NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/488
ze dne 4. září 2014,
kterým se mění nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014, pokud jde o kapitálové požadavky na podniky založené na fixních režijních nákladech
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 97 odst. 4 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 575/2013 mimo jiné stanoví obezřetnostní požadavky na investiční podniky s cílem zajistit, aby byly investiční podniky bezpečné a zdravé a vždy splňovaly kapitálové požadavky. Kapitálové požadavky stanovené uvedeným nařízením mají zajistit, aby byla rizika vyplývající z činnosti podniku kryta dostatečnou výší kapitálu. Podle článku 97 nařízení (EU) č. 575/2013 mohou podniky, tj. investiční podniky uvedené v čl. 4 odst. 1 bodě 2 písm. c), používat k výpočtu celkového objemu rizikové expozice alternativní metodu založenou na fixních nákladech. Je tudíž nezbytné stanovit metodiku výpočtu fixních režijních nákladů a seznam položek, které jsou zahrnovány do výpočtů, s cílem dosáhnout jednotného postupu ve všech členských státech.
(2)
Aby bylo zajištěno, že podniky budou schopny zorganizovat řádné ukončení nebo restrukturalizaci své činnosti, měly by mít dostatečné finanční zdroje k tomu, aby po přiměřenou dobu pokryly provozní výdaje. Během ukončování nebo restrukturalizace činnosti musí podnik stále provozovat své podnikání a musí být schopen absorbovat ztráty, jež nejsou kryty dostatečným objemem zisků, aby ochránil investory. Zatímco některé náklady (například odměny zaměstnanců) se mohou snižovat, jiné náklady (například právní výdaje) mohou narůstat. S ohledem na to, že ne všechny podniky používají Mezinárodní standardy účetního výkaznictví (IFRS), a s cílem předejít regulatorní arbitráži je nezbytné dodržovat u podniků obezřetný přístup k výpočtu kapitálu, který automaticky přihlíží ke změnám účetního rámce a nemůže být předmětem arbitráže z důvodu změny účetní kategorizace. Aby byl přiměřeněji zohledněn účinek variabilních výdajů na kapitál, měla by se pravidla pro kapitál podniků opírat o přístup, který od celkových nákladů odečítá variabilní náklady.
(3)
Vzhledem k tomu, že podniky využívají smluvní zástupce a činnost provozovaná prostřednictvím smluvních zástupců vystavuje tyto podniky rizikům ve stejné míře jako činnost prováděná přímo těmito podniky, měla by vhodná pravidla pro kapitálové požadavky na podniky odvozená od fixních režijních nákladů stanovit zařazení nákladů týkajících se smluvních zástupců, aby tak uvedená rizika zohlednila. Nicméně vzhledem k tomu, že náklady spojené se smluvními zástupci obsahují určitý prvek variability, ačkoli je nelze považovat za plně variabilní položku nákladů, bylo by neúměrné započítávat do kapitálových požadavků plnou výši nákladů souvisejících se smluvními zástupci, a tato pravidla by měla tudíž stanovit, že do kapitálových požadavků budezařazen pouze určitý procentní podíl těchto nákladů. Kromě toho, aby se předešlo dvojímu započítávání částek týkajících se smluvních zástupců, měla by tato pravidla zajišťovat odečítání poplatků týkajících se smluvních zástupců před přičtením tohoto procentního podílu ke kapitálovým požadavkům.
(4)
Nařízení (EU) č. 575/2013 stanoví, že příslušné orgány mohou kapitálové požadavky upravit v případech, kdy dojde k podstatné změně činnosti podniku. S cílem zajistit uplatňování stejných podmínek v celé Unii je tudíž nutné stanovit kritéria, podle nichž se určí, co zakládá podstatnou změnu. Podniky se liší svou velikostí, existují tedy velmi malé podniky nebo začínající podniky, pro něž by bylo zbytečně zatěžující, kdyby jim byly ukládány změny kapitálových požadavků, jelikož změny jsou u nich nutně časté. Měly by tedy být stanoveny prahové hodnoty, díky nimž by takové podniky byly osvobozeny od změn jejich kapitálových požadavků v případech, kdy jejich kapitálové požadavky klesnou pod příslušnou prahovou hodnotu.
(5)
Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014 (2) stanoví regulační technické normy pro kapitálové požadavky na instituce. Toto nařízení určuje metodiku výpočtu fixních režijních nákladů pro podniky. Za účelem zajištění souladu a usnadnění komplexního pohledu a jednoduchého přístupu ke všem ustanovením týkajícím se kapitálu pro osoby, na něž se tyto povinnosti vztahují, je vhodné zařadit všechny regulační technické normy týkající se kapitálu vyžadované nařízením (EU) č. 575/2013 do jednoho nařízení. Nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem, které Evropský orgán pro bankovnictví předložil Komisi.
(7)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (3). Před vlastním předložením návrhů technických norem, z nichž toto nařízení vychází, vedl Evropský orgán pro bankovnictví rovněž konzultace s Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy (ESMA),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Do nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014 se vkládá nová kapitola Va, která zní:
„KAPITOLA Va
KAPITÁLOVÝ POŽADAVEK ZALOŽENÝ NA FIXNÍCH REŽIJNÍCH NÁKLADECH
Článek 34b
Výpočet použitelného kapitálu ve výši alespoň jedné čtvrtiny fixních režijních nákladů za předchozí rok pro účely čl. 97 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pro účely této kapitoly se ‚podnikem‘ rozumí subjekt uvedený v čl. 4 odst. 1 bodě 2 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013, který poskytuje investiční služby a činnosti uvedené v oddíle A bodech 2 a 4 přílohy I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES (4), nebo investiční podnik.
2. Pro účely čl. 97 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013 podniky vypočítají své fixní režijní náklady za předchozí rok pomocí údajů vyplývajících z platného účetního rámce, a to odečtením následujících položek od celkových nákladů po rozdělení zisku akcionářům uvedených v jejich poslední auditované roční účetní závěrce, nebo (pokud auditovaná účetní závěrka není k dispozici) v roční účetní závěrce ověřené vnitrostátními orgány dohledu:
a)
odměny zaměstnanců vyplácené plně na základě volného uvážení podniku;
b)
podíly zaměstnanců, řídících pracovníků a společníků na zisku, pokud jsou vypláceny plně na základě volného uvážení podniku;
c)
jiná rozdělení zisku a ostatní variabilní odměny, pokud jsou vypláceny plně na základě volného uvážení podniku;
d)
závazky ze sdílených provizí a poplatků, které se přímo týkají pohledávek z provizí a poplatků, jež jsou začleněny v celkových příjmech, pokud je platba závazků z provizí a poplatků podmíněna skutečným obdržením platby pohledávky z provizí a poplatků;
e)
poplatky, provize makléřům a jiné platby hrazené zúčtovacím střediskům, burzám a zprostředkujícím makléřům za účelem realizace, registrace nebo zúčtování transakcí;
f)
případné poplatky smluvním zástupcům definovaným v čl. 4 bodě 25 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES;
g)
úrok z peněz klientů placený zákazníkům;
h)
jednorázové výdaje vyplývající z jiné než běžné činnosti.
3. Jestliže fixní výdaje vznikly v zastoupení podniků třetím stranám, které nejsou smluvními zástupci, a tyto fixní výdaje již nejsou zahrnuty do celkových výdajů uvedených v odstavci 2, podniky provedou jeden z těchto kroků:
a)
pokud je k dispozici členění nákladů těchto třetích stran, podniky určí částku fixních nákladů, které těmto třetím stranám vznikly v jejich zastoupení, a tuto částku přičtou k částce, která je výsledkem odstavce 2;
b)
pokud členění uvedené v písmenu a) není k dispozici, podniky určí částku fixních nákladů, které těmto třetím stranám vznikly v jejich zastoupení, na základě obchodních plánů podniků a tuto částku přičtou k částce, která je výsledkem odstavce 2.
4. Jestliže podnik využívá smluvní zástupce, přičte k částce, která je výsledkem odstavce 2, částku rovnou 35 % všech poplatků týkajících se těchto smluvních zástupců.
5. Jestliže poslední auditovaná účetní závěrka podniku nevykazuje období dvanácti měsíců, vydělí podnik výsledek výpočtu položek podle odstavců 2 až 4 počtem měsíců, které daná účetní závěrka vykazuje, a následně výsledek vynásobí dvanácti, aby získal ekvivalentní roční částku.
Článek 34c
Podmínky, podle nichž příslušné orgány upravují požadavek na držení použitelného kapitálu ve výši alespoň jedné čtvrtiny fixních režijních nákladů za předchozí rok v souladu s čl. 97 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013
1. U podniků uvedených ve druhém pododstavci se změna činnosti podniku považuje za podstatnou, je-li naplněna kterákoli z následujících podmínek:
a)
změna činnosti podniku vede ke změně odhadovaných fixních režijních nákladů podniku o nejméně 20 %;
b)
změna činnosti podniku vede ke změnám kapitálových požadavků podniku na základě odhadovaných fixních režijních nákladů ve výši nejméně 2 miliony EUR.
Podniky uvedené v prvním pododstavci jsou podniky, které naplňují kteroukoli z následujících podmínek:
a)
jejich aktuální kapitálové požadavky založené na fixních režijních nákladech činí nejméně 125 000 EUR;
b)
jejich kapitálové požadavky splňují obě následující podmínky:
i)
na základě aktuálních fixních režijních nákladů činí méně než 125 000 EUR,
ii)
na základě odhadovaných fixních režijních nákladů činí nejméně 150 000 EUR.
2. U podniků uvedených ve druhém pododstavci se změna činnosti podniku považuje za podstatnou, jestliže změna činnosti podniku vede ke změně odhadovaných fixních režijních nákladů podniku o nejméně 100 %.
Podniky uvedené v prvním pododstavci jsou podniky, které naplňují obě následující podmínky:
a)
jejich kapitálové požadavky na základě aktuálních fixních režijních nákladů činí méně než 125 000 EUR;
b)
jejich kapitálové požadavky na základě odhadovaných fixních režijních nákladů činí méně než 150 000 EUR.
Článek 34d
Výpočet odhadovaných fixních režijních nákladů v případě podniku, který dosud neprovozuje činnost po dobu jednoho roku, v souladu s čl. 97 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
Jestliže podnik dosud neprovozuje činnost po dobu jednoho roku od data zahájení obchodování, použije k výpočtu položek podle čl. 34b odst. 2 písm. a) až h) odhadované fixní režijní náklady uvedené v jeho rozpočtu obchodování na prvních dvanáct měsíců, který předložil se svou žádostí o povolení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. září 2014.
KOMISIJAS DELEĢĒTĀ REGULA (ES) 2015/488
(2014. gada 4. septembris),
ar ko groza Deleģēto regulu (ES) Nr. 241/2014 attiecībā uz pašu kapitāla prasībām sabiedrībām, balstoties uz fiksētajiem pieskaitāmajiem izdevumiem
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Regulu (ES) Nr. 575/2013 par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (1), un jo īpaši tās 97. panta 4. punkta trešo daļu,
tā kā:
(1)
Ar Regulu (ES) Nr. 575/2013 cita starpā tiek noteiktas prudenciālās prasības ieguldījumu brokeru sabiedrībām, lai nodrošinātu, ka minētās sabiedrības ir drošas un stabilas un vienmēr ievēro pašu kapitāla prasības. Minētajā regulā noteikto pašu kapitāla prasību mērķis ir nodrošināt, ka uzņēmējdarbības radītie riski tiek nosegti ar pietiekamu pašu kapitāla summu. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 97. pantu sabiedrības (tas ir, ieguldījumu brokeru sabiedrības un sabiedrības, kas minētas 4. panta 1. punkta 2) apakšpunkta c) punktā) kopējo riska darījumu apmēra aprēķinā var izmantot alternatīvu metodi, balstoties uz fiksētām izmaksām. Tāpēc, lai visās dalībvalstīs būtu vienota pieeja, ir nepieciešams noteikt metodi, ar kuru aprēķina fiksētos pieskaitāmos izdevumus, un to posteņu sarakstu, ko iekļaut aprēķinā.
(2)
Lai nodrošinātu, ka sabiedrības spēj savas darbības organizēti izbeigt vai pārstrukturēt, to rīcībā vajadzētu būt pietiekamiem finanšu resursiem, lai atbilstīgā laikposmā spētu segt darbības izdevumus. Lai aizsargātu ieguldītājus, izbeigšanas vai pārstrukturēšanas laikā sabiedrībai tomēr jāturpina uzņēmējdarbība un jāspēj absorbēt zaudējumus, kas netiek nosegti ar pietiekamu peļņas apjomu. Lai gan viena veida izmaksas (piemēram, darbinieku prēmijas) var samazināties, citas izmaksas (piemēram, juridisko pakalpojumu izdevumi) var palielināties. Ņemot vērā to, ka ne visas sabiedrības izmanto Starptautiskos finanšu pārskatu standartus (IFRS), un lai izvairītos no regulējuma arbitrāžas, sabiedrību pašu kapitāla aprēķinā ir būtiski ievērot piesardzīgu pieeju, saskaņā ar kuru izmaiņas uzskaites sistēmā tiek automātiski ņemtas vērā un attiecībā uz tām nevar veikt arbitrāžu, izmainot uzskaites kategoriju. Lai precīzāk atspoguļotu mainīgo izdevumu ietekmi uz pašu kapitālu, noteikumus par sabiedrību pašu kapitālu vajadzētu balstīt uz pieeju, kurā mainīgās izmaksas tiek atskaitītas no kopējiem izdevumiem.
(3)
Sabiedrības izmanto saistītos aģentus, un uzņēmējdarbība, ko veic ar saistīto aģentu palīdzību, rada sabiedrībām riskus tādā pašā veidā kā uzņēmējdarbība, ko veic pašas sabiedrības; lai atspoguļotu minētos riskus, piemērotos noteikumos par sabiedrību pašu kapitāla prasībām, balstoties uz fiksētajiem pieskaitāmajiem izdevumiem, būtu jāparedz ar saistītajiem aģentiem saistīto izdevumu iekļaušana. Ņemot vērā to, ka ar saistītajiem aģentiem saistītajās izmaksās ir sastopams mainīguma elements, bet šīs izmaksas tomēr nav uzskatāmas par pilnībā mainīgo izmaksu posteni un ka būtu neproporcionāli iekļaut visu ar saistītajiem aģentiem saistīto izmaksu summu pašu kapitāla prasībās, šajos noteikumos būtu jāparedz iekļaut pašu kapitāla prasībās tikai procentuālu daļu no šīm izmaksām. Turklāt, lai izvairītos no to summu dubultas uzskaites, kas saistītas ar maksu par saistīto aģentu pakalpojumiem, šajos noteikumos būtu jāparedz samazināt maksu par saistīto aģentu pakalpojumiem, pirms pievienot šo procentuālo daļu pašu kapitāla prasībām.
(4)
Regulā (ES) Nr. 575/2013 paredzēts, ka kompetentās iestādes var koriģēt sabiedrības pašu kapitāla prasības, ja šīs sabiedrības uzņēmējdarbībā ir bijušas būtiskas izmaiņas. Lai nodrošinātu, ka kompetentās iestādes piemēro vienādus nosacījumus visā Savienības teritorijā, ir nepieciešams izstrādāt kritērijus tam, kas uzskatāms par būtiskām izmaiņām. Tā kā sabiedrības ir dažāda lieluma - ir dažas ļoti mazas sabiedrības vai tādas sabiedrības, kas tikai uzsāk savu darbību, - dažas no tām nesamērīgi apgrūtinātu pašu kapitāla prasību koriģēšana, ņemot vērā to, ka šādām sabiedrībām izmaiņas notiktu regulāri. Tāpēc būtu jānosaka minimālie sliekšņi, nepiemērojot šīm sabiedrībām korekcijas pašu kapitāla prasībās, ja šo sabiedrību pašu kapitāla prasības šādu slieksni nesasniedz.
(5)
Komisijas Deleģētajā regulā (ES) Nr. 241/2014 (2) noteikti regulatīvie tehniskie standarti, kas attiecas uz iestāžu pašu kapitāla prasībām. Šajā regulā noteikta metode fiksēto pieskaitāmo izdevumu aprēķināšanai sabiedrībām. Lai nodrošinātu noteikumu par pašu kapitālu saskaņotību un sekmētu to, ka personām, uz kurām attiecas šie pienākumi, ir iespējams tos visaptveroši pārskatīt un viegli tiem piekļūt, ir vēlams visus Regulā (ES) Nr. 575/2013 paredzētos tehniskos standartus par pašu kapitālu iekļaut vienā regulā. Tāpēc Deleģētā regula (ES) Nr. 241/2014 būtu attiecīgi jāgroza.
(6)
Šīs regulas pamatā ir regulatīvo tehnisko standartu projekts, ko Eiropas Banku iestāde iesniegusi Komisijai.
(7)
Eiropas Banku iestāde ir veikusi atklātu sabiedrisko apspriešanu par regulatīvo tehnisko standartu projektu, kas ir šīs regulas pamatā, izvērtējusi potenciālās saistītās izmaksas un ieguvumus un pieprasījusi Banku nozares ieinteresēto personu grupas, kas izveidota saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 (3) 37. pantu, atzinumu. Eiropas Banku iestāde pirms regulatīvo tehnisko standartu projektu, kas ir šīs regulas pamatā, iesniegšanas arī ir apspriedusies ar Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādi (EVTI),
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Deleģētajā regulā (ES) Nr. 241/2014 iekļauj šādu Va nodaļu:
“Va NODAĻA
PAŠU KAPITĀLS, BALSTOTIES UZ FIKSĒTIEM PIESKAITĀMIEM IZDEVUMIEM
34.b pants
Atbilstošā kapitāla vismaz vienas ceturtās daļas vērtībā no iepriekšējā gada fiksētajiem pieskaitāmajiem izdevumiem aprēķins Regulas (ES) Nr. 575/2013 97. panta 1. punkta mērķiem
1. Šajā nodaļā “sabiedrība” ir sabiedrība, kas minēta Regulas (ES) Nr. 575/2013 4. panta 1. punkta 2) apakšpunkta c) punktā, kura veic Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/39/EK (4) I pielikuma A iedaļas 2. un 4. punktā uzskaitītos ieguldījumu pakalpojumus un darbības, vai ieguldījumu brokeru sabiedrība.
2. Regulas (ES) Nr. 575/2013 97. panta 1. punkta mērķiem sabiedrības aprēķina savus iepriekšējā gada fiksētos pieskaitāmos izdevumus, izmantojot skaitļus, kas izriet no piemērojamā grāmatvedības regulējuma, atskaitot šādus posteņus no kopējiem izdevumiem pēc tam, kad to nesenākajos revidētajos gada finanšu pārskatos sadalīta peļņa akcionāriem vai, ja nav revidētu pārskatu, gada finanšu pārskatos, ko apstiprinājusi valsts uzraudzības iestāde:
a)
pilnīgi diskrecionāras darbinieku prēmijas;
b)
darbinieku, direktoru un partneru peļņas daļa tādā apmērā, kādā tā ir pilnībā diskrecionāra;
c)
cita peļņas sadale un cita mainīgā atlīdzība tādā apmērā, kādā tā ir pilnībā diskrecionāra;
d)
maksājamas dalītas komisijas maksas un maksas, kas ir tieši saistītas ar saņemamām komisijas maksām un maksām, kuras ir iekļautas kopējos ieņēmumos, un ja komisijas maksas un maksas ir atkarīgas no faktiski saņemtās komisijas maksas un saņemtajām maksām;
e)
nodevas, starpniecības izmaksas un citas maksas, kas samaksātas tīrvērtes iestādēm, biržām un starpniecības brokeriem par darījumu izpildi, reģistrēšanu vai tīrvērti;
f)
atbilstošos gadījumos nodevas saistītajiem aģentiem, kā tie definēti Direktīvas 2004/39/EK 4. panta 25. punktā;
g)
klientiem izmaksātie procenti no klientu naudas;
h)
vienreizējie izdevumi no neikdienišķām darbībām.
3. Ja fiksētos izdevumus sabiedrībām ir radījušas trešās puses, kas nav saistītie aģenti, un šie fiksētie izdevumi jau nav iekļauti 2. punktā minētajos kopējos izdevumos, sabiedrības veic vienu no šīm darbībām:
a)
ja ir pieejams minēto trešo pušu izdevumu sadalījums, sabiedrības nosaka fiksēto izdevumu summu, kas radušies šīm trešām pusēm sabiedrību vārdā, un pieskaita šo summu skaitlim, kas iegūts 2. punktā noteikto aprēķinu rezultātā;
b)
ja punkta a) apakšpunktā minētais sadalījums nav pieejams, sabiedrības nosaka fiksēto izdevumu summu, kas radušies šīm trešām pusēm sabiedrību vārdā, saskaņā ar sabiedrības uzņēmējdarbības plāniem un pieskaita šo summu skaitlim, kas iegūts 2. punktā noteikto aprēķinu rezultātā.
4. Ja sabiedrība izmanto saistītos aģentus, tā skaitlim, kas iegūts 2. punktā noteikto aprēķinu rezultātā, pieskaita summu, kura līdzvērtīga 35 % no visām ar saistītajiem aģentiem saistītajām maksām.
5. Ja sabiedrības nesenākie revidētie finanšu pārskati neaptver 12 mēnešu laikposmu, sabiedrība dala rezultātu, kas sasniegts 2. līdz 4. punktā noteiktajos aprēķinos, ar to mēnešu skaitu, kuri ietverti minētajos finanšu pārskatos, un pēc tam reizina rezultātu ar divpadsmit, lai nonāktu pie attiecīgā gada summas.
34.c pants
Nosacījumi kompetentās iestādes veiktajai korekcijai attiecībā uz prasību turēt atbilstošo kapitālu vismaz vienas ceturtās daļas vērtībā no iepriekšējā gada fiksētajiem pieskaitāmajiem izdevumiem saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 97. panta 2. punktu
1. Attiecībā uz otrajā daļā minētajām sabiedrībām par būtiskām izmaiņām sabiedrības uzņēmējdarbībā uzskata izmaiņas, kas atbilst jebkuram no šiem nosacījumiem:
a)
izmaiņas sabiedrības uzņēmējdarbībā rada izmaiņas sabiedrības prognozētajos fiksētajos pieskaitāmajos izdevumos, kas līdzvērtīgas 20 % vai vairāk;
b)
izmaiņas sabiedrības uzņēmējdarbībā rada izmaiņas sabiedrības pašu kapitāla prasībās, balstoties uz prognozētajiem fiksētajiem pieskaitāmajiem izdevumiem, kas līdzvērtīgas EUR 2 miljoniem vai vairāk.
Sabiedrības, kas minētas pirmajā daļā, ir tās, kuras atbilst jebkuram no šiem nosacījumiem:
a)
to pašreizējās pašu kapitāla prasības, balstoties uz fiksētajiem pieskaitāmajiem izdevumiem, ir EUR 125 000 vai vairāk;
b)
to pašu kapitāla prasības atbilst abiem šiem nosacījumiem:
i)
balstoties uz pašreizējiem fiksētajiem pieskaitāmajiem izdevumiem, tās ir mazākas par EUR 125 000;
ii)
balstoties uz prognozētajiem fiksētajiem pieskaitāmajiem izdevumiem, tās ir EUR 150 000 vai vairāk.
2. Attiecībā uz otrajā daļā minētajām sabiedrībām par būtiskām izmaiņām sabiedrības uzņēmējdarbībā uzskata izmaiņas, kas rada izmaiņas sabiedrības prognozētajos fiksētajos pieskaitāmajos izdevumos, kuras līdzvērtīgas 100 % vai vairāk.
Sabiedrības, kas minētas pirmajā daļā, ir tās, kuras atbilst abiem šiem nosacījumiem:
a)
balstoties uz pašreizējiem fiksētajiem pieskaitāmajiem izdevumiem, pašu kapitāla prasības ir mazākas par EUR 125 000;
b)
balstoties uz prognozētajiem fiksētajiem pieskaitāmajiem izdevumiem, pašu kapitāla prasības ir mazākas par EUR 150 000.
34.d pants
Prognozēto fiksēto pieskaitāmo izdevumu aprēķināšana tajā gadījumā, ja sabiedrība vienu gadu nav veikusi uzņēmējdarbību saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 97. panta 3. punktu
Ja sabiedrība nav veikusi uzņēmējdarbību vienu gadu, sākot no tās dibināšanas dienas, 34.b panta 2. punkta a) līdz h) apakšpunktā noteikto posteņu aprēķinam tā izmanto prognozētos fiksētos pieskaitāmos izdevumus, kas iekļauti tās budžetā pirmo divpadsmit mēnešu darbībai, kurš iesniegts kopā ar tās pieteikumu atļaujas saņemšanai.
2. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2014. gada 4. septembrī