NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 747/2014
ze dne 10. července 2014
o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Súdánu a o zrušení nařízení (ES) č. 131/2004 a (ES) č. 1184/2005
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 215 této smlouvy,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2014/450/SZBP ze dne 10. července 2014 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Súdánu a o zrušení rozhodnutí 2011/423/SZBP (1),
s ohledem na společný návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 10. ledna 2004 přijala Rada společný postoj 2004/31/SZBP (2), kterým se zachovává zbrojní embargo vůči Súdánu uložené rozhodnutím Rady 94/165/SZBP (3). Dne 26. ledna 2004 přijala Rada nařízení (ES) č. 131/2004 (4), kterým se provádí společný postoj 2004/31/SZBP.
(2)
Dne 30. července 2004 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č. 1556 (2004), kterou uložila zbrojní embargo vůči Súdánu. Dne 29. března 2005 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č. 1591 (2005), kterou se ukládají určitá omezení osobám, které poškozují mírový proces, představují hrozbu pro stabilitu v Dárfúru a v Dárfúrské oblasti, které se dopouštějí porušování mezinárodního práva v humanitární oblasti a oblasti lidských práv nebo jiných násilností, které porušují zbrojní embargo nebo které jsou odpovědné za některé útočné vojenské lety v Dárfúrské oblasti nebo nad ní.
(3)
Dne 30. května 2005 přijala Rada společný postoj 2005/411/SZPB (5), v němž byla sloučena opatření uložená společným postojem 2004/31/SZBP a opatření, která mají být provedena podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1591 (2005), v jediný právní akt.
(4)
Dne 18. července 2005 přijala Rada nařízení (ES) č. 1184/2005 (6), kterým se provádí společný postoj 2005/411/SZBP a kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti některým osobám, které poškozují mírový proces a porušují mezinárodní právo v konfliktu v Dárfúrské oblasti v Súdánu.
(5)
Dne 18. července 2011 přijala Rada rozhodnutí 2011/423/SZBP (7), kterým byla rozšířena oblast působnosti zbrojního embarga vůči Jižnímu Súdánu.
(6)
Dne 10. července 2014 přijala Rada rozhodnutí 2014/450/SZBP, kterým se oddělují opatření týkající se Súdánu a začleňují se do jediného právního aktu.
(7)
Pro větší jasnost by opatření týkající se Súdánu měla být oddělena od opatření týkajících se Jižního Súdánu. Nařízení (ES) č. 131/2004 a nařízení (ES) č. 1184/2005 by proto měla být zrušena a nahrazena tímto nařízením v rozsahu, v němž se týkají Súdánu. Nařízení (ES) č. 131/2004 by rovněž mělo být nahrazeno nařízením Rady (EU) č. 748/2014 (8) v rozsahu, v němž se týká Jižního Súdánu.
(8)
S ohledem na konkrétní hrozbu mezinárodnímu míru a bezpečnosti, kterou představuje situace v Súdánu, a v zájmu zajištění soudržnosti s postupem v případě změny a přezkumu přílohy rozhodnutí 2014/450/SZBP by pravomoc ke změně seznamů v příloze I tohoto nařízení měla vykonávat Rada.
(9)
Pro účely provádění tohoto nařízení a v zájmu zajištění co největší právní jistoty v rámci Unie by měla být zveřejněna jména a další důležité údaje týkající se fyzických a právnických osob, subjektů a orgánů, jejichž finanční prostředky a hospodářské zdroje musí být v souladu s tímto nařízením zmrazeny. Veškeré zpracování osobních údajů týkajících se fyzických osob podle tohoto nařízení by mělo být v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (9) a se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (10).
(10)
K zajištění účinnosti opatření stanovených tímto nařízením by mělo toto nařízení vstoupit v platnost okamžitě,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a)
„zprostředkovatelskými službami“ se rozumí:
i)
sjednávání nebo organizování operací týkajících se nákupu, prodeje nebo dodávek zboží a technologií nebo finančních a technických služeb ze třetí země do jakékoli jiné třetí země, nebo
ii)
prodej nebo nákup zboží a technologií nebo finančních a technických služeb, které jsou umístěny ve třetích zemích, za účelem jejich převodu do jiné třetí země;
b)
„nárokem“ se rozumí jakýkoli nárok, uplatňovaný právní cestou či nikoli, jenž vznikl přede dnem vstupu tohoto nařízení v platnost nebo po tomto dni, na základě smlouvy nebo operace nebo v souvislosti s nimi, a zejména:
i)
nárok na plnění závazku vyplývajícího ze smlouvy nebo operace nebo s nimi spojeného;
ii)
nárok na prodloužení doby platnosti nebo na vyplacení dluhopisů, finančních záruk nebo příslibu odškodnění v jakékoli formě;
iii)
nárok na náhradu škody související se smlouvou nebo operací;
iv)
protinárok;
v)
nárok na uznání nebo vymáhání, včetně využití postupů, jako je doložka vykonatelnosti, rozsudek či rozhodčí nález nebo jiné rovnocenné rozhodnutí bez ohledu na místo vydání;
c)
„smlouvou nebo operací“ se rozumí jakákoli operace bez ohledu na její formu a použitelné právo a bez ohledu na to, zda zahrnuje jednu nebo více smluv nebo podobných závazků uzavřených mezi týmiž nebo různými stranami; v tomto smyslu se „smlouvou“ rozumí zejména dluhopis, záruka nebo příslib odškodnění, a to zejména finanční záruka nebo příslib finančního odškodnění a úvěr, ať už jsou právně nezávislé či nikoli, a jakékoli související ujednání vyplývající z dané operace nebo s ní související;
d)
„příslušnými orgány“ se rozumí příslušné orgány členských států uvedené na internetových stránkách, jejichž seznam je uveden v příloze II;
e)
„hospodářskými zdroji“ se rozumí aktiva všeho druhu, hmotná či nehmotná, movitá či nemovitá, která nejsou finančními prostředky, ale lze je použít k získání finančních prostředků, zboží nebo služeb;
f)
„zmrazením hospodářských zdrojů“ se rozumí zabránění jejich použití k získání finančních prostředků, zboží nebo služeb jakýmkoli způsobem, zejména jejich prodejem, pronájmem nebo zastavením;
g)
„zmrazením finančních prostředků“ se rozumí zabránění jakémukoli pohybu, převodu, změně nebo použití finančních prostředků, přístupu k nim nebo zacházení s nimi jakýmkoli způsobem, které by vedly k jakékoli změně jejich objemu, výše, umístění, vlastnictví, držby, povahy, určení nebo k jiné změně, která by umožnila použití těchto prostředků, včetně správy portfolia;
h)
„finančními prostředky“ se rozumí finanční aktiva a hospodářské výhody všeho druhu, mimo jiné:
i)
peníze v hotovosti, šeky, finanční pohledávky, směnky, platební příkazy a jiné platební nástroje;
ii)
vklady u finančních institucí nebo jiných subjektů, zůstatky na účtech, pohledávky a závazky z pohledávek;
iii)
veřejně i soukromě obchodované cenné papíry a dluhové nástroje, včetně akcií a kapitálových podílů, certifikátů zastupujících cenné papíry, dluhopisů, směnek, opčních listů, dlužních úpisů a smluv o derivátových nástrojích;
iv)
úroky, dividendy nebo jiné výnosy či hodnoty pocházející z aktiv nebo jimi vytvářené;
v)
úvěry, práva na započtení, záruky, závazky plnění nebo jiné finanční závazky;
vi)
akreditivy, nákladní listy, dodací listy; a
vii)
dokumenty prokazující podíl na finančních prostředcích nebo na finančních zdrojích;
i)
„Výborem pro sankce“ se rozumí výbor Rady bezpečnosti OSN, který byl zřízen podle bodu 3 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1591 (2005);
j)
„technickou pomocí“ se rozumí jakákoli technická pomoc týkající se oprav, vývoje, výroby, montáže, zkoušek, údržby nebo jiných technických služeb, která může mít podobu pokynů, poradenství, školení, předávání pracovních znalostí či dovedností nebo konzultací; technická pomoc zahrnuje též ústní formy pomoci;
k)
„územím Unie“ se rozumí území členských států, na něž se vztahuje Smlouva za podmínek v ní stanovených, včetně jejich vzdušného prostoru.
Článek 2
Zakazuje se:
a)
poskytovat, technickou pomoc nebo zprostředkovatelské služby související s vojenskou činností a s poskytováním, výrobou, údržbou a užíváním zbraní a souvisejícího materiálu všech typů, včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů k výše uvedeným zbraním a materiálu, přímo či nepřímo jakékoli fyzické nebo právnické osobě, subjektu či orgánu v Súdánu nebo pro použití v Súdánu;
b)
poskytovat financování nebo finanční pomoc související s vojenskou činností, včetně úvěrů, půjček a pojištění vývozních úvěrů, jakož i pojištění a zajištění, pro jakýkoliv prodej, dodávku, převod nebo vývoz zbraní a souvisejícího materiálu nebo na poskytnutí související technické pomoci přímo či nepřímo jakékoli fyzické nebo právnické osobě, subjektu či orgánu v Súdánu nebo pro použití v Súdánu.
Článek 3
Odchylně od článku 2 mohou příslušné orgány členských států povolit poskytnutí financování a finanční pomoci, technické pomoci a zprostředkovatelských služeb v souvislosti s/se:
a)
nesmrtícím vojenským vybavením určeným výhradně pro humanitární nebo ochranné účely či použití související s monitorováním dodržování lidských práv nebo pro programy na výstavbu institucí OSN, Africké unie a Evropské unie;
b)
materiálem určeným pro operace Evropské unie, OSN a Africké unie na řešení krizí;
c)
zařízením a materiálem na odminovávání a materiálem používaným při odminovávání.
Článek 4
Článek 2 se nevztahuje na ochranné oděvy, včetně neprůstřelných vest a vojenských přileb, dočasně vyvážené do Súdánu zaměstnanci OSN, zaměstnanci Evropské unie nebo jejích členských států, zástupci médií a pracovníky humanitárních a rozvojových organizací a přidruženým personálem pouze pro jejich osobní potřeby.
Článek 5
1. Veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které přímo nebo nepřímo náleží fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům či orgánům uvedeným na seznamu v příloze I nebo jsou jimi vlastněny či ovládány, se zmrazují.
2. Žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům nebo orgánům uvedeným v příloze I ani v jejich prospěch.
3. Příloha I obsahuje seznam fyzických a právnických osob, subjektů nebo orgánů, kteří brání mírovému procesu, ohrožují stabilitu v Dárfúru a v celé oblasti, porušují mezinárodní humanitární právo a právní předpisy v oblasti lidských práv nebo se dopouštějí jiných ukrutností, nedodržují zbrojní embargo nebo jsou odpovědní za útočné vojenské přelety nad Dárfúrem, jak určil Výbor pro sankce.
Článek 6
1. Odchylně od článku 5 mohou příslušné orgány členských států povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů anebo zpřístupnění některých finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za podmínek, které považují za vhodné, a jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
dotčený příslušný orgán shledá, že tyto finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou:
i)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb fyzických nebo právnických osob, subjektů či orgánů uvedených v příloze I a rodinných příslušníků závislých na těchto fyzických osobách, včetně plateb za potraviny, plateb nájemného nebo splácení hypoték, plateb za léky a lékařskou péči, plateb daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
ii)
určeny výlučně k hrazení přiměřených honorářů za odborné výkony či k náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb nebo;
iii)
určeny výlučně k hrazení poplatků za běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů; a
b)
dotčený členský stát oznámil Výboru pro sankce rozhodnutí podle písmene a) a svůj úmysl udělit povolení a Výbor pro sankce proti takovému postupu nevznesl námitku do dvou pracovních dnů po tomto oznámení.
2. Odchylně od článku 5 mohou příslušné orgány členských států povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů anebo zpřístupnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů poté, co shledaly, že tyto finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou nutné k úhradě mimořádných výdajů, za předpokladu, že dotčený členský stát oznámil Výboru pro sankce své rozhodnutí a že Výbor pro sankce toto rozhodnutí schválil.
Článek 7
Odchylně od článku 5 mohou příslušné orgány členských států povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem soudcovského, správního nebo rozhodcovského zástavního práva, které vzniklo přede dnem, kdy byly osoba, subjekt nebo orgán uvedené v článku 5 zařazeny na seznam v příloze I, nebo se na ně vztahuje soudní nebo správní rozhodnutí nebo rozhodčí nález vynesené před tímto dnem;
b)
finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení nároků zajištěných takovým zástavním právem nebo uznaných jako platné takovým rozhodnutím, a to v mezích stanovených příslušnými právními a správními předpisy, jež upravují práva osob majících takové nároky;
c)
zástavní právo nebo rozhodnutí není ve prospěch osoby, subjektu či orgánu uvedených na seznamu v příloze I;
d)
uznání zástavního práva nebo rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v dotčeném členském státě; a
e)
Výbor pro sankce byl členským státem o zástavním právu nebo rozhodnutí informován.
Článek 8
1. Ustanovení čl. 5 odst. 2 nebrání finančním nebo úvěrovým institucím, aby na zmrazený účet připisovaly finanční prostředky, které byly na účet osoby, subjektu nebo orgánu uvedených v příloze I převedeny třetími osobami, pokud přírůstky těchto účtů budou rovněž zmrazeny. Finanční nebo úvěrová instituce neprodleně uvědomí o těchto operacích dotčené příslušné orgány.
2. Ustanovení čl. 5 odst. 2 se nepoužije na připisování prostředků na zmrazené účty v případě:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů;
b)
plateb splatných na základě smluv, dohod nebo závazků, které byly uzavřeny nebo vznikly přede dnem, kdy byly fyzické nebo právnické osoby, subjekty či orgány uvedené v článku 5 zařazeny na seznam v příloze I; nebo
c)
plateb splatných podle soudcovského, správního nebo rozhodcovského zástavního práva nebo rozhodnutí či nálezu, jak je uvedeno v článku 7,
jsou-li veškeré takové úroky, jiné výnosy nebo platby zmrazeny podle čl. 5 odst. 1.
Článek 9
1. Aniž jsou dotčena příslušná pravidla týkající se ohlašování, důvěrnosti údajů a služebního tajemství, fyzické a právnické osoby, subjekty a orgány:
a)
neprodleně poskytnou příslušným orgánům členských států, kde mají bydliště nebo sídlo, veškeré informace, které mohou usnadnit zajištění souladu s tímto nařízením, jako jsou informace o účtech a částkách zmrazených v souladu s článkem 5, a předají tyto informace přímo nebo prostřednictvím těchto příslušných orgánů Komisi; a
b)
spolupracují s příslušnými orgány uvedenými na seznamu v příloze II při veškerém ověřování těchto informací.
2. Veškeré další informace přímo obdržené Komisí se zpřístupní příslušným orgánům dotčeného členského státu.
3. Veškeré informace poskytnuté nebo získané v souladu s tímto článkem se použijí pouze pro účely, pro něž byly poskytnuty nebo získány.
Článek 10
Zakazuje se vědomá a úmyslná účast na činnostech, jejichž cílem nebo výsledkem je obcházení opatření uvedených v článcích 2 a 5.
Článek 11
1. Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů nebo odmítnutí zpřístupnit finanční prostředky nebo hospodářské zdroje učiněné v dobré víře, že je takové jednání v souladu s tímto nařízením, nezakládá odpovědnost fyzické nebo právnické osoby, subjektu či orgánu, které je provádějí, ani jejich vedoucích pracovníků či zaměstnanců, ledaže se prokáže, že tyto finanční prostředky a hospodářské zdroje byly zmrazeny nebo zadrženy v důsledku nedbalosti.
2. Jednání fyzických nebo právnických osob, subjektů či orgánů nezakládá jejich odpovědnost jejich, pokud nevěděly a neměly žádný důvod se domnívat, že svým jednáním porušují opatření stanovená v tomto nařízení.
Článek 12
1. Nesmí být uspokojen žádný nárok vyplývající ze smlouvy nebo operace, jejichž plnění nebo uskutečnění bylo přímo nebo nepřímo, zcela nebo částečně dotčeno opatřeními uloženými tímto nařízením, a to včetně náhrady škody nebo jiných nároků tohoto druhu, jako je nárok na náhradu nebo nárok vyplývající ze záruky, zejména nárok na prodloužení doby platnosti nebo vyplacení dluhopisů, záruk nebo příslibu odškodnění v jakékoli formě, zejména finančních záruk nebo příslibů finančního odškodnění, je-li uplatněn:
a)
určenými fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty či orgány uvedenými na seznamu v příloze I;
b)
fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty či orgány jednajícími prostřednictvím nebo jménem osob, subjektů či orgánů uvedených v písmeni a).
2. Ve všech řízeních týkajících se uplatnění nároku nese důkazní břemeno ohledně toho, že uspokojení nároku není zakázáno odstavcem 1, fyzická nebo právnická osoba, subjekt či orgán uplatňující tento nárok.
3. Tímto článkem není dotčeno právo fyzických nebo právnických osob, subjektů a orgánů uvedených v odstavci 1 na soudní přezkum legálnosti neplnění smluvních závazků v souvislosti s tímto nařízením.
Článek 13
1. Komise a členské státy se navzájem informují o opatřeních přijatých podle tohoto nařízení a sdílejí všechny další důležité informace, které mají k dispozici v souvislosti s tímto nařízením, zejména informace o:
a)
finančních prostředcích zmrazených na základě článku 5 a povoleních na základě článků 6, 7 a 8;
b)
porušování tohoto nařízení, o problémech s jeho vymáháním a o rozhodnutích vydaných vnitrostátními soudy.
2. Členské státy a Komise si navzájem poskytují veškeré další důležité informace, které mají k dispozici a které by mohly ovlivnit účinné provádění tohoto nařízení.
Článek 14
Komise je oprávněna měnit přílohu II na základě informací poskytnutých členskými státy.
Článek 15
1. Pokud Rada bezpečnosti OSN nebo Výbor pro sankce zařadí fyzickou nebo právnickou osobu, subjekt nebo orgán na seznam a předloží k tomuto určení odůvodnění, Rada zařadí tuto fyzickou nebo právnickou osobu, subjekt nebo orgán na seznam v příloze I. Rada sdělí své rozhodnutí a odůvodnění dotyčné fyzické nebo právnické osobě, subjektu nebo orgánu, a to buď přímo, je-li známa adresa, nebo zveřejněním oznámení, a tím jim umožní se k této záležitosti vyjádřit.
2. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada přezkoumá své rozhodnutí a fyzickou nebo právnickou osobu, subjekt nebo orgán o této skutečnosti informuje
3. Pokud Rada bezpečnosti OSN rozhodne o vyjmutí fyzické nebo právnické osoby, subjektu nebo orgánu ze seznamu nebo o změně identifikačních údajů fyzické nebo právnické osoby, subjektu nebo orgánu uvedených na seznamu, změní Rada odpovídajícím způsobem přílohu I.
Článek 16
V příloze I jsou uvedeny případné dostupné informace, jež poskytla Rada bezpečnosti OSN nebo Výbor pro sankce a jež jsou nezbytné pro účely identifikace dotyčných fyzických nebo právnických osob, subjektů a orgánů. Pokud jde o fyzické osoby, tyto informace mohou zahrnovat jména, včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, čísla pasu a průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci či povolání. Pokud jde o právnické osoby, subjekty a orgány, tyto informace mohou zahrnovat název, místo a datum zápisu do příslušného rejstříku, registrační číslo a místo podnikání. Příloha rovněž uvádí datum určení Radou bezpečnosti OSN nebo Výborem pro sankce.
Článek 17
1. Členské státy stanoví sankce za porušení ustanovení tohoto nařízení a přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
2. Členské státy oznámí Komisi takto stanovené sankce neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí jakékoli následné změny.
Článek 18
1. Členské státy určí příslušné orgány pro účely tohoto nařízení a údaje o nich zveřejní na internetových stránkách, jejichž seznam je uveden v příloze II. Členské státy oznámí Komisi veškeré změny adres svých internetových stránek, jejichž seznam je uveden v příloze II.
2. Členské státy oznámí Komisi své příslušné orgány včetně jejich kontaktních údajů neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí jakékoli následné změny.
3. Pokud se v tomto nařízení ukládá povinnost oznámit určité skutečnosti Komisi, informovat ji nebo s ní jinak komunikovat, použije se pro tyto účely adresa a další kontaktní údaje uvedené v příloze II.
Článek 19
Toto nařízení se použije:
a)
na území Unie, včetně jejího vzdušného prostoru;
b)
na palubě letadla nebo plavidla v pravomoci některého členského státu;
c)
na každou osobu nacházející se na území Unie nebo mimo něj, která je státním příslušníkem některého členského státu;
d)
na všechny právnické osoby, subjekty nebo orgány zapsané nebo zřízené podle práva některého členského státu, ať se nachází na území Unie nebo mimo něj;
e)
na každou právnickou osobu, subjekt nebo orgán v souvislosti s jakoukoli podnikatelskou činností vykonávanou zcela nebo částečně v rámci Unie.
Článek 20
Nařízení (ES) č. 131/2004 a (ES) č. 1184/2005 se zrušují. Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení a nařízení (EU) č. 748/2014.
Článek 21
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 10. července 2014.
PADOMES REGULA (ES) Nr. 747/2014
(2014. gada 10. jūlijs)
par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sudānā un ar ko atceļ Regulas (EK) Nr. 131/2004 un (EK) Nr. 1184/2005
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 215. pantu,
ņemot vērā Padomes Lēmumu 2014/450/KĀDP (2014. gada 10. jūlijs) par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sudānā un ar ko atceļ Lēmumu 2011/423/KĀDP (1),
ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos un Eiropas Komisijas kopējo priekšlikumu,
tā kā:
(1)
Padome 2004. gada 10. janvārī pieņēma Kopējo nostāju 2004/31/KĀDP (2) par ieroču embargo saglabāšanu spēkā attiecībā uz Sudānu, kas noteikts ar Padomes Lēmumu 94/165/KĀDP (3). Padome 2004. gada 26. janvārī pieņēma Regulu (EK) Nr. 131/2004 (4), lai īstenotu Kopējo nostāju 2004/31/KĀDP.
(2)
Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padome 2004. gada 30. jūlijā pieņēma Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūciju (ANO DP Rezolūcija) 1556 (2004), ar ko noteica ieroču embargo attiecībā uz Sudānu. 2005. gada 29. martā Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padome pieņēma ANO DP Rezolūciju 1591 (2005), ar ko noteica konkrētus ierobežojumus personām, kuras traucē miera procesu, apdraud Darfūras un tās reģiona stabilitāti, pārkāpj starptautisko tiesību aktus humanitāro un cilvēktiesību jomā vai veic citus nežēlīgus noziegumus, pārkāpj ieroču embargo vai ir atbildīgas par konkrētiem militāriem gaisa uzbrukumiem Darfūrai un virs Darfūras reģiona.
(3)
Padome 2005. gada 30. maijā pieņēma Kopējo nostāju 2005/411/KĀDP (5), ar kuru vienā tiesību aktā ir integrēti ar Kopējo nostāju 2004/31/KĀDP noteiktie pasākumi, kā arī pasākumi, kas jāīsteno saskaņā ar ANO DP Rezolūciju 1591 (2005).
(4)
Padome 2005. gada 18. jūlijā pieņēma Regulu (EK) Nr. 1184/2005 (6), ar ko īsteno Kopējo nostāju 2005/411/KĀDP un nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret dažām personām, kuras traucē miera procesu un pārkāpj starptautisko tiesību aktus konfliktā Darfūras reģionā Sudānā.
(5)
Padome 2011. gada 18. jūlijā pieņēma Lēmumu 2011/423/KĀDP (7), ar kuru ieroču embargo darbības jomu attiecināja arī uz Dienvidsudānu.
(6)
Padome 2014. gada 10. jūlijā pieņēma Lēmumu 2014/450/KĀDP, ar ko nodala pasākumus, kuri attiecas uz Sudānu, un integrē tos vienā tiesību aktā.
(7)
Skaidrības labad būtu jānodala pasākumi, kuri attiecas uz Sudānu, no pasākumiem, kuri attiecas uz Dienvidsudānu. Tāpēc Regula (EK) Nr. 131/2004 un Regula (EK) Nr. 1184/2005 būtu jāatceļ un jāaizstāj ar šo regulu, ciktāl tās attiecas uz Sudānu. Arī Regula (EK) Nr. 131/2004 būtu jāaizstāj ar Padomes Regulu (ES) Nr. 748/2014 (8), ciktāl tā attiecas uz Dienvidsudānu.
(8)
Ņemot vērā īpašos draudus starptautiskajam mieram un drošībai reģionā, ko rada situācija Sudānā, un lai nodrošinātu atbilstību ar Lēmuma 2014/450/KĀDP grozīšanu un pārskatīšanu, pilnvaras grozīt šīs regulas I pielikumu būtu jāīsteno Padomei.
(9)
Šīs regulas īstenošanai un lai radītu iespējami lielāku juridisko noteiktību Savienībā, būtu jādara publiski zināmi to fizisko un juridisko personu vārdi, vienību un struktūru nosaukumi un cita atbilstoša informācija, kuru līdzekļi un saimnieciskie resursi saskaņā ar šo regulu būtu jāiesaldē. Jebkuru fizisku personu datu apstrādei būtu jānotiek, ievērojot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 45/2001 (9) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 95/46/EK (10).
(10)
Lai nodrošinātu šajā regulā paredzēto pasākumu efektivitāti, šai regulai būtu jāstājas spēkā nekavējoties,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:
a)
“starpniecības pakalpojumi” ir:
i)
darījumu apspriešana vai organizēšana, lai veiktu preču un tehnoloģiju vai finanšu un tehnisko pakalpojumu iepirkumus, tirdzniecību vai piegādi no vienas trešās valsts uz jebkuru citu trešo valsti; vai
ii)
trešās valstīs esošu preču un tehnoloģiju vai finanšu un tehnisko pakalpojumu tirdzniecība vai iepirkumi, lai tos nodotu citai trešai valstij;
b)
“prasība” ir jebkura prasība, kas vai nu ir vai nav izskatīta tiesā un kas celta pirms vai pēc šīs regulas spēkā stāšanās dienas saskaņā vai saistībā ar līgumu vai darījumu, un kas jo īpaši ietver:
i)
prasību izpildīt jebkuras saistības, kas rodas saskaņā vai saistībā ar līgumu vai darījumu;
ii)
prasību pagarināt vai samaksāt jebkura veida obligāciju, finanšu garantiju vai atlīdzību;
iii)
prasību par kompensācijas saņemšanu attiecībā uz līgumu vai darījumu;
iv)
pretprasību;
v)
prasību atzīt vai izpildīt, tostarp ar tiesas nolēmumu, kas paredz ārvalstu tiesas lēmuma atzīšanu un izpildi valsts teritorijā, kādu spriedumu, šķīrējtiesas nolēmumu vai līdzvērtīgu lēmumu, neatkarīgi no tā, kur tas ir pieņemts;
c)
“līgums vai darījums” ir jebkurš darījums neatkarīgi no tā veida un piemērojamiem tiesību aktiem, kas ietver vienu vai vairākus līgumus, kas noslēgti starp tām pašām vai dažādām pusēm, vai līdzīgas saistības, ko uzņēmušās tās pašas vai dažādas puses; šajā nolūkā “līgums” ietver visu veidu juridiski neatkarīgas vai atkarīgas obligācijas, garantijas vai atlīdzību, jo īpaši finanšu garantijas vai finanšu atlīdzību, un kredītus, un jebkuru attiecīgu noteikumu, kas rodas saskaņā vai saistībā ar šo darījumu;
d)
“kompetentās iestādes” ir dalībvalstu kompetentās iestādes, kā norādīts II pielikumā minētajās tīmekļa vietnēs;
e)
“saimnieciskie resursi” ir jebkāda veida materiāli vai nemateriāli, kustami vai nekustami aktīvi, kas nav līdzekļi, bet kurus var izmantot, lai iegūtu līdzekļus, preces vai pakalpojumus;
f)
“saimniecisko resursu iesaldēšana” ir liegums izmantot saimnieciskos resursus, lai iegūtu līdzekļus, preces vai pakalpojumus, tostarp - bet ne tikai - pārdodot, iznomājot vai ieķīlājot šos saimnieciskos resursus;
g)
“līdzekļu iesaldēšana” ir liegums veikt jebkādu līdzekļu kustību, pārvedumus, grozījumus, izmantošanu, piekļūt tiem vai veikt tādas darbības ar līdzekļiem, kuru rezultātā jebkādā veidā mainītos to apjoms, summa, atrašanās vieta, īpašnieks, valdītājs, raksturīgās iezīmes vai galamērķis, vai rastos citas pārmaiņas, kas ļautu izmantot līdzekļus, tostarp veikt vērtspapīru portfeļa pārvaldību;
h)
“līdzekļi” ir jebkāda veida finanšu aktīvi un ieguvumi, tostarp, bet ne tikai:
i)
skaidra nauda, čeki, prasījumi skaidrā naudā, vekseļi, maksājumu uzdevumi un citi maksāšanas līdzekļi;
ii)
noguldījumi finanšu iestādēs vai citās iestādēs, kontu atlikumi, parādi un parādu saistības;
iii)
publiski vai privāti tirgojami vērtspapīri un parāda instrumenti, tostarp akcijas un kapitāla daļas, vērtspapīru apliecības, obligācijas, parādzīmes, galvojumi, ķīlu zīmes un atvasināto instrumentu līgumi;
iv)
procenti, dividendes vai citi ienākumi no aktīviem, kā arī to uzkrātās vai radītās vērtības;
v)
kredīti, tiesības uz ieskaitu, garantijas, saistību izpildes garantijas vai citas finanšu saistības;
vi)
akreditīvi, konosamenti, pavadzīmes; un
vii)
dokumenti, kas apliecina līdzdalību fondos vai finanšu resursos;
i)
“Sankciju komiteja” ir ANO Drošības padomes komiteja, kas izveidota saskaņā ar ANO DP Rezolūcijas 1591 (2005) 3. punktu;
j)
“tehniskā palīdzība” ir jebkāds tehnisks atbalsts, kas saistīts ar remontu, izstrādāšanu, ražošanu, montāžu, testēšanu, apkopi vai jebkādu citu tehnisku pakalpojumu, un tā var izpausties kā sagatavošana, konsultācijas, apmācība, praktisko zināšanu vai iemaņu nodošana vai konsultatīvie pakalpojumi, tostarp palīdzība mutiskā veidā;
k)
“Savienības teritorija” ir dalībvalstu teritorija, kurā piemēro Līgumu saskaņā ar Līgumā paredzētajiem nosacījumiem, tostarp dalībvalstu gaisa telpa.
2. pants
Ir aizliegts:
a)
piešķirt, pārdot, piegādāt vai nodot tieši vai netieši kādai fiziskai vai juridiskai personai, vienībai vai struktūrai Sudānā vai izmantošanai Sudānā tehnisko palīdzību vai starpniecības pakalpojumus, kas saistīti ar militārām darbībām un bruņojuma un ar to saistīto visu veidu materiālu, tostarp ieroču un munīcijas, militāro transportlīdzekļu un aprīkojuma, paramilitārā aprīkojuma, kā arī iepriekšminēto līdzekļu rezerves daļu piegādi, ražošanu, apkopi un lietošanu;
b)
sniegt finansējumu vai finansiālo palīdzību, kas saistīta ar militārām darbībām, tostarp it īpaši dotācijas, aizdevumus un eksporta kredītu apdrošināšanu, kā arī apdrosināšanu un pārapdrosināšanu jebkādiem bruņojuma un ar to saistīto materiālu pārdošanas, piegādes, nodošanas vai eksporta darījumiem vai attiecīgās tehniskās palīdzības piešķiršanai, pārdošanai, piegādei vai nodošanai tieši vai netieši kādai fiziskai vai juridiskai personai, vienībai vai struktūrai Sudānā vai izmantošanai Sudānā.
3. pants
Atkāpjoties no 2. panta, dalībvalstu kompetentās iestādes var atļaut sniegt finansējumu un finansiālo palīdzību, tehnisko palīdzību un starpniecības pakalpojumus, kas saistīti ar:
a)
nenāvējošu militāro aprīkojumu, kas paredzēts lietošanai vienīgi humānu apsvērumu dēļ, cilvēktiesību uzraudzībai vai aizsardzības nolūkos, vai ANO, Āfrikas Savienības (ĀS) un Eiropas Savienības institucionālās attīstības programmās;
b)
materiālu, kas paredzēts Eiropas Savienības, ANO un ĀS krīzes novēršanas operācijām;
c)
atmīnēšanas iekārtām un atmīnēšanas operācijās izmantojamo materiālu.
4. pants
Šīs regulas 2. pants neattiecas uz aizsargtērpiem, tostarp pretšķembu vestēm un militārajām aizsargķiverēm, ko ANO personāls, Eiropas Savienības vai tās dalībvalstu personāls, plašsaziņas līdzekļu pārstāvji, humāno un attīstības programmu darbinieki un saistītais personāls uz laiku izved uz Sudānu tikai savai personiskajai lietošanai.
5. pants
1. Iesaldē visus līdzekļus un saimnieciskos resursus, kas tieši vai netieši ir I pielikumā minēto fizisko vai juridisko personu, vienību vai struktūru īpašumā, valdījumā vai turējumā.
2. Tiek liegta tieša vai netieša pieeja līdzekļiem vai saimnieciskiem resursiem I pielikumā minētajām fiziskajām vai juridiskajām personām, vienībām vai struktūrām vai to labā.
3. I pielikumā iekļauj fiziskas vai juridiskas personas, vienības vai struktūras, kas kavē miera procesu, rada draudus stabilitātei Dārfūrā un reģionā, pārkāpj starptautiskos tiesību aktus cilvēktiesību jomā vai veic citus nežēlīgus noziegumus, pārkāpj ieroču embargo un/vai ir atbildīgas par uzbrūkošiem militāriem pārlidojumiem Dārfūras reģionā un pāri tam, kā norādījusi Sankciju komiteja.
6. pants
1. Atkāpjoties no 5. panta, dalībvalstu kompetentās iestādes var atļaut konkrētu iesaldēto līdzekļu vai saimniecisko resursu atbrīvošanu vai darīt konkrētus iesaldētos līdzekļus vai saimnieciskos resursus pieejamus ar nosacījumiem, ko tās uzskata par atbilstošiem, ja ir ievēroti šādi nosacījumi:
a)
attiecīgā kompetentā iestāde ir konstatējusi, ka līdzekļi vai saimnieciskie resursi ir:
i)
vajadzīgi, lai segtu I pielikumā minēto fizisko vai juridisko personu, vienību vai struktūru un šādu fizisko personu apgādājamo ģimenes locekļu pamatvajadzības, tostarp maksājumus par pārtikas produktiem, īri vai hipotēku, zālēm un ārstēšanu, nodokļu, apdrošināšanas prēmiju un komunālo pakalpojumu maksājumus;
ii)
paredzēti vienīgi samērīgai samaksai par kvalificētu darbu vai atlīdzībai par izdevumiem saistībā ar juridiskiem pakalpojumiem; vai
iii)
paredzēti vienīgi komisijas maksai vai apkalpošanas maksai par iesaldēto līdzekļu vai saimniecisko resursu parastu turēšanu vai pārvaldību; un
b)
attiecīgā dalībvalsts ir paziņojusi Sankciju komitejai par a) punktā minēto konstatējumu un savu nodomu piešķirt atļauju, un Sankciju komiteja divu darbdienu laikā pēc paziņojuma iesniegšanas nav iebildusi pret šādu rīcību.
2. Atkāpjoties no 5. panta, dalībvalstu kompetentās iestādes var atļaut konkrētu iesaldēto līdzekļu vai saimniecisko resursu atbrīvošanu vai darīt konkrētus iesaldētos līdzekļus vai saimnieciskos resursus pieejamus, ja tās ir konstatējušas, ka līdzekļi vai saimnieciskie resursi ir vajadzīgi ārkārtas izdevumiem, ar nosacījumu, ka attiecīgā dalībvalsts ir paziņojusi Sankciju komitejai par minēto konstatējumu un Sankciju komiteja ir apstiprinājusi minēto konstatējumu.
7. pants
Atkāpjoties no 5. panta, dalībvalstu kompetentās iestādes var atļaut konkrētu iesaldētu līdzekļu vai saimniecisko resursu atbrīvošanu, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:
a)
uz minētajiem līdzekļiem vai saimnieciskajiem resursiem attiecas tiesas, administratīvs vai arbitrāžas apgrūtinājums, kas noteikts pirms dienas, kad 5. pantā minētā persona, vienība vai struktūra tika iekļauta I pielikumā, vai uz tiem attiecas tiesas, administratīvs vai arbitrāžas spriedums, kas pieņemts pirms minētās dienas;
b)
līdzekļus vai saimnieciskos resursus izmantos vienīgi, lai izpildītu prasības, kas izriet no attiecīgā apgrūtinājuma vai ko atzīst par spēkā esošām ar attiecīgo spriedumu, ievērojot ierobežojumus, kas paredzēti spēkā esošajos normatīvajos aktos, ar ko reglamentē attiecīgu prasību iesniedzēju tiesības;
c)
apgrūtinājums vai spriedums nav pieņemts par labu kādai no personām, vienībām vai struktūrām, kuras minētas I pielikumā;
d)
apgrūtinājuma vai sprieduma atzīšana nav pretrunā attiecīgās dalībvalsts sabiedriskajai kārtībai un
e)
dalībvalsts ir ziņojusi par apgrūtinājumu vai spriedumu Sankciju komitejai.
8. pants
1. Šīs regulas 5. panta 2. punkts neliedz finanšu iestādēm vai kredītiestādēm, kas saņem līdzekļus, kurus trešās personas pārskaita I pielikumā minēto personu, vienību vai struktūru kontos, kreditēt iesaldētos kontus, ar noteikumu, ka jebkuri ieskaitījumi šādos kontos arī tiks iesaldēti. Finanšu iestādes vai kredītiestādes nekavējoties paziņo par jebkuru šādu pārskaitījumu attiecīgajai kompetentajai iestādei.
2. Šīs regulas 5. panta 2. punktu nepiemēro šādiem ieskaitījumiem iesaldētajos kontos:
a)
procentu ienākumiem vai citiem ieņēmumiem no minētajiem kontiem;
b)
maksājumiem, kuri paredzēti līgumos, nolīgumos vai saistībās, kas noslēgtas vai radušās pirms dienas, kad 5. pantā minētās fiziskās vai juridiskās personas, vienības vai struktūras ir iekļautas I pielikumā; vai
c)
maksājumiem, kuri paredzēti saskaņā ar tiesas, administratīvu vai šķīrējtiesas noteiktu apgrūtinājumu vai spriedumu, kā minēts 7. pantā,
ar noteikumu, ka visi šādi procenti, citi ienākumi un maksājumi ir iesaldēti saskaņā ar 5. panta 1. punktu.
9. pants
1. Neskarot piemērojamos noteikumus par ziņojumu sniegšanu, konfidencialitāti un dienesta noslēpumu, fiziskās un juridiskās personas, vienības un struktūras:
a)
nekavējoties sniedz visu šādu informāciju, kas varētu veicināt šīs regulas ievērošanu, piemēram, informāciju par kontiem un summām, kas iesaldēti saskaņā ar 5. pantu, to dalībvalstu kompetentajai iestādei, kurās tās ir rezidenti vai atrodas, un tieši vai ar šo kompetento iestāžu starpniecību nodod šādu informāciju Komisijai; un
b)
sadarbojas ar II pielikumā minētajām kompetentajām iestādēm, veicot šīs informācijas pārbaudi.
2. Visu papildu informāciju, ko Komisija saņēmusi tieši, dara pieejamu dalībvalstīm.
3. Visu informāciju, ko sniedz vai saņem saskaņā ar šo pantu, izmanto tikai tādiem nolūkiem, kādiem tā sniegta vai saņemta.
10. pants
Aizliegts apzināti un tīši piedalīties darbībās, kuru mērķis vai sekas ir apiet 2. un 5. pantā minētos pasākumus.
11. pants
1. Līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana vai atteikšanās līdzekļus vai saimnieciskos resursus darīt pieejamus, ja tā veikta labticīgi un pamatojot ar to, ka šāda rīcība ir saskaņā ar šo regulu, nerada nekādu atbildību fiziskām vai juridiskām personām, vienībām vai struktūrām, kas to veic, vai to vadītājiem vai darbiniekiem, ja vien nav pierādīts, ka līdzekļi un saimnieciskie resursi iesaldēti vai aizturēti nolaidības dēļ.
2. Fizisko vai juridisko personu, vienību vai struktūru rīcība nerada tām nekādu atbildību, ja tās nezināja un tām nebija pamatotu iemeslu uzskatīt, ka to rīcība būtu šajā regulā noteikto pasākumu pārkāpums.
12. pants
1. Prasības saistībā ar jebkādu līgumu vai darījumu, kura izpildi tieši vai netieši, pilnīgi vai daļēji ietekmē pasākumi, kas piemēroti saskaņā ar šo regulu, tostarp prasības par atlīdzinājuma saņemšanu vai citas šāda veida prasības, piemēram, prasības par kompensāciju vai garantijas nodrošinātas prasības, īpaši prasības pagarināt vai samaksāt jebkura veida galvojumu, garantiju vai atlīdzību, jo sevišķi finanšu garantiju vai finanšu atlīdzību, neizpilda, ja tās iesniedz:
a)
norādītas fiziskas vai juridiskas personas, vienības vai struktūras, kuras minētas I pielikumā;
b)
jebkura fiziska vai juridiska persona, vienība vai struktūra, kas darbojas ar a) apakšpunktā minētās personas, vienības vai struktūras starpniecību vai tās vārdā.
2. Jebkurā tiesvedībā par prasības izpildi pienākums pierādīt, ka prasības apmierināšanu neaizliedz 1. punkts, piekrīt tai fiziskajai vai juridiskajai personai, kura pieprasa šīs prasības izpildi.
3. Šis pants neskar 1. punktā minēto fizisko vai juridisko personu, vienību vai struktūru tiesības vērsties tiesā, lai izskatītu līgumsaistību neizpildes likumību saistībā ar šo regulu.
13. pants
1. Komisija un dalībvalstis viena otru informē par saskaņā ar šo regulu veiktajiem pasākumiem un apmainās ar citu nozīmīgu informāciju, kas ir to rīcībā saistībā ar šo regulu, jo īpaši ar informāciju par:
a)
līdzekļiem, kas iesaldēti saskaņā ar 5. pantu, un atļaujām, kas piešķirtas saskaņā ar 6., 7. un 8. pantu;
b)
pārkāpumiem un izpildes problēmām, un valstu tiesu pasludinātajiem spriedumiem.
2. Dalībvalstis nekavējoties informē viena otru un Komisiju par jebkādu citu to rīcībā esošu nozīmīgu informāciju, kas varētu ietekmēt šīs regulas efektīvu īstenošanu.
14. pants
Komisija ir pilnvarota grozīt II pielikumu, pamatojoties uz dalībvalstu sniegto informāciju.
15. pants
1. Ja ANO Drošības padome vai Sankciju komiteja sarakstā iekļauj fizisko vai juridisko personu, vienību vai struktūru un ir sniegusi iemeslu pamatojumu šādai iekļaušanai, Padome pieņem lēmumu iekļaut šādu fizisko vai juridisko personu, vienību vai struktūru I pielikumā. Padome savu lēmumu un iemeslu pamatojumu paziņo attiecīgajai fiziskajai vai juridiskajai personai, vienībai vai struktūrai tieši, ja adrese ir zināma, vai publicējot paziņojumu, dodot šādai fiziskajai vai juridiskajai personai, vienībai vai struktūrai iespēju paust savus apsvērumus.
2. Ja ir iesniegti apsvērumi vai ja ir iesniegti jauni, būtiski pierādījumi, Padome pārskata savu lēmumu un attiecīgi informē fizisko vai juridisko personu, vienību vai struktūru.
3. Ja ANO nolemj no saraksta svītrot fizisko vai juridisko personu, vienību vai struktūru, vai grozīt datus par sarakstā esošu personu, vienību vai struktūru, Padome attiecīgi groza I pielikumu.
16. pants
Regulas I pielikumā iekļauj, ja iespējams, ANO Drošības padomes vai Sankciju komitejas sniegtu informāciju, kas nepieciešama, lai atpazītu attiecīgās fiziskās vai juridiskās personas, vienības vai struktūras. Attiecībā uz fiziskajām personām šāda informācija var ietvert uzvārdus un vārdus, tostarp pieņemtos vārdus, dzimšanas datumu un vietu, pilsonību, pases un personas apliecības numuru, dzimumu, adresi, ja tā zināma, kā arī darbības jomu vai profesiju. Attiecībā uz juridiskajām personām, vienībām vai struktūrām šāda informācija var ietvert reģistrācijas vietu un datumu, reģistrācijas numuru un darījumdarbības vietu. I pielikumā ietver arī Drošības padomes vai Sankciju komitejas paziņošanas datumu.
17. pants
1. Dalībvalstis nosaka noteikumus par sankcijām, kas piemērojamas par šīs regulas pārkāpšanu, un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to īstenošanu. Paredzētajām sankcijām jābūt iedarbīgām, samērīgām un atturošām.
2. Dalībvalstis par šiem noteikumiem ziņo Komisijai tūlīt pēc šīs regulas stāšanās spēkā, kā arī par jebkādiem turpmākiem grozījumiem.
18. pants
1. Dalībvalstis izraugās šajā regulā minētās kompetentās iestādes un norāda tās II pielikumā minētajās tīmekļa vietnēs. Dalībvalstis paziņo Komisijai par II pielikumā minēto tīmekļa vietņu adrešu izmaiņām.
2. Dalībvalstis paziņo par savām kompetentajām iestādēm Komisijai, tostarp šo iestāžu kontaktinformāciju, tūlīt pēc šīs regulas stāšanās spēkā, kā arī ziņo tai par jebkurām turpmākām izmaiņām.
3. Ja šajā regulā noteikts pienākums paziņot, informēt vai jebkādā citā veidā sazināties ar Komisiju, šādai saziņai izmantojamā adrese un cita kontaktinformācija ir tā, kas norādīta II pielikumā.
19. pants
Šo regulu piemēro:
a)
Savienības teritorijā, arī tās gaisa telpā;
b)
visos gaisa kuģos vai kuģos, kas atrodas kādas dalībvalsts jurisdikcijā;
c)
visām personām Savienības teritorijā vai ārpus tās, kurām ir kādas dalībvalsts valstspiederība;
d)
visām juridiskām personām, vienībām vai struktūrām, kas reģistrētas vai izveidotas saskaņā ar kādas dalībvalsts tiesību aktiem;
e)
visām juridiskām personām, vienībām vai struktūrām saistībā ar jebkādiem darījumiem, ko tās pilnīgi vai daļēji veic Savienībā.
20. pants
Regulas (EK) Nr. 131/2004 un (EK) Nr. 1184/2005 atceļ. Atsauces uz atceltajām regulām uzskata par atsaucēm uz šo regulu un Regulu (ES) Nr. 748/2014.
21. pants
Šī regula stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2014. gada 10. jūlijā