NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 517/2014
ze dne 16. dubna 2014
o fluorovaných skleníkových plynech a o zrušení nařízení (ES) č. 842/2006
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ve čtvrté hodnotící zprávě Mezivládního panelu pro změnu klimatu („IPCC“) Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu („UNFCCC“), jejíž stranou Unie je (3), bylo uvedeno, že na základě stávajících vědeckých údajů by měly rozvinuté země do roku 2050 snížit emise skleníkových plynů o 80 až 95 % oproti úrovním z roku 1990, aby se globální změna klimatu omezila na nárůst teploty o 2 °C, a tím se zabránilo nežádoucím dopadům na klima.
(2)
K dosažení tohoto cíle přijala Komise Plán přechodu na konkurenceschopné nízkouhlíkové hospodářství do roku 2050, který vzala Rada na vědomí ve svých závěrech ze dne 17. května 2011 a Evropský parlament jej schválil usnesením ze dne 15. března 2012. V tomto plánu přechodu vymezila Komise nákladově účinný způsob, jak dosáhnout nezbytného celkového snížení emisí v Unii do roku 2050. Tento plán přechodu stanoví příspěvky jednotlivých odvětví požadované v šesti oblastech. Jiné emise než CO2, včetně fluorovaných skleníkových plynů, ale vyjma jiných emisí než CO2 ze zemědělství, by se měly do roku 2030 snížit o 72 až 73 % a do roku 2050 o 70 až 78 % oproti úrovním z roku 1990. Pokud se vychází z referenčního roku 2005, je nutno jiné emise než CO2, s výjimkou emisí ze zemědělství, snížit do roku 2030 o 60 až 61 %. Emise fluorovaných skleníkových plynů byly v roce 2005 odhadovány na 90 milionů tun ekvivalentu CO2. Snížení o 60 % znamená, že do roku 2030 by se emise musely snížit přibližně o 35 milionů tun ekvivalentu CO2. Vzhledem k odhadovaným emisím 104 milionů tun ekvivalentu CO2 v roce 2030 na základě uplatnění současných právních předpisů Unie v plném rozsahu je nutné další snížení přibližně o 70 milionů tun ekvivalentu CO2.
(3)
Zpráva Komise ze dne 26. září 2011 o používání, účincích a přiměřenosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 842/2006 (4) dospěla k závěru, že současná opatření k omezování úniků mají v případě, že budou uplatněna v plném rozsahu, potenciál snížit emise fluorovaných skleníkových plynů. Tato opatření by proto měla být zachována a upřesněna na základě zkušeností získaných při jejich provádění. Některá opatření by se měla rovněž rozšířit na jiná zařízení, v nichž se používají značná množství fluorovaných skleníkových plynů, například chladírenská nákladní vozidla a přívěsy. Povinnost zřídit a vést záznamy o zařízeních, která tyto plyny obsahují, by se měla vztahovat rovněž na elektrická spínací zařízení. Vzhledem k důležitosti opatření k omezování úniků na konci životnosti výrobků a zařízení obsahujících fluorované skleníkové plyny by členské státy měly zohlednit význam režimů odpovědnosti výrobce a podporovat jejich zavádění, a to na základě stávajících osvědčených postupů.
(4)
Uvedená zpráva rovněž dospěla k závěru, že pro snížení emisí fluorovaných skleníkových plynů v Unii lze udělat více, zejména tím, že se takové plyny přestanou používat tam, kde existují bezpečné a energeticky účinné alternativní technologie s nulovým nebo nižším dopadem na klima. Snížení emisí z roku 2010 do roku 2030 až o dvě třetiny je nákladově efektivní, protože v řadě odvětví existují osvědčené a vyzkoušené alternativy.
(5)
V usnesení Evropského parlamentu ze dne 14. září 2011 o komplexním přístupu k jiným antropogenním emisím ovlivňujícím klima, než jsou emise CO2, byl uvítán závazek Unie podporovat opatření související s částečně fluorovanými uhlovodíky založená na Montrealském protokolu o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu (dále jen „Montrealský protokol“), jako ukázkový příklad přístupu ke snižování emisí skleníkových plynů, který není orientován tržně. Toto usnesení rovněž vyzývá k prozkoumání různých možností, jak na mezinárodní úrovni prostřednictvím Montrealského protokolu prosadit okamžité zahájení postupného ukončování používání částečně fluorovaných uhlovodíků.
(6)
Aby bylo podpořeno používání technologií s nulovým nebo nižším dopadem na klima, měla by školení fyzických osob, které pracují s fluorovanými skleníkovými plyny, zahrnovat rovněž informace o technologiích, které slouží k nahrazení a omezení používání fluorovaných skleníkových plynů. Vzhledem k tomu, že některé alternativy k fluorovaným skleníkovým plynům používaným ve výrobcích a zařízeních, sloužící k nahrazení a omezení používání fluorovaných skleníkových plynů, mohou být toxické, hořlavé či vysokotlaké, měla by Komise přezkoumat stávající právní předpisy Unie vztahující se na školení fyzických osob, pokud jde o bezpečné nakládání s alternativními chladivy, a případně předložit Evropskému parlamentu a Radě legislativní návrh na změnu příslušných právních předpisů Unie.
(7)
Certifikační a školicí programy by měly být zavedeny nebo upraveny s ohledem na programy zavedené podle nařízení (ES) č. 842/2006 a lze je začlenit do systémů odborného vzdělávání.
(8)
K zajištění soudržnosti s požadavky na monitorování a podávání zpráv podle úmluvy UNFCCC a s rozhodnutím 4/CMP.7 konference smluvních stran jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu k úmluvě UNFCCC, přijatého sedmou konferencí smluvních stran úmluvy UNFCCC v Durbanu dne 11. prosince 2011, by se měly potenciály globálního oteplování vypočítávat na základě stoletého potenciálu globálního oteplování jednoho kilogramu plynu v poměru k jednomu kilogramu CO2. Tam, kde je to možné, měl by výpočet vycházet ze čtvrté hodnotící zprávy přijaté panelem IPCC.
(9)
Účinné monitorování emisí fluorovaných skleníkových plynů má zásadní význam pro sledování pokroku při dosahování cílů snižování emisí a pro hodnocení účinků tohoto nařízení. K zajištění kvalitního vykazování emisí je nezbytné využívat k vykazování emisí fluorovaných skleníkových plynů konzistentní a vysoce kvalitní údaje. Zavedení systémů vykazování emisí fluorovaných skleníkových plynů členskými státy by zajistilo soudržnost s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 (5). K výraznému zlepšení těchto systémů vykazování emisí by mohly přispět údaje o úniku fluorovaných skleníkových plynů ze zařízení nashromážděné společnostmi podle tohoto nařízení. Tímto způsobem by se mohla kontrolovat konzistentnost údajů použitých k odvození emisí a mohly by se tak zlepšit odhady na základě výpočtů, což by vedlo k lepšímu odhadu množství emisí fluorovaných skleníkových plynů v národních inventurách skleníkových plynů.
(10)
Vzhledem k tomu, že existují vhodné alternativy, měl by se současný zákaz používání fluoridu sírového při tlakovém lití hořčíku a při recyklaci tlakově litých hořčíkových slitin rozšířit i na zařízení, která používají méně než 850 kg fluoridu sírového ročně. Stejně tak by mělo být, při poskytnutí odpovídajícího přechodného období, zakázáno používání chladiv s velmi vysokým potenciálem globálního oteplování 2 500 nebo více při servisu nebo údržbě chladírenských zařízení s velikostí náplně 40 tun ekvivalentu CO2 nebo více.
(11)
Měly by být zaváděny zákazy uvádění na trh v případě nových zařízení pro chladírenství, klimatizaci a požární ochranu, která obsahují určité fluorované skleníkové plyny nebo jejichž provoz je na těchto plynech závislý, pokud k použití těchto látek existují vhodné alternativy. Pokud nejsou k dispozici alternativy nebo je nelze z technických či bezpečnostních důvodů použít nebo pokud by použití těchto alternativ znamenalo nepřiměřené náklady, měla by mít Komise možnost povolit výjimku dočasně umožňující uvádění těchto výrobků a zařízení na trh. Komise by měla s ohledem na budoucí technický vývoj dále posoudit zákazy uvádět na trh nová zařízení pro druhotná spínací zařízení středního napětí a nové malé dělené klimatizační systémy s jednou vnitřní jednotkou.
(12)
Mělo by být povoleno uvádět na trh zařízení obsahující fluorované skleníkové plyny, pokud jeho celkové emise skleníkových plynů vzniklé během jeho životního cyklu, při zohlednění reálné míry úniku a znovuzískávání, jsou nižší než emise, jež by vznikly z rovnocenného zařízení, které fluorované skleníkové plny neobsahuje a jehož maximální povolená spotřeba energie odpovídá spotřebě stanovené v příslušných prováděcích opatřeních přijatých podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES (6). Pravidelný a včasný přezkum těchto prováděcích opatření v souladu s uvedenou směrnicí by napomohl zajistit, aby daná prováděcí opatření byla nadále účinná a vhodná.
(13)
Bylo zjištěno, že nejefektivnějším a nákladově nejúčinnějším způsobem dlouhodobého snižování emisí těchto látek je postupné snižování množství částečně fluorovaných uhlovodíků, jež může být uvedeno na trh.
(14)
Aby bylo možné realizovat postupné snižování množství částečně fluorovaných uhlovodíků, jež může být uvedeno na trh Unie, měla by Komise přidělit jednotlivým výrobcům a dovozcům kvóty pro uvádění těchto látek na trh tak, aby nebyl překročen celkový množstevní limit pro uvádění částečně fluorovaných uhlovodíků na trh. S cílem zabezpečit jednotnost postupného snižování množství částečně fluorovaných uhlovodíků uváděného na trh by měly být do systému kvót Unie započítány částečně fluorované uhlovodíky, jimiž jsou naplněna zařízení. Pokud částečně fluorované uhlovodíky obsažené v zařízení nebyly uvedeny na trh před naplněním zařízení, vyžaduje se jako doklad o započítání těchto látek do systému kvót Unie prohlášení o shodě.
(15)
Výpočet referenčních hodnot a přidělování kvót jednotlivým výrobcům a dovozcům by v první řadě mělo vycházet z množství částečně fluorovaných uhlovodíků, které podle svého oznámení uvedli na trh během referenčního období let 2009 až 2012. Aby však nebyly vyloučeny malé podniky, mělo by se jedenáct procent celkového množstevního limitu vyhradit pro dovozce a výrobce, kteří v daném referenčním období neuvedli na trh 1 tunu nebo více fluorovaných skleníkových plynů.
(16)
Pravidelným přepočítáváním referenčních hodnot a kvót by Komise měla zajistit, aby podniky mohly pokračovat ve své činnosti na základě průměrných objemů, které uvedly na trh v uplynulých letech.
(17)
Proces výroby některých fluorovaných plynů může vést k významným emisím dalších fluorovaných skleníkových plynů vznikajících jako vedlejší produkt. Podmínkou uvedení fluorovaných skleníkových plynů na trh by mělo být zneškodnění těchto emisí vzniklých jako vedlejší produkt nebo jejich znovuzískání za účelem dalšího využití.
(18)
Komise by měla zajistit, aby byl zaveden ústřední elektronický rejstřík za účelem správy kvót, pro uvádění částečně fluorovaných uhlovodíků na trh a podávání zpráv, včetně oznamování zařízení uvedeného na trh v případech, kdy je zařízení předem naplněno částečně fluorovanými uhlovodíky, které nebyly před naplněním uvedeny na trh, a proto vyžaduji ověření prostřednictvím prohlášení o shodě a následného ověření třetí stranou, že množství částečně fluorovaných uhlovodíků jsou započítaná do systému kvót Unie.
(19)
K zachování pružnosti trhu s velkými objemy částečně fluorovaných uhlovodíků by mělo být možné převádět kvóty přidělené na základě referenčních hodnot jinému výrobci či dovozci v Unii nebo jinému výrobci či dovozci, který je v Unii zastoupen výhradním zástupcem.
(20)
Aby bylo možno sledovat účinnost tohoto nařízení, měla by být působnost současných povinností spojených s podáváním zpráv rozšířena tak, aby zahrnovala i další fluorované látky, které mají významný potenciál globálního oteplování nebo které pravděpodobně nahradí fluorované skleníkové plyny uvedené v příloze I. Z téhož důvodu by mělo být rovněž hlášeno zneškodnění fluorovaných skleníkových plynů a dovoz těchto plynů do Unie, pokud jsou obsaženy ve výrobcích a zařízeních. Měly by být stanoveny minimální prahové hodnoty, aby se zabránilo neúměrné administrativní zátěži, zejména pro malé a střední podniky a mikropodniky.
(21)
Komise by měla soustavně sledovat účinky snižování množství částečně fluorovaných uhlovodíků uváděného na trh, včetně účinku na dodávky pro zařízení, kde by použití částečně fluorovaných uhlovodíků vedlo k nižším emisím vznikajícím během životního cyklu, než kdyby byla použita alternativní technologie. Do konce roku 2020 by měla Komise připravit zprávu o dostupnosti částečně fluorovaných uhlovodíků na trhu Unie. Do konce roku 2022 by měla Komise provést komplexní přezkum, aby byl čas upravit toto nařízení s ohledem na jeho provádění a nový vývoj a mezinárodní závazky a případně navrhnout další opatření ke snížení.
(22)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (7).
(23)
Za účelem změny jiných než podstatných prvků tohoto nařízení by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(24)
Jelikož je toto nařízení přijímáno na základě čl. 192 odst. 1 Smlouvy o fungování EU, není překážkou tomu, aby členské státy zachovávaly nebo zaváděly přísnější ochranná opatření, která jsou v souladu se Smlouvou o fungování EU. Podle článku 193 Smlouvy o fungování EU mají členské státy každé takové opatření oznámit Komisi.
(25)
Tímto nařízením se mění a doplňuje předmět nařízení (ES) č. 842/2006, které by proto mělo být zrušeno. S cílem zajistit plynulý přechod ze starého systému na nový je však vhodné stanovit, že by nařízení Komise (ES) č. 1493/2007 (8), (ES) č. 1494/2007 (9), (ES) č. 1497/2007 (10), (ES) č. 1516/2007 (11), (ES) č. 303/2008 (12), (ES) č. 304/2008 (13), (ES) č. 305/2008 (14), (ES) č. 306/2008 (15), (ES) č. 307/2008 (16) a (ES) č. 308/2008 (17) měla zůstat v platnosti a měla by se nadále používat, pokud a dokud nebudou zrušena akty v přenesené pravomoci nebo prováděcími akty přijatými Komisí podle tohoto nařízení.
(26)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu přeshraniční povahy řešeného environmentálního problému a účinků tohoto nařízení na obchod v rámci Unie i na vnější obchod, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Cílem tohoto nařízení je chránit životní prostředí snižováním emisí fluorovaných skleníkových plynů. Toto nařízení proto
a)
stanoví pravidla pro omezování úniků, používání, znovuzískávání a zneškodňování fluorovaných skleníkových plynů a související doplňková opatření;
b)
ukládá podmínky pro uvádění na trh v případě určitých výrobků a zařízení, které obsahují fluorované skleníkové plyny nebo jejichž provoz je na těchto plynech závislý;
c)
ukládá podmínky pro konkrétní způsoby použití fluorovaných skleníkových plynů; a
d)
stanoví množstevní limity pro uvádění částečně fluorovaných uhlovodíků na trh.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„fluorovanými skleníkovými plyny“ částečně fluorované uhlovodíky, zcela fluorované uhlovodíky, fluorid sírový a další skleníkové plyny s obsahem fluoru uvedené v příloze I, nebo směsi obsahující některou z těchto látek;
2)
„částečně fluorovanými uhlovodíky“ (HFC) látky uvedené v oddíle 1 přílohy I nebo směsi obsahující některou z těchto látek;
3)
„zcela fluorovanými uhlovodíky“ (PFC) látky uvedené v oddíle 2 přílohy I nebo směsi obsahující některou z těchto látek;
4)
„fluoridem sírovým“ (SF6) látka uvedená v oddíle 3 přílohy I nebo směsi obsahující tuto látku;
5)
„směsí“ tekutina skládající se ze dvou nebo více látek, z nichž alespoň jedna je látka uvedená v příloze I nebo v příloze II;
6)
„potenciálem globálního oteplování“ (GWP) potenciál skleníkového plynu zvýšit teplotu klimatu v poměru k potenciálu oxidu uhličitého (CO2), počítaný jako stoletý potenciál oteplování jednoho kilogramu skleníkového plynu v poměru k jednomu kilogramu CO2 v souladu s přílohami I, II a IV nebo, v případě směsí, počítaný podle přílohy IV;
7)
„tunou (tunami) ekvivalentu CO2“ množství skleníkových plynů vyjádřené jako součin hmotnosti skleníkových plynů v metrických tunách a jejich potenciálu globálního oteplování;
8)
„provozovatelem“ fyzická nebo právnická osoba skutečně zajišťující technický provoz výrobků nebo zařízení, na něž se toto nařízení vztahuje; členský stát může v určitých vymezených situacích určit vlastníka za osobu odpovědnou za plnění povinností provozovatele;
9)
„použitím“ používání fluorovaných skleníkových plynů při výrobě, údržbě nebo servisu včetně opětovného plnění výrobků a zařízení nebo při jiných procesech uvedených v tomto nařízení;
10)
„uvedením na trh“ první dodání či poskytnutí jiné straně v Unii, za úplatu nebo bezplatně, nebo v případě výrobce použití pro vlastní účely, včetně propuštění do volného oběhu v Unii;
11)
„hermeticky uzavřeným zařízením“ zařízení, v němž všechny díly obsahující fluorovaný skleníkový plyn jsou utěsněny sváry, tvrdými pájenými spoji nebo podobným pevným spojením, které může obsahovat uzavřené ventily nebo uzavřené obslužné body umožňující řádnou opravu nebo likvidaci a které má prověřenou míru úniků menší než 3 gramy ročně pod tlakem alespoň čtvrtiny maximálního povoleného tlaku;
12)
„nádobou“ výrobek primárně určený pro přepravu nebo skladování fluorovaných skleníkových plynů;
13)
„nádobou na jedno použití“ nádoba, kterou nelze opětovně naplnit, aniž by byla pro tento účel uzpůsobena, nebo která se uvádí na trh, aniž by ji bylo možné vrátit k opětovnému naplnění;
14)
„znovuzískáváním“ sběr a skladování fluorovaných skleníkových plynů z výrobků, včetně nádob, a zařízení během údržby nebo servisu nebo před likvidací výrobků či zařízení;
15)
„recyklací“ opětovné použití znovuzískaných fluorovaných skleníkových plynů po základním přečištění;
16)
„regenerací“ přepracování znovuzískaných fluorovaných skleníkových plynů tak, aby odpovídaly vlastnostem nově vyrobené látky, s ohledem na jejich zamýšlené použití;
17)
„zneškodněním“ proces, kdy se všechen fluorovaný skleníkový plyn nebo jeho převážná část trvale přemění nebo rozloží na jednu nebo více stabilních látek, které nejsou fluorovanými skleníkovými plyny;
18)
„vyřazením z provozu“ konečné odstavení a vyloučení z provozu či používání v případě výrobku nebo jednotlivého zařízení obsahujícího fluorované skleníkové plyny;
19)
„opravou“ obnova poškozených nebo netěsnících výrobků nebo zařízení, které obsahují fluorované skleníkové plyny nebo jejichž provoz je na těchto plynech závislý, týkající se části, která tyto plyny obsahuje nebo je k tomuto účelu určena;
20)
„instalací“ spojení dvou nebo více zařízení nebo okruhů obsahujících nebo konstruovaných tak, aby obsahovaly fluorované skleníkové plyny, za účelem montáže systému na místě, kde bude v provozu, včetně postupu, kterým jsou vodiče plynu systému spojeny dohromady za účelem uzavření okruhu, bez ohledu na nutnost systém po montáži naplnit;
21)
„údržbou nebo servisem“ všechny činnosti kromě znovuzískávání podle článku 8 a kontrol těsnosti podle článku 4 a čl. 10 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení, které představují zásah do okruhů obsahujících nebo konstruovaných tak, aby obsahovaly fluorované skleníkové plyny, zvláště napouštění systému fluorovanými skleníkovými plyny, odstraňování jednoho nebo více dílů okruhu nebo zařízení, opětovná montáž dvou nebo více částí okruhu nebo zařízení, jakož i oprava netěsností;
22)
„nově vyrobenou látkou“ látka, která dosud nebyla použita;
23)
„stacionárním“ obvykle se nepřesouvající během provozu a zahrnující přenosná pokojová klimatizační zařízení;
24)
„mobilním“ obvykle se přesouvající během provozu;
25)
„jednosložkovou pěnou“ pěnová směs obsažená v jediném aerosolovém rozprašovači v nezreagovaném nebo částečně zreagovaném kapalném stavu, která se po opuštění rozprašovače rozpíná a tuhne;
26)
„chladírenským nákladním vozidlem“ motorové vozidlo s hmotností nad 3,5 tuny, které je navrženo a zkonstruováno primárně pro přepravu zboží a které je vybaveno chladicí jednotkou;
27)
„chladírenským přívěsem“ vozidlo, které je navrženo a zkonstruováno k vlečení za nákladním vozidlem nebo tahačem primárně k přepravě zboží a které je vybaveno chladicí jednotkou;
28)
„technickým aerosolem“ aerosolový rozprašovač používaný pro údržbu, opravy, čištění, testování, dezinsekci a výrobu výrobků a zařízení, instalaci zařízení a pro jiné aplikace;
29)
„systémem detekce úniků“ kalibrované mechanické, elektrické nebo elektronické zařízení pro zjišťování úniků fluorovaných skleníkových plynů, které provozovatele při zjištění úniku varuje;
30)
„podnikem“ fyzická nebo právnická osoba, která:
a)
vyrábí, používá, znovuzískává, sbírá, recykluje, regeneruje nebo zneškodňuje fluorované skleníkové plyny;
b)
dováží nebo vyváží fluorované skleníkové plyny nebo výrobky a zařízení obsahující tyto plyny;
c)
uvádí na trh fluorované skleníkové plyny nebo výrobky a zařízení, které tyto plyny obsahují nebo jejichž provoz je na těchto plynech závislý;
d)
provádí instalaci, servis, údržbu, opravy, kontroly těsnosti nebo vyřazení z provozu zařízení, která obsahují fluorované skleníkové plyny nebo jejichž provoz je na těchto plynech závislý;
e)
je provozovatelem zařízení, které obsahuje fluorované skleníkové plyny nebo jehož provoz je na těchto plynech závislý;
f)
vyrábí, dováží, vyváží, uvádí na trh nebo zneškodňuje plyny uvedené v příloze II;
g)
uvádí na trh výrobky nebo zařízení obsahující plyny uvedené v příloze II;
31)
„vstupní surovinou“ jakýkoli fluorovaný skleníkový plyn nebo látka uvedená v příloze II, jež jsou předmětem chemické transformace v procesu, při kterém jsou zcela změněny proti svému původnímu složení, a jejichž emise jsou zanedbatelné;
32)
„komerčním využitím“ použití ke skladování, prezentaci nebo šíření výrobků, k prodeji konečným uživatelům, v maloobchodě a stravovacích službách;
33)
„protipožárním zařízením“ zařízení a systémy používané k protipožární ochraně, včetně hasicích přístrojů;
34)
„organickým Rankinovým cyklem“ cyklus obsahující kondenzovatelný fluorovaný skleníkový plyn, při němž se teplo z tepelného zdroje přeměňuje a vytváří elektrickou nebo mechanickou energii;
35)
„vojenským zařízením“ zbraně, střelivo a válečný materiál určené výhradně pro vojenské účely, které jsou nezbytné k ochraně podstatných bezpečnostních zájmů členských států;
36)
„elektrickým spínacím zařízením“ spínací zařízení a jejich kombinace se souvisejícím ovládacím, měřicím, ochranným a regulačním zařízením a soubory těchto přístrojů a zařízení se souvisejícími propojeními, příslušenstvími, zapouzdřeními a podpůrnými strukturami určená k použití v souvislosti s výrobou, přenosem, rozvodem a přeměnou elektrické energie;
37)
„sdruženými centrálními chladicími systémy“ systémy dvou či více kompresorů se souběžným chodem, které jsou propojeny s jedním nebo více společnými kondenzátory a s řadou chladicích zařízení, jako jsou chladicí vitríny, skříně, mrazicí boxy, nebo s chlazenými skladovacími prostorami;
38)
„primárním chladicím okruhem kaskádních systémů“ primární okruh nepřímých systémů pro středně vysoké teploty se sériovým zapojením dvou či více samostatných chladicích okruhů tak, že primární okruh pohlcuje teplo z kondenzátoru ze sekundárního okruhu pro středně vysoké teploty;
39)
„dělenými klimatizačními systémy s jednou vnitřní jednotkou“ systémy pro pokojovou klimatizaci sestávající z jedné vnější jednotky a jedné vnitřní jednotky, které jsou propojeny chladicím potrubím, a vyžadující instalaci na místě použití.
KAPITOLA II
OMEZOVÁNÍ ÚNIKŮ
Článek 3
Prevence vzniku emisí fluorovaných skleníkových plynů
1. Úmyslné vypouštění fluorovaných skleníkových plynů do atmosféry je zakázáno, pokud toto vypouštění není technicky nezbytné pro určené použití.
2. Provozovatelé zařízení, která obsahují fluorované skleníkové plyny, přijmou preventivní opatření, aby zabránili jejich neúmyslnému vypouštění (dále jen „únik“). Přijmou veškerá technicky a ekonomicky proveditelná opatření za účelem minimalizace úniků fluorovaných skleníkových plynů.
3. Je-li zjištěn únik fluorovaných skleníkových plynů, provozovatelé zajistí, aby bylo zařízení bez zbytečného prodlení opraveno.
Pokud je zařízení předmětem kontroly těsnosti podle čl. 4 odst. 1 a netěsnost byla u tohoto zařízení opravena, provozovatelé zajistí, aby toto zařízení do jednoho měsíce po jeho opravě zkontrolovaly certifikované fyzické osoby, které ověří, zda byla oprava účinná.
4. Fyzické osoby provádějící úkoly uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. a) až c) musí být certifikovány v souladu s čl. 10 odst. 4 a 7 a provádějí preventivní opatření k zamezení úniku fluorovaných skleníkových plynů.
Podniky provádějící instalaci, servis, údržbu, opravu nebo vyřazení z provozu zařízení uvedeného v čl. 4 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) až d) musí být certifikovány v souladu s čl. 10 odst. 6 a 7 a přijmou preventivní opatření k zamezení úniku fluorovaných skleníkových plynů.
Článek 4
Kontrola těsnosti
1. Provozovatelé zařízení, které obsahuje fluorované skleníkové plyny v množství 5 tun ekvivalentu CO2 nebo větším v jiné než pěnové formě, zajistí u tohoto zařízení kontroly těsnosti.
Na hermeticky uzavřené zařízení, které obsahuje fluorované skleníkové plyny v množství nižším než 10 tun ekvivalentu CO2, se kontroly těsnosti podle tohoto článku nevztahují, pokud je toto zařízení označeno jako hermeticky uzavřené.
Kontroly těsnosti podle tohoto článku se nevztahují na elektrické spínací zařízení, pokud splňuje jednu z těchto podmínek:
a)
má podle technické specifikace prověřenou míru úniku nižší než 0,1 % za rok a je příslušně označeno;
b)
je vybaveno přístrojem pro sledování tlaku či hustoty; nebo
c)
obsahuje méně než 6 kg fluorovaných skleníkových plynů.
2. Odstavec 1 se vztahuje na provozovatele následujících zařízení, která obsahují fluorované skleníkové plyny:
a)
stacionární chladicí zařízení;
b)
stacionární klimatizační zařízení;
c)
stacionární tepelná čerpadla;
d)
stacionární protipožární zařízení;
e)
chladicí jednotky chladírenských nákladních vozidel a přívěsů;
f)
elektrická spínací zařízení;
g)
organické Rankinovy cykly.
Pokud jde o zařízení uvedená v prvním pododstavci písm. a) až e), provádějí kontroly fyzické osoby certifikované v souladu s pravidly stanovenými v článku 10.
Odchylně od odst. 1 prvního pododstavce se požadavky na kontrolu těsnosti nevztahují do 31. prosince 2016 na zařízení obsahující méně než 3 kg fluorovaných skleníkových plynů nebo hermeticky uzavřená zařízení, která jsou příslušně označena a obsahují méně než 6 kg fluorovaných skleníkových plynů.
3. Kontroly těsnosti podle odstavce 1 se provádějí v následujících intervalech:
a)
u zařízení obsahujících fluorované skleníkové plyny v množství 5 tun ekvivalentu CO2 nebo větším, ale menším než 50 tun ekvivalentu CO2: nejméně jednou za 12 měsíců, nebo nejméně jednou za 24 měsíců, pokud je na zařízení instalován systém detekce úniků;
b)
u zařízení obsahujících fluorované skleníkové plyny v množství 50 tun ekvivalentu CO2 nebo větším, ale menším než 500 tun ekvivalentu CO2: nejméně jednou za šest měsíců, nebo nejméně jednou za 12 měsíců, pokud je na zařízení instalován systém detekce úniků;
c)
u zařízení obsahujících fluorované skleníkové plyny v množství 500 tun ekvivalentu CO2 nebo větším: nejméně jednou za tři měsíce, nebo nejméně jednou za šest měsíců, pokud je na zařízení instalován systém detekce úniků.
4. Pokud jde o protipožární zařízení uvedená v odst. 2 prvním pododstavci písm. d), má se za to, že povinnosti stanovené odstavcem 1 jsou splněny, pokud jsou dodrženy tyto dvě podmínky:
a)
zavedený systém inspekcí splňuje normy ISO 14520 nebo EN 15004 a
b)
inspekce protipožárního zařízení se provádějí tak často, jak vyžaduje odstavec 3.
5. Komise může prostřednictvím prováděcích aktů vymezit požadavky na kontroly těsnosti, jež mají být prováděny podle odstavce 1 tohoto článku, pro každý typ zařízení uvedený v daném odstavci, určit ty části zařízení, u kterých je únik nejpravděpodobnější, a zrušit akty přijaté podle čl. 3 odst. 7 nařízení (ES) č. 842/2006. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 24 tohoto nařízení.
Článek 5
Systémy detekce úniků
1. Provozovatelé zařízení uvedeného v čl. 4 odst. 2 písm. a) až d) a obsahujícího fluorované skleníkové plyny v množství 500 tun ekvivalentu CO2 nebo větším zajistí, aby toto zařízení bylo vybaveno systémem detekce úniků, které na jakýkoli únik upozorní provozovatele nebo společnost zajišťující servis.
2. Provozovatelé zařízení uvedených v čl. 4 odst. 2 písm. f) a g) a obsahujících fluorované skleníkové plyny v množství 500 tun ekvivalentu CO2 nebo větším, která byla instalována po 1. lednu 2017, zajistí, aby tato zařízení byla vybavena systémem detekce úniků, který na jakýkoli únik upozorní provozovatele nebo společnost zajišťující servis.
3. Provozovatelé zařízení uvedených v čl. 4 odst. 2 písm. a) až d) a g), na které se vztahuje odstavec 1 nebo 2 tohoto článku, zajistí, aby systémy detekce úniků byly kontrolovány nejméně jednou za dvanáct měsíců, aby bylo zajištěno jejich řádné fungování.
4. Provozovatelé zařízení uvedených v čl. 4 odst. 2 písm. f), na které se vztahuje odstavec 2 tohoto článku, zajistí, aby systémy detekce úniků byly kontrolovány nejméně jednou za šest let, aby bylo zajištěno jejich řádné fungování.
Článek 6
Vedení záznamů
1. Provozovatelé zařízení, u něhož je třeba provádět kontrolu těsnosti podle čl. 4 odst. 1, zřídí a vedou o každém z těchto zařízení záznamy uvádějící tyto informace:
a)
množství a typ instalovaných fluorovaných skleníkových plynů;
b)
množství fluorovaných skleníkových plynů doplněných v průběhu instalace, údržby či servisu, nebo v důsledku úniku;
c)
zda byla daná množství instalovaných fluorovaných skleníkových plynů recyklována nebo regenerována, včetně názvu a adresy recyklačního nebo regeneračního zařízení a případně čísla certifikátu;
d)
množství znovuzískaných fluorovaných skleníkových plynů;
e)
identifikační údaje podniku, který provedl instalaci, servis, údržbu a případně opravu nebo vyřazení z provozu daného zařízení, v příslušných případech včetně čísla jeho certifikátu;
f)
termíny a výsledky kontrol prováděných podle čl. 4 odst. 1 až 3;
g)
pokud bylo zařízení vyřazeno z provozu, opatření podniknutá k znovuzískání a likvidaci fluorovaných skleníkových plynů.
2. Nejsou-li záznamy uvedené v odstavci 1 uchovávány v databázi zřízené příslušnými orgány členských států, použijí se tato pravidla:
a)
provozovatelé uvedení v odstavci 1 vedou záznamy zmíněné v uvedeném odstavci nejméně po dobu pěti let;
b)
podniky vykonávající pro provozovatele činnosti uvedené v odst. 1 písm. e) uchovávají kopie záznamů uvedených v odstavci 1 nejméně po dobu pěti let.
Záznamy uvedené v odstavci 1 se na vyžádání zpřístupní příslušnému orgánu dotčeného členského státu nebo Komisi. V rozsahu, v jakém tyto záznamy obsahují informace o životním prostředí, se použije případně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES (18) nebo nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 (19).
3. Pro účely čl. 11 odst. 4 podniky dodávající fluorované skleníkové plyny vedou záznamy příslušných informací týkajících se osob, které fluorované skleníkové plyny nakupují, zejména:
a)
čísla certifikátů osob nakupujících uvedené plyny a
b)
zakoupená množství fluorovaných skleníkových plynů.
Podniky dodávající fluorované skleníkové plyny uchovávají tyto záznamy nejméně po dobu pěti let.
Podniky dodávající fluorované skleníkové plyny na vyžádání zpřístupní záznamy příslušnému orgánu dotčeného členského státu nebo Komisi. V rozsahu, v jakém tyto záznamy obsahují informace o životním prostředí, se použije směrnice 2003/4/ES nebo případně nařízení (ES) č. 1367/2006.
4. Komise může prostřednictvím prováděcího aktu určit formát záznamů uvedených v odstavcích 1 a 3 tohoto článku a upřesnit způsob jejich zřízení a vedení. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle článku 24.
Článek 7
Emise fluorovaných skleníkových plynů týkající se výroby
1. Výrobci fluorovaných sloučenin přijmou veškerá nezbytná preventivní opatření k tomu, aby byly v největším možném rozsahu omezeny emise fluorovaných skleníkových plynů během:
a)
výroby,
b)
přepravy a
c)
skladování.
Tento článek se použije i v případě, že fluorované skleníkové plyny vznikají jako vedlejší produkty.
2. Aniž je dotčen čl. 11 odst. 1, je zakázáno uvádět na trh fluorované skleníkové plyny a plyny uvedené v příloze II, ledaže výrobci nebo dovozci v příslušných případech při uvedení těchto plynů na trh doloží, že trifluormethan (HFC-23) vznikající jako vedlejší produkt během výrobního procesu, a to i během výroby vstupních surovin pro vlastní výrobu, byl v souladu s nejlepšími dostupnými technikami zneškodněn nebo znovuzískán pro další použití.
Tento požadavek se použije od 11. června 2015.
Článek 8
Znovuzískávání
1. Provozovatelé stacionárních zařízení nebo chladících jednotek chladírenských nákladních vozidel a přívěsů, které obsahují fluorované skleníkové plyny v jiné než pěnové formě, zajistí, aby znovuzískání těchto plynů prováděly fyzické osoby, které jsou držiteli příslušných certifikátů stanovených v článku 10, aby tyto plyny byly recyklovány, regenerovány nebo zneškodněny.
Tato povinnost se vztahuje na provozovatele kteréhokoli z těchto zařízení:
a)
chladicích okruhů stacionárních chladicích a klimatizačních zařízení a stacionárních tepelných čerpadel;
b)
chladicích okruhů chladicích jednotek nebo chladírenských nákladních vozidel a přívěsů;
c)
stacionárních zařízení, která obsahují rozpouštědla na bázi fluorovaných skleníkových plynů;
d)
stacionárních protipožárních zařízení;
e)
stacionárních elektrických spínacích zařízení.
2. Podnik, který používá nádobu na fluorovaný skleníkový plyn bezprostředně před její likvidací, zařídí znovuzískání jakýchkoli zbytkových plynů, aby se zajistila jejich recyklace, regenerace nebo zneškodnění.
3. Provozovatelé výrobků a zařízení, jež nejsou uvedeny v odstavci 1, včetně mobilních zařízení, a které obsahují fluorované skleníkové plyny, zařídí znovuzískání těchto plynů v rozsahu, který je technicky proveditelný a nevyžaduje nepřiměřené náklady, prostřednictvím příslušně kvalifikované fyzické osoby tak, aby byly recyklovány, regenerovány či zneškodněny, nebo zařídí jejich zneškodnění bez předchozího znovuzískání.
Znovuzískávání fluorovaných skleníkových plynů z klimatizačních zařízení silničních vozidel nespadajících do oblasti působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/40/ES (20) provádějí příslušně kvalifikované fyzické osoby.
V případě znovuzískávání fluorovaných skleníkových plynů z klimatizačních systémů motorových vozidel spadajících do oblasti působnosti směrnice 2006/40/ES se za příslušně kvalifikovanou osobu považuje pouze fyzická osoba, která je alespoň držitelem osvědčení o školení podle čl. 10 odst. 2.
Článek 9
Režimy odpovědnosti výrobce
Aniž jsou dotčeny stávající právní předpisy Unie, členské státy podporují vytvoření režimů odpovědnosti výrobce, pokud jde o znovuzískávání fluorovaných skleníkových plynů a jejich recyklaci, regeneraci nebo zneškodnění.
Členské státy informují Komisi o opatřeních přijatých podle prvního pododstavce.
Článek 10
Školení a certifikace
1. Členské státy na základě minimálních požadavků uvedených v odstavci 5 zavedou nebo upraví certifikační programy včetně procesů hodnocení. Členské státy zajistí dostupnost školení pro fyzické osoby provádějící tyto úkoly:
a)
instalace, servis, údržba, oprava nebo vyřazení z provozu zařízení uvedených v čl. 4 odst. 2 písm. a) až f);
b)
kontroly těsnosti zařízení uvedených v čl. 4 odst. 2 písm. a) až e), jak je uvedeno v čl. 4 odst. 1;
c)
znovuzískávání fluorovaných skleníkových plynů podle čl. 8 odst. 1.
2. Členské státy zajistí, aby byly k dispozici školicí programy pro fyzické osoby provádějící znovuzískávání fluorovaných skleníkových plynů z klimatizačních zařízení v motorových vozidlech, spadajících do oblasti působnosti směrnice 2006/40/ES, a to na základě minimálních požadavků uvedených v odstavci 5.
3. Certifikační programy a školení stanovené v odstavcích 1 a 2 musí zahrnovat:
a)
platné předpisy a technické normy;
b)
prevenci vzniku emisí;
c)
znovuzískávání fluorovaných skleníkových plynů;
d)
bezpečné nakládání se zařízením typu a velikosti, na které se vztahuje certifikát;
e)
informace o příslušných technologiích nahrazování nebo omezování použití fluorovaných skleníkových plynů a bezpečném nakládání s těmito plyny.
4. Certifikáty podle certifikačních programů stanovených v odstavci 1 se vydávají za podmínky, že žadatel úspěšně absolvuje proces hodnocení zavedený podle odstavců 1, 3 a 5.
5. Minimální požadavky pro certifikační programy jsou stanoveny v nařízeních (ES) č. 303/2008 až (ES) č. 306/2008 a v odstavci 12. Minimální požadavky pro osvědčení o školení jsou stanoveny v nařízení (ES) č. 307/2008 a v odstavci 12. Uvedené minimální požadavky stanoví pro každý typ zařízení podle odstavců 1 a 2 potřebné praktické dovednosti a teoretické znalosti, rozdělené případně podle jednotlivých činností, které je třeba pokrýt, jakož i podmínky pro vzájemné uznávání certifikátů a osvědčení o školení.
6. Členské státy na základě minimálních požadavků uvedených v odstavci 5 zavedou nebo upraví certifikační programy pro podniky provádějící instalaci, servis, údržbu, opravu nebo vyřazení z provozu v případě zařízení uvedeného v čl. 4. odst. 2 písm. a) až d) pro třetí strany.
7. Stávající certifikáty a osvědčení o školení vydaná v souladu s nařízením (ES) č. 842/2006 zůstávají v platnosti v souladu s podmínkami, za nichž byly původně vydány.
8. Členské státy zajistí, aby všechny fyzické osoby, které jsou držiteli certifikátů podle certifikačních programů uvedených v odstavcích 1 a 7, měly přístup k informacím souvisejícím s:
a)
technologiemi podle odst. 3 písm. e) a
b)
stávajícími regulačními požadavky pro práci se zařízením obsahujícím jiná chladiva, než jsou fluorované skleníkové plyny.
9. Členské státy zajistí dostupnost školení pro fyzické osoby, které si chtějí doplnit znalosti související se záležitostmi uvedenými v odstavci 3.
10. Do 1. ledna 2017 členské státy oznámí Komisi certifikační a školicí programy.
Členské státy uznávají certifikáty a osvědčení o školení vydaná jiným členským státem v souladu s tímto článkem. Neomezují volný pohyb služeb ani svobodu usazování z důvodu, že byl certifikát vydán v jiném členském státě.
11. Každý podnik, který svěřuje úkol uvedený v odstavci 1 jinému podniku, přijme přiměřené kroky k tomu, aby zajistil, že tento druhý podnik je pro požadované úkoly držitelem nezbytných certifikátů podle tohoto článku.
12. Pokud se zdá být nutné stanovit pro účely uplatňování tohoto článku harmonizovanější přístup ke školení a certifikaci, Komise prostřednictvím prováděcích aktů upraví a aktualizuje minimální požadavky týkající se dovedností a znalostí, které je třeba pokrýt, vymezí způsoby certifikace nebo potvrzování a podmínky pro vzájemné uznávání a zruší akty přijaté podle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 842/2006. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 24 tohoto nařízení. Při výkonu pravomocí, které jí svěřuje tento odstavec, Komise zohlední příslušné stávající kvalifikační nebo certifikační systémy.
13. Komise může pomocí prováděcích aktů stanovit formát oznámení uvedeného v odstavci 10 tohoto článku a může zrušit akty přijaté podle čl. 5 odst. 5 nařízení (ES) č. 842/2006. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 24 tohoto nařízení.
14. Pokud by povinnosti podle tohoto článku v souvislosti s certifikací a školením znamenaly pro některý členský stát nepřiměřenou zátěž z důvodu malého počtu obyvatel a z něho vyplývající nedostatečné poptávky po těchto školeních a certifikacích, lze souladu s předpisy dosáhnout uznáním certifikátů vydaných v jiných členských státech.
Členské státy uplatňující tento odstavec informují Komisi a ta informuje ostatní členské státy.
15. Nic v tomto článku nebrání členským státům v zavádění dalších certifikačních a školicích programů týkajících se jiných zařízení, než která jsou uvedena v odstavci 1.
KAPITOLA III
UVÁDĚNÍ NA TRH A KONTROLA POUŽITÍ
Článek 11
Omezení pro uvádění na trh
1. Uvádění výrobků a zařízení uvedených v příloze III na trh, s výjimkou vojenského zařízení, se zakazuje od data uvedeného v této příloze, případně s rozlišením podle typu nebo potenciálu globálního oteplování obsaženého fluorovaného skleníkového plynu.
2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se nevztahuje na zařízení, u kterého bylo v požadavcích na ekodesign přijatých podle směrnice 2009/125/ES stanoveno, že v důsledku vyšší energetické účinnosti během jeho provozu by jeho emise vyjádřené ekvivalentem CO2 vznikající během životního cyklu byly nižší než tyto emise vznikající během životního cyklu rovnocenného zařízení, které splňuje příslušné požadavky na ekodesign a neobsahuje částečně fluorované uhlovodíky.
3. Ve výjimečných případech může Komise při zohlednění cílů tohoto nařízení a na odůvodněnou žádost příslušného orgánu členského státu povolit prostřednictvím prováděcích aktů dočasnou výjimku v trvání maximálně čtyř let umožňující uvádět na trh výrobky a zařízení uvedené v příloze III, které obsahují fluorované skleníkové plyny nebo jejichž provoz je na těchto plynech závislý, pokud je prokázáno, že:
a)
pro určitý výrobek nebo zařízení nebo pro určitou kategorii výrobků nebo zařízení nejsou k dispozici alternativy, nebo je nelze z technických či bezpečnostních důvodů použít, nebo
b)
použití technicky proveditelných a bezpečných alternativ by vyžadovalo nepřiměřené náklady.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 24.
4. Pro účely instalace, servisu, údržby nebo opravy zařízení, které obsahuje fluorované skleníkové plyny nebo jehož provoz je na těchto plynech závislý, k nimž je podle článku 10 vyžadován certifikát či osvědčení, jsou fluorované skleníkové plyny prodávány pouze podnikům, které jsou držiteli příslušného certifikátu či osvědčení v souladu s článkem 10 nebo které zaměstnávají osoby, jež jsou držiteli certifikátu či osvědčení o školení podle čl. 10 odst. 2 a 5, a pouze takové podniky mohou uvedené plyny nakupovat. Tento odstavec nebrání necertifikovaným podnikům, které neprovádějí činnosti uvedené v první větě tohoto odstavce, ve sběru, přepravě či dodávání fluorovaných skleníkových plynů.
5. Nehermeticky uzavřená zařízení plněná fluorovanými skleníkovými plyny jsou prodávána konečnému uživateli pouze tehdy, je-li doloženo, že instalaci provede podnik certifikovaný v souladu s článkem 10.
6. Komise na základě údajů poskytnutých členskými státy shromažďuje informace o vnitrostátních kodexech, normách nebo právních předpisech členských států, pokud jde o náhradní technologie využívající v chladicích a klimatizačních zařízeních, tepelných čerpadlech a pěnách alternativy k fluorovaným skleníkovým plynům.
Komise zveřejní do 1. ledna 2017 souhrnnou zprávu o informacích shromážděných podle prvního pododstavce.
Článek 12
Označování a informace o výrobku a zařízení
1. Výrobky a zařízení, jež obsahují fluorované skleníkové plyny nebo jejichž provoz je na těchto plynech závislý, nesmějí být uváděny na trh bez označení. Jedná se o tyto výrobky a zařízení:
a)
chladicí zařízení;
b)
klimatizační zařízení;
c)
tepelná čerpadla;
d)
protipožární zařízení;
e)
elektrická spínací zařízení;
f)
aerosolové rozprašovače, které obsahují fluorované skleníkové plyny, s výjimkou inhalátorů odměřených dávek pro podávání složek léčivých přípravků;
g)
všechny nádoby na fluorované skleníkové plyny;
h)
rozpouštědla na bázi fluorovaných skleníkových plynů;
i)
organické Rankinovy cykly.
2. U výrobků nebo zařízení, na něž se vztahuje výjimka podle čl. 11 odst. 3, se tato skutečnost označí na štítku a v označení se uvede, že tyto výrobky a zařízení lze použít pouze pro účely, k nimž je udělena výjimka podle uvedeného článku.
3. Na štítku požadovaném podle odstavce 1 jsou uvedeny tyto informace:
a)
skutečnost, že výrobek nebo zařízení obsahuje fluorované skleníkové plyny nebo že jejich provoz je na těchto plynech závislý;
b)
název fluorovaných skleníkových plynů za použití uznávaného průmyslového označení, nebo není-li toto označení k dispozici, chemického názvu;
c)
od 1. ledna 2017 množství fluorovaných skleníkových plynů obsažených ve výrobku nebo zařízení nebo množství fluorovaných skleníkových plynů, pro jaké je zařízení určeno, vyjádřené hmotností a ekvivalentem CO2, a potenciál globálního oteplování těchto plynů.
Na štítku vyžadovaném podle odstavce 1 jsou případně uvedeny tyto informace:
a)
skutečnost, že jsou fluorované skleníkové plyny obsaženy v hermeticky uzavřeném zařízení;
b)
skutečnost, že prověřená míra úniku elektrického spínacího zařízení uvedená v technické specifikaci od výrobce je nižší než 0,1 % za rok.
4. Štítek musí být jasně čitelný a nesmazatelný a musí být upevněn:
a)
v blízkosti obslužných míst pro plnění nebo znovuzískávání fluorovaných skleníkových plynů, nebo
b)
na té části výrobku či zařízení, která fluorovaný skleníkový plyn obsahuje.
Štítek je v úředních jazycích členského státu, v němž má být uváděn na trh.
5. Pěny a předem smíšené polyoly, které obsahují fluorované skleníkové plyny, se nesmějí uvádět na trh, pokud nejsou fluorované skleníkové plyny označeny štítkem s uznávaným průmyslovým označením nebo, není-li toto označení k dispozici, chemickým názvem. Na štítku musí být jasně uvedeno, že pěna nebo předem smíšené polyoly obsahují fluorované skleníkové plyny. V případě pěnových desek musí být tato informace na deskách uvedena jasným a nesmazatelným způsobem.
6. Regenerované nebo recyklované fluorované skleníkové plyny jsou označeny štítkem, na němž je uvedeno, že daná látka byla regenerována nebo recyklována, a údaji o čísle šarže a názvu a adrese regeneračního nebo recyklačního zařízení.
7. Fluorované skleníkové plyny uvedené na trh za účelem zneškodnění jsou označeny štítkem, na němž je uvedeno, že obsah nádoby je určen pouze ke zneškodnění.
8. Fluorované skleníkové plyny uvedené na trh za účelem přímého vývozu jsou označeny štítkem, na němž je uvedeno, že obsah nádoby je určen pouze k přímému vývozu.
9. Fluorované skleníkové plyny uvedené na trh za účelem použití ve vojenském zařízení jsou označeny štítkem, na němž je uvedeno, že obsah nádoby lze použít pouze k tomuto účelu.
10. Fluorované skleníkové plyny uvedené na trh za účelem leptání polovodičového materiálu nebo čištění komor pro chemické pokovování srážením kovových par v odvětví výroby polovodičů jsou označeny štítkem, na němž je uvedeno, že obsah nádoby lze použít pouze k tomuto účelu.
11. Fluorované skleníkové plyny uvedené na trh jako vstupní surovina jsou označeny štítkem, na němž je uvedeno, že obsah nádoby lze použít pouze jako vstupní surovinu.
12. Fluorované skleníkové plyny uvedené na trh za účelem výroby inhalátorů odměřených dávek pro podávání složek léčivých přípravků jsou označeny štítkem, na němž je uvedeno, že obsah nádoby lze použít pouze k tomuto účelu.
13. Informace uvedené v odstavcích 3 a 5 musí být obsaženy v návodech k použití těchto výrobků a zařízení.
V případě výrobků a zařízení obsahujících fluorované skleníkové plyny s potenciálem globálního oteplování 150 nebo vyšším musí být tyto informace rovněž obsaženy v popisech používaných k reklamě.
14. Komise může prostřednictvím prováděcích aktů stanovit formát štítků uvedených v odstavci 1 a odstavcích 4 až 12 tohoto článku a může zrušit akty přijaté podle čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 842/2006. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 24 tohoto nařízení.
15. Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci podle článku 22, kterými s ohledem na obchodní nebo technický vývoj podle potřeby změní požadavky na označování stanovené v odstavcích 4 až 12 tohoto článku.
Článek 13
Kontrola použití
1. Použití fluoridu sírového při tlakovém lití hořčíku a při recyklaci tlakově litých hořčíkových slitin je zakázáno.
V případě zařízení používajících fluorid sírový v množství nižším než 850 kg za rok, v souvislosti s tlakovým litím hořčíku a při recyklaci tlakově litých hořčíkových slitin, se tento zákaz použije od 1. ledna 2018.
2. Použití fluoridu sírového při plnění pneumatik vozidel se zakazuje.
3. Od 1. ledna 2020 je zakázáno použití fluorovaných skleníkových plynů s potenciálem globálního oteplování 2 500 nebo vyšším při servisu nebo údržbě chladicích zařízení s velikostí náplně 40 tun ekvivalentu CO2 nebo více.
Tento odstavec se nevztahuje na vojenská zařízení nebo zařízení určená pro aplikace, které jsou určeny k chlazení produktů při teplotách nižších než - 50 °C.
Zákaz uvedený v prvním pododstavci se do 1. ledna 2030 nepoužije na tyto kategorie fluorovaných skleníkových plynů:
a)
regenerované fluorované skleníkové plyny, jejichž potenciál globálního oteplování je 2 500 nebo více a které se používají při údržbě nebo servisu stávajícího chladicího zařízení, pod podmínkou, že byly označeny v souladu s čl. 12 odst. 6;
b)
recyklované fluorované skleníkové plyny, jejichž potenciál globálního oteplování je 2 500 nebo více a které se používají při údržbě nebo servisu stávajícího chladicího zařízení, pod podmínkou, že byly z daného zařízení znovuzískány. Tyto recyklované plyny může použít pouze podnik, který je znovuzískal v rámci údržby nebo servisu, nebo podnik, pro nějž byly v rámci údržby nebo servisu znovuzískány.
Zákaz uvedený v prvním pododstavci se nepoužije na chladicí zařízení, v jehož případě byla povolena výjimka podle čl. 11 odst. 3.
Článek 14
Plnění zařízení částečně fluorovanými uhlovodíky předem
1. Od 1. ledna 2017 se chladicí a klimatizační zařízení a tepelná čerpadla plněná částečně fluorovanými uhlovodíky nesmějí uvádět na trh, pokud částečně fluorované uhlovodíky, jimiž je dané zařízení naplněno, nejsou započítány do systému kvót uvedeného v kapitole IV.
2. Při uvádění předem naplněného zařízení uvedeného v odstavci 1 na trh výrobci a dovozci zařízení zajistí, aby byl řádně doložen soulad s odstavcem 1, a vypracují v tomto ohledu prohlášení o shodě.
Pokud částečně fluorované uhlovodíky obsažené v zařízení nebyly uvedeny na trh Unie před naplněním zařízení, od 1. ledna 2018 dovozci zařízení zajistí, aby byla každý rok do 31. března ověřena správnost dokumentace a prohlášení o shodě za předchozí kalendářní rok nezávislým auditorem. Auditor musí být:
a)
akreditován podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (21) nebo
b)
akreditován k ověřování finančních výkazů v souladu s právními předpisy dotčených členských států.
Výrobci a dovozci zařízení uvedeného v odstavci 1 uchovávají dokumentaci a prohlášení o shodě po dobu nejméně pěti let po uvedení zařízení na trh. Dovozci zařízení uvádějící na trh předem naplněná zařízení, pokud částečně fluorované uhlovodíky obsažené v těchto zařízeních nebyly uvedeny na trh Unie před naplněním zařízení, zajistí, aby byli zapsáni v rejstříku podle čl. 17 odst. 1 písm. e).
3. Vypracováním prohlášení o shodě výrobci a dovozci zařízení uvedeného v odstavci 1 přebírají odpovědnost za dodržení souladu s odstavci 1 a 2.
4. Komise pomocí prováděcích aktů stanoví podrobná pravidla související s prohlášením o shodě a ověřením nezávislým auditorem podle odst. 2 druhého pododstavce tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 24.
KAPITOLA IV
SNIŽOVÁNÍ MNOŽSTVÍ ČÁSTEČNĚ FLUOROVANÝCH UHLOVODÍKŮ UVÁDĚNÝCH NA TRH
Článek 15
Snižování množství částečně fluorovaných uhlovodíků uváděných na trh
1. Komise zajistí, aby množství částečně fluorovaných uhlovodíků, které mají výrobci a dovozci právo každoročně uvést na trh v Unii, nepřekročilo maximální množství vypočítané pro příslušný rok podle přílohy V.
Výrobci a dovozci zajistí, aby množství částečně fluorovaných uhlovodíků vypočítané podle přílohy V, které každý z nich uvede na trh, nepřekročilo kvótu, jež jim byla přidělena podle čl. 16 odst. 5 nebo převedena podle článku 18.
2. Tento článek se nepoužije na výrobce ani dovozce menšího množství částečně fluorovaných uhlovodíků než 100 tun ekvivalentu CO2 ročně.
Tento článek se dále nepoužije na tyto kategorie částečně fluorovaných uhlovodíků:
a)
částečně fluorované uhlovodíky dovezené do Unie za účelem zneškodnění;
b)
částečně fluorované uhlovodíky používané výrobcem jako vstupní suroviny nebo dodávané přímo výrobcem nebo dovozcem podnikům k použití jako vstupní suroviny;
c)
částečně fluorované uhlovodíky, které jsou dodávány přímo výrobcem nebo dovozcem podnikům a určeny k vývozu z Unie, pokud tyto uhlovodíky nejsou následně poskytnuty před vývozem jiné straně v Unii;
d)
částečně fluorované uhlovodíky, které jsou dodávány přímo výrobcem nebo dovozcem pro použití ve vojenském zařízení;
e)
částečně fluorované uhlovodíky, které jsou dodávány přímo výrobcem nebo dovozcem podniku, který je používá k leptání polovodičového materiálu nebo čištění komor pro chemické pokovování srážením kovových par v odvětví výroby polovodičů;
f)
od 1. ledna 2018 částečně fluorované uhlovodíky, které jsou dodávány přímo výrobcem nebo dovozcem podniku vyrábějícímu inhalátory odměřených dávek pro podávání složek léčivých přípravků.
3. Tento článek a články 16, 18, 19 a 25 se rovněž vztahují na částečně fluorované uhlovodíky obsažené v předem smíšených polyolech.
4. Ve výjimečných případech může Komise při zohlednění cílů tohoto nařízení a na odůvodněnou žádost příslušného orgánu členského státu povolit prostřednictvím prováděcích aktů výjimku v trvání až čtyř let, kterou se z požadavku na kvóty podle odstavce 1 vyjmou částečně fluorované uhlovodíky pro použití v určitých aplikacích nebo určitých kategoriích výrobků nebo zařízení, pokud je prokázáno, že:
a)
pro tyto konkrétní aplikace, výrobky nebo zařízení nejsou k dispozici alternativy, nebo je nelze z technických či bezpečnostních důvodů použít; a
b)
dostatečné dodávky částečně fluorovaných uhlovodíků nelze zajistit, aniž by to vyžadovalo nepřiměřené náklady.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 24.
Článek 16
Přidělování kvót pro uvádění částečně fluorovaných uhlovodíků na trh
1. Do 31. října 2014 Komise prostřednictvím prováděcích aktů stanoví pro každého výrobce a dovozce, který oznámí údaje podle článku 6 nařízení (ES) č. 842/206, referenční hodnotu na základě ročního průměru množství částečně fluorovaných uhlovodíků, která výrobce nebo dovozce oznámil jako uvedená na trh od roku 2009 do roku 2012. Referenční hodnoty se vypočítají podle přílohy V tohoto nařízení.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 24 tohoto nařízení.
2. Výrobci a dovozci, kteří neoznámili uvedení na trh částečně fluorovaných uhlovodíků podle článku 6 nařízení (ES) č. 842/2006 za referenční období uvedené v odstavci 1 tohoto článku, mohou formou prohlášení oznámit svůj záměr uvádět částečně fluorované uhlovodíky na trh v následujícím roce.
V tomto prohlášení, které se zasílá Komisi, musí být uvedeny typy částečně fluorovaných uhlovodíků, které mají být uvedeny na trh, a jejich předpokládaná množství.
Komise oznámí lhůtu pro předložení těchto prohlášení. Před předložením prohlášení podle odstavců 2 a 4 tohoto článku se podniky zaregistrují v rejstříku stanoveném v článku 17 tohoto nařízení.
3. Komise do 31. října 2017 a poté jednou za tři roky přepočítá referenční hodnoty pro výrobce a dovozce uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku na základě ročního průměru množství částečně fluorovaných uhlovodíků zákonně uvedených na trh od 1. ledna 2015 a oznámených podle článku 19 pro roky, pro něž jsou k dispozici. Komise tyto referenční hodnoty stanoví prostřednictvím prováděcích aktů.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 24.
4. Výrobci a dovozci, pro které byly stanoveny referenční hodnoty, mohou formou prohlášení oznámit další předpokládaná množství postupem stanoveným v odstavci 2.
5. Komise přidělí každému výrobci a dovozci kvóty pro uvedení částečně fluorovaných uhlovodíků na trh v každém roce počínaje rokem 2015, k čemuž použije mechanismus přidělování stanovený v příloze VI.
Kvóty se přidělují pouze výrobcům nebo dovozcům, kteří jsou usazeni v Unii nebo kteří zmocnili výhradního zástupce usazeného v Unii pro účely dodržování požadavků tohoto nařízení. Uvedený výhradní zástupce může být tentýž, který byl zmocněn podle článku 8 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 (22).
Výhradní zástupce musí plnit všechny povinnosti výrobců a dovozců podle tohoto nařízení.
Článek 17
Rejstřík
1. Komise do 1. ledna 2015 zřídí elektronický rejstřík kvót pro uvádění částečně fluorovaných uhlovodíků na trh (dále jen „rejstřík“) a zajistí jeho provoz.
Registrace v rejstříku je povinná pro:
a)
výrobce a dovozce, kterým byla přidělena kvóta částečně fluorovaných uhlovodíků pro uvedení na trh podle čl. 16 odst. 5;
b)
podniky, kterým je převedena kvóta podle článku 18;
c)
výrobce a dovozce oznamující svůj záměr předložit prohlášení podle čl. 16 odst. 2;
d)
výrobce a dovozce dodávající nebo podniky přijímající částečně fluorované uhlovodíky pro účely uvedené v čl. 15 odst. 2 druhém pododstavci písm. a) až f);
e)
dovozce zařízení uvádějící na trh předem naplněná zařízení, pokud částečně fluorované uhlovodíky obsažené v těchto zařízeních nebyly uvedeny na trh Unie před naplněním tohoto zařízení podle článku 14.
Registrace probíhá na základě žádosti předložené Komisi v souladu s postupy stanovenými Komisí.
2. Komise může v nezbytném rozsahu prostřednictvím prováděcích aktů zajistit bezproblémové fungování rejstříku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 24.
3. Komise zajistí, aby zaregistrovaní výrobci a dovozci byli prostřednictvím tohoto rejstříku informováni o přidělené kvótě a o všech jejích změnách během období přidělování.
4. Příslušné orgány členských států, včetně celních orgánů, mají do rejstříku přístup pro informační účely.
Článek 18
Převod kvót a povolení využívat kvóty pro uvádění částečně fluorovaných uhlovodíků v dovezeném zařízení na trh
1. Výrobce nebo dovozce, pro nějž byla stanovena referenční hodnota podle čl. 16 odst. 1 nebo 3 a kterému byla přidělena kvóta podle čl. 16 odst. 5, smí tuto kvótu na všechna nebo libovolná množství převést v rejstříku podle čl. 17 odst. 1 jinému výrobci nebo dovozci v Unii nebo jinému výrobci nebo dovozci, kterého v Unii zastupuje výhradní zástupce uvedený v čl. 16 odst. 5 druhém a třetím pododstavci.
2. Výrobce nebo dovozce, který získal kvótu podle čl. 16 odst. 1 a 3 nebo jemuž byla kvóta převedena podle odstavce 1 tohoto článku, může oprávnit jiný podnik, aby jeho kvótu použil pro účely článku 14.
Výrobce nebo dovozce, který získal kvótu výhradně na základě prohlášení podle čl. 16 odst. 2, může oprávnit jiný podnik, aby použil jeho kvótu pro účely článku 14 pouze tehdy, dodá-li opravňující výrobce nebo dovozce fyzicky odpovídající množství částečně fluorovaných uhlovodíků.
Pro účely článků 15 a 16 a čl. 19 odst. 1 a 6 se předpokládá, že příslušná množství částečně fluorovaných uhlovodíků jsou uvedena na trh opravňujícím výrobcem nebo dovozcem v okamžiku oprávnění. Komise může požádat opravňujícího výrobce nebo dovozce o předložení důkazu o aktivní činnosti, pokud jde o dodávky částečně fluorovaných uhlovodíků.
KAPITOLA V
PODÁVÁNÍ ZPRÁV
Článek 19
Podávání zpráv o výrobě, dovozu, vývozu, používání vstupních surovin a zneškodňování látek uvedených v přílohách I a II
1. Každý výrobce, dovozce a vývozce, který během předchozího kalendářního roku vyrobil, dovezl nebo vyvezl nejméně jednu metrickou tunu nebo 100 tun ekvivalentu CO2 fluorovaných skleníkových plynů a plynů uvedených v příloze II, oznámí do 31. března 2015 a následně každý rok Komisi údaje uvedené v příloze VII ke každé z těchto látek za daný kalendářní rok. Tento odstavec se použije rovněž na podniky získávající kvótu podle čl. 18 odst. 1.
2. Každý podnik, který během předchozího kalendářního roku zneškodnil nejméně jednu metrickou tunu nebo 1 000 tun ekvivalentu CO2 fluorovaných skleníkových plynů a plynů uvedených v příloze II, oznámí do 31. března 2015 a následně každý rok Komisi údaje uvedené v příloze VII ke každé z těchto látek za daný kalendářní rok.
3. Každý podnik, který během předchozího kalendářního roku použil jako vstupní surovinu nejméně 1 000 tun ekvivalentu CO2 fluorovaných skleníkových plynů, oznámí do 31. března 2015 a následně každý rok Komisi údaje uvedené v příloze VII ke každé z těchto látek za daný kalendářní rok.
4. Každý podnik, který během předchozího kalendářního roku uvedl na trh nejméně 500 tun ekvivalentu CO2 fluorovaných skleníkových plynů a plynů uvedených v příloze II obsažených ve výrobcích či v zařízení, oznámí do 31. března 2015 a následně každý rok Komisi údaje uvedené v příloze VII ke každé z těchto látek za daný kalendářní rok.
5. Každý dovozce zařízení uvádějící na trh předem naplněná zařízení, pokud částečně fluorované uhlovodíky obsažené v těchto zařízeních nebyly uvedeny na trh Unie před naplněním zařízení, předloží Komisi ověřovací dokument vydaný podle čl. 14 odst. 2.
6. Každý podnik, který je povinen podle odstavce 1 oznámit uvedení nejméně 10 000 tun ekvivalentu CO2 částečně fluorovaných uhlovodíků na trh během předchozího kalendářního roku, musí do 30. června 2015 a následně každý rok navíc zajistit, aby přesnost údajů ověřil nezávislý auditor. Auditor musí být:
a)
akreditován podle směrnice 2003/87/ES; nebo
b)
akreditován pro ověřování finančních výkazů podle právních předpisů dotyčného členského státu.
Podnik ověřovací zprávu uchovává nejméně po dobu pěti let. Ověřovací zpráva musí být na vyžádání zpřístupněna příslušnému orgánu dotyčného členského státu a Komisi.
7. Komise může prostřednictvím prováděcích aktů stanovit formát a způsoby předkládání zpráv uvedených v tomto článku.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 24.
8. Komise přijme příslušná opatření k ochraně důvěrnosti informací předložených podle tohoto článku.
Článek 20
Shromažďování údajů o emisích
Členské státy zavedou pro příslušné oblasti uvedené v tomto nařízení systémy podávání zpráv s cílem získávat v možné míře údaje o emisích.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 21
Přezkum
1. Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci podle článku 22, kterými aktualizuje přílohy I, II a IV na základě nových hodnotících zpráv panelu přijatých Mezivládním panelem pro změnu klimatu nebo nových zpráv panelu pro vědecká hodnocení zřízeného Montrealským protokolem, týkajících se potenciálu globálního oteplování látek uvedených na seznamu.
2. Komise sleduje uplatňování a účinky tohoto nařízení na základě informací o uvádění plynů uvedených v přílohách I a II na trh, které jí jsou oznamovány podle článku 19, a o emisích fluorovaných skleníkových plynů zpřístupněných podle článku 20 a na základě veškerých příslušných informací získaných od členských států.
Komise zveřejní do 31. prosince 2020 zprávu o dostupnosti částečně fluorovaných uhlovodíků na trhu Unie.
Do 31. prosince 2022 zveřejní komplexní zprávu o účincích tohoto nařízení obsahující zejména:
a)
prognózy další poptávky po částečně fluorovaných uhlovodících do roku 2030 a v dalších letech;
b)
posouzení potřeby dalších opatření Unie a členských států s ohledem na stávající a nové mezinárodní závazky, které se týkají snižování emisí fluorovaných skleníkových plynů;
c)
přehledu evropských a mezinárodních norem, vnitrostátních bezpečnostních předpisů a stavebních předpisů členských států, které se týkají přechodu na alternativní chladiva;
d)
přezkumu dostupnosti technicky proveditelných a nákladově efektivních alternativ k výrobkům a zařízením obsahujícím fluorované skleníkové plyny pro výrobky a zařízení, které nejsou uvedeny v příloze III, a to s ohledem na energetickou účinnost.
3. Do 1. července 2017 zveřejní Komise zprávu posuzující zákaz podle bodu 13 přílohy III, v níž zváží zejména dostupnost nákladově efektivních, technicky proveditelných, energeticky účinných a spolehlivých alternativ ke sdruženým centrálním chladicím systémům uvedeným v daném ustanovení. S ohledem na tuto zprávu Komise případně předloží Evropskému parlamentu a Radě legislativní návrh na změnu bodu 13 přílohy III.
4. Do 1. července 2020 zveřejní Komise zprávu posuzující, zda existují nákladově efektivní, technicky proveditelné, energeticky účinné a spolehlivé alternativy, které umožňují nahrazení fluorovaných skleníkových plynů v nových druhotných spínacích zařízeních středního napětí a nových malých dělených klimatizačních systémech s jednou vnitřní jednotkou, a případně předloží Evropskému parlamentu a Radě legislativní návrh na změnu seznamu uvedeného v příloze III.
5. Do 1. července 2017 zveřejní Komise zprávu posuzující způsob přidělování kvót, včetně dopadu přidělování kvót zdarma, náklady na provádění tohoto nařízení v členských státech a případně možnou mezinárodní dohodu o částečně fluorovaných uhlovodících. S ohledem na tuto zprávu Komise případně předloží Evropskému parlamentu a Radě legislativní návrh za účelem:
a)
změny způsobu přidělování kvót;
b)
stanovení vhodného způsobu rozdělování jakýchkoli případných příjmů.
6. Do 1. ledna 2017 zveřejní Komise zprávu o přezkumu právních předpisů Unie týkajících se školení fyzických osob, pokud jde o bezpečné nakládání s alternativními chladivy, která mají nahradit nebo omezit používání fluorovaných skleníkových plynů, a případně předloží Evropskému parlamentu a Radě legislativní návrh na změnu příslušných právních předpisů Unie.
Článek 22
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 12 odst. 15 a čl. 21 odst. 1 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 10. června 2014. Komise předloží zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o další pětiletá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedená v čl. 12 odst. 15 a čl. 21 odst. 1 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 12 odst. 15 a čl. 21 odst. 1 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 23
Konzultační fórum
Při provádění tohoto nařízení zajistí Komise vyváženou účast zástupců členských států, zástupců občanské společnosti, včetně environmentálních organizací, zástupců výrobců, provozovatelů a certifikovaných osob. Za tímto účelem zřídí konzultační fórum, v rámci něhož by se tyto strany setkávaly a poskytovaly Komisi poradenství a odborné znalosti v souvislosti s prováděním tohoto nařízení, zejména pokud jde o dostupnost alternativ k fluorovaným skleníkovým plynům, včetně environmentálních, technických, ekonomických a bezpečnostních aspektů jejich používání. Jednací řád konzultačního fóra stanoví Komise a zveřejní jej.
Článek 24
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011. Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise návrh prováděcího aktu nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 25
Sankce
1. Členské státy stanoví pravidla pro ukládání sankcí za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musejí být účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy tato ustanovení oznámí Komisi do 1. ledna 2017 a neprodleně jí oznámí veškeré následné změny, které se jich týkají.
2. Podnikům, které překročily své kvóty pro uvádění částečně fluorovaných uhlovodíků na trh přidělené podle čl. 16 odst. 5 nebo převedené podle článku 18, lze poté, co bylo překročení zjištěno, kromě uložení sankcí uvedených v odstavci 1 tohoto článku rovněž přidělit pouze sníženou kvótu na období přidělování.
Snížené množství je vypočteno jako 200 % množství, o které byla kvóta překročena. Je-li snížené množství vyšší než množství, jež má být podle čl. 16 odst. 5 přiděleno jako kvóta na období přidělování poté, co bylo překročení zjištěno, není na dané období přidělování přidělena žádná kvóta a kvóta na následující období přidělování je obdobně snižována tak dlouho, dokud není odečteno celé množství.
Článek 26
Zrušení
Nařízení (ES) č. 842/2006 se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2015, aniž je dotčeno dodržování požadavků uvedeného nařízení v souladu s harmonogramem v něm stanoveným.
Nařízení (ES) č. 1493/2007, (ES) č. 1494/2007, (ES) č. 1497/2007, (ES) č. 1516/2007, (ES) č. 303/2008, (ES) č. 304/2008, (ES) č. 305/2008, (ES) č. 306/2008, (ES) č. 307/2008 a (ES) č. 308/2008 však zůstávají v platnosti a nadále se používají, pokud a dokud nejsou zrušena prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů Komise přijatých v souladu s tímto nařízením.
Odkazy na nařízení (ES) č. 842/2006 se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VIII.
Článek 27
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 517/2014
(2014. gada 16. aprīlis)
par fluorētām siltumnīcefekta gāzēm un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 842/2006
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām (“UNFCCC”), kurā Savienība ir līgumslēdzēja puse (3), Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes (“IPCC”) ceturtajā novērtējuma ziņojumā par klimata pārmaiņām ir norādīts, ka, pamatojoties uz esošajiem zinātniskajiem datiem, līdz 2050. gadam attīstītajām valstīm siltumnīcefekta gāzu emisijas būtu jāsamazina par 80-95 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni, lai ierobežotu pasaules klimata pārmaiņas tā, lai temperatūras pieaugums nepārsniegtu 2 °C un tādējādi novērstu nevēlamu klimata ietekmi.
(2)
Lai sasniegtu šo mērķi, Komisija pieņēma Ceļvedi virzībai uz konkurētspējīgu ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni 2050. gadā, ko Padome norādīja 2011. gada 17. maija secinājumos, un Eiropas Parlaments apstiprināja 2012. gada 15. marta rezolūcijā. Minētajā ceļvedī Komisija izklāstīja izmaksu ziņā izdevīgu veidu, kā līdz 2050. gadam Savienībā panākt vajadzīgos kopējos emisiju samazinājumus. Minētajā ceļvedī noteikti sektoru ieguldījumi, kas vajadzīgi sešās jomās. Ar CO2 nesaistītas emisijas, tostarp fluorētas siltumnīcefekta gāzes, bet izņemot lauksaimniecības nozarē radītās ar CO2 nesaistītās emisijas, līdz 2030. gadam būtu jāsamazina par 72-73 % un līdz 2050. gadam - par 70-78 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni. Ja pamatojas uz 2005. atsauces gadu, līdz 2030. gadam ir vajadzīgs ar CO2 nesaistīto emisiju, izņemot lauksaimniecības nozarē radīto emisiju, samazinājums par 60-61 %. Aprēķināts, ka 2005. gadā fluorētu siltumnīcefekta gāzu emisijas bija 90 miljoni tonnu (Mt) CO2 ekvivalenta. Samazinājums par 60 % nozīmē, ka līdz 2030. gadam emisijas būtu jāsamazina līdz aptuveni 35 Mt CO2 ekvivalenta. Ņemot vērā aplēstās emisijas 104 Mt CO2 ekvivalenta 2030. gadā, pamatojoties uz pašreizējo Savienības tiesību aktu pilnīgu piemērošanu, ir vajadzīgs turpmāks samazinājums par apmēram 70 Mt CO2 ekvivalenta.
(3)
Komisijas 2011. gada 26. septembra ziņojumā par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 842/2006 (4) piemērošanu, ietekmi un atbilstību ir secināts, ka pašreizējiem lokalizācijas pasākumiem, ja tos piemēro pilnībā, ir vajadzīgais potenciāls, lai samazinātu fluorētu siltumnīcefekta gāzu emisijas. Tāpēc minētie pasākumi būtu jāsaglabā un jāprecizē, pamatojoties uz pieredzi, kas gūta to īstenošanā. Daži pasākumi būtu jāattiecina arī uz citām ierīcēm, kurās lieto ievērojamu daudzumu fluorētu siltumnīcefekta gāzu, piemēram, kravas automobiļiem un piekabēm, kas aprīkoti ar dzesēšanas iekārtām. Pienākumam noteikt un uzturēt datus par iekārtām, kuras satur šādas gāzes, būtu jāattiecas arī uz elektrības sadales iekārtām. Ņemot vērā lokalizācijas pasākumu nozīmi tādu ražojumu un iekārtu aprites cikla beigās, kuri satur fluorētas siltumnīcefekta gāzes, dalībvalstīm būtu jāņem vērā ražotāju atbildības shēmu vērtība un jāsekmē to izveide, pamatojoties uz esošo paraugpraksi.
(4)
Minētajā ziņojumā arī secināts, ka iespējams izdarīt vairāk, lai samazinātu fluorētu siltumnīcefekta gāzu emisijas Savienībā, jo īpaši izvairoties no šādu gāzu lietošanas, ja ir pieejamas drošas un energoefektīvas alternatīvas tehnoloģijas, kam nav ietekmes uz klimatu vai kuru ietekme ir mazāka. 2010. gada emisiju samazinājums līdz pat divām trešdaļām līdz 2030. gadam ir izmaksu ziņā izdevīgs, jo daudzos sektoros ir pieejamas pierādītas un pārbaudītas alternatīvas.
(5)
Eiropas Parlamenta 2011. gada 14. septembra Rezolūcijā par visaptverošu pieeju ar CO2 nesaistītām klimatu ietekmējošām antropogēnajām emisijām ir atzinīgi novērtēta Savienības apņemšanās atbalstīt rīcību fluorogļūdeņražu jomā saskaņā ar Monreālas protokolu par ozona slāni noārdošām vielām (“Monreālas protokols”) kā pirmo piemēru ar tirgu nesaistītai pieejai siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanai. Minētajā rezolūcijā ir arī prasīts izskatīt veidus, kā veicināt to, lai starptautiskā līmenī nekavējoties tiktu uzsākta pakāpeniska fluorogļūdeņražu samazināšana, izmantojot Monreālas protokolu.
(6)
Lai veicinātu tādu tehnoloģiju izmantošanu, kam nav ietekmes uz klimatu vai kuru ietekme ir mazāka, fizisku personu apmācībā, kas veic ar fluorētām siltumnīcefekta gāzēm saistītas darbības, būtu jāiekļauj informācija par tehnoloģijām, kas kalpo, lai aizstātu un samazinātu fluorētu siltumnīcefekta gāzu lietošanu. Ņemot vērā to, ka dažas fluorētu siltumnīcefekta gāzu alternatīvas, ko lieto ražojumos un iekārtās, lai aizstātu un samazinātu fluorētu siltumnīcefekta gāzu izmantošanu, var būt toksiskas, uzliesmojošas vai pakļautas augstam spiedienam, Komisijai vajadzētu izskatīt spēkā esošos Savienības tiesību aktus, kuri attiecas uz fizisku personu apmācīšanu drošai rīcībai ar alternatīviem aukstumaģentiem, un nepieciešamības gadījumā iesniegt Eiropas Parlamentam un Padomei tiesību akta priekšlikumu nolūkā izdarīt grozījumus attiecīgajos Savienības tiesību aktos.
(7)
Būtu jāizstrādā vai jāpielāgo sertifikācijas un apmācības programmas, ņemot vērā tās programmas, kas izveidotas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 842/2006, un tās varētu iekļaut profesionālās apmācības sistēmās.
(8)
Lai nodrošinātu saskaņotību ar pārraudzības un ziņošanas prasībām saskaņā ar UNFCCC un Lēmumu 4/CMP.7, kurš pieņemts Līgumslēdzēju pušu konferencē, kas vienlaikus ir UNFCCC Kioto protokola, kas pieņemts Līgumslēdzēju pušu septītajā konferencē 2011. gada 11. decembrī Durbanā, pušu sanāksme, globālās sasilšanas potenciāls būtu jāaprēķina, pamatojoties uz viena kilograma gāzes globālās sasilšanas potenciālu 100 gados salīdzinājumā ar vienu kilogramu CO2. Ja iespējams, aprēķina pamatā vajadzētu būt ceturtajam novērtēšanas ziņojumam, ko pieņēmusi Klimata pārmaiņu starpvaldību padome (IPCC).
(9)
Fluorētu siltumnīcefekta gāzu emisiju efektīvai pārraudzībai ir ļoti būtiska nozīme, lai varētu sekot līdzi virzībai uz emisiju samazināšanas mērķu sasniegšanu, kā arī šīs regulas ietekmes izvērtēšanai. Konsekventu un augstas kvalitātes datu izmantošana, ziņojot par fluorētu siltumnīcefekta gāzu emisijām, ir būtiska, lai nodrošinātu ziņošanas par emisijām kvalitāti. Dalībvalstīm izveidojot ziņošanas sistēmas par fluorētu siltumnīcefekta gāzu emisijām, tiktu nodrošināta saskaņotība ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 525/2013 (5). Dati par fluorētu siltumnīcefekta gāzu noplūdi no iekārtām, kuras uzņēmumi savāc saskaņā ar šo regulu, varētu ievērojami uzlabot minētās sistēmas, ar kuru palīdzību tiek ziņots par emisijām. Tādā veidā vajadzētu būt iespējamam pārbaudīt to datu konsekvenci, kurus izmanto emisiju noteikšanai, un uzlabot uz aprēķiniem balstītās aptuvenās vērtības, tādējādi valstu siltumnīcefekta gāzu pārskatos ļaujot labāk aplēst fluorētu siltumnīcefekta gāzu emisijas.
(10)
Ņemot vērā to, ka ir pieejamas piemērotas alternatīvas, pašreizējais aizliegums izmantot sēra heksafluorīdu magnija spiedienliešanā un magnija spiedienliešanas sakausējumu pārstrādē, būtu jāattiecina arī uz iekārtām, kas patērē mazāk nekā 850 kg sēra heksafluorīda gadā. Līdzīgi, nosakot piemērotu pārejas periodu, būtu jāaizliedz tādu aukstumaģentu lietošana, kuriem ir ļoti liels globālās sasilšanas potenciāls - 2 500 vai lielāks, lai apkalpotu vai tehniski apkoptu saldēšanas iekārtas, kuru uzpildīšanas tilpums ir 40 tonnas CO2 ekvivalenta vai vairāk.
(11)
Ja ir pieejamas piemērotas alternatīvas konkrētu fluorētu siltumnīcefekta gāzu lietojumam, būtu jāievieš aizliegumi laist tirgū jaunas dzesēšanai, gaisa kondicionēšanai un ugunsdrošībai paredzētas iekārtas, kas satur minētās vielas, vai kuru darbība no tām ir atkarīga. Ja alternatīvas nav pieejamas vai nevar tikt izmantotas tehnisku vai drošības apsvērumu dēļ, vai ja šādu alternatīvu izmantošana radītu nesamērīgas izmaksas, Komisijai vajadzētu būt iespējai atļaut atbrīvojumu, lai dotu iespēju uz ierobežotu laikposmu laist tirgū šādus ražojumus un iekārtas. Ņemot vērā tehnoloģiju turpmāko attīstību, Komisijai būtu arī jāturpina izvērtēt aizliegumi laist tirgū jaunas iekārtas, kas paredzētas vidēja sprieguma sekundārām sadales iekārtām, un jaunas, neliela izmēra dalītas gaisa kondicionēšanas sistēmas ar vienu iekštelpu bloku.
(12)
Iekārtas, kas satur fluorētas siltumnīcefekta gāzes, būtu jāatļauj laist tirgū, ja minēto iekārtu kopējās siltumnīcefekta gāzu emisijas, ņemot vērā reālo noplūdi un rekuperācijas apmērus, to aprites cikla laikā ir mazākas par tām, kas rastos no līdzvērtīgām iekārtām bez fluorētām siltumnīcefekta gāzēm, kurām ir maksimāli pieļaujamais energopatēriņš, kas izklāstīts attiecīgajos īstenošanas pasākumos, kuri pieņemti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/125/EK (6). Minēto īstenošanas pasākumu regulāra un laicīga pārskatīšana saskaņā ar minēto direktīvu palīdzētu nodrošināt, ka minētie īstenošanas pasākumi arī turpmāk ir efektīvi un piemēroti.
(13)
Pakāpeniska to fluorogļūdeņražu daudzumu samazināšana, kas var tikt laisti tirgū, ir noteikts kā efektīvākais un izmaksu ziņā izdevīgākais veids, kā samazināt minēto vielu emisijas ilgtermiņā.
(14)
Lai īstenotu tādu fluorogļūdeņražu daudzumu pakāpenisku samazināšanu, kas var tikt laisti Savienības tirgū, Komisijai būtu jāiedala kvotas individuāliem ražotājiem un importētājiem fluorogļūdeņražu laišanai tirgū ar mērķi nepārsniegt vispārējo kvantitatīvo ierobežojumu fluorogļūdeņražu laišanai tirgū. Lai aizsargātu tirgū laisto fluorogļūdeņražu daudzumu pakāpeniskas samazināšanas integritāti, fluorogļūdeņraži, ar kuriem ir uzpildītas iekārtas, būtu jāieskaita Savienības kvotu sistēmā. Ja iekārtās iekļautie fluorogļūdeņraži nav bijuši laisti tirgū pirms iekārtu uzpildīšanas, tad būtu jāpieprasa atbilstības deklarācija, lai pierādītu, ka minētie fluorogļūdeņraži ir ieskaitīti Savienības kvotu sistēmā.
(15)
Sākumā atsauces vērtību aprēkināšanas un kvotu iedalīšanas atsevišķiem ražotājiem vai importētājiem pamatā vajadzētu būt fluorogļūdeņražu daudzumiem, par kuru laišanu tirgū atsauces periodā no 2009. gada līdz 2012. gadam tie ir paziņojuši. Taču, lai neizslēgtu mazos uzņēmumus, vienpadsmit procenti no vispārējā kvantitatīvā ierobežojuma būtu jārezervē importētājiem un ražotājiem, kas atsauces periodā nav laiduši tirgū 1 tonnu vai vairāk fluorētu siltumnīcefekta gāzu.
(16)
Regulāri pārrēķinot atsauces vērtības un kvotas, Komisijai būtu jānodrošina, ka uzņēmumiem ir atļauts turpināt darbību, pamatojoties uz vidējo apjomu, ko tie iepriekšējos gados ir laiduši tirgū.
(17)
Dažu fluorētu gāzu ražošanas procesā var rasties ievērojamas citu fluorētu siltumnīcefekta gāzu - blakusproduktu - emisijas. Šādas blakusproduktu emisijas - kā nosacījums fluorētu siltumnīcefekta gāzu laišanai tirgū - būtu jāiznīcina vai jārekuperē turpmākas izmantošanas nolūkā.
(18)
Komisijai būtu jānodrošina, ka ir ieviests centrāls elektronisks reģistrs, lai pārvaldītu kvotas fluorogļūdeņražu laišanai tirgū, un ziņošanu, tostarp ziņošanu par tirgū laistām iekārtām, jo īpaši, ja iekārtas ir iepriekš uzpildītas ar fluorogļūdeņražiem, kas pirms uzpildes nav tikuši laisti tirgū, tādējādi pastāvot nepieciešamībai to pārbaudīt, izmantojot atbilstības deklarāciju un sekojošu trešās personas pārbaudi, ka fluorogļūdeņražu daudzumu ieskaita Savienības kvotu sistēmā.
(19)
Lai saglabātu elastību lielapjoma fluorogļūdeņražu tirgū, vajadzētu būt iespējai, pamatojoties uz atsauces vērtībām piešķirtās kvotas nodot citam ražotājam vai importētājam Savienībā vai citam ražotājam vai importētājam, kuru Savienībā pārstāv vienīgais pārstāvis.
(20)
Lai varētu pārraudzīt šīs regulas efektivitāti, pašreizējo ziņošanas pienākumu darbības joma būtu jāattiecina arī uz citām fluorētām vielām, kam ir būtisks globālās sasilšanas potenciāls vai kas varētu aizstāt I pielikumā uzskaitītās fluorētās siltumnīcefekta gāzes. Tā paša iemesla dēļ būtu jāziņo arī par fluorētu siltumnīcefekta gāzu iznīcināšanu un importēšanu Savienībā, ja tās ir pildītas ražojumos un iekārtās. Būtu jānosaka de minimis robežvērtības, lai novērstu nesamērīgu administratīvo slogu, jo īpaši maziem un vidējiem uzņēmumiem un mikrouzņēmumiem.
(21)
Komisijai būtu pastāvīgi jāpārrauga ietekme, ko rada tirgū laisto fluorogļūdeņražu daudzumu samazināšana, tostarp tās ietekme uz piegādi tādām iekārtām, kuru aprites cikla laikā fluorogļūdeņražu lietošana radītu mazākas emisijas nekā tad, ja tiktu izmantotas alternatīvas tehnoloģijas. Komisijai līdz 2020. gada beigām būtu jāizstrādā ziņojums par fluorogļūdeņražu pieejamību Savienības tirgū. Līdz 2022. gada beigām Komisijai būtu jāveic visaptverošs pārskats, lai laikus pielāgotu šīs regulas noteikumus, ņemot vērā tās īstenošanu, notikumu attīstību un starptautiskās saistības, un, ja nepieciešams, ierosinātu papildu samazināšanas pasākumus.
(22)
Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (7).
(23)
Lai grozītu dažus nebūtiskus šīs regulas elementus, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (“LESD”) 290. pantu. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(24)
Tā kā šī regula ir pieņemta saskaņā ar LESD 192. panta 1. punktu, tā neliedz dalībvalstīm uzturēt spēkā vai ieviest stingrākus aizsargpasākumus, kas ir saderīgi ar LESD. Saskaņā ar LESD 193. pantu dalībvalstīm jebkuri šādi pasākumi ir jādara zināmi Komisijai.
(25)
Šī regula groza un papildina Regulas (EK) Nr. 842/2006 priekšmetu, kura tāpēc būtu jāatceļ. Tomēr, lai nodrošinātu vienmērīgu pāreju no vecā režīma uz jauno režīmu, ir lietderīgi paredzēt, ka Komisijas Regulām (EK) Nr. 1493/2007 (8), (EK) Nr. 1494/2007 (9), (EK) Nr. 1497/2007 (10), (EK) Nr. 1516/2007 (11), (EK) Nr. 303/2008 (12), (EK) Nr. 304/2008 (13), (EK) Nr. 305/2008 (14), (EK) Nr. 306/2008 (15), (EK) Nr. 307/2008 (16) un (EK) Nr. 308/2008 (17) būtu jāpaliek spēkā un tās būtu jāturpina piemērot līdz brīdim, kad tās tiek atceltas ar deleģētajiem vai īstenošanas aktiem, ko Komisija pieņem saskaņā ar šo Regulu.
(26)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet aplūkotās vides problēmas pārrobežu rakstura un šīs regulas ietekmes uz Savienības iekšējo un ārējo tirdzniecību dēļ tos var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I NODAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. pants
Priekšmets
Šīs regulas mērķis ir aizsargāt vidi, samazinot fluorētu siltumnīcefekta gāzu emisijas. Tādējādi šajā regulā:
a)
paredz noteikumus par fluorētu siltumnīcefekta gāzu ierobežošanu, lietošanu, rekuperāciju un iznīcināšanu un par saistītajiem palīgpasākumiem;
b)
paredz nosacījumus par konkrētu ražojumu un iekārtu, kas satur fluorētas siltumnīcefekta gāzes vai kuru darbība ir atkarīga no fluorētām siltumnīcefekta gāzēm, laišanu tirgū;
c)
paredz nosacījumus par fluorētu siltumnīcefekta gāzu īpašo lietojumu; un
d)
nosaka kvantitatīvus ierobežojumus fluorogļūdeņražu laišanai tirgū.
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:
1)
“fluorētas siltumnīcefekta gāzes” ir fluorogļūdeņraži, perfluorogļūdeņraži, sēra heksafluorīds un citas siltumnīcefekta gāzes, kas satur fluoru, kas uzskaitītas I pielikumā, vai maisījumi, kas satur jebkuru no minētajām vielām;
2)
“fluorogļūdeņraži” vai “HFC” ir vielas, kas uzskaitītas I pielikuma 1. iedaļā, vai maisījumi, kas satur jebkuru no minētajām vielām;
3)
“perfluorogļūdeņraži” vai “PFC” ir vielas, kas uzskaitītas I pielikuma 2. iedaļā, vai maisījumi, kas satur jebkuru no minētajām vielām;
4)
“sēra heksafluorīds” vai “SF6” ir viela, kas minēta I pielikuma 3. iedaļā, vai maisījumi, kas satur minēto vielu;
5)
“maisījums” ir šķidrums, kura sastāvā ir divas vai vairākas vielas, no kurām vismaz viena ir I vai II pielikumā uzskaitīta viela;
6)
“globālās sasilšanas potenciāls” vai “GSP” ir siltumnīcefekta gāzes klimatiskais sasilšanas potenciāls attiecībā pret oglekļa dioksīda (“CO2”) klimatisko sasilšanas potenciālu, kas aprēķināts kā viena kilograma siltumnīcefekta gāzes sasilšanas potenciāls 100 gados salīdzinājumā ar vienu kilogramu CO2, kā izklāstīts I, II un IV pielikumā, vai, maisījumu gadījumā, aprēķināts saskaņā ar IV pielikumu;
7)
“tonna(-s) CO2 ekvivalenta” ir siltumnīcefekta gāzu daudzums, kas izteikts kā siltumnīcefekta gāzu masas (metriskajās tonnās) un to globālās sasilšanas potenciāla reizinājums;
8)
“operators” ir fiziska vai juridiska persona, kam ir faktiska vara attiecībā uz to ražojumu un iekārtu tehnisko darbību, uz kuriem attiecas šī regula; noteiktos, konkrētos gadījumos dalībvalsts var nozīmēt īpašnieku kā personu, kas atbild par operatora pienākumu pildīšanu;
9)
“lietojums” ir fluorētu siltumnīcefekta gāzu izmantošana ražojumu un iekārtu ražošanā, tehniskajā apkopē vai apkalpē, tostarp atkārtotā uzpildīšanā, vai citos procesos, kas minēti šajā regulā;
10)
“laist tirgū” nozīmē piegādāt vai darīt pieejamu citai personai Savienībā pirmo reizi, par maksu vai bez maksas, vai ražotāja gadījumā - lietot savām vajadzībām, un ietver muitas preču izlaišanu brīvā apgrozībā Savienībā;
11)
“hermētiski noslēgta iekārta” ir iekārta, kurā visas fluorētu siltumnīcefekta gāzi saturošās sastāvdaļas ir noslēgtas, tās metinot, cietlodējot vai veidojot līdzīgu pastāvīgu savienojumu, kas var ietvert pārsegtus vārstus vai pārsegtas pieslēgvietas, kurās iespējams veikt pienācīgu remontu vai likvidēšanu, un kuru pārbaudītā noplūdes vērtība zem spiediena, kas sastāda vismaz ceturto daļu no maksimāli pieļaujamā spiediena, ir mazāka par 3 gramiem gadā;
12)
“tvertne” ir ražojums, kas paredzēts galvenokārt, lai pārvadātu vai glabātu fluorētas siltumnīcefekta gāzes;
13)
“atkārtoti neuzpildāma tvertne” ir tvertne, kuru nevar atkārtoti uzpildīt, to nepielāgojot šim nolūkam, vai kas ir laista tirgū, neparedzot tās nodošanu atpakaļ atkārtotai uzpildīšanai;
14)
“rekuperācija” ir to fluorēto siltumnīcefekta gāzu savākšana un glabāšana, kas iegūtas no ražojumiem, tostarp tvertnēm, un iekārtām tehniskās apkopes vai apkalpes laikā vai pirms ražojumu vai iekārtu likvidēšanas;
15)
“otrreizēja pārstrāde” ir rekuperētas fluorētas siltumnīcefekta gāzes atkārtota izmantošana pēc vienkārša attīrīšanas procesa;
16)
“reģenerācija” ir rekuperētas fluorētas siltumnīcefekta gāzes atkārtota pārstrāde, lai panāktu atbilstību darbības rādītājiem, kas līdzvērtīgi nelietotas vielas darbības rādītājiem, ņemot vērā tās paredzēto lietojumu;
17)
“iznīcināšana” ir process, kurā fluorētu siltumnīcefekta gāzi vai tās lielāko daļu neatgriezeniski pārveido vai sadala vienā vai vairākās noturīgās vielās, kas nav fluorētas siltumnīcefekta gāzes;
18)
“demontāža” ir tāda ražojuma vai iekārtas detaļas, kas satur fluorētas siltumnīcefekta gāzes, galīgā slēgšana un izņemšana no ekspluatācijas vai lietošanas;
19)
“remonts” ir tādu ražojumu vai iekārtu, kuras satur, vai kuru darbība ir atkarīga no fluorētām siltumnīcefekta gāzēm, ietverot sastāvdaļu, kas satur vai kam ir paredzēts saturēt šādas gāzes, un kuras ir bojātas vai ar noplūdi, atjaunošana;
20)
“uzstādīšana” ir divu vai vairāku iekārtas vai kontūru detaļu, kas satur vai kam ir paredzēts saturēt fluorētas siltumnīcefekta gāzes, savienošana ar mērķi samontēt sistēmu tās turpmākās ekspluatācijas vietā, savienojot sistēmas gāzes cauruļvadus, lai izveidotu noslēgtu kontūru neatkarīgi no vajadzības sistēmu pēc montāžas uzpildīt;
21)
“tehniskā apkope vai apkalpe” ir visas darbības, izņemot rekuperāciju saskaņā ar šīs regulas 8. pantu un noplūdes pārbaudes saskaņā ar šīs regulas 4. pantu un 10. panta 1. punkta b) apakšpunktu, kas izraisa tādu kontūru atvēršanu, kuras satur vai kurām ir paredzēts saturēt fluorētas siltumnīcefekta gāzes, jo īpaši fluorētu siltumnīcefekta gāzu iepildīšana sistēmā, kontūra vai iekārtas vienas vai vairāku detaļu demontāža, kontūra vai iekārtas vienas vai vairāku detaļu atkārtota montāža, kā arī noplūžu remonts;
22)
“nelietota viela” ir viela, kas iepriekš nav lietota;
23)
“stacionārs” ir tāds, kas parasti netiek pārvietots darbības laikā un ietver pārvietojamas telpu gaisa kondicionēšanas ierīces;
24)
“mobils” ir tāds, kas parasti tiek pārvietots darbības laikā;
25)
“vienkomponenta putas” ir putu sastāvs, kas atrodas vienā aerosola izsmidzinātājā neizreaģējušā vai daļēji izreaģējušā šķidrā veidā un kas izplešas un sacietē, kad nokļūst ārpus izsmidzinātāja;
26)
“kravas automobilis ar dzesēšanas iekārtu” ir transportlīdzeklis, kura masa ir lielāka par 3,5 tonnām un kas konstruēts un ražots galvenokārt preču pārvadāšanai, un kas ir aprīkots ar dzesēšanas vienību;
27)
“piekabe ar dzesēšanas iekārtu” ir transportlīdzeklis, kas konstruēts un ražots tā, lai to piestiprinātu kravas automobilim vai traktoram, galvenokārt preču pārvadāšanai, un kas ir aprīkots ar dzesēšanas vienību;
28)
“tehniskais aerosols” ir aerosola izsmidzinātājs, ko izmanto ražojumu un iekārtu tehniskajā apkopē, remontā, tīrīšanā, pārbaudē, dezinsekcijā un ražošanā, iekārtu uzstādīšanā un citos nolūkos;
29)
“noplūdes konstatēšanas sistēma” ir kalibrēta mehāniska, elektriska vai elektroniska ierīce fluorētu siltumnīcefekta gāzu noplūdes konstatēšanai, kas, šādu noplūdi konstatējot, par to paziņo operatoram;
30)
“uzņēmums” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas:
a)
ražo, lieto, rekuperē, savāc, pārstrādā, reģenerē vai iznīcina fluorētas siltumnīcefekta gāzes;
b)
importē vai eksportē fluorētas siltumnīcefekta gāzes vai ražojumus un iekārtas, kas satur tādas gāzes;
c)
laiž tirgū fluorētas siltumnīcefekta gāzes vai ražojumus un iekārtas, kas satur šādas gāzes vai kuru darbība ir atkarīga no šādām gāzēm;
d)
uzstāda, apkalpo, tehniski apkopj, remontē, pārbauda attiecībā uz noplūdēm vai demontē iekārtas, kas satur fluorētas siltumnīcefekta gāzes vai kuru darbība ir atkarīga no fluorētām siltumnīcefekta gāzēm;
e)
ir iekārtas, kas satur fluorētas siltumnīcefekta gāzes vai kuru darbība ir atkarīga no fluorētām siltumnīcefekta gāzēm, operators;
f)
ražo, importē, eksportē, laiž tirgū vai iznīcina gāzes, kas uzskaitītas II pielikumā;
g)
laiž tirgū ražojumus vai iekārtas, kas satur gāzes, kuras uzskaitītas II pielikumā;
31)
“izejviela” ir jebkura fluorēta siltumnīcefekta gāze vai viela, kas uzskaitīta II pielikumā, kura ķīmiski pārveidojas procesā, kā rezultātā tā pilnībā maina savu sākotnējo sastāvu, un kuras emisijas ir nenozīmīgas;
32)
“komerciāls lietojums” ir tāds, kas lietots ražojumu glabāšanai, izvietošanai vitrīnā vai izplatīšanai, pārdošanai galalietotājiem, mazumtirdzniecībā un ēdināšanas pakalpojumos;
33)
“ugunsaizsardzības iekārtas” ir iekārtas un sistēmas, ko izmanto ugunsdrošības vai ugunsdzēsības aprīkojumā un kas ietver ugunsdzēsības aparātus;
34)
“organiskais Renkina cikls” ir cikls, kas satur kondensētu fluorētu siltumnīcefekta gāzi un kas pārveido no siltuma avota cēlušos siltumu enerģijā elektroenerģijas vai mehāniskās enerģijas ražošanai;
35)
“militārās iekārtas” ir ieroči, munīcija un militārais aprīkojums, kas īpaši paredzēts militāriem nolūkiem un kas vajadzīgas dalībvalstu drošības pamatinterešu aizsardzībai;
36)
“elektrības sadales iekārtas” ir komutācijas iekārtas atsevišķi un kopā ar saistītajām vadības, mērīšanas, aizsardzības un regulēšanas ierīcēm un šādu iekārtu un ierīču agregāti ar saistītajiem savstarpējiem savienojumiem, piederumiem, apvalkiem un balsta konstrukcijām, kas paredzētas izmantošanai saistībā ar elektroenerģijas ražošanu, pārvadi, sadali un transformēšanu;
37)
“kompleksas centralizētas dzesēšanas sistēmas” ir sistēmas, kas aprīkotas ar diviem vai vairākiem kompresoriem, kuri tiek ekspluatēti paralēli un kuri ir savienotas ar vienu vai vairākiem kopīgiem kondensatoriem un vairākām dzesēšanas ierīcēm, piemēram, vitrīnām, dzesēšanas kamerām, saldētājkamerām vai atdzesētām noliktavas telpām;
38)
“kaskādes sistēmu primārais dzesēšanas kontūrs” ir primārais kontūrs netiešās vidējas temperatūras sistēmās, kurās divu vai vairāku atsevišķu dzesēšanas kontūru kombinācija ir savienota virknē tādā veidā, ka primārā sistēma absorbē kondensatora siltumu no sekundārās sistēmas vidējās temperatūras nodrošināšanai;
39)
“dalītas gaisa kondicionēšanas sistēmas ar vienu iekštelpu bloku” ir telpas gaisa kondicionēšanas sistēmas, kuras sastāv no viena āra bloka un viena iekštelpu bloka, ko savieno cauruļvads, pa kuru plūst aukstumaģents, un kuras nepieciešams uzstādīt izmantošanas vietā.
II NODAĻA
LOKALIZĀCIJA
3. pants
Fluorētu siltumnīcefekta gāzu emisiju novēršana
1. Ir aizliegts apzināti atmosfērā izlaist fluorētas siltumnīcefekta gāzes, ja izlaišana nav tehniski vajadzīga paredzētajam lietojumam.
2. Fluorētas siltumnīcefekta gāzes saturošo iekārtu operatori veic piesardzības pasākumus, lai nepieļautu minēto gāzu nejaušu izlaišanu (“noplūde”). Tie veic visus tehniski un ekonomiski iespējamos pasākumus, lai līdz minimumam samazinātu fluorētu siltumnīcefekta gāzu noplūdes.
3. Ja ir konstatēta fluorētu siltumnīcefekta gāzu noplūde, operatori nodrošina, ka iekārta tiek saremontēta bez nepamatotas kavēšanās.
Ja uz iekārtām attiecas noplūdes pārbaudes prasība saskaņā ar 4. panta 1. punktu un ir pabeigts iekārtas noplūdes remonts, operatori nodrošina, ka iekārtu viena mēneša laikā pēc remonta pārbauda sertificētas fiziskas personas, lai pārliecinātos, vai remonts ir bijis efektīvs.
4. Fiziskas personas, kas veic uzdevumus, kuri minēti 10. panta 1. punkta a) līdz c) apakšpunktā, ir sertificētas saskaņā ar 10. panta 4. un 7. punktu un veic piesardzības pasākumus, lai nepieļautu fluorētu siltumnīcefekta gāzu noplūdi.
Uzņēmumi, kas veic 4. panta 2. punkta a) līdz d) apakšpunktā uzskaitīto iekārtu uzstādīšanu, apkalpi, tehnisko apkopi, remontu vai demontāžu, ir sertificēti saskaņā ar 10. panta 6. un 7. punktu un veic piesardzības pasākumus, lai nepieļautu fluorētu siltumnīcefekta gāzu noplūdi.
4. pants
Noplūdes pārbaudes
1. To iekārtu operatori, kuras satur fluorētas siltumnīcefekta gāzes, kuru daudzums ir 5 tonnas CO2 ekvivalenta vai vairāk un kuras nav putu sastāvā, nodrošina, ka iekārtām tiek veikta noplūdes pārbaude.
Hermētiski noslēgtām iekārtām, kas satur fluorētas siltumnīcefekta gāzes daudzumā mazāk par 10 tonnām CO2 ekvivalenta, neveic noplūdes pārbaudes saskaņā ar šo pantu, ar noteikumu, ka iekārtas ir marķētas kā hermētiski noslēgtas.
Elektrības sadales iekārtām neveic noplūdes pārbaudes saskaņā ar šo pantu, ar noteikumu, ka tās atbilst vienam no šādiem nosacījumiem:
a)
to pārbaudītā noplūdes vērtība ir mazāka par 0,1 % gadā, kā to ražotājs ir norādījis tehniskajā specifikācijā un attiecīgi uz marķējuma;
b)
tās ir aprīkotas ar spiediena vai blīvuma mērīšanas ierīci; vai
c)
tās satur mazāk par 6 kg fluorētu siltumnīcefekta gāzu.
2. Šā panta 1. punktu piemēro šādu fluorētas siltumnīcefekta gāzes saturošo iekārtu operatoriem:
a)
stacionāras dzesēšanas iekārtas;
b)
stacionāras gaisa kondicionēšanas iekārtas;
c)
stacionāri siltumsūkņi;
d)
stacionāras ugunsaizsardzības iekārtas;
e)
dzesēšanas vienības ar dzesēšanas iekārtu aprīkotos kravas automobiļos un piekabēs;
f)
elektrības sadales iekārtas;
g)
organiskais Renkina cikls.
Attiecībā uz pirmās daļas a) līdz e) apakšpunktā minētajām iekārtām pārbaudes veic fiziskas personas, kas ir sertificētas saskaņā ar 10. pantā paredzētajiem noteikumiem.
Atkāpjoties no 1. punkta pirmās daļas, līdz 2016. gada 31. decembrim iekārtām, kas satur mazāk par 3 kg fluorētu siltumnīcefekta gāzu, vai hermētiski noslēgtām iekārtām, kas ir attiecīgi marķētas un kas satur mazāk par 6 kg fluorētu siltumnīcefekta gāzu, nepiemēro noplūdes pārbaudes.
3. Noplūdes pārbaudes saskaņā ar 1. punktu veic, ievērojot šādu biežumu:
a)
iekārtām, kas satur fluorētas siltumnīcefekta gāzes, kuru daudzums ir 5 tonnas CO2 ekvivalenta vai vairāk, bet mazāks par 50 tonnām CO2 ekvivalenta - vismaz ik 12 mēnešus vai, ja ir ierīkota noplūdes konstatēšanas sistēma, vismaz ik 24 mēnešus;
b)
iekārtām, kas satur fluorētas siltumnīcefekta gāzes, kuru daudzums ir 50 tonnas CO2 ekvivalenta vai vairāk, bet mazāks par 500 tonnām CO2 ekvivalenta - vismaz ik sešus mēnešus vai, ja ir ierīkota noplūdes konstatēšanas sistēma, vismaz ik 12 mēnešus;
c)
iekārtām, kas satur fluorētas siltumnīcefekta gāzes, kuru daudzums ir 500 tonnas CO2 ekvivalenta vai vairāk - vismaz ik trīs mēnešus vai, ja ir ierīkota noplūdes konstatēšanas sistēma, vismaz ik sešus mēnešus.
4. Šā panta 1. punkta pienākumus 2. punkta d) apakšpunktā minētajām ugunsaizsardzības iekārtām uzskata par izpildītiem ar noteikumu, ka ir izpildīti šādi divi nosacījumi:
a)
pastāvošais pārbaudes režīms atbilst ISO 14520 vai EN 15004 standartam; un
b)
ugunsaizsardzības iekārtas tiek pārbaudītas tik bieži, kā tas prasīts saskaņā ar 3. punktu.
5. Komisija ar īstenošanas aktiem precizē prasības attiecībā uz noplūdes pārbaudēm, kas saskaņā ar šā panta 1. punktu jāveic katram iekārtu veidam, kurš norādīts minētajā punktā; nosaka tās iekārtu daļas, kurās visticamāk varētu rasties noplūdes, un atceļ tiesību aktus, kas pieņemti saskaņā ar 3. panta 7. punktu Regulā (EK) Nr. 842/2006. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 24. pantā.
5. pants
Noplūdes konstatēšanas sistēmas
1. To iekārtu operatori, kuras uzskaitītas 4. panta 2. punkta a) līdz d) apakšpunktā un kas satur fluorētas siltumnīcefekta gāzes, kuru daudzums ir 500 tonnas CO2 ekvivalenta vai vairāk, nodrošina, ka iekārtas ir aprīkotas ar noplūdes konstatēšanas sistēmu, kas brīdina operatoru vai apkalpojošo uzņēmumu par katru noplūdi.
2. To iekārtu operatori, kuras uzskaitītas 4. panta 2. punkta f) un g) apakšpunktā un kas satur fluorētas siltumnīcefekta gāzes, kuru daudzums ir 500 tonnas CO2 ekvivalenta vai vairāk, un kas uzstādītas no 2017. gada 1. janvāra, nodrošina, ka šādas iekārtas ir aprīkotas ar noplūdes konstatēšanas sistēmu, kas brīdina operatoru vai apkalpojošo uzņēmumu par katru noplūdi.
3. To iekārtu operatori, kuras uzskaitītas 4. panta 2. punkta a) līdz d) apakšpunktā un g) apakšpunktā un uz kurām attiecas šā panta 1. vai 2. punkts, nodrošina, ka noplūdes konstatēšanas sistēmas tiek pārbaudītas vismaz reizi 12 mēnešos, lai nodrošinātu to pareizu darbību.
4. To iekārtu operatori, kuras uzskaitītas 4. panta 2. punkta f) apakšpunktā un uz kurām attiecas šā panta 2. punkts, nodrošina, ka noplūdes konstatēšanas sistēmas tiek pārbaudītas vismaz reizi 6 gados, lai nodrošinātu to pareizu darbību.
6. pants
Uzskaite
1. To iekārtu operatori, uz kurām attiecas noplūdes pārbaudes prasība saskaņā ar 4. panta 1. punktu, par katru šādu iekārtu ievieš un saglabā datus, kuros norāda šādu informāciju:
a)
uzstādīšanā pievienoto fluorēto siltumnīcefekta gāzu daudzums un veids;
b)
to fluorēto siltumnīcefekta gāzu daudzumi, kas pievienoti uzstādīšanas, tehniskās apkopes vai apkalpes laikā, vai radušies noplūdes rezultātā;
c)
vai uzstādīšanā pievienoto fluorēto siltumnīcefekta gāzu daudzumi ir pārstrādāti vai reģenerēti, tostarp pārstrādes vai reģenerācijas uzņēmuma nosaukums un adrese un, ja nepieciešams, sertifikācijas numurs;
d)
rekuperēto fluorēto siltumnīcefekta gāzu daudzums;
e)
tā uzņēmuma identifikācija, kas iekārtu uzstādīja, apkalpoja, tehniski apkopa un attiecīgā gadījumā to remontēja vai demontēja, tostarp attiecīgā gadījumā tā sertifikāta numurs;
f)
saskaņā ar 4. panta 1. līdz 3. punktu veikto pārbaužu datumi un rezultāti;
g)
ja iekārta ir demontēta, pasākumi, kas veikti, lai rekuperētu un likvidētu fluorētās siltumnīcefekta gāzes.
2. Ja vien 1. punktā minētie dati netiek glabāti datubāzē, ko izveidojušas dalībvalstu kompetentās iestādes, piemēro šādus nosacījumus:
a)
1. punktā minētie operatori veic minētajā punktā paredzēto uzskaiti vismaz piecus gadus;
b)
uzņēmumi, kas operatoru vajadzībām īsteno 1. punkta e) apakšpunktā minētās darbības, 1. punktā minēto datu kopijas saglabā vismaz piecus gadus.
Šā panta 1. punktā minētos datus pēc pieprasījuma dara pieejamus vai nu attiecīgās dalībvalsts kompetentajai iestādei, vai nu Komisijai. Tiktāl, ciktāl šādi dati satur vides informāciju, attiecīgi piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/4/EK (18) vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1367/2006 (19).
3. Šīs regulas 11. panta 4. punkta nolūkos uzņēmumi, kas piegādā fluorētas siltumnīcefekta gāzes, izveido attiecīgās informācijas uzskaiti par fluorētu siltumnīcefekta gāzu pircējiem, tostarp šādas ziņas:
a)
pircēju sertifikāta numurus; un
b)
attiecīgie iepirkto fluorēto siltumnīcefekta gāzu daudzumi.
Uzņēmumi, kas piegādā fluorētas siltumnīcefekta gāzes, uztur minēto uzskaiti vismaz piecus gadus.
Uzņēmumi, kas piegādā fluorētas siltumnīcefekta gāzes, šādus datus pēc pieprasījuma dara pieejamus vai nu attiecīgās dalībvalsts kompetentajai iestādei, vai nu Komisijai. Tiktāl, ciktāl šie dati satur vides informāciju, attiecīgi piemēro Direktīvu 2003/4/EK vai Regulu (EK) Nr. 1367/2006.
4. Komisija ar īstenošanas aktu var noteikt šā panta 1. un 3. punktā minēto datu formātu un precizēt, kā tie būtu jānosaka un jāatjaunina. Minēto īstenošanas aktu pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 24. pantā.
7. pants
Ar ražošanu saistītas fluorētu siltumnīcefekta gāzu emisijas
1. Fluorētu savienojumu ražotāji veic visus nepieciešamos piesardzības pasākumus, lai pēc iespējas ierobežotu fluorētu siltumnīcefekta gāzu emisijas:
a)
ražošanas;
b)
transportēšanas; un
c)
glabāšanas laikā.
Šo pantu piemēro arī tad, ja fluorētas siltumnīcefekta gāzes rodas kā blakusprodukts.
2. Neskarot 11. panta 1. punktu, ir aizliegts laist tirgū fluorētas siltumnīcefekta gāzes un gāzes, kas uzskaitītas II pielikumā, ja vien attiecīgos gadījumos ražotāji vai importētāji šādas tirgū laišanas brīdī, nesniedz pierādījumus tam, ka trifluormetāns, kas radies kā blakusprodukts ražošanas procesa laikā, tostarp to ražošanai nepieciešamo izejvielu ražošanas procesa laikā, tiek iznīcināts vai rekuperēts turpmākas izmantošanas nolūkā atbilstīgi labākajām pieejamām tehnikām.
Šo prasību piemēro no 2015. gada 11. jūnija.
8. pants
Rekuperācija
1. To stacionāro iekārtu operatori vai dzesēšanas vienību kravas automobiļos un piekabēs, kas aprīkotas ar dzesēšanas iekārtām, kuras satur fluorētas siltumnīcefekta gāzes, kas nav putu sastāvā, operatori nodrošina, ka šādu gāzu rekuperāciju veic fiziskas personas, kurām ir 10. pantā paredzētie attiecīgie sertifikāti, lai minētās gāzes tiek pārstrādātas, reģenerētas vai iznīcinātas.
Šis pienākums attiecas uz visu šādu iekārtu operatoriem:
a)
stacionāru saldēšanas, gaisa kondicionēšanas un siltumsūkņu iekārtu dzesēšanas kontūri;
b)
dzesēšanas vienību kravas automobiļos un piekabēs, kas aprīkotas ar dzesēšanas iekārtām, dzesēšanas kontūri;
c)
stacionāras iekārtas, kurās ir šķīdinātāji, kuru pamatā ir fluorētas siltumnīcefekta gāzes;
d)
stacionāras ugunsaizsardzības iekārtas;
e)
stacionāras elektrības sadales iekārtas.
2. Uzņēmums, kas izmanto fluorētas siltumnīcefekta gāzes tvertni tieši pirms tās likvidēšanas, rūpējas, lai jebkādi gāzu atlikumi tiktu rekuperēti, tādējādi nodrošinot šo gāzu pārstrādi, reģenerāciju vai iznīcināšanu.
3. To ražojumu un iekārtu, tostarp mobilo iekārtu, operatori, kuras nav uzskaitītas 1. punktā un kuras satur fluorētas siltumnīcefekta gāzes, rūpējas - tiktāl, ciktāl tas ir tehniski izdarāms un nerada nesamērīgas izmaksas - lai pienācīgi kvalificētas fiziskas personas rekuperētu gāzes, tādējādi nodrošinot šo gāzu pārstrādi, reģenerāciju vai iznīcināšanu, vai rūpējas par to iznīcināšanu bez iepriekšējas rekuperācijas.
Fluorētu siltumnīcefekta gāzu rekuperāciju no autotransporta līdzekļu gaisa kondicionēšanas iekārtām, kas neietilpst Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2006/40/EK (20) darbības jomā, veic pienācīgi kvalificētas fiziskas personas.
Attiecībā uz fluorētu siltumnīcefekta gāzu rekuperāciju no mehānisko transportlīdzekļu gaisa kondicionēšanas iekārtām, kas ietilpst Direktīvas 2006/40/EK darbības jomā, vienīgi fiziskas personas, kam ir vismaz apmācības apliecība saskaņā ar 10. panta 2. punktu, uzskata par pietiekami kvalificētām.
9. pants
Ražotāju atbildības shēmas
Neskarot spēkā esošos Savienības tiesību aktus, dalībvalstis sekmē ražotāju atbildības shēmu izstrādi saistībā ar fluorētu siltumnīcefekta gāzu rekuperāciju un to pārstrādi, reģenerāciju vai iznīcināšanu.
Dalībvalstis sniedz Komisijai informāciju par darbībām, kas veiktas saskaņā ar pirmo daļu.
10. pants
Apmācība un sertifikācija
1. Dalībvalstis, pamatojoties uz 5. punktā minētajām minimālajām prasībām, izveido vai pielāgo sertifikācijas programmas, tostarp izvērtēšanas procesus. Dalībvalstis nodrošina, lai apmācības būtu pieejamas fiziskām personām, kas veic šādus uzdevumus:
a)
4. panta 2. punkta a) līdz f) apakšpunktā uzskaitīto iekārtu uzstādīšanu, apkalpi, tehnisko apkopi, remontu vai demontāžu;
b)
4. panta 2. punkta a) līdz e) apakšpunktā uzskaitīto iekārtu noplūdes pārbaudes, kā paredzēts 4. panta 1. punktā;
c)
fluorētu siltumnīcefekta gāzu rekuperāciju, kā noteikts 8. panta 1. punktā.
2. Dalībvalstis nodrošina, lai fiziskām personām, kas rekuperē fluorētas siltumnīcefekta gāzes no mehānisko transportlīdzekļu gaisa kondicionēšanas iekārtām, kas ietilpst Direktīvas 2006/40/EK darbības jomā, būtu pieejamas apmācības programmas, pamatojoties uz 5. punktā minētajām minimālajām prasībām.
3. Šā panta 1. un 2. punktā paredzētās sertifikācijas programmas un apmācības aptver šādas jomas:
a)
piemērojamie noteikumi un tehniskie standarti;
b)
emisiju novēršana;
c)
fluorētu siltumnīcefekta gāzu rekuperācija;
d)
droša rīkošanās ar iekārtu atbilstoši sertifikātā norādītajam veidam un izmēriem;
e)
informācija par attiecīgām tehnoloģijām, lai aizstātu vai samazinātu fluorētu siltumnīcefekta gāzu lietošanu, un to droša izmantošana.
4. Uz sertifikātiem saskaņā ar sertifikācijas programmām, kas paredzētas 1. punktā, attiecas nosacījums, ka pieteikuma iesniedzējs ir sekmīgi pabeidzis izvērtēšanas procesu, kas izveidots saskaņā ar 1., 3. un 5. punktu.
5. Minimālās prasības attiecībā uz sertifikācijas programmām ir tās, kas ir noteiktas Regulās (EK) Nr. 303/2008 līdz (EK) Nr. 306/2008 un saskaņā ar 12. punktu. Minimālās prasības attiecībā uz apmācības apliecībām ir tās, kas noteiktas Regulā (EK) Nr. 307/2008 un saskaņā ar 12. punktu. Minētajās minimālajās prasībās attiecībā uz katru 1. un 2. punktā minēto iekārtu veidu nosaka nepieciešamās praktiskās iemaņas un teorētiskās zināšanas, vajadzības gadījumā diferencējot dažādās aptveramās darbības, kā arī nosacījumus sertifikātu un apmācības apliecību savstarpējai atzīšanai.
6. Dalībvalstis, pamatojoties uz 5. punktā minētajām minimālajām prasībām, izveido vai pielāgo sertifikācijas programmas uzņēmumiem, kas veic 4. panta 2. punkta a) līdz d) apakšpunktā uzskaitīto iekārtu uzstādīšanu, apkalpi, tehnisko apkopi, remontu vai demontāžu citu personu vajadzībām.
7. Pašreizējie sertifikāti un apmācības apliecības, kas izdotas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 842/2006, paliek spēkā saskaņā ar nosacījumiem, ar kādiem tos sākotnēji izdeva.
8. Dalībvalstis nodrošina, lai visām fiziskām personām, kam ir 1. un 7. punktā paredzēto sertifikācijas programmu sertifikāti, būtu piekļuve informācijai par katru no zemāk minētajiem:
a)
3. punkta e) apakšpunktā minētajām tehnoloģijām; un
b)
spēkā esošajām normatīvajām prasībām attiecībā uz darbu ar iekārtām, kuras satur fluorētām siltumnīcefekta gāzēm alternatīvus aukstumaģentus.
9. Dalībvalstis nodrošina, lai apmācība būtu pieejama tām fiziskajām personām, kuras vēlas atjaunināt savas zināšanas saistībā ar 3. punktā minētajiem jautājumiem.
10. Līdz 2017. gada 1. janvārim dalībvalstis paziņo Komisijai par sertifikācijas un apmācības programmām.
Dalībvalstis atzīst sertifikātus un apmācības apliecības, kas izdotas citā dalībvalstī saskaņā ar šo pantu. Tās neierobežo pakalpojumu sniegšanas brīvību vai brīvību veikt uzņēmējdarbību, ja sertifikāts ticis izdots citā dalībvalstī.
11. Uzņēmums, kas uztic kādu 1. punktā minētu uzdevumu citam uzņēmumam, īsteno pienācīgus pasākumus, lai pārliecinātos, ka šim citam uzņēmumam ir vajadzīgie sertifikāti saskaņā ar šo pantu prasīto uzdevumu veikšanai.
12. Ja, piemērojot šo pantu, izrādās, ka ir nepieciešams paredzēt saskaņotāku pieeju apmācībai un sertifikācijai, Komisija ar īstenošanas aktiem pielāgo un atjaunina minimālās prasības attiecībā uz iemaņām un zināšanām, kas ir jāaptver; precizē sertifikācijas vai atestācijas kārtību un ar savstarpēju atzīšanu saistītos nosacījumus, un atceļ tiesību aktus, kas pieņemti saskaņā ar 5. panta 1. punktu Regulā (EK) Nr. 842/2006. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 24. pantā. Īstenojot šajā punktā piešķirtās pilnvaras, Komisija ņem vērā attiecīgās spēkā esošās kvalifikācijas vai sertifikācijas sistēmas.
13. Komisija ar īstenošanas aktiem var noteikt šā panta 10. punktā minētā paziņojuma formātu un var atcelt tiesību aktus, kas pieņemti saskaņā ar 5. panta 5. punktu Regulā (EK) Nr. 842/2006. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 24. pantā.
14. Ja šā panta prasības saistībā ar sertifikācijas un apmācības noteikumiem uzliktu kādai dalībvalstij nesamērīgu slogu sakarā ar tās iedzīvotāju nelielo skaitu un attiecīgi pieprasījuma trūkumu pēc šādas apmācības un sertifikācijas, atbilstību var nodrošināt, atzīstot citās dalībvalstīs izdotus sertifikātus.
Dalībvalstis, kas piemēro šo punktu, informē Komisiju, kura informē citas dalībvalstis.
15. Nekas šajā pantā neattur dalībvalstis turpmāk izveidot sertifikācijas un apmācības programmas attiecībā uz citām iekārtām, kas nav 1. punktā minētās iekārtas.
III NODAĻA
LAIŠANA TIRGŪ UN LIETOŠANAS KONTROLE
11. pants
Ierobežojumi laišanai tirgū
1. Regulas III pielikumā uzskaitīto ražojumu un iekārtu laišanu tirgū, izņemot militārās iekārtas, aizliedz no minētajā pielikumā norādītā datuma, attiecīgā gadījumā šķirojot pēc tajos esošās fluorētās siltumnīcefekta gāzes veida vai globālās sasilšanas potenciāla.
2. Šā panta 1. punktā noteikto aizliegumu nepiemēro iekārtām, par kurām ekodizaina prasībās, kas pieņemtas saskaņā ar Direktīvu 2009/125/EK, ir noteikts, ka - lielākas energoefektivitātes dēļ to darbības laikā - šo iekārtu aprites cikla CO2 ekvivalenta emisijas būtu zemākas par tādu līdzvērtīgu iekārtu emisijām, kas atbilst attiecīgajām ekodizaina prasībām un nesatur fluorogļūdeņražus.
3. Pēc dalībvalsts kompetentas iestādes pamatota lūguma un ņemot vērā šīs regulas mērķus, Komisija, izņēmuma kārtā ar īstenošanas aktiem, līdz četriem gadiem var piešķirt izņēmumu, atļaujot laist tirgū III pielikumā uzskaitītos ražojumus un iekārtas, kuras satur fluorētas siltumnīcefekta gāzes vai kuru darbība no tām ir atkarīga, ja ir pierādīts, ka:
a)
kādam īpašam ražojumam vai iekārtai, vai īpašai ražojumu vai iekārtu kategorijai alternatīvas nav pieejamas vai nav izmantojamas tehnisku vai drošības apsvērumu dēļ; vai
b)
tehniski iespējamu un drošu alternatīvu izmantošana radītu nesamērīgas izmaksas.
Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 24. pantā.
4. Lai veiktu tādu iekārtu uzstādīšanu, apkalpi, tehnisko apkopi vai remontu, kuras satur fluorētas siltumnīcefekta gāzes vai kuru darbība ir atkarīga no minētajām gāzēm un kam saskaņā ar īstenotu 10. pantu tiek prasīta sertifikācija vai apliecība, fluorētas siltumnīcefekta gāzes var pārdot un pirkt tikai uzņēmumi, kuriem ir attiecīgie sertifikāti vai apliecības saskaņā ar 10. pantu, vai uzņēmumi, kuri nodarbina personas, kurām ir sertifikāts vai apmācības apliecība saskaņā ar 10. panta 2. un 5. punktu. Šis punkts neliedz uzņēmumiem, kam nav sertifikāta un kas neveic šā punkta pirmajā teikumā minētās darbības, vākt, transportēt vai piegādāt fluorētas siltumnīcefekta gāzes.
5. Nehermētiski noslēgtas iekārtas, kuras uzpildītas ar fluorētām siltumnīcefekta gāzēm, galalietotājam pārdod tikai tad, ja ir sniegts pierādījums, ka uzstādīšanu veiks uzņēmums, kas ir sertificēts saskaņā ar 10. pantu.
6. Komisija, balstoties uz dalībvalstu sniegtiem datiem, apkopo informāciju par dalībvalstu kodeksiem, standartiem vai tiesību aktiem, kas attiecas uz aizstājējtehnoloģijām, kuras dzesēšanas, gaisa kondicionēšanas un siltumsūkņu iekārtās un putās izmanto fluorētu siltumnīcefekta gāzu alternatīvas.
Komisija līdz 2017. gada 1. janvārim publicē kopsavilkuma ziņojumu par saskaņā ar pirmo daļu apkopoto informāciju.
12. pants
Marķējums un informācija par ražojumiem un iekārtām
1. Ražojumus un iekārtas, kas satur fluorētas siltumnīcefekta gāzes vai kuru darbība ir atkarīga no fluorētām siltumnīcefekta gāzēm, nedrīkst laist tirgū bez marķējuma. Tas attiecas tikai uz:
a)
dzesēšanas iekārtām;
b)
gaisa kondicionēšanas iekārtām;
c)
siltumsūkņiem;
d)
ugunsaizsardzības iekārtām;
e)
elektrības sadales iekārtām;
f)
aerosola izsmidzinātājiem, kas satur fluorētas siltumnīcefekta gāzes, izņemot dozētos inhalatorus farmaceitisko sastāvdaļu piegādei;
g)
visām fluorētu siltumnīcefekta gāzu tvertnēm;
h)
šķīdinātājiem, kuru pamatā ir fluorētas siltumnīcefekta gāzes;
i)
organiskajiem Renkina cikliem.
2. Ražojumus vai iekārtas, uz ko attiecas izņēmums saskaņā ar 11. panta 3. punktu, attiecīgi marķē un ietver atzīmi, ka minētos ražojumus vai iekārtas drīkst izmantot tikai tādam nolūkam, kādam izņēmums tika piešķirts saskaņā ar minēto pantu.
3. Marķējumā, kas paredzēts saskaņā ar 1. punktu, norāda šādu informāciju:
a)
atzīmi, ka ražojums vai iekārta satur fluorētas siltumnīcefekta gāzes vai ka to darbība ir no šādām gāzēm atkarīga;
b)
attiecīgo fluorētu siltumnīcefekta gāzu nozarē pieņemtu apzīmējumu, vai, ja šāds apzīmējums nav pieejams, - ķīmisko nosaukumu;
c)
no 2017. gada 1. janvāra - ražojumā vai iekārtā esošo fluorēto siltumnīcefekta gāzu daudzumu vai fluorēto siltumnīcefekta gāzu daudzumu, kuram iekārta ir paredzēta, kas izteikts ar masu un CO2 ekvivalentu, un minēto gāzu globālās sasilšanas potenciālu.
Attiecīgos gadījumos marķējumā, kas paredzēts saskaņā ar 1. punktu, norāda šādu informāciju:
a)
atzīmi, ka fluorētās siltumnīcefekta gāzes atrodas hermētiski noslēgtā iekārtā;
b)
atzīmi, ka elektrības sadales iekārtai pārbaudītā noplūdes vērtība ir mazāka par 0,1 % gadā, kā to ražotājs ir norādījis tehniskajās specifikācijās.
4. Marķējums ir skaidri salasāms un neizdzēšams un atrodas vai nu:
a)
blakus ventiļiem fluorēto siltumnīcefekta gāzu uzpildīšanai vai rekuperācijai; vai
b)
uz tās ražojuma vai iekārtas daļas, kas satur fluorētu siltumnīcefekta gāzi.
Marķējums ir tās dalībvalsts oficiālajās valodās, kurā tas tiek laists tirgū.
5. Putas un iepriekš sajauktu poliolu, kas satur fluorētas siltumnīcefekta gāzes, nelaiž tirgū, ja fluorētas siltumnīcefekta gāzes nav identificētas marķējumā, kurā norādīts nozarē pieņemts apzīmējums, vai, ja šāds apzīmējums nav pieejams, - ķīmiskais nosaukums. Marķējumā skaidri norāda, ka putas vai iepriekš sajaukts poliols satur fluorētas siltumnīcefekta gāzes.
Putuplākšņu gadījumā šī informācija ir skaidri un neizdzēšami norādīta uz plāksnēm.
6. Reģenerētas vai pārstrādātas fluorētas siltumnīcefekta gāzes marķē ar norādi par to, ka tajās esošā viela ir reģenerēta vai pārstrādāta, informāciju par partijas numuru un reģenerācijas vai pārstrādes uzņēmuma nosaukumu un adresi.
7. Fluorētas siltumnīcefekta gāzes, ko laiž tirgū iznīcināšanai, marķē ar norādi, ka tvertnes saturs ir paredzēts tikai iznīcināšanai.
8. Fluorētas siltumnīcefekta gāzes, ko laiž tirgū tiešajam eksportam, marķē ar norādi, ka tvertnes saturu var izmantot tikai tiešajam eksportam.
9. Fluorētas siltumnīcefekta gāzes, ko laiž tirgū, lai izmantotu militārās iekārtās, marķē ar norādi, ka tvertnes saturu drīkst izmantot tikai minētajam nolūkam.
10. Fluorētas siltumnīcefekta gāzes, ko laiž tirgū pusvadītāju materiālu kodināšanai vai ķimikāliju tvaika nogulšņu kameru tīrīšanai pusvadītāju ražošanas nozarē, marķē ar norādi, ka tvertnes saturu drīkst izmantot tikai minētajam nolūkam.
11. Fluorētas siltumnīcefekta gāzes, ko laiž tirgū kā izejvielas, marķē ar norādi, ka tvertnes saturu var izmantot tikai kā izejvielas.
12. Fluorētas siltumnīcefekta gāzes, ko laiž tirgū, lai ražotu dozētos inhalatorus farmaceitisko sastāvdaļu piegādei, marķē ar norādi, ka tvertnes saturu drīkst izmantot tikai minētajam nolūkam.
13. Informāciju, kas minēta šā panta 3. un 5. punktā, iekļauj attiecīgo ražojumu un iekārtu lietošanas rokasgrāmatās.
Tādu ražojumu un iekārtu gadījumā, kas satur fluorētas siltumnīcefekta gāzes, kuru globālās sasilšanas potenciāls ir 150 vai lielāks, šo informāciju arī ietver reklamēšanai izmantotajā aprakstā.
14. Komisija ar īstenošanas aktiem var noteikt 1. un 4. līdz 12. punktā minētā marķējuma formātu un var atcelt tiesību aktus, kas pieņemti saskaņā ar 7. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 842/2006. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 24. pantā.
15. Komisija saskaņā ar 22. pantu tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem groza marķēšanas prasības, kas izklāstītas 4. līdz 12. punktā, ja tas ir lietderīgi, ņemot vērā komerciālu vai tehnikas attīstību.
13. pants
Lietošanas kontrole
1. Sēra heksafluorīda izmantošana magnija spiedienliešanā un magnija spiedienliešanas sakausējumu otrreizējā pārstrādē ir aizliegta.
Iekārtām, kurās izmantotā sēra heksafluorīda daudzums ir mazāks par 850 kg gadā, attiecībā uz magnija spiedienliešanu un magnija spiedienliešanas sakausējumu otrreizējo pārstrādi šo aizliegumu piemēro tikai no 2018. gada 1. janvāra.
2. Sēra heksafluorīda izmantošana, lai uzpildītu transportlīdzekļu riepas, ir aizliegta.
3. No 2020. gada 1. janvāra ir aizliegts izmantot fluorētas siltumnīcefekta gāzes, kuru globālās sasilšanas potenciāls ir 2 500 vai lielāks, lai apkalpotu vai tehniski apkoptu dzesēšanas iekārtas ar uzpildīšanas daudzumu, kas ir 40 tonnas CO2 ekvivalenta vai vairāk.
Šo punktu nepiemēro militārajām iekārtām vai iekārtām, kuras paredzētas lietojumiem, lai atdzesētu ražojumus līdz temperatūrai, kas zemāka par - 50 °C.
Pirmajā daļā minēto aizliegumu līdz 2030. gada 1. janvārim nepiemēro šādām fluorētu siltumnīcefekta gāzu kategorijām:
a)
reģenerētām fluorētām siltumnīcefekta gāzēm, kuru globālās sasilšanas potenciāls ir 2 500 vai lielāks un kuras izmanto, lai tehniski apkoptu vai apkalpotu esošās dzesēšanas iekārtas, ar noteikumu, ka tās marķētas saskaņā ar 12. panta 6. punktu;
b)
pārstrādātām fluorētām siltumnīcefekta gāzēm, kuru globālās sasilšanas potenciāls ir 2 500 vai lielāks un kuras izmanto, lai tehniski apkoptu vai apkalpotu esošās dzesēšanas iekārtas, ar noteikumu, ka tās ir rekuperētas no šādām iekārtām. Šādas pārstrādātas gāzes var izmantot tikai uzņēmums, kas veicis to rekuperāciju tehniskās apkopes vai apkalpes ietvaros, vai uzņēmums, kura vajadzībām rekuperācija veikta tehniskās apkopes vai apkalpes ietvaros.
Pirmajā daļā minēto aizliegumu nepiemēro dzesēšanas iekārtām, kurām ir piešķirts izņēmums saskaņā ar 11. panta 3. punktu.
14. pants
Iekārtas iepriekšēja uzpildīšana ar fluorogļūdeņražiem
1. Sākot ar 2017. gada 1. janvāri, saldēšanas, gaisa kondicionēšanas un siltumsūkņu iekārtas, kas uzpildītas ar fluorogļūdeņražiem, vairs nelaiž tirgū, ja vien iekārtās iepildītie fluorogļūdeņraži nav reģistrēti kvotu sistēmā, kas minēta IV nodaļā.
2. Laižot tirgū iepriekš uzpildītas iekārtas, kā minēts 1. punktā, to ražotāji un importētāji nodrošina, ka atbilstība 1. punktam tiek pilnībā dokumentēta, un šajā sakarā sagatavo atbilstības deklarāciju.
No 2018. gada 1. janvāra, ja iekārtās iepildītie fluorogļūdeņraži nav laisti tirgū pirms iekārtu uzpildīšanas, minēto iekārtu importētāji nodrošina, ka katru gadu līdz 31. martam par iepriekšējo kalendāra gadu tiek veikta dokumentācijas un atbilstības deklarāciju pārbaude, ko veic neatkarīgs revidents. Revidents ir vai nu:
a)
akreditēts saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/87/EK (21); vai
b)
akreditēts pārbaudīt finanšu pārskatus atbilstīgi attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem.
Iekārtu ražotāji un importētāji, kas minēti 1. punktā, uzglabā dokumentāciju un atbilstības deklarācijas vismaz piecus gadus pēc minēto iekārtu laišanas tirgū. Iekārtu importētāji, kuri laiž tirgū iepriekš uzpildītas iekārtas, ja minētajās iekārtās iepildītie fluorogļūdeņraži nav laisti tirgū pirms iekārtu uzpildīšanas, nodrošina to, ka tie tiek reģistrēti saskaņā ar 17. panta 1. punkta e) apakšpunktu.
3. Sagatavojot atbilstības deklarāciju, 1. punktā minēto iekārtu ražotāji un importētāji uzņemas atbildību par 1. un 2. punkta ievērošanu.
4. Komisija ar īstenošanas aktiem nosaka sīki izklāstītus noteikumus, kas saistīti ar šā panta 2. punkta otrajā daļā minētajām atbilstības deklarācijām un neatkarīgu revidentu veiktām pārbaudēm. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 24. pantā.
IV NODAĻA
TIRGŪ LAISTO FLUOROGĻŪDEŅRAŽU DAUDZUMA SAMAZINĀŠANA
15. pants
Tirgū laisto fluorogļūdeņražu daudzuma samazināšana
1. Komisija nodrošina, ka fluorogļūdeņražu daudzums, ko ražotāji un importētāji katru gadu drīkst laist tirgū Savienībā, nepārsniedz maksimālo daudzumu, kas attiecīgajam gadam aprēķināts saskaņā ar V pielikumu.
Ražotāji un importētāji nodrošina, ka fluorogļūdeņražu daudzums, kas aprēķināts saskaņā ar V pielikumu un ko tie laiž tirgū, nepārsniedz attiecīgās kvotas, kas tiem iedalītas saskaņā ar 16. panta 5. punktu vai nodotas saskaņā ar 18. pantu.
2. Šo pantu nepiemēro uzņēmumiem, kas saražo vai importē mazāk nekā 100 tonnu fluorogļūdeņražu CO2 ekvivalenta gadā.
Šo pantu nepiemēro arī šādām fluorogļūdeņražu kategorijām:
a)
fluorogļūdeņražiem, kas importēti Savienībā, lai tos iznīcinātu;
b)
fluorogļūdeņražiem, ko ražotājs izmanto kā izejvielas vai ko ražotājs vai importētājs piegādā tieši uzņēmumiem, lai tie tos izmantotu kā izejvielas;
c)
fluorogļūdeņražiem, ko ražotājs vai importētājs piegādā tieši uzņēmumiem, lai tie tos eksportētu ārpus Savienības, ja minētos fluorogļūdeņražus pirms eksporta nedara pieejamus citām personām Savienībā;
d)
fluorogļūdeņražiem, ko ražotājs vai importētājs piegādā tieši izmantošanai militārās iekārtās;
e)
fluorogļūdeņražiem, ko ražotājs vai importētājs piegādā tieši uzņēmumam pusvadītāju materiālu kodināšanai vai ķimikāliju tvaiku nogulšņu kameru tīrīšanai pusvadītāju ražošanas nozarē;
f)
no 2018. gada 1. janvāra - fluorogļūdeņražiem, ko ražotājs vai importētājs piegādā tieši uzņēmumam, kas ražo dozētos inhalatorus farmaceitisko sastāvdaļu piegādei.
3. Šo pantu un 16., 18., 19. un 25. pantu piemēro arī fluorogļūdeņražiem, kas iekļauti iepriekš sajauktos poliolos.
4. Pēc dalībvalsts kompetentas iestādes pamatota lūguma un ņemot vērā šīs regulas mērķus, Komisija izņēmuma kārtā, izmantojot īstenošanas aktus, līdz četriem gadiem var piešķirt izņēmumu, atļaujot 1. punktā izklāstītās kvotu prasības nepiemērot fluorogļūdeņražiem, kas paredzēti īpašiem lietojumiem vai īpašām ražojumu vai iekārtu kategorijām, ja ir pierādīts, ka:
a)
minētajiem konkrētajiem lietojumiem, ražojumiem vai iekārtām alternatīvas nav pieejamas vai nav izmantojamas tehnisku vai drošības apsvērumu dēļ; un
b)
pietiekamu fluorogļūdeņražu daudzumu nevar nodrošināt bez nesamērīgām izmaksām.
Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 24. pantā.
16. pants
Kvotu iedalīšana fluorogļūdeņražu laišanai tirgū
1. Līdz 2014. gada 31. oktobrim Komisija ar īstenošanas aktiem katram ražotājam vai importētājam, kurš paziņojis datus saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 842/2006 6. pantu, nosaka atsauces vērtību, pamatojoties uz gada vidējo fluorogļūdeņražu daudzumu, par kuru ražotājs vai importētājs paziņoja, ka ir to laidis tirgū no 2009. gada līdz 2012. gadam. Atsauces vērtības aprēķina saskaņā ar šīs regulas V pielikumu.
Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 24. pantā minēto pārbaudes procedūru.
2. Ražotāji un importētāji, kas nav paziņojuši par fluorogļūdeņražu laišanu tirgū saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 842/2006 6. pantu attiecībā uz 1. punktā minēto atsauces periodu, var paziņot par savu nodomu laist tirgū fluorogļūdeņražus nākamajā gadā.
Paziņojumu adresē Komisijai, norādot fluorogļūdeņražu veidus un daudzumus, ko paredzēts laist tirgū.
Komisija izziņo minēto paziņojumu iesniegšanas termiņu. Pirms paziņojuma iesniegšanas saskaņā ar šā panta 2. un 4. punktu uzņēmumi reģistrējas 17. pantā paredzētajā reģistrā.
3. Līdz 2017. gada 31. oktobrim un pēc tam ik pēc trim gadiem Komisija pārrēķina šā panta 1. un 2. punktā minētajiem ražotājiem un importētājiem noteiktās atsauces vērtības, pamatojoties uz gada vidējo fluorogļūdeņražu daudzumu, kas likumīgi laists tirgū no 2015. gada 1. janvāra, kā ziņots saskaņā ar 19. pantu par tiem gadiem, par kuriem pieejama informācija. Komisija ar īstenošanas aktiem nosaka minētās atsauces vērtības.
Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 24. pantā.
4. Ražotāji un importētāji, kam ir noteiktas atsauces vērtības, var paziņot papildu paredzamo daudzumu saskaņā ar procedūru, kas izklāstīta 2. punktā.
5. Komisija iedala kvotas fluorogļūdeņražu laišanai tirgū katram ražotājam un importētājam katram gadam, sākot no 2015. gada un piemērojot kvotu iedalīšanas mehānismu, kas noteikts VI pielikumā.
Kvotas iedala tikai tiem ražotājiem un importētājiem, kuri veic uzņēmējdarbību Savienībā vai kuri ir pilnvarojuši savu vienīgo pārstāvi, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā, ievērojot šīs regulas prasības. Vienīgais pārstāvis var būt tas pats, kurš pilnvarots saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1907/2006 (22) 8. pantu.
Vienīgais pārstāvis ievēro visas prasības, kas saskaņā ar šo regulu izvirzītas ražotājiem un importētājiem.
17. pants
Reģistrs
1. Komisija līdz 2015. gada 1. janvārim izveido elektronisku reģistru fluorogļūdeņražu laišanai tirgū paredzētajām kvotām (“reģistrs”) un nodrošina tā darbību.
Reģistrā obligāti reģistrē šādu informāciju:
a)
ražotāji un importētāji, kam saskaņā ar 16. panta 5. punktu ir iedalīta kvota fluorogļūdeņražu laišanai tirgū;
b)
uzņēmumi, kam kvota ir nodota saskaņā ar 18. pantu;
c)
ražotāji un importētāji, kas paziņojuši par nodomu iesniegt paziņojumu saskaņā ar 16. panta 2. punktu;
d)
ražotāji un importētāji, kas piegādā fluorogļūdeņražus, vai uzņēmumi, kas tos saņem, 15. panta 2. punkta otrās daļas a) līdz f) apakšpunktā minētajiem mērķiem;
e)
iekārtu importētāji, kuri laiž tirgū iepriekš uzpildītas iekārtas, ja iekārtās iepildītie fluorogļūdeņraži pirms iepildīšanas minētajās iekārtās nav laisti tirgū saskaņā ar 14. pantu.
Reģistrēšanu īsteno, iesniedzot pieteikumu Komisijai, saskaņā ar procedūrām, kuras jānosaka Komisijai.
2. Komisija, ciktāl tas nepieciešams, ar īstenošanas aktiem var nodrošināt reģistra netraucētu darbību. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 24. pantā.
3. Komisija nodrošina, ka reģistrēti ražotāji un importētāji ar reģistra starpniecību tiek informēti par iedalīto kvotu un par visām tās izmaiņām iedalīšanas periodā.
4. Dalībvalstu kompetentajām iestādēm, tostarp muitas iestādēm, informatīvos nolūkos ir piekļuve reģistram.
18. pants
Kvotu nodošana un pilnvarojums izmantot kvotas, lai laistu tirgū fluorogļūdeņražus, kas iepildīti importētās iekārtās
1. Jebkurš ražotājs vai importētājs, kam atsauces vērtība ir noteikta saskaņā ar 16. panta 1. vai 3. punktu un kam ir iedalīta kvota saskaņā ar 16. panta 5. punktu, var 17. panta 1. punktā minētajā reģistrā nodot šo kvotu par visu vai jebkādu citu daudzumu citam ražotājam vai importētājam Savienībā, vai citam ražotājam vai importētājam, kuru Savienībā pārstāv 16. panta 5. punkta otrajā un trešajā daļā minētais vienīgais pārstāvis.
2. Jebkurš ražotājs vai importētājs, kas kvotu saņēmis saskaņā ar 16. panta 1. un 3. punktu, vai kam kvota nodota saskaņā ar šā panta 1. punktu, var pilnvarot citu uzņēmumu izmantot savu kvotu 14. panta nolūkā.
Jebkurš ražotājs vai importētājs, kas saņēmis kvotu, pamatojoties tikai uz paziņojumu saskaņā ar 16. panta 2. punktu, var pilnvarot citu uzņēmumu izmantot savu kvotu 14. panta nolūkā tikai ar noteikumu, ka attiecīgos fluorogļūdeņraža apjomus fiziski piegādā pilnvaru izsniedzošais ražotājs vai importētājs.
15. un 16. panta, 19. panta 1. un 6. punkta nolūkā uzskata, ka attiecīgos fluorogļūdeņraža apjomus pilnvaru izsniedzošais ražotājs vai importētājs ir laidis tirgū pilnvaras izsniegšanas brīdī. Komisija var pieprasīt pilnvaru izsniedzošajam ražotājam vai importētājam pierādījumus, ka tas aktīvi darbojas fluorogļūdeņraža piegādē.
V NODAĻA
ZIŅOŠANA
19. pants
Ziņošana par I vai II pielikumā uzskaitīto vielu ražošanu, importu, eksportu, izmantošanu izejvielām un iznīcināšanu
1. Līdz 2015. gada 31. martam un pēc tam ik gadu katrs ražotājs, importētājs un eksportētājs, kas iepriekšējā kalendāra gadā saražojis, importējis vai eksportējis vienu metrisko tonnu vai 100 tonnas CO2 ekvivalenta vai vairāk fluorētu siltumnīcefekta gāzu un gāzu, kas uzskaitītas II pielikumā, paziņo Komisijai VII pielikumā norādītos datus par katru no šīm vielām attiecīgā kalendāra gadā. Šis punkts attiecas arī uz tiem uzņēmumiem, kas saņēmuši kvotas atbilstīgi 18. panta 1. punktam.
2. Līdz 2015. gada 31. martam un pēc tam ik gadu katrs uzņēmums, kas iepriekšējā kalendāra gadā iznīcinājis vienu metrisko tonnu vai 1 000 tonnu CO2 ekvivalenta vai vairāk fluorētu siltumnīcefekta gāzu un gāzu, kas uzskaitītas II pielikumā, paziņo Komisijai VII pielikumā norādītos datus par katru no minētajām vielām attiecīgā kalendāra gadā.
3. Līdz 2015. gada 31. martam un pēc tam ik gadu katrs uzņēmums, kas iepriekšējā kalendāra gadā izejvielām izlietojis 1 000 tonnu CO2 ekvivalenta vai vairāk fluorētu siltumnīcefekta gāzu, paziņo Komisijai VII pielikumā norādītos datus par katru no šīm vielām attiecīgā kalendāra gadā.
4. Līdz 2015. gada 31. martam un pēc tam ik gadu katrs uzņēmums, kas iepriekšējā kalendāra gadā laidis tirgū ražojumos vai iekārtās iepildītā veidā 500 tonnu CO2 ekvivalenta vai vairāk fluorētu siltumnīcefekta gāzu un gāzu, kas uzskaitītas II pielikumā, paziņo Komisijai VII pielikumā norādītos datus par katru no šīm vielām attiecīgā kalendāra gadā.
5. Katrs iekārtu importētājs, kas laiž tirgū iepriekš uzpildītas iekārtas, ja šajās iekārtās iepildītie fluorogļūdeņraži nav laisti tirgū pirms iekārtu uzpildīšanas, iesniedz Komisijai apliecinošu dokumentu, kas izsniegts saskaņā ar 14. panta 2. punktu.
6. Līdz 2015. gada 30. jūnijam un pēc tam ik gadu katrs uzņēmums, kas saskaņā ar 1. punktu ziņo, ka iepriekšējā kalendāra gadā laidis tirgū 10 000 tonnu CO2 ekvivalenta vai vairāk fluorogļūdeņražu, papildus nodrošina, ka datu precizitāti pārbauda neatkarīgs revidents. Revidents ir vai nu:
a)
akreditēts saskaņā ar Direktīvu 2003/87/EK; vai
b)
akreditēts pārbaudīt finanšu pārskatus atbilstīgi attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem.
Uzņēmums glabā verifikācijas ziņojumu vismaz piecus gadus. Verifikācijas ziņojumu pēc pieprasījuma dara pieejamu attiecīgās dalībvalsts kompetentajai iestādei un Komisijai.
7. Komisija ar īstenošanas aktiem var noteikt formātu un veidu, kādā jāiesniedz šajā pantā minētie ziņojumi.
Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 24. pantā.
8. Komisija veic attiecīgus pasākumus, lai aizsargātu tās informācijas konfidencialitāti, kas tai iesniegta saskaņā ar šo pantu.
20. pants
Emisiju datu vākšana
Dalībvalstis izveido ziņošanas sistēmas šajā regulā minētajām attiecīgām nozarēm, lai, cik vien iespējams, iegūtu datus par emisijām.
VI NODAĻA
Nobeiguma noteikumi
21. pants
Pārskatīšana
1. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 22. pantu attiecībā uz I, II un IV pielikuma atjaunināšanu, pamatojoties uz jauniem izvērtējuma ziņojumiem, kurus pieņēmusi Klimata pārmaiņu starpvaldību padome vai jauniem Monreālas protokola zinātniskās vērtēšanas grupas (SAP) ziņojumiem par uzskaitīto vielu globālās sasilšanas potenciālu.
2. Pamatojoties uz informāciju par I un II pielikumā uzskaitīto gāzu laišanu tirgū, kas paziņota saskaņā ar 19. pantu, un informāciju par fluorētu siltumnīcefekta gāzu emisijām, kas darīta pieejama saskaņā ar 20. pantu, un pamatojoties uz jebkādu atbilstīgu informāciju, kas saņemta no dalībvalstīm, Komisija uzrauga šīs regulas piemērošanu un ietekmi.
Ne vēlāk kā 2020. gada 31. decembrī Komisija publicē ziņojumu par fluorogļūdeņražu pieejamību Savienības tirgū.
Ne vēlāk kā 2022. gada 31. decembrī tā publicē visaptverošu ziņojumu par šīs regulas ietekmi, tostarp it īpaši:
a)
prognozes par turpmāko fluorogļūdeņražu pieprasījumu līdz 2030. gadam un pēc tam;
b)
izvērtējumu par Savienības un tās dalībvalstu turpmākās rīcības nepieciešamību, ņemot vērā esošās un jaunās starptautiskās saistības par fluorētu siltumnīcefekta gāzu emisijas samazināšanu;
c)
pārskatu par Eiropas un starptautiskiem standartiem, dalībvalstu tiesību aktiem drošības jomā un būvnormatīviem saistībā ar pāreju uz alternatīviem aukstumaģentiem;
d)
pārskatu par tehniski realizējamu un izmaksu ziņā lietderīgu alternatīvu pieejamību tādiem III pielikumā neuzskaitītiem ražojumiem un iekārtām, kas satur fluorētas siltumnīcefekta gāzes, ņemot vērā energoefektivitātes apsvērumu.
3. Komisija ne vēlāk kā 2017. gada 1. jūlijā publicē ziņojumu, kurā izvērtēts aizliegums saskaņā ar III pielikuma 13. punktu, jo īpaši apsverot izmaksu ziņā lietderīgu, tehniski realizējamu, energoefektīvu un uzticamu alternatīvu pieejamību kompleksām centralizētām dzesēšanas sistēmām, kas minētas attiecīgajā noteikumā. Ņemot vērā minēto ziņojumu, Komisija vajadzības gadījumā Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz tiesību akta priekšlikumu, lai grozītu III pielikuma 13. punktā paredzēto noteikumu.
4. Komisija ne vēlāk kā 2020. gada 1. jūlijā publicē ziņojumu, kurā izvērtē tādu izmaksu ziņā lietderīgu, tehniski realizējamu, energoefektīvu un uzticamu alternatīvu esamību, kas ļautu aizstāt fluorētas siltumnīcefekta gāzes jaunās vidēja sprieguma sekundārās sadales iekārtās un jaunās, neliela izmēra dalītās gaisa kondicionēšanas sistēmās ar vienu iekštelpu bloku, un vajadzības gadījumā Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz tiesību akta priekšlikumu, lai grozītu III pielikumā izklāstīto sarakstu.
5. Komisija ne vēlāk kā 2017. gada 1. jūlijā publicē ziņojumu, kurā izvērtē kvotu iedalīšanas metodi, tostarp ietekmi, kādu atstāj kvotu iedalīšana par brīvu, un izmaksas saistībā ar šīs regulas īstenošanu dalībvalstīs, kā arī - attiecīgā gadījumā - iespējama starptautiska nolīguma par fluorogļūdeņražiem izmaksas. Ņemot vērā minēto ziņojumu, Komisija vajadzības gadījumā Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz tiesību akta priekšlikumu, lai:
a)
grozītu kvotu iedalīšanas metodi;
b)
izveidotu piemērotu metodi jebkādu iespējamo ieņēmumu sadalei.
6. Komisija ne vēlāk kā 2017. gada 1. janvārī publicē ziņojumu, kurā izskatīti Savienības tiesību akti attiecībā uz fizisku personu apmācīšanu drošai rīcībai ar alternatīviem aukstumaģentiem, lai aizstātu vai samazinātu fluorētu siltumnīcefekta gāzu lietošanu, un vajadzības gadījumā Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz tiesību akta priekšlikumu, lai grozītu attiecīgos Savienības tiesību aktus.
22. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 12. panta 15. punktā un 21. panta 1. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no 2014. gada 10. jūnija. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz turpmākiem piecu gadu laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra šāda laikposma beigām.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 12. panta 15. punktā un 21. panta 1. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 12. panta 15. punktu un 21. panta 1. punktu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
23. pants
Apspriežu forums
Īstenojot šo regulu, Komisija nodrošina dalībvalstu pārstāvju un pilsoniskās sabiedrības pārstāvju, tostarp vides organizāciju, ražotāju, operatoru un sertificēto personu pārstāvju, līdzsvarotu līdzdalību. Šajā nolūkā tā izveido Apspriežu forumu, kurā minētās personas tiekas un Komisijai sniedz padomus un īpašas zināšanas saistībā ar šīs regulas īstenošanu, jo īpaši attiecībā uz alternatīvām, kādas ir pieejamas fluorētām siltumnīcefekta gāzēm, tostarp ar to lietošanu saistītajiem vides, tehniskajiem, ekonomiskajiem un drošības aspektiem. Apspriežu foruma reglamentu nosaka Komisija, un to publicē.
24. pants
Komiteju procedūra
1. Komisijai palīdz komiteja. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu. Ja komiteja nesniedz atzinumu, Komisija nepieņem īstenošanas akta projektu un tiek piemērota Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. panta 4. punkta trešā daļa.
25. pants
Sankcijas
1. Dalībvalstis paredz noteikumus par sankcijām, ko piemēro par šīs regulas pārkāpumiem, un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to īstenošanu. Paredzētajām sankcijām jābūt iedarbīgām, samērīgām un preventīvām.
Dalībvalstis paziņo šos noteikumus Komisijai vēlākais līdz 2017. gada 1. janvārim un nekavējoties to informē par vēlākiem grozījumiem, kas tos ietekmē.
2. Papildus šā panta 1. punktā minētajām sankcijām uzņēmumiem, kuri ir pārsnieguši fluorogļūdeņražu laišanai tirgū paredzētās kvotas, kas tiem iedalītas saskaņā ar 16. panta 5. punktu vai nodotas saskaņā ar 18. pantu, iedalīšanas periodā var piešķirt tikai samazinātu kvotu pēc tam, kad pārsniegums ir atklāts.
Samazinājums atbilst 200 % no daudzuma, par kādu kvota tika pārsniegta. Ja samazinājums ir lielāks par daudzumu, kas jāiedala saskaņā ar 16. panta 5. punktu kā kvota iedalīšanas periodā pēc tam, kad ir konstatēts pārsniegums, minētajā iedalīšanas periodā neiedala nevienu kvotu un kvotu nākamajos iedalīšanas periodos līdzīgā veidā samazina līdz brīdim, kad ir atvilkts viss daudzums.
26. pants
Atcelšana
Regulu (EK) Nr. 842/2006 atceļ ar 2015. gada 1. janvāri, neskarot minētajā regulā noteikto prasību izpildi saskaņā ar tajā izklāstīto grafiku.
Tomēr Regulas (EK) Nr. 1493/2007, (EK) Nr. 1494/2007, (EK) Nr. 1497/2007, (EK) Nr. 1516/2007, (EK) Nr. 303/2008, (EK) Nr. 304/2008, (EK) Nr. 305/2008, (EK) Nr. 306/2008, (EK) Nr. 307/2008 un (EK) Nr. 308/2008 paliek spēkā, un tās turpina piemērot līdz brīdim, kad tās atceļ ar deleģētajiem vai īstenošanas aktiem, ko Komisija pieņem saskaņā ar šo regulu.
Atsauces uz Regulu (EK) Nr. 842/2006 uzskata par atsaucēm uz šo regulu, un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu VIII pielikumā.
27. pants
Stāšanās spēkā un piemērošanas diena
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2015. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2014. gada 16. aprīlī