikosti dodatečné plochy;
c)
nedojde ke snížení účinnosti kontrol zajišťujících dodržování podmínek pro udělení podpory.
Musí být dodrženo původní trvání závazku.
3. Nový závazek k náhradě původního závazku podle odstavce 1 lze přijmout za podmínky, že se týká celé dotčené plochy a že jeho podmínky nejsou méně náročné než podmínky původního závazku.
V případě nahrazení původního závazku novým se nový závazek přijímá na celé období uvedené v příslušném opatření bez ohledu na dobu, po kterou již byl původní závazek prováděn.
KAPITOLA III
PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
Článek 16
Způsobilost výdajů
1. Výdaje související s právními závazky příjemců přijatými během programového období 2007-2013 v rámci opatření podle článků 52 a 63 nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou způsobilé pro poskytnutí příspěvku z EZFRV v programovém období 2014-2020, pokud jde o platby provedené:
a)
mezi 1. lednem 2014 a 31. prosincem 2015, pokud již byl vyčerpán finanční příděl na dané opatření příslušného programu přijatého podle nařízení (ES) č. 1698/2005;
b)
po 31. prosinci 2015.
2. Výdaje uvedené v odstavci 1 jsou způsobilé pro příspěvek z EZFRV v programovém období 2014-2020 za těchto podmínek:
a)
tyto výdaje jsou stanoveny v příslušném programu pro rozvoj venkova na programové období 2014-2020;
b)
použije se míra příspěvku z EZFRV na odpovídající opatření podle nařízení (EU) č. 1305/2013 stanovená v příloze I tohoto nařízení;
c)
členské státy zajistí jasnou identifikaci příslušných přechodných operací ve svých řídicích a kontrolních systémech.
Článek 17
Chorvatsko
1. Výdaje související s právními závazky Chorvatska vůči příjemcům, které byly přijaty v rámci nástroje předvstupní pomoci v oblasti zemědělství a rozvoje venkova (IPARD) u operací v rámci opatření uvedených v čl. 171 odst. 3 písm. b) a odst. 4 písm. a) a b) nařízení Komise (ES) č. 718/2007 (19), jsou způsobilé pro poskytnutí příspěvku z EZFRV v programovém období 2014-2020, pokud jde o platby provedené:
a)
mezi 1. lednem 2014 a 31. prosincem 2016, pokud již byl vyčerpán finanční příděl na dané opatření příslušného programu přijatého podle nařízení (ES) č. 718/2007;
b)
po 31. prosinci 2016.
2. Výdaje uvedené v odstavci 1 jsou způsobilé pro příspěvek z EZFRV v programovém období 2014-2020 za těchto podmínek:
a)
tyto výdaje jsou stanoveny v příslušném programu pro rozvoj venkova na programové období 2014-2020;
b)
použije se míra příspěvku z EZFRV na odpovídající opatření podle nařízení (EU) č. 1305/2013 stanovená v příloze II tohoto nařízení;
c)
Chorvatsko zajistí jasnou identifikaci příslušných přechodných operací ve svých řídicích a kontrolních systémech.
3. Výdaje vzniklé po 31. prosinci 2013 ve vztahu k operacím, které jsou nutné pro uzavření programu IPARD a hodnocení ex post podle článku 191 nařízení (ES) č. 718/2007, jsou v programovém období 2014-2020 způsobilé pro poskytnutí příspěvku z EZFRV ze složky technická pomoc, jestliže program obsahuje ustanovení o takových výdajích.
Článek 18
Hodnocení ex post
1. Zpráva o hodnocení ex post uvedená v čl. 86 odst. 5 nařízení (ES) č. 1698/2005 se Komisi předloží do 31. prosince 2016.
2. Přehled hodnocení ex post uvedený v článku 87 nařízení (ES) č. 1698/2005 se dokončí nejpozději do 31. prosince 2017.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Zrušení
Nařízení (ES) č. 1974/2006 se zrušuje.
Nadále se použije na operace prováděné na základě programů schválených Komisí podle nařízení (ES) č. 1698/2005 před dnem 1. ledna 2014.
Článek 20
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2014.
KOMISIJAS DELEĢĒTĀ REGULA (ES) Nr. 807/2014
(2014. gada 11. marts),
ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1305/2013 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) un ievieš pārejas noteikumus
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1305/2013 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1698/2005 (1), un jo īpaši tās 2. panta 3. punktu, 14. panta 5. punktu, 16. panta 5. punktu, 19. panta 8. punktu, 22. panta 3. punktu, 28. panta 10. punktu, 28. panta 11. punktu, 29. panta 6. punktu, 30. panta 8. punktu, 33. panta 4. punktu, 34. panta 5. punktu, 35. panta 10. punktu, 36. panta 5. punktu, 45. panta 6. punktu, 47. panta 6. punktu un 89. pantu,
tā kā:
(1)
Regula (ES) Nr. 1305/2013 nosaka vispārīgos noteikumus, kuri reglamentē Savienības atbalstu lauku attīstībai, ko finansē Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA), un kuri papildina kopīgos noteikumus par Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013 (2) otrajā daļā. Būtu jānosaka papildu noteikumi.
(2)
Dalībvalstīm būtu jāizveido un jāpiemēro īpaši nosacījumi attiecībā uz piekļuvi gados jauniem lauksaimniekiem paredzētam atbalstam gadījumā, kad tie nesāk darbību kā vienīgais saimniecības vadītājs. Lai nodrošinātu vienādu attieksmi pret visiem saņēmējiem neatkarīgi no juridiskās formas, kādā tie izvēlējušies dibināt lauku saimniecību, būtu jāparedz, ka nosacījumiem, ar kuriem juridisku personu vai cita veida partnerību var uzskatīt par “gados jaunu lauksaimnieku”, jābūt līdzvērtīgiem fiziskai personai piemērojamajiem nosacījumiem. Būtu jāparedz atvieglojumu laikposms, kas ir pietiekami ilgs, lai gados jauni lauksaimnieki varētu iegūt vajadzīgo kvalifikāciju.
(3)
Lai nodrošinātu to, ka ELFLA atbalstītās lauku saimniecību un mežu pieredzes apmaiņas programmas un lauku saimniecību un mežu apmeklējumi ir skaidri noteikti un norobežoti no līdzīgām darbībām saskaņā ar citām Savienības shēmām, vienlaikus ņemot vērā situācijas atšķirības valstīs, dalībvalstīm savās lauku attīstības programmās būtu jānosaka šādu programmu un apmeklējumu ilgums un saturs. Minētajam saturam būtu jākoncentrējas uz noteiktām jomām, kas ir cieši saistītas ar Savienības lauku attīstības prioritāšu sasniegšanu.
(4)
Būtu jāpieņem noteikumi, kuri nosaka to ražotāju grupu un darbību veidu īpašības, kas var saņemt atbalstu saskaņā ar kvalitātes shēmu pasākuma noieta veicināšanas komponentu, paredz nosacījumus, kas novērš konkurences kropļošanu un pret konkrētiem produktiem vērstu diskrimināciju, un izslēdz no atbalsta komerciālus zīmolus.
(5)
Darījumdarbības plāniem, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1305/2013 19. panta 4. punktā, būtu jāsatur pietiekami elementi, kas ļautu novērtēt atlasītās darbības mērķu sasniegšanu. Lai nodrošinātu vienādu attieksmi pret saņēmējiem visā Savienībā un atvieglinātu uzraudzību, par kritēriju, ko izmanto minētās regulas 19. panta 4. punktā norādīto robežvērtību noteikšanai, vajadzētu būt lauku saimniecības ražošanas potenciālam.
(6)
Būtu jānosaka minimālās vides prasības, kas būtu jāievēro lauksaimniecības zemes apmežošanā, lai nodrošinātu, ka netiek apmežoti jutīgi biotopi, tostarp apgabali ar augstas dabas vērtības lauksaimniecību, un ka tiek ņemta vērā vajadzība pēc noturības pret klimata pārmaiņām. Teritorijās, kas noteiktas kā Natura 2000 teritorijas, apmežošanai vajadzētu būt saskanīgai ar attiecīgo teritoriju apsaimniekošanas mērķiem. Īpaša uzmanība būtu jāpievērš īpašām ar vidi saistītām vajadzībām konkrētās teritorijās, piemēram, augsnes erozijas novēršanai. Būtu vajadzīgi stingrāki noteikumi par apmežošanas darbībām, kuru rezultātā veidotos plašāki meži, lai ņemtu vērā minēto darbību mēroga ietekmi uz ekosistēmām un nodrošinātu to, ka tās atbilst Zaļās infrastruktūras stratēģijas (3) un jaunās ES meža stratēģijas (4) mērķiem.
(7)
Nosacījumiem, kas piemērojami saistībām ekstensificēt lopkopību, audzēt vietējās šķirnes, kurām draud izzušana no izmantošanas lauksaimniecībā, un aizsargāt augu ģenētiskos resursus, kam draud ģenētiskā erozija, būtu jānodrošina, ka saistības tiek definētas saskaņā ar Savienības lauku attīstības prioritātēm, it īpaši vajadzību nodrošināt ainavas un tās iezīmju, dabas resursu, ieskaitot ūdeni, augsnes un ģenētiskās daudzveidības aizsardzību.
(8)
Būtu jānosaka darbības, par kurām var saņemt atbalstu ģenētisko resursu saglabāšanai un ilgtspējīgai izmantošanai un attīstībai lauksaimniecībā, un meža ģenētisko resursu saglabāšanai un uzlabošanai.
(9)
Lai nepieļautu dubultīgu finansējumu klimatam un videi labvēlīgai lauksaimniecības praksei un līdzvērtīgai praksei, uz ko norādīts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1307/2013 (5) 43. pantā, nepieļautu lauksaimnieku konkurences kropļošanu un nodrošinātu ELFLA līdzekļu pareizu finansiālo pārvaldību, būtu jānosaka, ka no attiecīgajiem maksājumiem tiek atskaitītas papildu izmaksas un neiegūtie ienākumi, kas rodas no minētās prakses.
(10)
Būtu jānosaka jomas, kurās dzīvnieku labturības saistības uzņemas, lai nodrošinātu augstākus ražošanas metožu standartus. To darot, būtu jāizvairās no dzīvnieku labturības saistību pārklāšanās ar standarta lauksaimniecības praksi, it īpaši ar vakcināciju patoloģiju novēršanai.
(11)
Būtu jādefinē īsas piegādes ķēdes un vietējie tirgi, par kuriem var piešķirt atbalstu. Lai iegūtu skaidru robežšķirtni starp šiem abiem, par kritēriju, kas nosaka īsās piegādes ķēdes, būtu jāizmanto starpnieku skaits, turpretim kritērijam, pēc kura nosaka vietējos tirgos, vajadzētu būt attālumam kilometros no saimniecības, ņemot vērā īpašas attiecīgā apgabala ģeogrāfiskās iezīmes, ja vien netiek sniegts pārliecinošs alternatīvs kritērijs. Sadarbībai starp mazajiem ekonomikas dalībniekiem vajadzētu būt precīzi vērstai uz to, lai pārvarētu vispārējos trūkumus, ko rada sadrumstalotība lauku apvidos. Tāpēc tā būtu jāattiecina tikai uz mikrouzņēmumiem un fiziskām personām, kuras grasās sākt mikrouzņēmuma darbību brīdī, kad iesniedz atbalsta pieteikumu. Lai sadarbības pasākuma īstenošanā nodrošinātu saskanīgu pieeju, saskaņā ar minēto pasākumu būtu jāatbalsta tikai tie noieta veicināšanas pasākumi, kas attiecas uz īsām piegādes ķēdēm un vietējiem tirgiem.
(12)
Lai panāktu, ka piemērotā līmenī tiek uzturētas iemaksas, kas saistītas ar kopfondu ņemto komerciālo aizdevumu procentiem, uz ko norādīts Regulas (ES) Nr. 1305/2013 38. panta 3. punkta b) apakšpunktā un 39. panta 4. punkta b) apakšpunktā, šo komerciālo aizdevumu minimālajam un maksimālajam ilgumam vajadzētu būt no viena līdz pieciem gadiem.
(13)
Lai nodrošinātu ELFLA līdzekļu efektīvu izmantošanu, no atbalsta būtu jāizslēdz dažu veidu izdevumi, kas saistīti ar izpirkumnomas līgumiem, kā iznomātāja peļņa, refinansēšanas izmaksas, pieskaitāmās izmaksas un apdrošināšanas izmaksas. Lai ņemtu vērā dalībvalstu atšķirīgos finansiālos un attīstības nosacījumus lauksaimniecības nozarē, vienlaikus nodrošinot ELFLA līdzekļu pareizu finansiālo pārvaldību, būtu jāprasa, lai dalībvalstis savās lauku attīstības programmās paredzētu nosacījumus, ar kuriem var pretendēt uz atbalstu par lietotām iekārtām. Saskaņā ar Savienības lauku attīstības prioritātēm ELFLA atbalsts būtu jāsaņem tikai tādiem ieguldījumiem atjaunojamo energoresursu jomā, kam ir augsta energoefektivitāte un augsti vides rādītāji. Šajā nolūkā dalībvalstīm būtu jānosaka minimālie energoefektivitātes kritēriji. Dalībvalstīm būtu jānodrošina bioenerģijai piemērojamo ilgtspējas kritēriju ievērošana. Turklāt dalībvalstīm būtu jāatbalsta pāreja no pirmās paaudzes uz otrās paaudzes biodegvielām un jāveicina tas, lai vairāk tiktu ražotas modernas biodegvielas, kuras nodrošina lielus siltumnīcefekta gāzu ietaupījumus un rada mazu risku, ka tiks izraisītas netiešas zemes izmantojuma izmaiņas, un kuras tieši nekonkurē ar lauksaimniecības zemi pārtikas un dzīvnieku barības tirgos.
(14)
Būtu jāparedz nosacījumi, kas piemērojami Regulas (ES) Nr. 1305/2013 28., 29., 33., un 34. pantā izklāstītajiem pasākumiem atbilstošu saistību pārveidošanai vai pielāgošanai, un jāparedz apstākļi, kādos neprasa atbalsta atmaksu. Būtu jānodrošina, ka saistību pārveidošana vai pielāgošana ir iespējama tikai tad, ja tiek saglabāti vai pastiprināti saistību vides mērķi.
(15)
Būtu jāpieņem noteikumi par pāreju no lauku attīstības atbalsta saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1698/2005 (6) vai - Horvātijas gadījumā - Padomes Regulu (EK) Nr. 1085/2006 (7) uz atbalstu saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1305/2013. Ņemot vērā to, ka virkne pārejas noteikumu lauku attīstībai jau ir ieviesti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1310/2013 (8), šajā regulā būtu jānosaka nosacījumi, ar kādiem izdevumi, kas attiecas uz Regulas (EK) Nr. 1698/2005 52. un 63. pantā minētajiem pasākumiem, kļūst atbalsttiesīgi saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1305/2013. Ar šo regulu būtu arī jāpielāgo programmu ex post novērtējumu un to kopsavilkumu iesniegšanas datumi, lai ņemtu vērā pārejas noteikumus, kas attiecas uz 2007.-2013. gada plānošanas perioda programmu īstenošanu 2014. gadā un ieviesti ar Regulas (ES) Nr. 1310/2013 1. pantu.
(16)
Ievērojot to, ka Regula (ES) Nr. 1305/2013 aizstāj Regulu (EK) Nr. 1698/2005, ir lietderīgi atcelt Regulas (EK) Nr. 1698/2005 īstenošanas noteikumus, kas noteikti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1974/2006 (9). Tādēļ Regula (EK) Nr. 1974/2006 būtu jāatceļ.
(17)
Ievērojot to, ka brīdī, kad šī regula tiks publicēta Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, jau būs sācies 2014.-2020. gada plānošanas periods, ir maksimāli jātuvina tās spēkā stāšanās laiks. Tādēļ tai būtu jāstājas spēkā tās publicēšanas dienā un tā būtu jāpiemēro no 2014.-2020. gada plānošanas perioda pirmās dienas - 2014. gada 1. janvāra,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
I NODAĻA
DARBĪBAS JOMA
1. pants
Darbības joma
Šajā regulā izklāstīti:
1)
noteikumi, kas papildina Regulu (ES) Nr. 1305/2013 šādos aspektos:
a)
gados jauni lauksaimnieki;
b)
lauku saimniecību un mežu pieredzes apmaiņas programmas un apmeklējumi;
c)
kvalitātes shēmas - noieta veicināšana;
d)
lauku saimniecību un darījumdarbības attīstība;
e)
apmežošana un kokaugiem klātu platību izveide;
f)
agrovide un klimats;
g)
ģenētisko resursu saglabāšana lauksaimniecībā un mežsaimniecībā;
h)
dubultīga finansējuma nepieļaušana;
i)
dzīvnieku labturība;
j)
sadarbība;
k)
komerciāli aizdevumi kopfondiem;
l)
ieguldījumi;
m)
saistību pārveidošana vai pielāgošana;
n)
paplašinātas vai jaunas saistības;
2)
īpaši pārejas noteikumi par nosacījumiem, ar kādiem atbalstu, kuru Komisija apstiprinājusi saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1698/2005 vai - Horvātijas gadījumā - saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1085/2006, var integrēt atbalstā, ko sniedz saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1305/2013, Horvātijas gadījumā ieskaitot tehnisko palīdzību.
II NODAĻA
NOTEIKUMI, KAS PAPILDINA NOTEIKUMUS PAR LAUKU ATTĪSTĪBAS PASĀKUMIEM
2. pants
Gados jauns lauksaimnieks
1. Dalībvalstis nosaka un piemēro īpašus nosacījumus par piekļuvi atbalstam gadījumos, kad gados jauns lauksaimnieks, kas definēts Regulas (ES) Nr. 1305/2013 2. panta 1. punkta n) apakšpunktā, nesāk darbību kā vienīgais lauku saimniecības vadītājs, neatkarīgi no tās juridiskās formas. Šie nosacījumi ir līdzvērtīgi tiem, kas attiecas uz gados jaunu lauksaimnieku, kurš sāk darbību kā vienīgais saimniecības vadītājs. Visos gadījumos saimniecību kontrolē gados jauni lauksaimnieki.
2. Ja atbalsta pieteikums attiecas uz saimniecību, kas pieder juridiskai personai, gados jaunajam lauksaimniekam Regulas (ES) Nr. 1305/2013 2. panta 1. punkta n) apakšpunkta nozīmē ir faktiska ilgtermiņa kontrole pār juridisko personu, proti, tas pieņem ar pārvaldīšanu, ieguvumiem un finansiālo risku saistītus lēmumus. Ja vairākas fiziskas personas, tostarp viena vai vairākas personas, kas nav gados jauni lauksaimnieki, piedalās juridiskās personas kapitālā vai pārvaldībā, gados jaunais lauksaimnieks spēj īstenot šādu faktisku ilgtermiņa kontroli vai nu viens pats, vai arī kopā ar citiem lauksaimniekiem.
Ja juridisko personu kontrolē cita juridiskā persona vienpersonīgi vai kopīgi ar šo juridisko personu, pirmajā daļā noteiktās prasības piemēro ikvienai fiziskajai personai, kas kontrolē šo citu juridisko personu.
3. Visiem gados jaunā lauksaimnieka definīcijas elementiem, kas noteikti Regulas (ES) Nr. 1305/2013 2. panta 1. punkta n) apakšpunktā, ir jābūt izpildītiem brīdī, kad tiek iesniegts pieteikums atbalsta saņemšanai saskaņā ar minēto regulu. Tomēr saņēmējam var atvēlēt atvieglojumu laikposmu, kas nepārsniedz 36 mēnešus no dienas, kad pieņemts atsevišķais lēmums par atbalsta piešķiršanu, lai saņēmējs izpildītu nosacījumus, kas saistīti ar lauku attīstības programmā noteikto aroda prasmju apguvi.
3. pants
Lauku saimniecības un meža pieredzes apmaiņas programmas un apmeklējumi
Dalībvalstis savās lauku attīstības programmās nosaka ilgumu un saturu ar lauku saimniecību pārvaldību un meža apsaimniekošanu saistītajām īstermiņa pieredzes apmaiņas programmām un lauku saimniecību un mežu apmeklējumiem, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1305/2013 14. panta 1. punktā. Šādās programmās un apmeklējumos īpašu uzmanību pievērš ilgtspējīgas lauksaimniecības un mežsaimniecības metodēm un/vai tehnoloģijām, lauku saimniecību dažādošanai, saimniecībām, kuras piedalās īsās piegādes ķēdēs, jaunu darījumdarbības iespēju un jaunu tehnoloģiju izstrādei un meža noturības uzlabošanai.
4. pants
Kvalitātes shēmas - noieta veicināšana
1. Ražotāju grupas, kas saņem atbalstu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1305/2013 16. panta 2. punktu, ir subjekti (neatkarīgi no to juridiskās formas), kuros apvienojušies ekonomikas dalībnieki, kas piedalās lauksaimniecības produktu, kokvilnas vai pārtikas produktu kvalitātes shēmā, uz kuru norādīts minētās regulas 16. panta 1. punktā, saistībā ar konkrētu produktu, uz ko attiecas viena no minētajām shēmām.
2. To darbību veidiem, par kurām ir tiesības pretendēt uz atbalstu saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1305/2013 16. panta 2. punktu, ir šādas īpašības:
a)
tās ir veidotas, lai mudinātu patērētājus pirkt produktus, uz ko attiecas lauksaimniecības produktu, kokvilnas vai pārtikas produktu kvalitātes shēma, uz kuru norādīts Regulas (ES) Nr. 1305/2013 16. panta 1. punktā un kuras dalībnieki saņem atbalstu no lauku attīstības programmas; un
b)
tās vērš uzmanību uz attiecīgo produktu raksturīgām īpašībām vai priekšrocībām, proti, kvalitāti, īpašām ražošanas metodēm, augstiem dzīvnieku labturības standartiem un ar attiecīgo kvalitātes shēmu saistītās vides saudzēšanu.
3. Atbalsttiesīgas darbības nemudina patērētājus pirkt produktu tā īpašās izcelsmes dēļ, izņemot produktus, uz kuriem attiecas kvalitātes shēmas, kas ieviestas ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (10) II sadaļu, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 110/2008 (11) III nodaļu, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 251/2014 (12) III nodaļu un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1308/2013 (13) II daļas II sadaļas I nodaļas 2. iedaļu attiecībā uz vīnu. Produkta izcelsmi var norādīt ar nosacījumu, ka izcelsmes norāde ir pakārtota galvenajam vēstījumam.
4. Atbalstu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1305/2013 16. panta 2. punktu nepiešķir informācijas un noieta veicināšanas darbībām, kas attiecas uz komerciāliem zīmoliem.
5. pants
Lauku saimniecību un darījumdarbības attīstība
1. Regulas (ES) Nr. 1305/2013 19. panta 4. punktā minētajā darījumdarbības plānā apraksta vismaz:
a)
attiecībā uz darbības sākšanas atbalstu gados jauniem lauksaimniekiem:
i)
lauku saimniecības sākotnējo stāvokli;
ii)
lauku saimniecības darbību attīstības starpposma mērķus un galamērķus;
iii)
ziņas par darbībām, tostarp tām, kas saistītas ar vides ilgtspēju un resursu efektivitāti, kuras vajadzīgas lauku saimniecības darbību attīstībai, piemēram, par ieguldījumiem, apmācību, konsultācijām;
b)
attiecībā uz darbības sākšanas atbalstu ar lauksaimniecību nesaistītām darbībām lauku apvidos:
i)
atbalsta pieprasītājas personas vai mikrouzņēmuma vai mazā uzņēmuma sākotnējo saimniecisko stāvokli;
ii)
personas vai lauku saimniecības, vai mikrouzņēmuma vai mazā uzņēmuma jauno darbību attīstības starpposma mērķus un galamērķus;
iii)
ziņas par darbībām, kuras vajadzīgas personas vai lauku saimniecības, vai mikrouzņēmuma vai mazā uzņēmuma darbības attīstībai, piemēram, par ieguldījumiem, apmācību, konsultācijām;
c)
attiecībā uz darbības sākšanas atbalstu mazo lauku saimniecību attīstībai:
i)
lauku saimniecības sākotnējo stāvokli; un
ii)
ziņas par darbībām, tostarp tām, kas saistītas ar vides ilgtspēju un resursu efektivitāti, kuras varētu palīdzēt ekonomiskās dzīvotspējas sasniegšanā, piemēram, par ieguldījumiem, apmācību, konsultācijām.
2. Robežvērtības, kas uz kurām norādīts Regulas (ES) Nr. 1305/2013 19. panta 4. punkta trešajā daļā, dalībvalstis nosaka lauku saimniecības ražošanas potenciāla izteiksmē, mērot standarta produkcijā, kas definēta Komisijas Regulas (EK) Nr. 1242/2008 (14) 5. pantā, vai līdzvērtīgā izteiksmē.
6. pants
Apmežošana un kokaugiem klātu platību izveide
Sakarā ar apmežošanas un kokaugiem klātu platību izveides pasākumu, uz kuru norādīts Regulas (ES) Nr. 1305/2013 22. pantā, ir spēkā šādas minimālās vides prasības:
a)
izvēloties stādāmās sugas, platības un izmantojamās metodes, nepieļauj jutīgu biotopu, piemēram, kūdrāju un mitrāju, nepiemērotu apmežošanu un negatīvu ietekmi uz platībām ar augstu ekoloģisko vērtību, tostarp apgabaliem ar augstas dabas vērtības lauksaimniecību. Teritorijās, kas noteiktas kā Natura 2000 teritorijas atbilstīgi Padomes Direktīvai 92/43/EEK (15) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2009/147/EK (16), ir atļauta tikai tāda apmežošana, kas ir saderīga ar attiecīgo teritoriju apsaimniekošanas mērķiem un ir saskaņota ar dalībvalsts iestādi, kura atbild par Natura 2000 īstenošanu;
b)
izvēloties koku sugas, šķirnes, ekotipus un proveniences, ņem vērā vajadzību panākt noturību pret klimata pārmaiņām un dabas katastrofām un biotiskos, augsnes un hidroloģiskos apstākļus attiecīgajā apgabalā, kā arī sugu iespējamo invazīvo raksturu vietējos apstākļos, kā to noteikušas dalībvalstis. Saņēmējam ir pienākums aizsargāt un kopt mežu vismaz tikmēr, kamēr tiek maksāta piemaksa par lauksaimniecībā neiegūtajiem ienākumiem un uzturēšanu. Tas attiecīgā gadījumā ietver kopšanu, retināšanu vai noganīšanu, lai nodrošinātu meža turpmāko attīstību, konkurējošās zālaugu veģetācijas regulēšanu un ugunsbīstama pameža materiāla uzkrāšanās novēršanu. Attiecībā uz ātraudzīgām sugām dalībvalstis nosaka minimālo un maksimālo laiku līdz koku gāšanai. Minimālais laiks nav īsāks par 8 gadiem, bet maksimālais laiks nepārsniedz 20 gadus;
c)
gadījumos, kad sarežģītu vides vai klimata apstākļu, tostarp vides degradācijas, dēļ nav sagaidāms, ka, stādot daudzgadīgus kokaugus, tiks izveidots meža segums, kā noteikts piemērojamajos valsts tiesību aktos, dalībvalsts var atļaut saņēmējam izveidot un uzturēt citādu kokaugu veģetācijas segumu. Saņēmējs nodrošina tāda paša līmeņa kopšanu un aizsardzību, kāda piemērojama mežiem;
d)
ja apmežošanas darbību rezultātā tiek izveidoti meži, kuru platība pārsniedz konkrētu robežvērtību, kas jānosaka dalībvalstīm, šāda darbība ir vai nu:
i)
tikai tādu ekoloģiski pielāgotu sugu un/vai pret klimata pārmaiņām noturīgu sugu stādīšana attiecīgajā bioģeogrāfiskajā apgabalā, par kurām ietekmes novērtējumā nav konstatēts, ka tās apdraud bioloģisko daudzveidību un ekosistēmu pakalpojumus vai rada negatīvu ietekmi uz cilvēku veselību; vai arī
ii)
tāda koku sugu mistrojuma stādīšana, kurā ietilpst vai nu:
-
vismaz 10 % lapu koku (pēc platības), vai
-
vismaz trīs koku sugas vai šķirnes, no kurām vismazāk pārstāvētā aizņem vismaz 10 % no platības.
7. pants
Agrovide un klimats
1. Regulas (ES) Nr. 1305/2013 28. pantā norādītajam agrovides un klimata pasākumam atbilstošās saistības ekstensificēt lopkopību atbilst vismaz šādiem nosacījumiem:
a)
visa saimniecības ganību platība ir apsaimniekota un uzturēta tā, lai nepieļautu ne pārmērīgu, ne nepietiekamu noganīšanu;
b)
lauksaimniecības dzīvnieku blīvumu nosaka, ņemot vērā visus saimniecībā turētos ganību dzīvniekus vai, ja ir saistības ierobežot barības vielu noplūdi, visus saimniecībā esošos dzīvniekus, kuru turēšana var ietekmēt attiecīgo saistību izpildi.
2. Regulas (ES) Nr. 1305/2013 28. pantā norādītajam agrovides un klimata pasākumam atbilstošās saistības audzēt vietējās šķirnes, kurām draud izzušana no izmantošanas lauksaimniecībā, vai saglabāt augu ģenētiskos resursus, kuriem draud ģenētiskā erozija, prasa:
a)
audzēt lauksaimniecības dzīvniekus, kas ir ģenētiski pielāgojušies vienai vai vairākām tradicionālās audzēšanas sistēmām vai vidēm valstī un pieder pie vietējām šķirnēm, kurām draud izzušana no izmantošanas lauksaimniecībā; vai
b)
saglabāt to augu ģenētiskos resursus, kuri dabiskā ceļā pielāgojušies vietējiem un reģionālajiem apstākļiem un kuriem draud ģenētiskā erozija.
Atbalsttiesīgi ir šādu sugu lauksaimniecības dzīvnieki:
a)
liellopi;
b)
aitas;
c)
kazas;
d)
zirgu dzimtas dzīvnieki;
e)
cūkas;
f)
mājputni.
3. Vietējās šķirnes uzskata par tādām, kam draud izzušana no izmantošanas lauksaimniecībā, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:
a)
ir norādīts attiecīgo vaislas mātīšu skaits valsts līmenī;
b)
šo skaitu un uzskaitīto šķirņu apdraudētības statusu ir apliecinājusi pienācīgi atzīta attiecīga zinātniska struktūra;
c)
pienācīgi atzīta attiecīga tehniska struktūra reģistrē un regulāri atjaunina šķirnes ciltsgrāmatu;
d)
attiecīgajām struktūrām ir nepieciešamās prasmes un zināšanas, lai varētu identificēt apdraudēto šķirņu dzīvniekus.
Informāciju par šo nosacījumu izpildi ietver lauku attīstības programmā.
4. Augu ģenētiskie resursi tiek uzskatīti par ģenētiskās erozijas apdraudētiem ar nosacījumu, ka lauku attīstības programmā ir ietverti pietiekami ģenētiskās erozijas pierādījumi, kuri pamatoti ar zinātnisko pētījumu rezultātiem vai rādītājiem, kas liecina par tradicionālo/primitīvo vietējo šķirņu samazināšanos, to populācijas daudzveidību un, attiecīgā gadījumā, par izmaiņām dominējošajā lauksaimniecības praksē vietējā līmenī.
5. Darbības, ko aptver tāda veida agrovides un klimata saistības, uz kurām norādīts šā panta 1.-4. punktā, nav tiesīgas uz atbalstu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1305/2013 28. panta 9. punktu.
8. pants
Ģenētisko resursu saglabāšana lauksaimniecībā un mežsaimniecībā
1. Šajā pantā piemēro šādas definīcijas:
a)
“saglabāšana in situ” lauksaimniecībā ir ģenētiskā materiāla saglabāšana ekosistēmā un dabiskajās dzīvotnēs un sugu vai savvaļas šķirņu dzīvotspējīgu populāciju uzturēšana un atgūšana to dabiskajā vidē, un - attiecībā uz domesticētu dzīvnieku šķirnēm vai kultivētām augu sugām - lauksaimniecības vidē, kurā ir veidojušās to atšķirīgās īpašības;
b)
“saglabāšana in situ” mežsaimniecībā ir ģenētiskā materiāla saglabāšana ekosistēmās un dabiskajās dzīvotnēs un sugu dzīvotspējīgu populāciju uzturēšana un atgūšana to dabiskajā vidē;
c)
“saglabāšana lauku saimniecībā vai meža tiesiskajā valdījumā” ir in situ saglabāšana un attīstīšana lauku saimniecības vai meža tiesiskā valdījuma mērogā;
d)
“saglabāšana ex situ” ir lauksaimniecības vai mežsaimniecības ģenētiskā materiāla saglabāšana ārpus tā dabiskās dzīvotnes;
e)
“kolekcija ex situ” ir lauksaimniecības vai mežsaimniecības ģenētiskā materiāla kolekcija, kuru uztur ārpus tā dabiskās dzīvotnes.
2. Darbības lauksaimniecības un mežsaimniecības ģenētisko resursu saglabāšanai, par kurām ir tiesības pretendēt uz atbalstu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1305/2013 28. panta 9. punktu un 34. panta 4. punktu, ietver:
a)
mērķētas darbības - darbības, kas veicina ģenētisko resursu saglabāšanu ex situ un in situ, raksturošanu, kolekcionēšanu un izmantošanu lauksaimniecībā un mežsaimniecībā, tostarp uz interneta resursiem balstītu uzskaiti, kas aptver patlaban in situ saglabātus ģenētiskos resursus (arī tādus, kas saglabāti lauku saimniecībā vai meža tiesiskajā valdījumā) un ex situ kolekcijas un datubāzes;
b)
saskaņotas darbības - darbības, kas veicina informācijas apmaiņu starp dalībvalstu kompetentajām organizācijām par ģenētisko resursu saglabāšanu, raksturošanu, kolekcionēšanu un izmantošanu Savienības lauksaimniecībā vai mežsaimniecībā;
c)
pavaddarbības - informēšanas, izplatīšanas un konsultāciju darbības, kurās iesaistītas nevalstiskās organizācijas un citas attiecīgas ieinteresētās personas, mācību kursi un tehnisku ziņojumu sagatavošana.
9. pants
Dubultīga finansējuma nepieļaušana klimatam un videi labvēlīgai lauksaimniecības praksei un līdzvērtīgai praksei
1. Lai sniegtu atbalstu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1305/2013 28. panta 6. punktu, 29. panta 4. punktu un 30. panta 1. punktu, šādu maksājumu aprēķināšanā ņem vērā tikai papildu izmaksas un/vai neiegūtos ienākumus, kas saistīti ar saistībām, kuras pārsniedz attiecīgo obligāto praksi atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 1307/2013 43. pantam.
2. Ja par kādām Regulas (ES) Nr. 1305/2013 28. pantā minētajām agrovides un klimata saistībām izmantot prakses, uz kurām norādīts Regulas (ES) Nr. 1307/2013 IX pielikuma I iedaļas 3. un 4. punktā un III iedaļas 7. punktā, un jebkādas citas prakses, kuras pievienotas minētajā pielikumā, tiek saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1307/2013 43. panta 8. punkta noteikumiem paziņots kā par līdzvērtīgām vienai vai vairākām praksēm, kas ieviestas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1307/2013 43. panta 2. punktu, maksājumu par agrovides un klimata saistībām atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 1305/2013 28. panta 6. punktam samazina par vienreizēju summu, kas atbilst daļai no ekoloģiskā maksājuma dalībvalstī vai reģionā, attiecībā uz katru ekoloģisko praksi, kas noteikta saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1307/2013 43. panta 12. punkta c) apakšpunktu.
10. pants
Dzīvnieku labturība
Dzīvnieku labturības saistības, par kurām ir tiesības pretendēt uz atbalstu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1305/2013 33. pantu, nodrošina augstāka līmeņa ražošanas metožu standartus kādā no šīm jomām:
a)
ūdens, barība un dzīvnieku kopšana saskaņā ar audzējamo dzīvnieku dabiskajām vajadzībām;
b)
turēšanas apstākļi, piemēram, lielāka vienam dzīvniekam atvēlētā platība, grīdas segums, apstākļu uzlabošanas materiāli, dabiskais apgaismojums;
c)
iespējas atrasties ārpus telpām;
d)
prakse, kas nepieļauj dzīvnieku kropļošanu un/vai kastrēšanu, vai - gadījumos, kad dzīvnieku kropļošana vai kastrēšana tiek uzskatīta par nepieciešamu - paredz anestēzijas, pretsāpju un pretiekaisuma zāļu lietošanu vai imunokastrāciju.
11. pants
Sadarbība
1. Atbalsts īsu piegādes ķēžu izveidei un attīstībai, uz ko norādīts Regulas (ES) Nr. 1305/2013 35. panta 2. punkta d) apakšpunktā, aptver tikai piegādes ķēdes, kurās ir iesaistīts ne vairāk kā viens starpnieks starp lauksaimnieku un patērētāju.
2. Atbalsts vietējo tirgu izveidei un attīstībai, uz ko norādīts Regulas (ES) Nr. 1305/2013 35. panta 2. punkta d) apakšpunktā, aptver tirgus, kuriem:
a)
lauku attīstības programmā ir noteikts rādiuss kilometros ap produkta izcelsmes saimniecību, kādā jāveic pārstrāde un pārdošana galapatērētājam; vai
b)
lauku attīstības programmā ir izklāstīta pārliecinoša alternatīva definīcija.
3. Attiecībā uz darbībām, kuras atbalsta saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1305/2013 35. panta 2. punkta c) apakšpunktu, “mazais ekonomikas dalībnieks” ir mikrouzņēmums, kā definēts Komisijas Ieteikumā 2003/361/EK (17), vai fiziska persona, kas atbalsta pieteikuma iesniegšanas brīdī neveic saimniecisku darbību.
4. Noieta veicināšanas pasākumi, kas norādīti Regulas (ES) Nr. 1305/2013 35. panta 2. punkta e) apakšpunktā, ir tiesīgi pretendēt uz atbalstu tikai attiecībā uz īsām piegādes ķēdēm un vietējiem tirgiem, kas atbilst šā panta 1. un 2. punktā izklāstītajām specifikācijām.
12. pants
Komerciāli aizdevumi kopfondiem
Ja līdzekļu avots finansiālai kompensācijai, kas Regulas (ES) Nr. 1305/2013 38. un 39. pantā norādītajiem kopfondiem ir jāmaksā, ir komerciāls aizdevums, aizdevuma termiņš ir no viena līdz pieciem gadiem.
13. pants
Ieguldījumi
Regulas (ES) Nr. 1305/2013 45. panta piemērošanas vajadzībām:
a)
izpirkumnomas gadījumā citas izmaksas, kas ir saistītas ar izpirkumnomas līgumu, piemēram, iznomātāja peļņa, procentu refinansēšanas izmaksas, pieskaitāmās izmaksas un apdrošināšanas izmaksas, nav attiecināmie izdevumi;
b)
dalībvalstis savās lauku attīstības programmās nosaka nosacījumus, ar kuriem lietotu iekārtu iegādes izmaksas var uzskatīt par attiecināmajiem izdevumiem;
c)
dalībvalstis pieprasa, lai atbalstītie ieguldījumi atjaunojamo energoresursu infrastruktūrā, kuri patērē vai ražo enerģiju, atbilstu energoefektivitātes minimālajiem standartiem, ja valsts līmenī šādi standarti pastāv;
d)
ieguldījumi iekārtās, kuru galvenais mērķis ir elektroenerģijas ražošana no biomasas, nav atbalsttiesīgi, ja vien netiek izmantota siltumenerģijas minimālā procentuālā daļa, kas jānosaka dalībvalstīm;
e)
dalībvalstis dažādiem iekārtu veidiem nosaka maksimālās proporcijas robežvērtības, ko piemēro labībai un citiem cieti saturošiem augiem, cukuru saturošiem augiem un eļļas augiem, no kuriem ražo bioenerģiju, tostarp biodegvielu. Projekti, kuros ražo biodegvielu vai bioloģisko šķidro kurināmo, var saņemt atbalstu tikai par biodegvielu vai bioloģisko šķidro kurināmo, kas atbilst Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/28/EK (18) 17. panta 2.-6. punktā noteiktajiem ilgtspējas kritērijiem. Šajā sakarībā lauku attīstības programmas stratēģiskajā vides novērtējumā būtu jāiekļauj vispārīgs novērtējums.
14. pants
Saistību pārveidošana vai pielāgošana
1. Dalībvalstis var atļaut kādas no Regulas (ES) Nr. 1305/2013 28., 29., 33. vai 34. pantā norādītajām saistībām to piemērošanas laikposmā pārveidot citās saistībās, ja ir izpildīti visi šie nosacījumi:
a)
pārveidošana būtiski labvēlīgi ietekmē vidi vai dzīvnieku labturību;
b)
pašreizējās saistības tiek ievērojami pastiprinātas;
c)
attiecīgās saistības tiek ietvertas apstiprinātajā lauku attīstības programmā.
Jaunas saistības uzņemas uz visu laikposmu, kas noteikts attiecīgajā pasākumā, neatkarīgi no laikposma, kurā jau ir pildītas sākotnējās saistības.
2. Dalībvalstis var atļaut Regulas (ES) Nr. 1305/2013 28., 29., 33. un 34. pantā norādītās saistības to piemērošanas laikposmā pielāgot, ja apstiprinātajā lauku attīstības programmā ir paredzēta šādas pielāgošanas iespēja un pielāgošana ir pienācīgi pamatota, ņemot vērā sākotnējo saistību mērķu sasniegšanu.
Saņēmējs pilda pielāgotās saistības visā atlikušajā sākotnējo saistību laikposmā.
Šāda pielāgošana var būt arī saistību piemērošanas ilguma pagarinājums.
15. pants
Apstākļi, kādos neprasa atbalsta atmaksu
1. Ja saņēmējs paplašina saimniecības teritoriju laikposmā, kurā ir spēkā saistības, kas ir atbalsta piešķiršanas nosacījums, dalībvalstis var paredzēt saistību piemērošanas paplašināšanu, lai aptvertu šo papildu teritoriju saistību piemērošanas laikposma atlikušajā daļā, vai aizstāt sākotnējās saistības ar jaunām. Tas pats attiecas uz gadījumiem, kad saimniecībā tiek paplašināta teritorija, uz ko attiecas saistības.
2. Saistības var paplašināt, lai ietvertu papildu teritoriju, kā minēts 1. punktā, tikai ar šādiem nosacījumiem:
a)
tās kalpo vides mērķim, ko tiecas sasniegt ar saistībām;
b)
to attaisno saistību veids, laikposma atlikusī daļa un papildu teritorijas platība;
c)
tas neietekmē pārbaužu efektivitāti, kuras veic, lai nodrošinātu atbilstību atbalsta piešķiršanas nosacījumiem.
Ievēro saistību sākotnējo ilgumu.
3. Var uzņemties jaunas saistības, kas aizstāj pašreiz spēkā esošas saistības, kā minēts 1. punktā, ar nosacījumu, ka tās attiecas uz visu attiecīgo teritoriju un ka to noteikumi nav mazāk stingri kā sākotnējo saistību noteikumi.
Ja sākotnējās saistības tiek aizstātas ar jaunām, jaunās saistības uzņemas uz visu laikposmu, kas norādīts attiecīgajā pasākumā, neatkarīgi no laikposma, kurā jau ir pildītas sākotnējās saistības.
III NODAĻA
PĀREJAS NOTEIKUMI
16. pants
Izdevumu atbalsttiesīgums
1. Izdevumi, kas attiecas uz juridiskām saistībām pret saņēmējiem, kuru uzņemšanās notikusi 2007.-2013. gada plānošanas periodā atbilstīgi pasākumiem, kas norādīti Regulas (EK) Nr. 1698/2005 52. un 63. pantā, ir tiesīgi uz ELFLA ieguldījumu 2014.-2020. gada plānošanas periodā attiecībā uz maksājumiem, kas jāveic:
a)
laikā no 2014. gada 1. janvāra līdz 2015. gada 31. decembrim, ja ir jau izlietots finansiālais piešķīrums konkrētajam pasākumam, kas paredzēts attiecīgajā programmā, kura pieņemta saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1698/2005;
b)
pēc 2015. gada 31. decembra.
2. Par 1. punktā minētajiem izdevumiem ir tiesības pretendēt uz ELFLA ieguldījumu 2014.-2020. gada plānošanas periodā, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:
a)
šādi izdevumi ir paredzēti attiecīgajā lauku attīstības programmā 2014.-2020. gada plānošanas periodam;
b)
piemēro ELFLA ieguldījuma likmi, kas attiecas uz atbilstošo Regulas (ES) Nr. 1305/2013 pasākumu, kā noteikts šās regulas I pielikumā;
c)
dalībvalstis nodrošina, ka attiecīgās pārejas perioda darbības ir skaidri identificētas to pārvaldības un kontroles sistēmās.
17. pants
Horvātija
1. Izdevumi, kas attiecas uz juridiskām saistībām pret Horvātijas saņēmējiem, kuru uzņemšanās notikusi atbilstīgi Pirmspievienošanās palīdzības instrumentam lauku attīstībai (IPARD) attiecībā uz darbībām, kuras ietilpst pasākumos, kas norādīti Komisijas Regulas (EK) Nr. 718/2007 (19) 171. panta 3. punkta b) apakšpunktā un 4. punkta a) un b) apakšpunktā, ir tiesīgi uz ELFLA ieguldījumu 2014.-2020. gada plānošanas periodā attiecībā uz maksājumiem, kas jāveic:
a)
laikā no 2014. gada 1. janvāra līdz 2016. gada 31. decembrim, ja ir jau izlietots finansiālais piešķīrums konkrētajam pasākumam, kas paredzēts attiecīgajā programmā, kura pieņemta saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 718/2007;
b)
pēc 2016. gada 31. decembra.
2. Par 1. punktā minētajiem izdevumiem ir tiesības pretendēt uz ELFLA ieguldījumu 2014.-2020. gada plānošanas periodā, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:
a)
šādi izdevumi ir paredzēti lauku attīstības programmā 2014.-2020. gada plānošanas periodam;
b)
piemēro ELFLA ieguldījuma likmi, kas attiecas uz atbilstošo Regulas (ES) Nr. 1305/2013 pasākumu, kā noteikts šās regulas II pielikumā;
c)
Horvātija nodrošina, ka attiecīgās pārejas perioda darbības ir skaidri identificētas tās pārvaldības un kontroles sistēmās.
3. Par izdevumiem, kas radušies pēc 2013. gada 31. decembra un attiecas uz darbībām, kuras nepieciešamas programmas IPARD slēgšanai un ex post izvērtēšanai, uz ko norādīts Regulas (EK) Nr. 718/2007 191. pantā, ir tiesības pretendēt uz atbalstu atbilstīgi ELFLA programmas tehniskās palīdzības komponentam 2014.-2020. gada plānošanas periodā, ja vien programmā ir paredzēti šādi izdevumi.
18. pants
Ex post novērtējums
1. Regulas (EK) Nr. 1698/2005 86. panta 5. punktā minēto ex post novērtējuma ziņojumu iesniedz Komisijai līdz 2016. gada 31. decembrim.
2. Regulas (EK) Nr. 1698/2005 87. pantā minēto ex post novērtējumu kopsavilkumu pabeidz vēlākais līdz 2017. gada 31. decembrim.
IV NODAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
19. pants
Atcelšana
Regulu (EK) Nr. 1974/2006 atceļ.
To turpina piemērot darbībām, ko īsteno atbilstīgi programmām, kuras Komisija saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1698/2005 apstiprinājusi pirms 2014. gada 1. janvāra.
20. pants
Stāšanās spēkā un piemērošana
Šī regula stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2014. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2014. gada 11. martā