NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 134/2014
ze dne 16. prosince 2013,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 168/2013, pokud jde o požadavky týkající se vlivu na životní prostředí a výkonnosti pohonné jednotky, a mění příloha V uvedeného nařízení
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 168/2013 ze dne 15. ledna 2013 o schvalování dvoukolových nebo tříkolových vozidel a čtyřkolek a dozoru nad trhem s těmito vozidly (1), a zejména na čl. 18 odst. 3, čl. 23 odst. 12, čl. 24 odst. 3 a článek 74 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pojem „vozidla kategorie L“ zahrnuje širokou řadu typů lehkých vozidel se dvěma, třemi nebo čtyřmi koly, např. motokola, dvoukolové a tříkolové mopedy, dvoukolové a tříkolové motocykly, motocykly s postranním vozíkem a lehká čtyřkolová vozidla (čtyřkolky), jako například silniční čtyřkolky, terénní čtyřkolky a quadrimobily.
(2)
Nařízení (EU) č. 168/2013 stanoví možnost uplatnění předpisů Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (dále jen „EHK OSN“) pro účely EU schvalování typu celého vozidla. Podle uvedeného nařízení se schválení typu v souladu s předpisy EHK OSN, jejichž použití je povinné, považuje za EU schválení typu.
(3)
Povinné používání předpisů EHK OSN umožní zamezit zdvojení, nejen pokud jde o technické požadavky, ale rovněž pokud jde o certifikaci a správní postupy. Schválení typu přímo založené na mezinárodně dohodnutých normách by navíc mohlo zlepšit přístup na trh ve třetích zemích, zejména v těch, které jsou smluvními stranami Dohody Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel (dále jen „revidovaná dohoda z roku 1958“), k níž Unie přistoupila rozhodnutím Rady 97/836/ES (2), čímž by se posílila konkurenceschopnost výrobního odvětví Unie. Předpisy EHK OSN, jež byly dosud vydány, jsou však buď zastaralé, nebo neexistují, a proto jsou podrobeny přezkumu a upraveny v souladu s technickým pokrokem.
(4)
Z tohoto důvodu je nařízením (EU) č. 168/2013 stanoveno zrušení několika směrnic, které se týkají schvalování vozidel kategorie L, jejich systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla, pokud jde o požadavky týkající se vlivu na životní prostředí a výkonnosti pohonné jednotky. Pro účely EU schvalování typu by tyto směrnice měly být nahrazeny nejprve ustanoveními tohoto nařízení. V dlouhodobém horizontu, až bude proces přezkumu na úrovni OSN dokončen, budou k dispozici rovnocenné předpisy EHK OSN, které pak umožní nahradit znění tohoto nařízení odkazy na tyto předpisy EHK OSN.
(5)
S ohledem na technický pokrok byl v roce 2011 aktualizován zejména předpis EHK OSN č. 41 o emisích hluku motocyklů kategorií L3e a L4e. Proto by měl být předpis EHK OSN č. 41 učiněn závazným v rámci právních předpisů o EU schválení typu a měl by nahradit přílohu III kapitoly 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/24/ES (3), tak aby motocykly musely splňovat pouze jeden soubor požadavků na hladinu akustického tlaku u motocyklů, které jsou celosvětově uznávány smluvními stranami revidované dohody z roku 1958. Ze stejného důvodu, tedy za účelem dosažení vzájemného uznání mezi smluvními stranami revidované dohody z roku 1958, by v oblasti požadavků týkajících se výkonnosti pohonné jednotky v případě elektromotorů měl být učiněn závazným i předpis EHK OSN č. 85 o měření netto výkonu elektromotorů.
(6)
Úrovně normy Euro 4 a 5 jsou opatřeními, jejichž cílem je snížit emise částic a prekurzorů ozonu, jako jsou oxidy dusíku a uhlovodíky. Pro zlepšení kvality ovzduší a dosažení toho, aby výfukový systém, jemuž bylo uděleno schválení typu systému, splňoval mezní hodnoty znečištění, je třeba podstatně snížit emise uhlovodíků z vozidel kategorie L, což by nejen přímo výrazně snížilo u těchto vozidel neúměrně vysoké emise uhlovodíků z výfuku a emise uhlovodíků způsobené vypařováním, ale také by to pomohlo snížit v městských oblastech úrovně těkavých částic a možná i smogu.
(7)
Jedno z opatření proti nadměrným emisím uhlovodíků z vozidel kategorie L spočívá v omezení emisí způsobených vypařováním na hmotnostní limity uhlovodíků stanovené v příloze VI části C nařízení (EU) č. 168/2013. Za tímto účelem musí být při schvalování typu provedena zkouška typu IV, kterou se měří emise vozidla způsobené vypařováním. Jedním z požadavků zkoušky typu IV (Sealed House evaporative Emission Determination (SHED)) je, aby byla buď namontována rychle opotřebovaná nádobka s aktivním uhlím, nebo aby byl použit aditivní faktor zhoršení v případě, kdy je namontována nádobka s aktivním uhlím, která prošla záběhem. Zda je použití tohoto faktoru zhoršení jako alternativy k reprezentativní a rychle opotřebované nádobce s aktivním uhlím nákladově efektivní, bude prozkoumáno ve studii o dopadech na životní prostředí podle čl. 23 odst. 4 nařízení (EU) č. 168/2013. Prokáže-li výsledek studie, že tato metoda není nákladově efektivní, bude v dohledné době následovat návrh na zrušení této alternativy, který by měl platit od úrovně Euro 5 výše.
(8)
Aby mezi členskými státy nevznikaly žádné technické překážky obchodu a aby zákazníci a uživatelé dostávali objektivní a přesné informace, je zapotřebí standardizované metody měření energetické účinnosti vozidel (spotřeby paliva nebo energie, emisí oxidu uhličitého a rovněž akčního dosahu na elektřinu).
(9)
Metody měření výkonnosti pohonné jednotky, včetně maximální konstrukční rychlosti vozidla, maximálního točivého momentu a maximálního trvalého celkového výkonu vozidel kategorie L, mohou být v jednotlivých členských státech odlišné, což by mohlo být překážkou obchodu v rámci Unie. Proto je třeba vypracovat harmonizované požadavky na metody měření výkonnosti pohonné jednotky vozidel kategorie L s cílem umožnit schvalování vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, které mají být použity pro každý typ takového vozidla.
(10)
Požadavky na funkční bezpečnost nebo na vliv na životní prostředí vyžadují omezit možnosti neoprávněných úprav určitých typů vozidel kategorie L. Aby tato omezení nebránila majitelům vozidel v provádění údržby, měla by se týkat výhradně neoprávněných úprav, které významně škodlivým způsobem ovlivňují vliv vozidla na životní prostředí a výkonnost jeho pohonné jednotky a funkční bezpečnost. Jelikož škodlivé neoprávněné úpravy hnacího ústrojí vozidla mají dopad na vliv vozidla na životní prostředí i na jeho funkční bezpečnost, mělo by být na podrobné požadavky týkající se výkonnosti pohonné jednotky a systému omezování hluku stanovené v tomto nařízení odkazováno i pro účely prosazování ochrany proti neoprávněným úpravám hnacího ústrojí.
(11)
V příloze V části A nařízení (EU) č. 168/2013 se odkazuje na osm druhů zkoušek pro posouzení vlivu na životní prostředí u vozidla kategorie L, které má být schváleno. Je vhodné stanovit v tomto aktu v přenesené pravomoci podrobné požadavky na zkoušky, jakož i změnit přílohu V část A nařízení (EU) č. 168/2013, a to tak, že u zkušebních limitů schválených Radou a Evropským parlamentem se uvedou odkazy na podrobné zkušební postupy a technické požadavky stanovené v tomto nařízení. Odkaz na podrobné zkušební postupy a požadavky stanovené v tomto nařízení by měl být vložen do přílohy V části A nařízení (EU) č. 168/2013 prostřednictvím změn stanovených v příloze XII tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se zavádějí podrobné technické požadavky a zkušební postupy týkající se vlivu na životní prostředí a výkonnosti pohonné jednotky u vozidel kategorie L a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla v souladu s nařízením (EU) č. 168/2013 a stanoví seznam předpisů EHK OSN a jejich změny.
Článek 2
Definice
Použijí se definice nařízení (EU) č. 168/2013. Kromě toho se použijí tyto definice:
(1)
„fází 1 WMTC“ se rozumí celosvětově harmonizovaný zkušební cyklus pro motocykly stanovený v celosvětovém technickém předpisu EHK OSN č. 2 (4), který se od roku 2006 používá u typů motocyklů kategorie L3e jako cyklus zkoušek emisí typu I alternativní k evropskému jízdnímu cyklu;
(2)
„fází 2 WMTC“ se rozumí celosvětově harmonizovaný zkušební cyklus pro motocykly stanovený v pozměněném celosvětovém technickém předpisu EHK OSN č. 2 (5), který se používá jako povinný cyklus zkoušek emisí typu I při schvalování vozidel (pod)kategorií L3e, L4e, Ll5e-A a Ll7e-A splňujících normu Euro 4;
(3)
„fází 3 WMTC“ se rozumí revidovaný WMTC uvedený v příloze VI části A nařízení (EU) č. 168/2013, který odpovídá celosvětově harmonizovanému zkušebnímu cyklu pro motocykly stanovenému v pozměněném celosvětovém technickém předpisu EHK OSN č. 2 (6) a který je přizpůsoben pro vozidla s nízkou maximální konstrukční rychlostí a používá se jako povinný cyklus zkoušek emisí typu I při schvalování vozidel kategorie L splňujících normu Euro 5;
(4)
„maximální konstrukční rychlostí vozidla“ se rozumí maximální rychlost vozidla stanovená v souladu s článkem 15 tohoto nařízení;
(5)
„emisemi výfukových plynů“ se rozumí výfukové emise plynných znečišťujících látek a částic;
(6)
„filtrem částic“ se rozumí filtrovací zařízení namontované ve výfukovém systému vozidla za účelem snížení množství částic ve výfukových plynech;
(7)
„řádně udržovaným a užívaným“ se při výběru zkušebního vozidla rozumí, že dané zkušební vozidlo splňuje kritéria pro přijetí, pokud jde o dobrou úroveň údržby a běžné používání podle doporučení výrobce;
(8)
„požadavkem motoru na palivo“ se rozumí druh paliva běžně používaný pro daný motor:
a)
benzin (E5);
b)
zkapalněný zemní plyn (LPG);
c)
NG/biomethan (zemní plyn);
d)
benzin (E5), nebo LPG;
e)
benzin (E5), nebo NG/biomethan;
f)
motorová nafta (B5);
g)
směs etanolu (E85) a benzinu (E5) - flex fuel;
h)
směs bionafty a motorové nafty (B5) - flex fuel;
i)
vodík (H2) nebo směs (H2NG) NG/biomethanu a vodíku;
j)
benzin (E5), nebo vodík - bi-fuel;
(9)
„schválením typu s ohledem na vliv na životní prostředí“ se rozumí schválení typu, varianty nebo verze vozidla s ohledem na tyto podmínky:
a)
soulad s ustanoveními přílohy V částí A a B nařízení (EU) č. 168/2013;
b)
příslušnost k jedné rodině podle pohonu na základě kritérií stanovených v příloze XI;
(10)
„typem vozidla s ohledem na vliv na životní prostředí“ se rozumí soubor vozidel kategorie L, která se neliší v těchto hlediscích:
a)
ekvivalentní setrvačná hmotnost stanovená ve vztahu k referenční hmotnosti v souladu s dodatky 5, 7 nebo 8 přílohy II;
b)
vlastnosti pohonu podle přílohy XI týkající se rodiny podle pohonu;
(11)
„periodicky se regenerujícím systémem“ se rozumí zařízení k regulaci znečišťujících látek, jako např. katalyzátor, filtr částic nebo jakékoli jiné zařízení k regulaci znečišťujících látek, které potřebuje periodický regenerační proces v intervalech kratších než 4 000 km normálního provozu vozidla;
(12)
„vozidlem poháněným alternativním palivem“ se rozumí vozidlo určené k provozu s nejméně jedním typem paliva, které je buď plynné za atmosférické teploty a tlaku, nebo je z podstatné části získáváno z neminerálních olejů;
(13)
„vozidlem flex fuel H2NG“ se rozumí vozidlo flex fuel určené k provozu s různými směsmi vodíku a zemního plynu nebo biomethanu;
(14)
„kmenovým vozidlem“ se rozumí vozidlo, které je představitelem rodiny podle pohonu stanovené v příloze XI;
(15)
„typem zařízení k regulaci znečišťujících látek“ se rozumí kategorie zařízení k regulaci znečišťujících látek, která se používají k regulaci emisí znečišťujících látek a která se neliší ve svých zásadních vlastnostech týkajících se vlivu na životní prostředí a konstrukce;
(16)
„katalyzátorem“ se rozumí zařízení k regulaci emisí znečišťujících látek, které přeměňuje toxické vedlejší produkty spalování ve výfukových plynech motoru na méně toxické látky pomocí katalyzovaných chemických reakcí;
(17)
„typem katalyzátoru“ se rozumí kategorie katalyzátorů, které se neliší v těchto hlediscích:
a)
počet nasycených nosičů, struktura a materiál;
b)
druh katalytické činnosti (oxidační, třícestná, nebo jiný druh katalytické činnosti);
c)
objem, poměr čelního průřezu a délky nosiče;
d)
obsah katalytického materiálu;
e)
poměr katalytických materiálů;
f)
hustota kanálků;
g)
rozměry a tvar;
h)
tepelná ochrana;
i)
neoddělitelné sběrné výfukové potrubí, katalyzátor a tlumič hluku zabudované do výfukového systému vozidla nebo oddělitelné a vyměnitelné jednotky výfukového systému;
(18)
„referenční hmotností“ se rozumí hmotnost vozidla kategorie L v provozním stavu stanovená v souladu s článkem 5 nařízení (EU) č. 168/2013, zvýšená o hmotnost řidiče (75 kg) a případně o hmotnost pohonné baterie;
(19)
„poháněcí soustavou“ se rozumí část hnacího ústrojí následující za výstupem pohonné jednotky (pohonných jednotek), kterou případně tvoří spojky s měničem momentu, převodovka a její ovládání, buď hnací hřídel, nebo řemenový či řetězový převod, diferenciály, koncový převod a pneumatiky poháněných kol (rádius);
(20)
„systémem stop-start“ se rozumí automatické zastavení a nastartování pohonné jednotky za účelem omezení chodu motoru na volnoběžné otáčky, aby se tak u vozidla snížila spotřeba paliva a emise znečišťujících látek a CO2;
(21)
„softwarem hnacího ústrojí“ se rozumí soubor algoritmů týkajících se procesu zpracování dat v řídících jednotkách hnacího ústrojí, řídících jednotkách pohonu nebo řídících jednotkách poháněcí soustavy, který obsahuje uspořádanou posloupnost příkazů měnících stav těchto řídících jednotek;
(22)
„kalibrací hnacího ústrojí“ se rozumí použití konkrétního souboru datových map a parametrů, které používá software řídící jednotky k vyladění řízení jednotky (jednotek) hnacího ústrojí, pohonné jednotky (pohonných jednotek) nebo jednotky (jednotek) poháněcí soustavy;
(23)
„řídicí jednotkou hnacího ústrojí“ se rozumí kombinovaná řídící jednotka spalovacího motoru (motorů), elektrických trakčních motorů nebo systémů jednotky poháněcí soustavy včetně převodovky nebo spojky;
(24)
„řídicí jednotkou motoru“ se rozumí palubní počítač, který částečně nebo zcela řídí motor nebo motory vozidla;
(25)
„řídicí jednotkou poháněcí soustavy“ se rozumí palubní počítač, který částečně nebo zcela řídí poháněcí soustavu vozidla;
(26)
„čidlem“ se rozumí zařízení, které měří fyzikální veličinu nebo stav a přeměňuje je na elektrický signál, který slouží jako vstup do řídicí jednotky;
(27)
„aktuátorem“ se rozumí zařízení, které mění výstupní signál z řídicí jednotky na pohyb, teplo nebo jiný fyzikální stav za účelem ovládání hnacího ústrojí / motoru (motorů) nebo poháněcí soustavy;
(28)
„karburátorem“ se rozumí zařízení, které vytváří směs paliva a vzduchu, kterou lze spalovat ve spalovacím motoru;
(29)
„přepouštěcím kanálem“ se rozumí spojení mezi klikovou skříní a spalovací komorou dvoudobého motoru, kterým do spalovací komory vstupuje čerstvá směs vzduchu, paliva a mazacího oleje;
(30)
„systémem sání vzduchu“ se rozumí systém, který sestává z konstrukčních částí umožňujících vstup čerstvého vzduchu nebo směsi vzduchu a paliva do motoru, a zahrnuje případně vzduchový filtr, sací trubky, rezonátor (rezonátory), skříň škrticí klapky a sběrné sací potrubí motoru;
(31)
„turbodmychadlem“ se rozumí odstředivý kompresor, jehož pohonnou jednotku tvoří turbína poháněná výfukovými plyny a který zvyšuje množství vzduchu vstupujícího do spalovacího motoru, čímž zvyšuje výkonnost pohonné jednotky;
(32)
„přeplňovacím kompresorem“ se rozumí kompresor nasávaného vzduchu, který slouží k plnění spalovacího motoru pod tlakem, čímž zvyšuje výkonnost pohonné jednotky;
(33)
„palivovým článkem“ se rozumí zařízení, které přeměňuje chemickou energii z vodíku na elektrickou energii k pohonu vozidla;
(34)
„klikovou skříní“ se rozumějí prostory uvnitř nebo vně motoru, které jsou spojeny s olejovou vanou vnitřními nebo vnějšími kanály, kterými mohou unikat plyny a páry;
(35)
„zkouškou propustnosti“ se rozumí testování ztrát stěnami nekovové palivové nádrže a stabilizace materiálu nekovové palivové nádrže před zkouškou zásobníku paliva v souladu s přílohou II částí C č. 8 nařízení (EU) č. 168/2013;
(36)
„propouštěním“ se rozumí ztráty stěnami systémů uložení a rozvodu paliva, které se obecně zkouší zjišťováním úbytku hmotnosti;
(37)
„vypařováním“ se rozumí ztráty výdechem z palivové nádrže, ze systému rozvodu paliva nebo z jiných zdrojů, ze kterých unikají uhlovodíky do ovzduší;
(38)
„kilometrovým nájezdem“ se rozumí ujetí předem určené vzdálenosti reprezentativním zkušebním vozidlem nebo vozovým parkem reprezentativních zkušebních vozidel, jak je stanoveno v čl. 23 odst. 3 písm. a) nebo b) nařízení (EU) č. 168/2013 v souladu s požadavky na zkoušky uvedenými v příloze VI tohoto nařízení;
(39)
„elektrickým hnacím ústrojím“ se rozumí systém, který se skládá z jednoho nebo více zásobníků elektrické energie, jako jsou baterie, elektromechanické setrvačníky, superkondenzátory apod., jednoho nebo více elektrických konvertorů a jednoho nebo více elektrických strojů, které mění uskladněnou elektrickou energii na mechanickou energii dodávanou kolům k pohonu vozidla;
(40)
„akčním dosahem na elektřinu“ se rozumí vzdálenost, kterou mohou vozidla poháněná pouze elektrickým hnacím ústrojím nebo hybridním elektrickým hnacím ústrojím s externím nabíjením ujet na elektřinu z jedné plně nabité baterie nebo jiného zásobníku elektrické energie, přičemž vzdálenost se měří postupem uvedeným v dodatku 3.3 k příloze VII;
(41)
„akčním dosahem OVC“ se rozumí celková vzdálenost, kterou vozidlo ujede během úplné jízdní zkoušky s kombinovanými cykly, a to až do vyčerpání energie z baterie (nebo z jiného zásobníku elektrické energie) nabité z externího zdroje, přičemž vzdálenost se měří postupem popsaným v dodatku 3.3 k příloze VII;
(42)
„maximální třicetiminutovou rychlostí“ vozidla se rozumí maximální dosažitelná rychlost vozidla měřená během 30 minut jako výsledek třicetiminutového výkonu podle předpisu EHK OSN č. 85;
(43)
„schválením typu s ohledem na výkonnost pohonné jednotky“ se rozumí schválení typu, varianty nebo verze vozidla s ohledem na výkonnost pohonných jednotek, pokud jde o tyto podmínky:
(a)
maximální konstrukční rychlost (rychlosti) vozidla;
(b)
maximální trvalý jmenovitý točivý moment nebo maximální netto točivý moment;
(c)
maximální trvalý jmenovitý výkon nebo maximální netto výkon;
(d)
maximální celkový točivý moment a výkon v případě vozidla s hybridní technologií;
(44)
„typem pohonu“ se rozumí pohonné jednotky, jejichž vlastnosti se podstatně neliší z hlediska maximální konstrukční rychlosti vozidla, maximálního netto výkonu, maximálního trvalého jmenovitého výkonu a maximálního točivého momentu;
(45)
„netto výkonem“ se rozumí výkon dosažený na zkušebním stavu na konci klikového hřídele nebo rovnocenné konstrukční části pohonné jednotky při otáčkách naměřených výrobcem při schvalování typu, spolu s příslušenstvím uvedeným v tabulkách Ap2.1-1 nebo Ap2.2-1 dodatku 2 k příloze X, a s ohledem na účinnost převodovky, jestliže lze netto výkon měřit pouze s namontovanou převodovkou;
(46)
„maximálním netto výkonem“ se rozumí maximální netto výkon pohonných jednotek, které zahrnují jeden nebo více spalovacích motorů, a to při plném zatížení motoru;
(47)
„maximálním točivým momentem“ se rozumí maximální hodnota točivého momentu měřená při plném zatížení motoru;
(48)
„příslušenstvím“ se rozumějí všechny přístroje a zařízení uvedené v tabulce Ap2.1-1 nebo Ap2.2-1 v příloze X.
KAPITOLA II
POVINNOSTI VÝROBCE TÝKAJÍCÍ SE VLIVU VOZIDEL NA ŽIVOTNÍ PROSTŘEDÍ
Článek 3
Požadavky na montáž a na prokazování týkající se vlivu vozidel kategorie L na životní prostředí
1. Výrobce vybaví vozidla kategorie L takovými systémy, konstrukčními částmi a samostatnými technickými celky majícími dopad na vliv vozidla na životní prostředí, které jsou konstruovány, vyráběny a montovány takovým způsobem, aby vozidlo při běžném provozu a údržbě podle předpisů výrobce bylo v souladu s podrobnými technickými požadavky a zkušebními postupy podle tohoto nařízení.
2. Výrobce prokáže prostřednictvím fyzické prokazovací zkoušky schvalovacímu orgánu, že vozidla kategorie L, která jsou dodávána na trh, zaregistrována nebo uvedena do provozu v Unii, jsou v souladu s podrobnými technickými požadavky a zkušebními postupy týkajícími se vlivu těchto vozidel na životní prostředí, jež jsou stanoveny v článcích 5 až 15.
3. Pokud výrobce změní vlastnosti systému omezování emisí nebo výkonnost kterékoli z konstrukčních částí ovlivňujících emise poté, co byl daný typ vozidla schválený s ohledem na jeho vliv na životní prostředí uveden na trh, musí tuto skutečnost bez prodlení oznámit schvalovacímu orgánu. Výrobce musí schvalovacímu orgánu prokázat, že změněné vlastnosti systému omezování emisí nebo dané konstrukční části nemají za následek horší vliv na životní prostředí, než který byl prokázán při schválení typu.
4. Výrobce musí zajistit, aby náhradní díly a zařízení, které jsou dodány na trh nebo uvedeny do provozu v Unii, byly v souladu s podrobnými technickými požadavky a zkušebními postupy týkajícími se vlivu vozidel na životní prostředí, jež jsou stanoveny v tomto nařízení. Schválené vozidlo kategorie L vybavené takovým náhradním dílem nebo zařízením musí splňovat stejné požadavky na zkoušky a mezní hodnoty výkonnosti jako vozidlo vybavené původním dílem nebo zařízením, které splňuje požadavky životnosti v rozsahu uvedeném v čl. 22 odst. 2 a článcích 23 a 24 nařízení (EU) č. 168/2013 včetně.
5. Výrobce musí zajistit, aby byly dodržovány postupy schvalování typu pro ověření shodnosti výroby, pokud jde o podrobné požadavky týkající se vlivu na životní prostředí a výkonnosti pohonné jednotky stanovené v článku 33 nařízení (EU) č. 168/2013 a v jeho příloze II části C č. 3.
6. Výrobce předloží schvalovacímu orgánu popis přijatých opatření bránících neoprávněným úpravám systému řízení hnacího ústrojí včetně počítačů regulujících vliv na životní prostředí a výkonnost pohonné jednotky v souladu s přílohou II částí C č. 1 nařízení (EU) č. 168/2013.
7. V případě hybridních technologií nebo v případě vybavení systémem stop-start musí výrobce do vozidla nainstalovat „servisní režim“, jenž umožní nepřetržitý chod motoru spotřebovávajícího palivo pro účely zkoušky nebo kontroly vlivu na životní prostředí a výkonnosti pohonné jednotky. Pokud provedení takové kontroly nebo zkoušky vyžaduje speciální postup, musí to být upřesněno v návodu na údržbu (nebo v rovnocenném dokumentu). Tento speciální postup nesmí vyžadovat použití jiného zvláštního zařízení, než jaké je ve výbavě vozidla.
Článek 4
Uplatňování předpisů EHK OSN
1. Na schvalování typu s ohledem na vliv na životní prostředí a na výkonnost pohonné jednotky se vztahují předpisy EHK OSN a jejich změny uvedené v příloze I tohoto nařízení.
2. Vozidla s maximální konstrukční rychlostí ≤ 25 km/h musí splňovat všechny příslušné požadavky předpisů EHK OSN vztahující se na vozidla s maximální konstrukční rychlostí 25 km/h.
3. Odkazy na vozidla kategorií L1, L2, L3, L4, L5, L6 a L7 v předpisech EHK OSN se rozumí odkazy na vozidla kategorií L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e a L7e (v tomto pořadí) podle tohoto nařízení včetně případných podkategorií.
Článek 5
Technické specifikace, požadavky a zkušební postupy týkající se vlivu vozidel kategorie L na životní prostředí
1. Zkušební postupy týkající se vlivu na životní prostředí a výkonnosti pohonné jednotky musí být provedeny v souladu se zkušebními požadavky stanovenými v tomto nařízení.
2. Zkušební postupy musí být provedeny nebo dosvědčeny schvalovacím orgánem, případně technickou zkušebnou, pokud je k tomu oprávněná schvalovacím orgánem. Výrobce vybere reprezentativní kmenové vozidlo, aby ke spokojenosti schvalovacího orgánu prokázal, že vozidla kategorie L splňují požadavky týkající se vlivu na životní prostředí, v souladu s požadavky přílohy XI.
3. Metody měření a výsledky zkoušek se oznámí schvalovacímu orgánu ve formátu zkušebního protokolu podle čl. 32 odst. 1 nařízení (EU) č. 168/2013.
4. Schválení typu s ohledem na vliv na životní prostředí, pokud jde o zkoušky typu I, II, III, IV, V, VII a VIII, se rozšíří na různé varianty a verze vozidla a typy a rodiny pohonu, jestliže parametry verze vozidla, pohonu nebo systému k regulaci znečišťujících látek stanovené v příloze XI jsou identické nebo se pohybují v mezích předepsané a deklarované tolerance, které jsou stanoveny v uvedené příloze.
5. V případě hybridních technologií nebo v případě vybavení systémem stop-start se zkoušky provádějí za chodu motoru spotřebovávajícího palivo, pokud tak zkušební postup stanoví.
Článek 6
Požadavky na zkoušku typu I: výfukové emise po studeném startu
Zkušební postupy a požadavky platné pro zkoušku typu I týkající se výfukových emisí po studeném startu podle přílohy V části A nařízení (EU) č. 168/2013 se provádějí a ověřují v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
Článek 7
Požadavky na zkoušku typu II: výfukové emise při (zvýšených) volnoběžných otáčkách a při volné akceleraci
Zkušební postupy a požadavky platné pro zkoušku typu II týkající se výfukových emisí při (zvýšených) volnoběžných otáčkách a při volné akceleraci podle přílohy V části A nařízení (EU) č. 168/2013 se provádějí a ověřují v souladu s přílohou III tohoto nařízení.
Článek 8
Požadavky na zkoušku typu III: emise plynů z klikové skříně
Zkušební postupy a požadavky platné pro zkoušku typu III týkající se emisí plynů z klikové skříně podle přílohy V části A nařízení (EU) č. 168/2013 se provádějí a ověřují v souladu s přílohou IV tohoto nařízení.
Článek 9
Požadavky na zkoušku typu IV: emise způsobené vypařováním
Zkušební postupy a požadavky platné pro zkoušku typu IV týkající se emisí způsobených vypařováním podle přílohy V části A nařízení (EU) č. 168/2013 se provádějí a ověřují v souladu s přílohou V tohoto nařízení.
Článek 10
Požadavky na zkoušku typu V: životnost zařízení k regulaci znečišťujících látek
Zkušební postupy a požadavky na zkoušení životnosti zařízení k regulaci znečišťujících látek v rámci zkoušky typu V, uvedené příloze V části A nařízení (EU) č. 168/2013, se provádějí a ověřují v souladu s přílohou VI tohoto nařízení.
Článek 11
Požadavky na zkoušku typu VII: emise CO2, spotřeba paliva, spotřeba elektrické energie nebo akční dosah na elektřinu
Zkušební postupy a požadavky platné pro zkoušku typu VII týkající se energetické účinnosti s ohledem na emise CO2, spotřebu paliva, spotřebu elektrické energie nebo akční dosah na elektřinu podle přílohy V části A nařízení (EU) č. 168/2013 se provádějí a ověřují v souladu s přílohou VII tohoto nařízení.
Článek 12
Požadavky na zkoušku typu VIII: environmentální zkoušky systému OBD
Zkušební postupy a požadavky platné pro zkoušku typu VIII týkající se environmentální části palubní diagnostiky (OBD) podle přílohy V části A nařízení (EU) č. 168/2013 se provádějí a ověřují v souladu s přílohou VIII tohoto nařízení.
Článek 13
Požadavky na zkoušku typu IX: hladina akustického tlaku
Zkušební postupy a požadavky platné pro zkoušku typu IX týkající se hladiny akustického tlaku podle přílohy V části A nařízení (EU) č. 168/2013 se provádějí a ověřují v souladu s přílohou IX tohoto nařízení.
KAPITOLA III
POVINNOSTI VÝROBCŮ TÝKAJÍCÍ SE VÝKONNOSTI POHONU VOZIDEL
Článek 14
Obecné povinnosti
1. Před dodáním vozidla kategorie L na trh musí výrobce schvalovacímu orgánu prokázat výkonnost pohonné jednotky typu vozidla kategorie L v souladu s požadavky stanovenými v tomto nařízení.
2. Při dodání vozidla kategorie L na trh nebo při jeho registraci nebo před jeho uvedením do provozu musí výrobce zajistit, aby výkonnost pohonné jednotky typu vozidla kategorie L nebyla vyšší než výkonnost pohonné jednotky, která byla oznámena schvalovacímu orgánu v dokumentaci podle článku 27 nařízení (EU) č. 168/2013.
3. Výkonnost pohonné jednotky vozidla, které bylo vybaveno náhradním systémem, konstrukční částí nebo samostatným technickým celkem, nesmí být vyšší než výkonnost pohonu vozidla, které je vybaveno původním systémem, konstrukční částí nebo samostatným technickým celkem.
Článek 15
Požadavky na výkonnost pohonu
Zkušební postupy a požadavky na výkonnost pohonné jednotky uvedené v příloze II části A č. 2 nařízení (EU) č. 168/2013 se provádějí a ověřují v souladu s přílohou X tohoto nařízení.
KAPITOLA IV
POVINNOSTI ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 16
Schvalování typu vozidel kategorie L, jejich systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
1. Pokud o to výrobce požádá, nesmějí vnitrostátní orgány odmítnout z důvodů týkajících se vlivu vozidla na životní prostředí udělit schválení typu s ohledem na vliv na životní prostředí a na výkonnost pohonné jednotky nebo vnitrostátní schválení nového typu vozidla nebo zakázat dodávání vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku na trh, jejich registraci nebo uvedení do provozu, pokud dotčené vozidlo splňuje ustanovení nařízení (EU) č. 168/2013 a podrobné zkušební požadavky stanovené v tomto nařízení.
2. S účinkem od dat stanovených v příloze IV nařízení (EU) č. 168/2013 musí vnitrostátní orgány v případě nových vozidel, která nesplňují úroveň Euro 4 stanovenou v příloze VI částech A1, B1, C1 a D a v příloze VII nařízení (EU) č. 168/2013 nebo úroveň Euro 5 stanovenou v příloze VI částech A2, B2, C2 a D a v příloze VII nařízení (EU) č. 168/2013, považovat prohlášení o shodě obsahující předchozí hodnoty environmentálních limitů za neplatná pro účely čl. 43 odst. 1 nařízení (EU) č. 168/2013 a z důvodů týkajících se emisí, spotřeby paliva nebo energie nebo příslušných požadavků na funkční bezpečnost nebo konstrukci vozidla zakáží dodávání takových vozidel na trh, jejich registraci nebo uvádění do provozu.
3. V případě použití ustanovení čl. 77 odst. 5 nařízení (EU) č. 168/2013 vnitrostátní orgány klasifikují schválený typ vozidla v souladu s přílohou I uvedeného nařízení.
Článek 17
Schválení typu náhradních zařízení k regulaci znečišťujících látek
1. Vnitrostátní orgány zakáží dodávání na trh nových náhradních zařízení k regulaci znečišťujících látek určených k montáži do vozidla nebo jejich montáž do vozidla, pokud nejsou typu, kterému bylo v souladu s čl. 23 odst. 10 nařízení (EU) č. 168/2013 a s tímto nařízením uděleno schválení typu s ohledem na vliv na životní prostředí a na výkonnost pohonné jednotky.
2. Vnitrostátní orgány mohou nadále udělovat rozšíření EU schválení typu podle článku 35 nařízení (EU) č. 168/2013 pro náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek, která jsou typu spadajícího do oblasti působnosti směrnice 2002/24/ES, a to za podmínek, které platily původně. Vnitrostátní orgány zakáží dodávání na trh takového typu náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek nebo jeho montáž do vozidla, pokud není typu, který byl schválen.
3. Typ náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek určený k montáži do vozidla, jenž byl schválen jako typ v souladu s tímto nařízením, se zkouší v souladu s dodatkem 10 k příloze II a s přílohou VI.
4. Originální náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek, která jsou typu, na nějž se vztahuje toto nařízení, a která jsou určena k montáži do vozidla, na které se vztahuje příslušný dokument o schválení typu celého vozidla, nemusí splňovat požadavky na zkoušky uvedené v dodatku 10 k příloze II, jestliže splňují požadavky bodu 4 uvedeného dodatku.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 18
Změna přílohy V nařízení (EU) č. 168/2013
Část A přílohy V nařízení (EU) č. 168/2013 se mění v souladu s přílohou XII.
Článek 19
Vstup v platnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Použije se ode dne 1. ledna 2016.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. prosince 2013.
KOMISIJAS DELEĢĒTĀ REGULA (ES) Nr. 134/2014
(2013. gada 16. decembris),
ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 168/2013 attiecībā uz ekoloģiskajiem raksturlielumiem un spēkiekārtu veiktspēju un groza tās V pielikumu
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 15. janvāra Regulu (ES) Nr. 168/2013 par divu riteņu vai trīs riteņu transportlīdzekļu un kvadriciklu apstiprināšanu un tirgus uzraudzību (1) un jo īpaši tās 18. panta 3. punktu, 23. panta 12. punktu, 24. panta 3. punktu un 74. pantu,
tā kā:
(1)
Jēdziens “L kategorijas transportlīdzekļi” ietver plašu dažāda tipa vieglo transportlīdzekļu klāstu ar diviem, trim vai četriem riteņiem, piemēram, pašgājējus divriteņus, divu un trīs riteņu mopēdus, divu un trīs riteņu motociklus, motociklus ar blakusvāģi un vieglos četru riteņu transportlīdzekļus (kvadriciklus), tādus kā ceļu kvadriciklus, visurgājējus kvadriciklus un slēgtas virsbūves kvadriciklus.
(2)
Regulā (ES) Nr. 168/2013 ir paredzēta iespēja piemērot Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) noteikumus ES gatava transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma nolūkā. Atbilstīgi minētajai regulai tipa apstiprinājumu saskaņā ar ANO EEK noteikumiem, kuru piemērošana ir obligāta, uzskata par ES tipa apstiprinājumu.
(3)
ANO EEK noteikumu obligāta piemērošana ļauj izvairīties ne tikai no tehnisko prasību dublēšanās, bet arī no sertifikācijas un administratīvo procedūru divkāršas veikšanas. Turklāt tipa apstiprinājums, kas ir tieši balstīts uz starptautiski saskaņotiem standartiem, varētu uzlabot piekļuvi tirgum trešās valstīs, jo īpaši tajās, kas noslēgušas Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas Nolīgumu vienotu tehnisko prasību apstiprināšanai riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt vai lietot riteņu transportlīdzekļos, un par nosacījumiem to apstiprinājumu savstarpējai atzīšanai, kas piešķirti, pamatojoties uz šīm prasībām (“Pārskatītais 1958. gada nolīgums”), kuram Savienība pievienojās ar Padomes Lēmumu 97/836/EK (2), tādējādi uzlabojot arī Savienības rūpniecības nozares konkurētspēju. Tomēr līdz šim pieejamie ANO EEK noteikumi ir bijuši vai nu novecojuši, vai arī tādu nav bijis, tāpēc tos pārskata un atjaunina, ņemot vērā tehnikas attīstību.
(4)
Tāpēc Regulā (ES) Nr. 168/2013 ir paredzēts atcelt vairākas direktīvas attiecībā uz L kategorijas transportlīdzekļu un šādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisko vienību apstiprināšanu ekoloģisko raksturlielumu un spēkiekārtu veiktspējas prasību jomā. ES tipa apstiprinājuma nolūkos minētās direktīvas vispirms būtu jāaizstāj ar šīs regulas noteikumiem. Ilgtermiņā, kad būs pabeigts pārskatīšanas process ANO līmenī, būs pieejami līdzvērtīgi ANO EEK noteikumi, kas tad ļaus aizstāt šīs regulas tekstu, iekļaujot atsauci uz minētajiem ANO EEK noteikumiem.
(5)
Jo īpaši ANO EEK Noteikumi Nr. 41 par L3e un L4e kategorijas motociklu trokšņa emisijām tika atjaunināti 2011. gadā, lai ņemtu vērā tehnikas attīstību. Tāpēc ANO EEK Noteikumu Nr. 41 piemērošana būtu jānosaka par obligātu tiesību aktos par ES tipa apstiprinājumu, un ar tiem jāaizstāj Direktīvas 97/24/EK (3) 9. nodaļas III pielikums, lai motocikli atbilstu tikai vienam motociklu trokšņa prasību kopumam, ko visā pasaulē atzinušas Pārskatītā 1958. gada nolīguma līgumslēdzējas puses. Būtu arī jānosaka, ka ANO EEK Noteikumu Nr. 85 par elektromotoru lietderīgās jaudas mērījumiem ievērošana ir obligāta, lai sasniegtu tādu pašu mērķi, proti, nodrošināt, ka Pārskatītā 1958. gada nolīguma līgumslēdzējas puses tos savstarpēji atzīst kā prasības attiecībā uz elektromotoru spēkiekārtu veiktspēju.
(6)
Euro 4 un Euro 5 vides posmi ir pasākumi, kas paredzēti, lai samazinātu cieto daļiņu un ozona prekursoru emisijas, piemēram, slāpekļa oksīdu un ogļūdeņražu emisijas. Lai uzlabotu gaisa kvalitāti un ievērotu Izplūdes gāzu sistēmas, kam tiek piešķirts sistēmas tipa apstiprinājums piesārņojuma robežvērtības, ir ievērojami jāsamazina L kategorijas transportlīdzekļu radītās ogļūdeņražu emisijas, - ne tikai tāpēc, lai būtiski samazinātu tieši šo transportlīdzekļu radīto ogļūdeņražu, izpūtēja un iztvaikošanas emisiju nesamērīgi augsto īpatsvaru, bet arī lai palīdzētu samazināt gaistošo daļiņu līmeni pilsētu teritorijās un, iespējams, arī smogu.
(7)
Viens no pasākumiem, kas paredzēts L kategorijas transportlīdzekļu radīto pārmērīgo ogļūdeņražu emisiju novēršanai, ir iztvaikošanas emisiju ierobežošana līdz Regulas (ES) Nr. 168/2013 VI pielikuma C daļā noteiktajām ogļūdeņražu masas robežvērtībām. Tālab tipa apstiprināšanas laikā ir jāveic IV tipa tests, lai izmērītu transportlīdzekļa iztvaikošanas emisijas. Viena no IV tipa testa jeb “testēšanas noslēgtā iztvaikojumu noteikšanas telpā (SHED)” prasībām ir uzstādīt vai nu strauji vecinātu oglekļa kārbu, vai - alternatīvi - piemērot piedevas nolietošanās koeficientu, ja tiek uzstādīta “nogatavināta” oglekļa kārba. Regulas Nr. 168/2013 23. panta 4. punktā minētajā pētījumā par ietekmi uz vidi tiks noskaidrots, vai ir izmaksu ziņā efektīvi saglabāt šo nolietošanās koeficientu kā alternatīvu reprezentatīvas un strauji vecinātas oglekļa kārbas uzstādīšanai. Ja pētījumā tiks konstatēts, ka šī metode nav izmaksu ziņā efektīva, pienācīgā laikā tiks ierosināts šo alternatīvu svītrot, un šis ierosinājums varētu kļūt piemērojams pēc Euro 5 posma.
(8)
Lai nodrošinātu, ka starp dalībvalstīm nerodas tehniski šķēršļi tirdzniecībai, kā arī to, ka klientiem un lietotājiem tiek sniegta objektīva un precīza informācija, ir vajadzīga standartizēta metode transportlīdzekļu energoefektivitātes (degvielas vai elektroenerģijas patēriņa, oglekļa dioksīda emisiju un elektriskā diapazona) mērīšanai.
(9)
Spēkiekārtu veiktspējas izmērīšanas metodes, tostarp L kategorijas transportlīdzekļu maksimālais projektētais ātrums, maksimālais griezes moments un maksimālā nepārtrauktā nominālā jauda, dažādās dalībvalstīs var atšķirties, un tas varētu radīt šķēršļus tirdzniecībai Savienībā. Tāpēc ir jāizstrādā saskaņotas prasības attiecībā uz L kategorijas transportlīdzekļu spēkiekārtu veiktspējas izmērīšanas metodēm, lai varētu veikt transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanu katram šādu transportlīdzekļu tipam.
(10)
Funkcionālā drošuma vai ekoloģisko prasību dēļ jānosaka ierobežojumi attiecībā uz manipulācijām, kuras veic dažu veidu L kategorijas transportlīdzekļiem. Lai netraucētu apkalpošanu un apkopi, ko veic transportlīdzekļu īpašnieki, šādiem ierobežojumiem ir jābūt stingri attiecināmiem tikai uz tādām manipulācijām, kuru rezultātā būtiski un kaitējošā veidā tiek izmainīti transportlīdzekļa ekoloģiskie raksturlielumi un spēkiekārtas veiktspējas rādītāji. Tā kā kaitējošas manipulācijas ar transportlīdzekļa spēka piedziņu ietekmē gan ekoloģiskos raksturlielumus, gan funkcionālo drošumu, šajā regulā paredzētās sīki izstrādātās prasības par spēkiekārtas veiktspēju un trokšņa mazināšanu būtu arī jāizmanto kā atsauce, novēršot manipulācijas ar spēka piedziņu.
(11)
Regulas (ES) Nr. 168/2013 V pielikuma A daļā ir atsauce uz 8 testu tipiem, kas ļauj apstiprināt L kategorijas transportlīdzekļu ekoloģisko raksturlielumu novērtējumu. Ir lietderīgi šajā deleģētajā aktā paredzēt sīki izklāstītas testa prasības, kā arī grozīt Regulas (ES) Nr. 168/2013 V pielikuma A daļu, sasaistot Padomes un Eiropas Parlamenta saskaņotās testa robežvērtības ar šajā regulā izklāstītajām sīki izstrādātajām testa procedūrām un tehniskajām prasībām. Regulas (ES) Nr. 168/2013 V pielikuma A daļā būtu jāiekļauj atsauce uz šajā regulā noteiktajām sīki izstrādātajām testa procedūrām un prasībām, veicot šīs regulas XII pielikumā paredzētos grozījumus,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
I NODAĻA
PRIEKŠMETS UN DEFINĪCIJAS
1. pants
Priekšmets
Šajā regulā ir noteiktas sīki izstrādātas tehniskās prasības un testa procedūras attiecībā uz ekoloģiskajiem raksturlielumiem un spēkiekārtu veiktspēju L kategorijas transportlīdzekļu un šādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisko vienību apstiprināšanai saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 168/2013, kā arī izklāstīts ANO EEK noteikumu un to grozījumu saraksts.
2. pants
Definīcijas
Ir piemērojamas Regulā (ES) Nr. 168/2013 noteiktās definīcijas. Papildus piemēro arī šādas definīcijas:
(1)
“WMTC 1. posms” ir pasaules saskaņotais motociklu testa cikls, kas noteikts ANO EEK Vispārējos tehniskajos noteikumos Nr. 2 (4) un kuru kopš 2006. gada izmanto kā alternatīvu I tipa emisiju testa ciklu Eiropas braukšanas ciklam attiecībā uz L3e kategorijas motociklu tipiem;
(2)
“WMTC 2. posms” ir pasaules saskaņotais motociklu testa cikls, kas noteikts grozītajos ANO EEK Vispārējos tehniskajos noteikumos Nr. 2 (5) un ko izmanto kā obligātu I tipa emisiju testa ciklu Euro 4 prasībām atbilstošu L3e, L4e, L5e-A un L7e-A (apakš-)kategoriju transportlīdzekļu apstiprināšanā;
(3)
“WMTC 3. posms” ir pārskatītais WMTC, kas minēts Regulas (ES) Nr. 168/2013 VI pielikuma A daļā un ir līdzvērtīgs pasaules saskaņotajam motociklu testa ciklam, kurš noteikts grozītajos ANO EEK Vispārējos tehniskajos noteikumos Nr. 2 (6) un pielāgots transportlīdzekļiem ar zemu transportlīdzekļa maksimālo projektēto ātrumu, un ko izmanto kā obligātu I tipa emisiju testa ciklu Euro 5 prasībām atbilstošu L kategorijas transportlīdzekļu apstiprināšanā;
(4)
“maksimālais projektētais transportlīdzekļa ātrums” ir transportlīdzekļa maksimālais ātrums, kas noteikts saskaņā ar šīs regulas 15. pantu;
(5)
“izplūdes gāzu emisijas” ir gāzveida un cieto daļiņu piesārņotāju emisijas no transportlīdzekļa izpūtēja;
(6)
“daļiņu filtrs” ir transportlīdzekļa izplūdes gāzu sistēmā uzstādīta filtrēšanas ierīce cieto daļiņu daudzuma samazināšanai izplūdes gāzu plūsmā;
(7)
“pienācīgi uzturēts un izmantots” nozīmē, ka izvēlētais testa transportlīdzeklis atbilst kritērijiem attiecībā uz labu uzturēšanas līmeni un normālu izmantošanu saskaņā ar transportlīdzekļa izgatavotāja ieteikumiem konkrēta transportlīdzekļa pieņemšanai;
(8)
“motoram nepieciešamā degviela” ir degvielas veids, ar kuru motors parasti tiek darbināts:
(a)
benzīns (E5);
(b)
sašķidrinātā naftas gāze (LPG);
(c)
dabasgāze (NG) / biometāns;
(d)
vai nu benzīns (E5), vai LPG;
(e)
vai nu benzīns (E5), vai NG/biometāns;
(f)
dīzeļdegviela (B5);
(g)
etanola (E85) un benzīna (E5) sajaukums (maināma degviela);
(h)
biodīzeļa un dīzeļa (B5) sajaukums (maināma degviela);
(i)
ūdeņradis (H2) vai NG/biometāna un ūdeņraža maisījums (H2NG);
(j)
vai nu benzīns (E5), vai ūdeņradis (divas degvielas);
(9)
“transportlīdzekļa ekoloģisko raksturlielumu tipa apstiprinājums” ir transportlīdzekļa tipa, varianta vai versijas apstiprinājums attiecībā uz šādiem nosacījumiem:
(a)
atbilstība Regulas (ES) Nr. 168/2013 V pielikuma A un B daļai;
(b)
piederība pie vienas spēkiekārtu saimes saskaņā ar XI pielikumā noteiktajiem kritērijiem;
(10)
“transportlīdzekļa tips attiecībā uz ekoloģiskajiem raksturlielumiem” ir tādu L kategorijas transportlīdzekļu kopums, kuri neatšķiras tādos aspektos kā:
(a)
ekvivalentā inerce, kas noteikta attiecībā pret atskaites masu, saskaņā ar II pielikuma 5., 7. vai 8. papildinājumu;
(b)
spēkiekārtas veiktspēja, kā noteikts XI pielikumā attiecībā uz spēkiekārtu saimi;
(11)
“periodiski reģenerējoša sistēma” ir piesārņojuma kontroles iekārta, piemēram, katalītiskais neitralizators, daļiņu filtrs vai jebkura cita piesārņojuma kontroles iekārta, kurai vajadzīgs periodisks reģenerācijas process pēc mazāk nekā 4 000 km, kas nobraukti normālas transportlīdzekļa ekspluatācijas apstākļos;
(12)
“alternatīvas degvielas transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, kas konstruēts tā, lai to darbinātu ar vismaz viena veida degvielu, kas ir vai nu gāzveida degviela atmosfēras temperatūrā un pie atmosfēras spiediena, vai būtībā ir neminerālas izcelsmes eļļa;
(13)
“pielāgojamas degvielas H2NG transportlīdzeklis” ir pielāgojamas degvielas transportlīdzeklis, kas konstruēts tā, lai to varētu darbināt ar dažādiem ūdeņraža un dabasgāzes vai biometāna maisījumiem;
(14)
“cilmes transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, kas ir reprezentatīvs attiecībā uz spēkiekārtu saimi, kura noteikta XI pielikumā;
(15)
“piesārņojuma kontroles iekārtas tips” ir tādu piesārņojuma kontroles iekārtu kategorija, kuras izmanto, lai kontrolētu piesārņotāju emisijas, un kurām neatšķiras ekoloģisko raksturlielumu un konstrukcijas pamatīpašības;
(16)
“katalītiskais neitralizators” ir emisiju piesārņojuma kontroles ierīce, kas toksiskus sadegšanas produktus motora izplūdes gāzēs pārvērš mazāk toksiskās vielās, izmantojot katalizētas ķīmiskas reakcijas;
(17)
“katalītisko neitralizatoru tips” ir tādu katalītisko neitralizatoru kategorija, kuri neatšķiras šādos aspektos:
(a)
pārklātu substrātu skaits, struktūra un viela;
(b)
katalītiskās darbības veids (oksidācijas, trīsvirzienu vai cita veida katalītiskā darbība);
(c)
tilpums, priekšdaļas laukuma un substrāta garuma attiecība;
(d)
katalītiskā pārveidotāja materiāla sastāvs;
(e)
katalītiskā pārveidotāja materiāla attiecība;
(f)
šūnu blīvums;
(g)
izmēri un forma;
(h)
siltumaizsardzība;
(i)
neatdalāms izplūdes kolektors, katalītiskais neitralizators vai trokšņa slāpētājs, kas iebūvēts transportlīdzekļa izplūdes gāzu sistēmā, vai atdalāmas izplūdes gāzu sistēmas vienības, ko var nomainīt;
(18)
“atskaites masa” ir braukšanas kārtībā esoša L kategorijas transportlīdzekļa masa, kā noteikts Regulas (ES) Nr. 168/2013 5. pantā, plus vadītāja masa (75 kg) un plus piedziņas baterijas (ja tāda ir) masa;
(19)
“piedziņas mehānisms” ir spēka piedziņas daļa, kas atrodas aiz spēkiekārtas(-u) izplūdes un attiecīgā gadījumā sastāv no hidrotransformatora sajūgiem, transmisijas un tās vadības ierīces, vai nu piedziņas vārpstas, vai siksnas piedziņas vai ķēdes piedziņas, diferenciāļiem, galvenās piedziņas un dzenamā riteņa riepas (rādiusa);
(20)
“apstādināšanas-iedarbināšanas sistēma” ir spēkiekārtas automātiska apstādināšana un iedarbināšana, lai mazinātu tukšgaitas apjomu, tādējādi samazinot transportlīdzekļa degvielas patēriņu un piesārņotāju un CO2 emisijas;
(21)
“spēka piedziņas programmatūra” ir algoritmu kopums, kas attiecas uz datu apstrādi spēka piedziņas vadības blokā, spēkiekārtas vadības blokā vai piedziņas mehānisma vadības blokā un ietver secīgas instrukcijas, kuras maina vadības bloku stāvokli;
(22)
“spēka piedziņas kalibrēšana” ir tāda īpaša datu karšu un parametru kopuma piemērošana, kurus vadības bloka programmatūra izmanto, lai pielāgotu transportlīdzekļa spēka piedziņas, spēkiekārtas vai piedziņas mehānisma bloka(-u) vadību;
(23)
“spēka piedziņas vadības bloks” ir kombinēts iekšdedzes motora(-u), elektrovilces motoru vai piedziņas mehānismu sistēmu, tostarp transmisijas vai sajūga, vadības bloks;
(24)
“motora vadības bloks” ir iebūvēts dators, kas daļēji vai pilnībā kontrolē transportlīdzekļa motoru vai motorus;
(25)
“piedziņas mehānisma vadības bloks” ir iebūvēts dators, kas daļēji vai pilnībā kontrolē transportlīdzekļa piedziņas mehānismu;
(26)
“sensors” ir pārveidotājs, kas mēra fizisko daudzumu vai stāvokli un pārveido to elektriskā signālā, kuru izmanto kā vadības bloka ievaddatus;
(27)
“pievads” ir pārveidotājs, kas izejas signālu no vadības bloka pārveido kustībā, siltumā vai citā fiziskā stāvoklī, lai kontrolētu spēka piedziņu, motoru(-s) vai piedziņas mehānismu;
(28)
“karburators” ir ierīce, kas sajauc degvielu un gaisu maisījumā, kuru var sadedzināt iekšdedzes motorā;
(29)
“izpūšanas atvere” ir savienotājs starp divtaktu motora karteri un sadegšanas kameru, caur kuru svaigs gaisa, degvielas un smēreļļas maisījums iekļūst sadegšanas kamerā;
(30)
“gaisa ieplūdes sistēma” ir sistēma, kas sastāv no komponentiem, kuri ļauj svaigam gaisam vai gaisa un degvielas maisījumam iekļūt motorā, un kas ietver motora gaisa filtru, ieplūdes caurules, rezonatoru(-s), droseļvārsta korpusu un ieplūdes kolektoru, ja tie ir uzstādīti;
(31)
“turbokompresors” ir ar izplūdes gāzu turbīnu darbināms centrifugālais kompresors, kas palielina iekšdedzes motorā ieplūstošā gaisa daudzumu, tādējādi palielinot spēkiekārtas veiktspēju;
(32)
“kompresors” ir ieplūdes gaisa kompresors, ko izmanto iekšdedzes motora piespiedu indukcijai, tādējādi palielinot spēkiekārtas veiktspēju;
(33)
“degvielas elements” ir pārveidotājs, kas ūdeņraža ķīmisko enerģiju pārveido transportlīdzekļa piedziņai paredzētā elektroenerģijā;
(34)
“karteris” ir telpas motorā vai ārpus tā, kas ar iekšējiem vai ārējiem cauruļvadiem savienotas ar eļļas tvertni un caur kurām var izkļūt gāzes un tvaiki;
(35)
“caurlaidības tests” ir tests, ko veic, lai konstatētu zudumus caur nemetāliskās degvielas tvertnes sieniņām, un nemetāliskās degvielas tvertnes materiāla sagatavošana pirms degvielas tvertnes testēšanas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 168/2013 II pielikuma C8. punktu;
(36)
“caurlaidība” ir zudumi caur degvielas tvertnes sieniņām un padeves sistēmām, kurus parasti testē, nosakot svara zudumus;
(37)
“iztvaikošana” ir izgarojuma zudumi no degvielas tvertnes, degvielas padeves sistēmas vai citiem avotiem, pa kuriem ogļūdeņraži izgaro atmosfērā;
(38)
“nobraukuma uzkrāšana” ir reprezentatīvs testa transportlīdzeklis vai tādu reprezentatīvu testa transportlīdzekļu parks, kuri nobrauc iepriekš noteiktu attālumu, kā noteikts Regulas (ES) Nr. 168/2013 23. panta 3. punkta a) vai b) apakšpunktā saskaņā ar šīs regulas VI pielikumā noteiktajām testa prasībām;
(39)
“elektriskā spēka piedziņa” ir sistēma, kurā ietilpst viena vai vairākas enerģijas akumulēšanas ierīces, piemēram, akumulatori, elektromehāniskie spararati, papildu kondensatori vai citas, viena vai vairākas elektriskās jaudas kondicionēšanas ierīces un viens vai vairāki elektriski mehānismi, kas akumulēto elektroenerģiju pārveido mehāniskajā enerģijā, kuru pārvada uz riteņiem, lai panāktu transportlīdzekļa kustību;
(40)
“elektriskais diapazons” ir attālums, ko transportlīdzekļi, kurus darbina tikai ar elektrisko spēka piedziņu vai tikai ar elektrisko spēka hibrīdpiedziņu ar uzlādi ārpus transportlīdzekļa, var nobraukt, izmantojot elektroenerģiju, ar vienu pilnībā uzlādētu akumulatoru vai citu elektroenerģijas akumulēšanas ierīci, un ko mēra saskaņā ar procedūru, kura noteikta VII pielikuma 3.3. papildinājumā;
(41)
“UĀT diapazons” ir kopējais attālums pilnu kombinēto ciklu laikā, kuru var nobraukt, izmantojot enerģiju, kas iegūta no ārēji uzlādēta akumulatora (vai citas elektroenerģijas akumulēšanas ierīces), un kuru mēra saskaņā ar VII pielikuma 3.3. papildinājumā aprakstīto procedūru;
(42)
“maksimālais trīsdesmit minūšu ātrums” - transportlīdzekļa maksimālais trīsdesmit minūšu ātrums ir maksimālais sasniedzamais transportlīdzekļa ātrums 30 minūtēs 30 minūšu jaudas rezultātā, kā noteikts ANO EEK Noteikumos Nr. 85;
(43)
“spēkiekārtas veiktspējas tipa apstiprinājums” - transportlīdzekļa spēkiekārtas veiktspējas tipa apstiprinājums ir transportlīdzekļa tipa, varianta vai versijas apstiprinājums atkarībā no spēkiekārtas(-u) veiktspējas attiecībā uz šādiem nosacījumiem:
(a)
transportlīdzekļa maksimālais(-ie) projektētais(-ie) ātrums(-i);
(b)
maksimālais nepārtrauktais nominālais griezes moments vai maksimālais lietderīgais griezes moments;
(c)
maksimālā nepārtrauktā nominālā jauda vai maksimālā lietderīgā jauda;
(d)
maksimālais kopējais griezes moments un jauda hibrīda lietojuma gadījumā;
(44)
“spēkiekārtas tips” ir spēkiekārtas, kuru īpašības būtiskos aspektos neatšķiras attiecībā uz transportlīdzekļa maksimālo projektēto ātrumu, maksimālo lietderīgo jaudu, maksimālo nepārtraukto nominālo jaudu un maksimālo griezes momentu;
(45)
“lietderīgā jauda” ir jauda, ko iegūst testa stendā kloķvārpstas vai līdzvērtīgas spēkiekārtas sastāvdaļas galā pie motora apgriezienu skaita, kuru izgatavotājs izmērījis tipa apstiprināšanas laikā, kopā ar papildpiederumiem, kas norādīti X pielikuma 2. papildinājuma Ap2.1.1. vai Ap2.2.1. tabulā, un ņemot vērā pārnesumkārbas efektivitāti, ja lietderīgo jaudu var izmērīt tikai ar pārnesumkārbu, kas piestiprināta pie spēkiekārtas;
(46)
“maksimālā lietderīgā jauda” ir maksimālā lietderīgā jauda no spēkiekārtām, kas ietver vienu vai vairākus iekšdedzes motorus, pie pilnas motora darbības slodzes;
(47)
“maksimālais griezes moments” ir maksimālā griezes momenta vērtība, ko mēra pie pilnas motora darbības slodzes;
(48)
“papildpiederumi” ir visi aparāti un ierīces, kas norādītas X pielikuma Ap2.1-1. vai Ap2.2-1. tabulā.
II NODAĻA
IZGATAVOTĀJA PIENĀKUMI ATTIECĪBĀ UZ TRANSPORTLĪDZEKĻU EKOLOĢISKAJIEM RAKSTURLIELUMIEM
3. pants
Uzstādīšanas un demonstrēšanas prasības saistībā ar L kategorijas transportlīdzekļu ekoloģiskajiem raksturlielumiem
1. Izgatavotājs aprīko L kategorijas transportlīdzekļus ar sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, kas ietekmē transportlīdzekļa ekoloģiskos raksturlielumus un ir konstruētas, izgatavotas un samontētas tā, lai transportlīdzeklis, kas tiek izmantots normālā režīmā un uzturēts saskaņā ar izgatavotāja norādījumiem, atbilstu šajā regulā paredzētajām sīki izstrādātām tehniskajām prasībām un testēšanas procedūrām.
2. Izgatavotājs, izmantojot fiziskās demonstrēšanas testēšanu, pierāda apstiprinātājiestādei, ka L kategorijas transportlīdzekļi, kas darīti pieejami tirgū, reģistrēti vai nodoti ekspluatācijā Savienībā, atbilst 5.-15. pantā noteiktajām sīki izstrādātajām tehniskajām prasībām un testa procedūrām attiecībā uz šo transportlīdzekļu ekoloģiskajiem raksturlielumiem.
3. Ja izgatavotājs maina emisiju mazināšanas sistēmas īpašības vai jebkuras ar emisijām saistītas sastāvdaļas veiktspēju pēc tam, kad transportlīdzeklis, kam piešķirts tipa apstiprinājums attiecībā uz ekoloģiskajiem raksturlielumiem, tiek laists tirgū, tas par to nekavējoties ziņo apstiprinātājiestādei. Izgatavotājs iesniedz apstiprinātājiestādei pierādījumus, ka emisiju mazināšanas sistēmas vai sastāvdaļas īpašību izmaiņu rezultātā ekoloģiskie raksturlielumi nepasliktinās salīdzinājumā ar tiem, kas pierādīti tipa apstiprināšanas laikā.
4. Izgatavotājs nodrošina, ka rezerves daļas un aprīkojums, kas tiek darīts pieejams tirgū vai nodots ekspluatācijā Savienībā, atbilst attiecīgajām šajā regulā minētajām sīki izstrādātajām tehniskajām prasībām un testa procedūrām attiecībā uz ekoloģiskajiem raksturlielumiem. Apstiprināts L kategorijas transportlīdzeklis, kas aprīkots ar šādu rezerves daļu vai aprīkojumu, atbilst tām pašām testa prasībām un veiktspējas robežvērtībām kā transportlīdzeklis, kas aprīkots ar oriģinālu daļu vai aprīkojumu, kurš atbilst noturīguma prasībām, tostarp tām, kas paredzētas Regulas (ES) Nr. 168/2013 22. panta 2. punktā un 23. un 24. pantā.
5. Izgatavotājs nodrošina, ka tiek ievērotas tipa apstiprināšanas procedūras ražošanas atbilstības pārbaudei attiecībā uz sīki izstrādātajām ekoloģisko raksturlielumu un spēkiekārtu veiktspējas prasībām, kas noteiktas Regulas (ES) Nr. 168/2013 33. pantā un II pielikuma C3. punktā.
6. Izgatavotājs iesniedz apstiprinātājiestādei to pasākumu aprakstu, kas veikti, lai novērstu manipulācijas ar spēka piedziņas pārvaldības sistēmu, ieskaitot ekoloģisko raksturlielumu un spēkiekārtas veiktspējas kontroles datorus, saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 168/2013 II pielikuma C1. punktu
7. Hibrīda pielietojumiem vai pielietojumiem, kas aprīkoti ar apstādināšanas-iedarbināšanas sistēmu, izgatavotājs uzstāda transportlīdzeklī apkopes režīmu, kas ļauj transportlīdzeklim nepārtraukti darbināt degvielu patērējošo motoru, ar nosacījumu, ka ir veikta ekoloģisko raksturlielumu un spēkiekārtas veiktspējas testēšana vai pārbaude. Ja šādas pārbaudes vai testa veikšanai nepieciešama īpaša procedūra, to apraksta apkopes rokasgrāmatā (vai līdzvērtīgā izdevumā). Šīs īpašās procedūras veikšanai jābūt tādai, lai nebūtu jāizmanto īpašs aprīkojums, ar ko transportlīdzeklis nav apgādāts.
4. pants
ANO EEK noteikumu piemērošana
1. Ekoloģisko raksturlielumu un spēkiekārtu veiktspējas tipa apstiprināšanai ir piemērojami ANO EEK noteikumi un to grozījumi, kā paredzēts šīs regulas I pielikumā.
2. Transportlīdzekļi, kuru maksimālais projektētais ātrums ir 25 km/h vai mazāks, atbilst visām attiecīgajām prasībām, kas paredzētas ANO EEK noteikumos, kuri attiecināmi uz transportlīdzekļiem ar maksimālo projektēto ātrumu lielāku par 25 km/h.
3. Atsauces uz transportlīdzekļu kategorijām L1, L2, L3, L4, L5, L6 un L7 ANO EEK noteikumos ir jāsaprot kā atsauces attiecīgi uz transportlīdzekļu kategorijām L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e un L7e saskaņā ar šo regulu, ieskaitot visas apakškategorijas.
5. pants
Tehniskās specifikācijas, prasības un testa procedūras attiecībā uz L kategorijas transportlīdzekļu ekoloģiskajiem raksturlielumiem
1. Ekoloģisko raksturlielumu un spēkiekārtu veiktspējas testa procedūras veic saskaņā ar šajā regulā noteiktajām testa prasībām.
2. Testa procedūras veic (vai tajās piedalās) apstiprinātājiestāde, vai arī tās veic tehniskais dienests, ja to atļauj apstiprinātājiestāde. Izgatavotājs atlasa reprezentatīvu cilmes transportlīdzekli, lai apstiprinātājiestādei pierādītu, ka L kategorijas transportlīdzekļu ekoloģiskie raksturlielumi atbilst XI pielikuma prasībām.
3. Par mērījumu metodēm un testa rezultātiem apstiprinātājiestādei ziņo testa ziņojuma formā saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 168/2013 32. panta 1. punktu.
4. Ekoloģisko raksturlielumu tipa apstiprinājumu attiecībā uz I, II, III, IV, V, VII un VIII tipa testiem paplašina, to attiecinot arī uz dažādiem transportlīdzekļu variantiem, versijām un spēkiekārtu tipiem un saimēm, ar nosacījumu, ka transportlīdzekļa versijas, spēkiekārtas vai piesārņojuma kontroles sistēmas parametri, kas norādīti XI pielikumā, ir identiski vai saglabājas minētajā pielikumā noteikto un deklarēto pielaižu robežās.
5. Hibrīda pielietojumus vai pielietojumus, kas aprīkoti ar apstādināšanas-iedarbināšanas sistēmu, testē ar iedarbinātu degvielu patērējošo motoru, ja tā norādīts testa procedūrā.
6. pants
I tipa testa prasības - izpūtēja emisijas pēc aukstās iedarbināšanas
Regulas (ES) Nr. 168/2013 V pielikuma A daļā minētās testa procedūras, kas attiecas uz I tipa testu “izpūtēja emisijas pēc aukstās iedarbināšanas”, veic un apstiprina saskaņā ar šīs regulas II pielikumu.
7. pants
II tipa testa prasības - izpūtēja emisijas pie (palielinātiem) tukšgaitas apgriezieniem un brīvajā paātrinājumā
Regulas (ES) Nr. 168/2013 V pielikuma A daļā minētās testa procedūras un prasības, kas attiecas uz II tipa testu “izpūtēja emisijas pie (palielinātiem) tukšgaitas apgriezieniem un brīva paātrinājuma”, veic un prasības apstiprina saskaņā ar šīs regulas III pielikumu.
8. pants
III tipa testa prasības - kartera gāzu emisijas
Regulas (ES) Nr. 168/2013 V pielikuma A daļā minētās testa procedūras un prasības, kas attiecas uz III tipa testu “izpūtēja emisijas pēc aukstās iedarbināšanas”, veic un apstiprina saskaņā ar šīs regulas IV pielikumu.
9. pants
IV tipa testa prasības - iztvaikošanas emisijas
Regulas (ES) Nr. 168/2013 V pielikuma A daļā minētās testa procedūras un prasības, kas attiecas uz IV tipa testu “iztvaikošanas emisijas”, veic un prasības apstiprina saskaņā ar šīs regulas V pielikumu.
10. pants
V tipa testa prasības - piesārņojuma kontroles ierīču noturība
Regulas (ES) Nr. 168/2013 V pielikuma A daļā minētās V tipa testa “piesārņojuma kontroles iekārtu noturība” procedūras veic un prasības apstiprina saskaņā ar šīs regulas VI pielikumu.
11. pants
VII tipa testa prasības - CO2 emisijas, degvielas patēriņš, elektroenerģijas patēriņš vai elektriskais diapazons
Regulas (ES) Nr. 168/2013 V pielikuma A daļā minētās testa procedūras un prasības, kas attiecas uz VII tipa testu “energoefektivitātes prasības attiecībā uz CO2 emisijām, degvielas patēriņu, elektroenerģijas patēriņu vai elektrisko diapazonu”, veic un apstiprina saskaņā ar šīs regulas VII pielikumu
12. pants
VIII tipa testa prasības - OBD vides testi
Regulas (ES) Nr. 168/2013 V pielikuma A daļā minētās testa procedūras un prasības, kas attiecas uz VIII tipa testu “iebūvētās diagnostikas (OBD) sistēmas vides daļa”, veic un apstiprina saskaņā ar šīs regulas VIII pielikumu.
13. pants
IX tipa testa prasības - trokšņa līmenis
Regulas (ES) Nr. 168/2013 V pielikuma A daļā minētās testa procedūras un prasības, kas attiecas uz IX tipa testu “trokšņa līmenis” procedūras, veic un apstiprina saskaņā ar šīs regulas IX pielikumu.
III NODAĻA
IZGATAVOTĀJU PIENĀKUMI ATTIECĪBĀ UZ TRANSPORTLĪDZEKĻU SPĒKIEKĀRTU VEIKTSPĒJU
14. pants
Vispārēji pienākumi
1. Pirms L kategorijas transportlīdzeklis tiek darīts pieejams tirgū, izgatavotājs pierāda apstiprinātājiestādei L kategorijas transportlīdzekļa spēkiekārtas veiktspēju saskaņā ar šajā regulā noteiktajām prasībām.
2. Darot L kategorijas transportlīdzekli pieejamu tirgū vai reģistrējot to, vai pirms tā nodošanas ekspluatācijā izgatavotājs nodrošina, ka L kategorijas transportlīdzekļa tipa spēkiekārtas veiktspēja nepārsniedz to, kas apstiprinātājiestādei norādīta informācijas mapē, kura paredzēta Regulas (ES) Nr. 168/2013 27. pantā.
3. Tāda transportlīdzekļa spēkiekārtas veiktspēja, kas aprīkots ar rezerves sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisko vienību, nepārsniedz tāda transportlīdzekļa spēkiekārtas veiktspēju, kas aprīkots ar oriģinālajām sistēmām, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām.
15. pants
Spēkiekārtas veiktspējas prasības
Regulas (ES) Nr. 168/2013 II pielikuma A2. punktā minētās testa procedūras un prasības attiecībā uz spēkiekārtas veiktspēju veic un apstiprina saskaņā ar šīs regulas X pielikumu.
IV NODAĻA
DALĪBVALSTU PIENĀKUMI
16. pants
L kategorijas transportlīdzekļu, to sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisko vienību tipa apstiprinājums
1. Ja izgatavotājs to pieprasa, valsts iestādes neatsaka, pamatojoties uz iemesliem, kas saistīti ar transportlīdzekļa ekoloģiskajiem raksturlielumiem, ekoloģisko raksturlielumu vai spēkiekārtas veiktspējas tipa apstiprinājuma piešķiršanu vai valsts apstiprinājuma piešķiršanu jaunam transportlīdzekļa tipam un neaizliedz darīt pieejamu tirgū, reģistrēt vai nodot ekspluatācijā transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisko vienību, ja attiecīgais transportlīdzeklis atbilst Regulai (ES) Nr. 168/2013 un šajā regulā noteiktajām sīki izstrādātajām testa prasībām.
2. Sākot no datumiem, kas noteikti Regulas (ES) Nr. 168/2013 IV pielikumā, tādu jaunu transportlīdzekļu gadījumā, kas neatbilst Euro 4 vides posmam, kurš noteikts Regulas (ES) Nr. 168/2013 VI pielikuma A daļas, B daļas, C daļas 1. punktā un D daļā un VII pielikumā, un Euro 5 vides posmam, kurš noteikts Regulas (ES) Nr. 168/2013 VI pielikuma A daļas, B daļas, C daļas 2. punktā un D daļā un VII pielikumā, valstu iestādes atbilstības sertifikātus, kuros norādītas iepriekšējās vides robežvērtības, uzskata par spēkā neesošiem Regulas (ES) Nr. 168/2013 43. panta 1. punkta nolūkos un, pamatojoties uz apsvērumiem, kas saistīti ar emisijām, degvielas vai enerģijas patēriņu, vai piemērojamām funkcionālā drošuma vai transportlīdzekļa konstrukcijas prasībām, aizliedz šādus transportlīdzekļus darīt pieejamus tirgū, reģistrēt vai nodot ekspluatācijā.
3. Piemērojot Regulas (ES) Nr. 168/2013 77. panta 5. punktu, valstu iestādes klasificē apstiprināto transportlīdzekļa tipu saskaņā ar minētās regulas I pielikumu.
17. pants
Piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu tipa apstiprinājums
1. Valsts iestādes aizliedz darīt pieejamas tirgū vai uzstādīt transportlīdzeklī jaunas piesārņojuma kontroles rezerves iekārtas, kuras paredzēts uzstādīt transportlīdzekļos, kas apstiprināti atbilstoši šai regulai, ja tās nav tādas tipa iekārtas, attiecībā uz kurām piešķirts ekoloģisko raksturlielumu un spēkiekārtas veiktspējas tipa apstiprinājums atbilstoši Regulas (ES) Nr. 168/2013 23. panta 10. punktam un šai regulai.
2. Valstu iestādes var turpināt pagarināt Regulas (ES) Nr. 168/2013 35. pantā minētos ES tipa apstiprinājumus piesārņojuma kontroles rezerves iekārtām, kas ir tāda paša tipa iekārtas, uz kurām attiecas Direktīvas 2002/24/EK darbības joma, ar tādiem pašiem nosacījumiem, kādi tika piemēroti sākotnēji. Valsts iestādes aizliedz darīt pieejamas tirgū vai uzstādīt transportlīdzeklī noteikta tipa piesārņojuma kontroles rezerves iekārtas, ja tās nav tādas tipa iekārtas, attiecībā uz kurām piešķirts attiecīgs tipa apstiprinājums.
3. Piesārņojuma kontroles rezerves iekārtas, kuras paredzēts uzstādīt transportlīdzeklī, kam piešķirts tipa apstiprinājums atbilstoši šai regulai, testē saskaņā ar II pielikuma 10. papildinājumu un VI pielikumu.
4. Oriģinālajām piesārņojuma kontroles rezerves iekārtām, kas ir tāda tipa iekārtas, uz kurām attiecas šī regula un kuras paredzēts uzstādīt transportlīdzeklī, uz ko attiecas attiecīgais gatava transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma dokuments, nav jāatbilst II pielikuma 10. papildinājumā noteiktajām testa prasībām, ar nosacījumu, ka tās atbilst minētā papildinājuma 4. punkta prasībām.
V NODAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
18. pants
Regulas (ES) Nr. 168/2013 V pielikuma grozījums
Regulas (ES) Nr. 168/2013 V pielikuma A daļu groza saskaņā ar XII pielikumu.
19. pants
Stāšanās spēkā
1. Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
2. To piemēro no 2016. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 16. decembrī