NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 236/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se stanoví společná pravidla a postupy pro provádění nástrojů Unie pro financování vnější činnosti
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 209 odst. 1 a čl. 212 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská unie by měla přijmout společná pravidla a postupy pro provádění komplexního souboru nástrojů pro financování vnější činnosti zahrnujícího škálu politik souvisejících s touto činností. Těmito nástroji pro financování vnější činnosti na období 2014-2020 jsou: nástroj pro rozvojovou spolupráci, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 233/2014 (3), evropský nástroj pro demokracii a lidská práva ve světě, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 235/2014 (4) (dále jen „nástroj pro demokracii a lidská práva“), evropský nástroj sousedství, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 (5) (dále jen „nástroj sousedství“), nástroj přispívající ke stabilitě a míru, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 230/2014 (6), nástroj předvstupní pomoci (NPP II), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 231/2014 (7), a nástroj partnerství pro spolupráci se třetími zeměmi (dále jen „nástroj partnerství“), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 234/2014 (8) (dále společně jen „nástroje“ a jednotlivě „nástroj“).
(2)
Společná pravidla a postupy by měly být v souladu s finančními pravidly o souhrnném rozpočtu Unie stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (9), včetně příslušných pravidel přijatých Komisí (10) k provedení uvedeného nařízení.
(3)
Nástroje obecně stanovují, že činnosti, které mají být financovány na jejich základě, by měly být předmětem víceletého orientačního programování, které vymezuje rámec, v němž by měla být přijímána rozhodnutí o financování v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012 a s postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (11).
(4)
Rozhodnutí o financování by měla mít podobu ročních nebo víceletých akčních programů a individuálních opatření, vyplývají-li z plánu stanoveného ve víceletém orientačním programování, podobu zvláštních opatření, jestliže to vyžadují nepředvídané a řádně odůvodněné potřeby nebo okolnosti, a podobu podpůrných opatření. Podpůrná opatření mohou být přijata jako součást ročních nebo víceletých akčních programů nebo mimo působnost orientačních programových dokumentů.
(5)
Rozhodnutí o financování by měla v příloze obsahovat popis každé akce, který upřesní její cíle, hlavní činnosti, očekávané výsledky, způsoby provádění, rozpočet a orientační harmonogram, veškerá související podpůrná opatření a opatření pro monitorování dosažených výsledků, a měla by být schválena v souladu s postupy stanovenými v nařízení (EU) č. 182/2011.
(6)
Tyto prováděcí předpisy by s ohledem na to, že mají povahu strategického programování nebo finančního plnění, a zejména že mají rozpočtové důsledky, měly být přijímány přezkumným postupem, s výjimkou individuálních a zvláštních opatření v mezích předem určených prahových hodnot. Je-li to nezbytné v závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech, v nichž je nutná rychlá reakce Unie, měla by Komise přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty. V souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (EU) č. 182/2011 by o nich měl být řádně informován Evropský parlament.
(7)
Pro provádění nástrojů v situacích, kdy je řízením operace pověřen finanční zprostředkovatel, by rozhodnutí Komise mělo zahrnovat především ustanovení týkající se sdílení rizik, transparentnosti, odměny zprostředkovatelům, kteří odpovídají za provádění, používání a opětovného využití finančních prostředků a možných zisků a povinností podávat zprávy a kontrolních mechanismů při zohlednění příslušných ustanovení nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
(8)
Unie by měla usilovat o co nejúčinnější využití dostupných zdrojů k optimalizaci dopadu své vnější činnosti. Toho by mělo být dosahováno soudržností a doplňkovostí nástrojů Unie pro vnější činnost, jakož i vytvářením synergie mezi nástroji a jejími dalšími politikami. To by dále mělo přinést vzájemné posílení programů navržených v rámci těchto nástrojů a tam, kde je to vhodné, využití finančních nástrojů s pákovým efektem.
(9)
Podle článku 21 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) má činnost Unie na mezinárodní scéně spočívat na zásadách, které se uplatnily při jejím založení, jejím rozvoji a jejím rozšiřování a které hodlá podporovat v ostatním světě, tedy na zásadách demokracie, právního státu, univerzálnosti a nedělitelnosti lidských práv a základních svobod, úcty k lidské důstojnosti, na zásadách rovnosti a solidarity a na dodržování zásad Charty Organizace spojených národů a mezinárodního práva.
(10)
V souladu se závazky, které Unie přijala na 3. a 4. fóru na vysoké úrovni o účinnosti pomoci (Akkra 2008 a Pusan 2011), a s doporučením Výboru Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj pro rozvojovou pomoc (OECD-DAC) k poskytování oficiální rozvojové pomoci nejméně rozvinutým zemím a silně zadluženým chudým zemím by Komise měla podporu Unie uvolňovat v co největší míře, mimo jiné pro inovativní mechanismy financování, a podporovat účast subjektů z partnerských zemí na řízeních při zadávání veřejných zakázek.
(11)
V zájmu zviditelnění pomoci Unie u občanů přijímajících zemí a občanů Unie je třeba tam, kde je to vhodné, pomocí vhodných prostředků zajistit cílenou komunikaci a poskytování informací.
(12)
Vnější činnost Unie v rámci nástrojů by měla přispívat k jasným výsledkům (včetně výstupů, výsledků a dopadů) v zemích přijímajících vnější finanční pomoc Unie. Pokud je to možné a vhodné, měly by být výsledky vnější činnosti Unie a účinnost konkrétního nástroje sledovány a posuzovány pomocí předem vymezených, jasných a transparentních ukazatelů, které jsou případně vypracovány pro každou dotčenou zemi, jsou měřitelné a jsou přizpůsobeny zvláštním rysům a cílům dotčeného nástroje.
(13)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny prostřednictvím přiměřených opatření v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, vymáhání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků, a případných sankcí. Tato opatření by měla být prováděna v souladu s platnými dohodami uzavřenými s mezinárodními organizacemi a třetími zeměmi.
(14)
Měla by být přijata ustanovení o způsobech financování, ochraně finančních zájmů Unie, pravidlech o státní příslušnosti a původu, hodnocení činností, podávání zpráv a přezkumu a o hodnocení nástrojů.
(15)
Aniž jsou dotčeny mechanismy spolupráce vytvořené s organizacemi občanské společnosti na všech úrovních v souladu s článkem 11 Smlouvy o EU, hrají významnou úlohu v souvislosti s vnější politikou Unie zúčastněné strany přijímajících zemí, včetně organizací občanské společnosti a místních orgánů. Během procesu provádění, zejména při přípravě, provádění, sledování a hodnocení opatření přijatých podle tohoto nařízení, je důležité je řádně konzultovat s cílem zajistit, aby v tomto procesu hrály smysluplnou úlohu, a řádně zohlednit jejich zvláštní rysy.
(16)
V souladu s článkem 208, čl. 209 odst. 3 a článkem 212 Smlouvy o fungování Evropské unie a za podmínek stanovených ve statutu Evropské investiční banky (EIB) a v rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1080/2011/EU (12) přispívá EIB k provádění opatření nezbytných k plnění cílů rozvojových a jiných vnějších politik Unie a intervenuje v doplňkovosti s nástroji Unie pro vnější činnost. Měly by být využity příležitosti ke kombinování financování z prostředků EIB s rozpočtovými zdroji Unie. EIB je tam, kde je to vhodné, konzultována během programovacího procesu Unie.
(17)
Mezinárodní organizace a rozvojové agentury běžně spolupracují s neziskovými organizacemi jakožto prováděcími partnery a v řádně odůvodněných případech jim mohou svěřit úkoly plnění rozpočtu. Odchylně od čl. 58 odst. 1 písm. c) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 by mělo toto nařízení obsahovat ustanovení, která umožní svěřit tyto úkoly neziskovým organizacím za stejných podmínek, jaké platí pro Komisi.
(18)
S cílem posílit odpovědnost partnerských zemí za jejich rozvojové procesy a udržitelnost vnější pomoci a v souladu s mezinárodními závazky v oblasti účinnosti pomoci, které přijaly Unie a partnerské země, měla by Unie tam, kde je to s ohledem na povahu dotčených činností vhodné, podporovat využívání vlastních institucí, systémů a postupů partnerských zemí.
(19)
V souladu s Evropským konsensem o rozvoji a s mezinárodním programem zaměřeným na účinnost pomoci a jak bylo zdůrazněno v usnesení Evropského parlamentu ze dne 5. července 2011 o budoucnosti rozpočtové podpory EU ve prospěch rozvojových zemí, ve sdělení Komise ze dne 13. října 2011 s názvem „Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro změnu“ a v závěrech Rady ze dne 14. května 2012 o budoucím přístupu k rozpočtové podpoře EU poskytované třetím zemím, má být rozpočtová podpora využívána efektivně s cílem podpořit snižování chudoby a využívání systémů jednotlivých zemí, zvýšit předvídatelnost pomoci a posílit odpovědnost partnerských zemí za rozvojové politiky a reformy. Vyplácení prognózovaných rozpočtových tranší by mělo být podmíněno dosažením pokroku v plnění cílů dohodnutých s partnerskými zeměmi. V zemích, které jsou příjemci tohoto druhu finanční pomoci Unie, Unie podporuje rozvoj parlamentní kontroly, auditorských kapacit, transparentnosti a přístupu veřejnosti k informacím.
(20)
Činnost Unie, jejímž cílem je prosazovat zásady demokracie a posilovat demokratizaci, lze provádět mimo jiné prostřednictvím podpory organizací občanské společnosti a nezávislých institucí působících v této oblasti, jako je například Evropská nadace pro demokracii.
(21)
Jelikož cílů této směrnice nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, ale spíše jich, z důvodu rozsahu a účinků, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(22)
Je vhodné uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (13). Proto by se toto nařízení mělo použít od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
PROVÁDĚNÍ
Článek 1
Předmět a zásady
1. Toto nařízení stanoví pravidla a podmínky pro poskytování finanční pomoci Unie na různé činnosti, včetně akčních programů a dalších opatření, v rámci těchto nástrojů pro financování vnější činnosti na období 2014-2020: nástroje pro rozvojovou spolupráci, evropského nástroje pro demokracii a lidská práva, evropského nástroje sousedství, nástroje přispívajícího ke stabilitě a míru, nástroje předvstupní pomoci (NPP II) a nástroje partnerství pro spolupráci se třetími zeměmi.
Pro účely tohoto nařízení pojem „země“ zahrnuje případně území a regiony.
2. Toto nařízení se nevztahuje na provádění činností, jejichž prostřednictvím je financován program Erasmus+ podle nařízení (EU) č. 233/2014, nařízení (EU) č. 232/2014, nařízení (EU) č. 231/2014 a nařízení (EU) č. 234/2014. Tyto činnosti se provádějí v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady č. 1288/2013 (14) na základě orientačních programových dokumentů uvedených v použitelném nástroji při zajištění souladu s uvedenými nařízeními.
3. Komise zajistí, aby jednotlivé činnosti byly prováděny v souladu s cíli použitelného nástroje a v souladu s účinnou ochranou finančních zájmů Unie. Finanční pomoc Unie poskytovaná na základě nástrojů musí být v souladu s pravidly a postupy stanovenými v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, které stanoví základní finanční a právní rámec pro jejich provádění.
4. Při uplatňování tohoto nařízení použije Komise nejúčinnější a nejefektivnější způsoby provádění. Pokud je to vzhledem k povaze činnosti možné a vhodné, Komise také upřednostní použití nejjednodušších postupů.
5. S ohledem na odstavec 4 Komise při uplatňování tohoto nařízení upřednostní využívání systémů partnerských zemí, kdykoliv je to vzhledem k povaze činnosti možné a vhodné.
6. Unie usiluje o podporu, rozvoj a upevnění zásad demokracie, právního státu a dodržování lidských práv a základních svobod, na nichž je založena, ve vhodných případech na základě dialogu a spolupráce s partnerskými zeměmi a regiony. Unie tyto zásady uplatňuje při provádění nástrojů.
Článek 2
Přijímání akčních programů, individuálních opatření a zvláštních opatření
1. Komise přijme roční akční programy případně vycházející z orientačních programových dokumentů uvedených v příslušném nástroji. Komise může také přijmout víceleté akční programy v souladu s čl. 6 odst. 3.
Akční programy stanoví pro každou činnost sledované cíle, očekávané výsledky a hlavní aktivity, způsoby provádění, rozpočet a orientační harmonogram, veškerá související podpůrná opatření a opatření pro monitorování dosažených výsledků.
Před přijetím nebo po přijetí ročních či víceletých akčních programů může být v případě potřeby přijata určitá akce jako individuální opatření.
V případě neočekávaných a řádně odůvodněných potřeb nebo okolností, jež nelze financovat z vhodnějších zdrojů, může Komise přijmout zvláštní opatření, která nejsou stanovena v orientačních programových dokumentech, včetně opatření k usnadnění přechodu od mimořádné pomoci k dlouhodobým rozvojovým operacím nebo opatření, jejichž cílem je lépe připravit obyvatelstvo na zvládání opakujících se krizí.
2. Akční programy, individuální opatření a zvláštní opatření stanovené v odstavci 1 tohoto článku se přijímají přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3.
3. Postup uvedený v odstavci 2 se nevyžaduje u:
a)
individuálních opatření, u nichž finanční pomoc Unie nepřesáhne 5 milionů EUR;
b)
zvláštních opatření, u nichž finanční pomoc Unie nepřesáhne 10 milionů EUR;
c)
technických změn akčních programů, individuálních opatření a zvláštních opatření. Technickými změnami se rozumějí takové změny, jako jsou:
i)
prodloužení prováděcího období,
ii)
přerozdělení prostředků mezi různé činnosti obsažené v ročním nebo víceletém akčním programu, nebo
iii)
zvýšení či snížení rozpočtu ročních nebo víceletých akčních programů anebo individuálních nebo zvláštních opatření nejvýše o 20 % původního rozpočtu a nejvýše o částku 10 milionů EUR,
pokud tyto změny nemají podstatný vliv na cíle dotčeného opatření.
Opatření přijatá podle tohoto odstavce se sdělují Evropskému parlamentu a členským státům prostřednictvím příslušného výboru podle článku 16 ve lhůtě jednoho měsíce od přijetí.
4. Odstavce 1, 2 a 3 týkající se akčních programů a individuálních opatření se nepoužijí pro přeshraniční spolupráci v rámci nástroje sousedství.
5. V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech, jako jsou krize nebo bezprostřední ohrožení demokracie, právního státu, lidských práv nebo základních svobod, může Komise přijmout individuální nebo zvláštní opatření nebo změny stávajících akčních programů a opatření postupem podle čl. 16 odst. 4.
6. Na úrovni projektu se v souladu s platnými legislativními akty Unie, včetně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/92/EU (15) a směrnice Rady 85/337/EHS (16), provede náležité prověření z hlediska životního prostředí, včetně dopadů na změnu klimatu a biologickou rozmanitost, a u projektů citlivých z hlediska životního prostředí, zejména v případě významné nové infrastruktury, se případně provede posouzení vlivu na životní prostředí (EIA). Tam, kde je to vhodné, se při provádění odvětvových programů použije strategické posuzování vlivů na životní prostředí. Zajistí se zapojení zúčastněných stran do posuzování vlivů na životní prostředí a přístup veřejnosti k výsledkům tohoto posuzování.
7. Při vypracovávání a provádění programů a projektů se řádně zohlední kritéria týkající se přístupu pro osoby se zdravotním postižením.
Článek 3
Podpůrná opatření
1. Financování Unií může pokrýt výdaje na provádění nástrojů a na dosažení jejich cílů, včetně administrativní podpory spojené s přípravnými, návaznými, monitorovacími, auditorskými a hodnotícími činnostmi přímo nezbytnými pro provádění, jakož i výdaje v delegacích Unie na administrativní podporu potřebnou k řízení operací financovaných v rámci nástrojů.
2. Za předpokladu, že činnosti uvedené v písmenech a), b) a c) se vztahují k obecným cílům použitelného nástroje prováděného prostřednictvím akcí, může financování Unií zahrnovat:
a)
studie, zasedání, poskytování informací, osvětu, odbornou přípravu, přípravu a výměnu zkušeností a osvědčených postupů, publikační činnost a veškeré další výdaje na správní nebo technickou pomoc nezbytnou pro řízení akcí;
b)
výzkumné činnosti a studie o příslušných otázkách a jejich šíření;
c)
výdaje spojené s poskytováním informačních a komunikačních činností, včetně rozvoje komunikačních strategií a korporátní komunikace týkající se politických priorit Unie.
3. Podpůrná opatření mohou být financována mimo působnost orientačních programových dokumentů. V případě potřeby přijme Komise podpůrná opatření přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3.
Přezkumný postup se nepoužije při přijímání podpůrných opatření, u nichž finanční pomoc Unie nepřevyšuje částku 10 milionů EUR.
Podpůrná opatření, u nichž finanční pomoc Unie nepřevyšuje částku 10 milionů EUR, se sdělují Evropskému parlamentu a členským státům prostřednictvím příslušného výboru podle článku 16 ve lhůtě jednoho měsíce od přijetí.
HLAVA II
USTANOVENÍ O ZPŮSOBECH FINANCOVÁNÍ
Článek 4
Obecná ustanovení o financování
1. Finanční pomoc Unie může být poskytována prostřednictvím druhů financování uvedených v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, a zejména:
a)
grantů;
b)
veřejných zakázek na služby, dodávky nebo stavební práce;
c)
obecné či odvětvové rozpočtové podpory;
d)
příspěvků do svěřeneckých fondů zřízených Komisí v souladu s článkem 187 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012;
e)
finančních nástrojů, jako jsou úvěry, záruky, vlastní či kvazivlastní kapitál, investice nebo účasti, a nástrojů pro sdílení rizik, pokud možno pod vedením EIB v souladu s jejím mandátem pro poskytování úvěr třetím zemím podle rozhodnutí č. 1080/2011/EU, některé mnohostranné evropské finanční instituce, jako je Evropská banka pro obnovu a rozvoj, nebo některé dvoustranné evropské finanční instituce, například dvoustranných rozvojových bank, případně ve spojení s dalšími granty z jiných zdrojů.
2. Obecná či odvětvová rozpočtová podpora Unie uvedená v odst. 1 písm. c) je založena na vzájemné odpovědnosti a společné oddanosti všeobecně platným hodnotám a jejím cílem je posílení smluvních partnerství mezi Unií a partnerskými zeměmi v zájmu prosazování demokracie, lidských práv a právního státu, podpory udržitelného a inkluzivního hospodářského růstu a vymýcení chudoby.
Jakékoli rozhodnutí o poskytnutí souhrnné či odvětvové rozpočtové podpory musí vycházet z politik rozpočtové podpory dohodnutých Unií, souboru jasných kritérií způsobilosti a důkladného posouzení rizik a přínosů.
Jedním z hlavních určujících faktorů pro takové rozhodnutí je posouzení závazků, výsledků a pokroku partnerských zemí, pokud jde o demokracii, lidská práva a právní stát. Obecná či odvětvová rozpočtová podpora uvedená v odst. 1 písm. c) je diferencována tak, aby lépe reagovala na politickou, hospodářskou a sociální situaci dané partnerské země, se zohledněním nestabilních situací.
Při poskytování obecné či odvětvové rozpočtové podpory Komise v souladu s článkem 186 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 jasně vymezí podmínky tohoto poskytování, sleduje jejich plnění a podporuje rozvíjení možností parlamentní kontroly a auditu a zvyšování transparentnosti a přístupu veřejnosti k informacím. Vyplácení obecné či o odvětvové rozpočtové podpory je podmíněno uspokojivým pokrokem v dosahování cílů dohodnutých s dotčenou partnerskou zemí.
3. Veškeré subjekty pověřené prováděním finančních nástrojů podle odst. 1 písm. e) musí splňovat požadavky nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a jednat v souladu s cíli, standardy a politikami Unie i osvědčenými postupy týkajícími se využívání finančních prostředků Unie a podávání příslušných zpráv.
Pro účely provádění a podávání zpráv mohou být tyto finanční nástroje seskupeny do rozsáhlejších nástrojů (tzv. facilit).
Finanční pomoc Unie může být rovněž poskytována, v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012, formou příspěvků do mezinárodních, regionálních a vnitrostátních fondů, například těch, které byly založeny nebo jsou řízeny EIB, členskými státy nebo partnerskými zeměmi a regiony nebo mezinárodními organizacemi, s cílem získat pro společné financování více dárců, nebo do fondů zřízených jedním nebo více dárci za účelem společného provádění projektů.
4. Je-li to vhodné, je prosazován přístup finančních institucí Unie k finančním nástrojům zřízeným jinými organizacemi na základě vzájemnosti.
5. Při poskytování finanční pomoci Unie podle odstavce 1 přijme Komise případně veškerá nezbytná opatření, která zajistí zviditelnění finanční podpory Unie. Patří mezi ně i opatření, která pro příjemce finančních prostředků Unie stanovují požadavky ohledně zviditelnění této podpory, s výjimkou řádně odůvodněných případů. Komise odpovídá za sledování, zda příjemci tyto požadavky dodržují.
6. Veškeré příjmy vytvořené v rámci finančního nástroje se přidělí odpovídajícímu nástroji jako vnitřní účelově vázané příjmy. Komise jednou za pět let posoudí přínos stávajících finančních nástrojů k naplňování cílů Unie a jejich účinnost.
7. Finanční pomoc Unie provádí Komise podle nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 přímo prostřednictvím útvarů Komise, delegací Unie a výkonných agentur, v rámci sdíleného řízení s členskými státy nebo nepřímo tak, že úkoly plnění rozpočtu pověří subjekty uvedené v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Tyto subjekty zajistí soudržnost s vnější politikou Unie a mohou pověřit úkoly plnění rozpočtu jiné subjekty za stejných podmínek, jaké platí pro Komisi.
Svou povinnost podle čl. 60 odst. 5 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 tyto subjekty plní jednou za rok. Pokud je vyžadován výrok auditora, předloží se do jednoho měsíce od předložení zprávy a prohlášení řídícího subjektu a je zohledněn v prohlášení o věrohodnosti podávaném Komisi.
Mezinárodní organizace uvedené v čl. 58 odst. 1 písm. c) bodě ii) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a orgány členských států uvedené v čl. 58 odst. 1 písm. c) bodech v) a vi) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 pověřené Komisí mohou rovněž pověřit úkoly plnění rozpočtu neziskové organizace s odpovídající provozní a finanční kapacitou za stejných podmínek, jaké platí pro Komisi.
Subjekty splňující kritéria stanovená v čl. 60 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 se považují za subjekty splňující kritéria pro výběr uvedená v článku 139 uvedeného nařízení.
8. Druhy financování uvedené v odstavci 1 tohoto článku a v čl. 6 odst. 1 a způsoby provádění uvedené v odstavci 3 tohoto článku jsou vybírány na základě své schopnosti dosáhnout specifických cílů akcí a výsledků, přičemž se zohledňují zejména náklady na kontroly, administrativní zátěž a očekávané riziko nesouladu. Co se týče grantů, je třeba zvážit použití jednorázových částek, paušálních sazeb a stupnice jednotkových nákladů.
9. Akce financované v rámci nástrojů mohou být prováděny souběžným nebo sdíleným spolufinancováním.
V případě souběžného spolufinancování je akce rozdělena do několika zřetelně odlišitelných dílčích složek, z nichž každou financuje jiný partner takovým způsobem, že konečné použití finančních prostředků lze vždy identifikovat.
V případě sdíleného spolufinancování sdílejí partneři celkové náklady na akci a zdroje se slučují takovým způsobem, že již není možné identifikovat zdroj finančních prostředků pro konkrétní činnost provedenou jako součást akce. V takovém případě musí být zveřejňování grantů a veřejných zakázek ex post, jak je stanoveno v článku 35 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, v souladu s případnými pravidly, kterými se řídí pověřený subjekt.
10. Při použití některého z druhů financování uvedených v odstavci 1 tohoto článku nebo čl. 6 odst. 1 může mít spolupráce mezi Unií a jejími partnery mimo jiné formu:
a)
třístranných dohod, jimiž Unie koordinuje s třetími zeměmi svou pomoc partnerské zemi nebo regionu;
b)
opatření administrativní spolupráce, jako jsou partnerství mezi veřejnými institucemi, místními orgány, vnitrostátními veřejnými subjekty nebo subjekty soukromého práva pověřenými výkonem veřejné služby v členském státě a subjekty partnerské země nebo regionu, jakož i opatření spolupráce se zapojením odborníků z veřejného sektoru členských států a jejich regionálních a místních orgánů;
c)
příspěvků na nezbytné náklady na zřízení a spravování partnerství veřejného a soukromého sektoru;
d)
programů na podporu odvětvových politik, kterými Unie poskytuje podporu odvětvovému programu partnerské země;
e)
v případě nástroje sousedství a nástroje předvstupní pomoci, příspěvků na náklady spojené s účastí dotčených zemí v programech Unie a v jejích agenturách;
f)
úrokových dotací;
g)
financování prostřednictvím grantů udělených agenturám Unie.
11. Při stanovování způsobů financování, druhu příspěvku, způsobu poskytnutí finančních prostředků a správních ustanovení pro řízení grantů zohlední Komise v rámci spolupráce se zúčastněnými stranami přijímajících zemí jejich zvláštní rysy, včetně potřeb a kontextu, s cílem oslovit co nejširší škálu těchto zúčastněných stran a reagovat na jejich potřeby. V souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012 jsou podporovány specifické způsoby, jako jsou partnerské dohody, schvalování kaskádových grantů, přímé poskytnutí finančních prostředků nebo výzvy k předkládání návrhů s omezenou způsobilostí nebo poskytnutí jednorázových částek.
12. Při provádění podpory transformace a reformy v partnerských zemích Unie případně využívá a sdílí zkušenosti členských států a získané poznatky.
Článek 5
Daně, cla a poplatky
Na pomoc Unie se nevztahují zvláštní daně, cla ani poplatky a poskytnutí této pomoci nevede k jejich výběru.
Je-li to relevantní, musí být s třetími zeměmi sjednána příslušná ustanovení, aby bylo provádění činností finanční pomoci Unie osvobozeno od daní, cel a jiných poplatků. V opačném případě jsou takové daně, cla a poplatky způsobilé podle podmínek stanovených v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Článek 6
Zvláštní ustanovení o financování
1. Vedle druhů financování uvedených v čl. 4 odst. 1 tohoto nařízení může být finanční pomoc Unie v rámci těchto nástrojů poskytována v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012 rovněž prostřednictvím těchto druhů financování:
a)
v rámci nástroje pro rozvojovou spolupráci a nástroje sousedství - oddlužení v kontextu mezinárodně dohodnutých programů oddlužení;
b)
v rámci nástroje pro rozvojovou spolupráci a v rámci nástroje přispívajícího ke stabilitě a míru, ve výjimečných případech - odvětvových a obecných dovozních programů, které mohou mít podobu:
i)
odvětvových programů pro dovoz v naturáliích;
ii)
odvětvových dovozních programů poskytujících zahraniční měnu k financování dovozu v daném odvětví; nebo
iii)
obecných dovozních programů poskytujících zahraniční měnu k financování obecného dovozu širokého sortimentu výrobků;
c)
v rámci nástroje pro demokracii a lidská práva - přímého udělení:
i)
grantů nízké hodnoty pro obránce lidských práv k financování naléhavých ochranných opatření, případně bez potřeby spolufinancování;
ii)
grantů, případně bez potřeby spolufinancování, na financování akcí v nejobtížnějších podmínkách nebo situacích uvedených v čl. 2 odst. 4 nařízení (EU) č. 235/2014, pokud by zveřejnění výzvy k předkládání návrhů bylo nevhodné. Hodnota těchto grantů nepřesáhne 1 000 000 EUR a doba jejich trvání je až 18 měsíců, přičemž může být prodloužena o dalších dvanáct měsíců v případě objektivních a nečekaných překážek při jejich provádění;
iii)
grantů pro Úřad vysokého komisaře OSN pro lidská práva a pro Evropské meziuniverzitní centrum pro lidská práva a demokratizaci, jež nabízí evropský magisterský studijní program v oblasti lidských práv a demokratizace a postgraduální stipendijní program EU a OSN, a jeho síti partnerských univerzit umožňujících získání doktorského vzdělání v oblasti lidských práv, včetně stipendií pro studenty a obránce lidských práv ze třetích zemí.
2. Programy přeshraniční spolupráce se v rámci nástroje sousedství a nástroje předvstupní pomoci provádějí zejména prostřednictvím sdíleného řízení s členskými státy nebo nepřímého řízení s třetími zeměmi nebo mezinárodními organizacemi. Podrobná pravidla se stanoví v prováděcích aktech přijatých na základě nařízení (EU) č. 232/2014 a nařízení (EU) č. 231/2014.
3. Komise může přijmout víceleté akční programy:
a)
na dobu až tří let v případě opakujících se akcí a
b)
na dobu až sedmi let v rámci nástroje předvstupní pomoci.
Pokud jsou učiněny víceleté závazky, zahrnují ustanovení o tom, že pro roky následující po počátečním roce vykázání závazku jsou závazky orientační a závisejí na budoucích ročních rozpočtech Unie.
4. Rozpočtové závazky na akce v rámci nástroje sousedství a nástroje předvstupní pomoci, jejichž rozsah přesahuje jeden rok, mohou být rozloženy do ročních splátek po dobu několika let.
V takových případech, nestanoví-li příslušná pravidla jinak, Komise automaticky zruší kteroukoli část rozpočtového závazku na program, která do 31. prosince pátého roku po roce, v němž byl rozpočtový závazek přijat, nebyla použita k předběžnému financování ani k provedení průběžných plateb nebo u níž pověřený subjekt nepředložil certifikovaný výkaz výdajů ani žádost o platbu.
5. Pravidla upravující přeshraniční spolupráci v rámci nástroje předvstupní pomoci, která je prováděna prostřednictvím sdíleného řízení s členskými státy, musí být v souladu s pravidly obsaženými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (17) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1299/2013 (18).
Článek 7
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření s cílem která zajistit, aby byly při provádění činností financovaných podle tohoto nařízení finanční zájmy Unie chráněny prevencí podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním nebo navrácením neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět kontrolu veškerých dokladů i kontrolu na místě nebo v případě mezinárodních organizací ověřování v souladu s dohodami, které s nimi byly uzavřeny, u všech příjemců grantů, dodavatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie podle tohoto nařízení.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (dále jen „OLAF“) může provádět vyšetřování, včetně kontrol a inspekcí na místě, v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (19) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (20) s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou financovanou v rámci tohoto nařízení nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, smlouvy, grantové dohody a rozhodnutí o grantu, které vyplývají z provádění tohoto nařízení, obsahovat ustanovení, která výslovně zmocňují Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění auditů, kontrol a inspekcí na místě v souladu s jejich pravomocemi.
HLAVA III
PRAVIDLA O STÁTNÍ PŘÍSLUŠNOSTI A PŮVODU POUŽITELNÁ PRO ZADÁVÁNÍ VEŘEJNÝCH ZAKÁZEK, UDĚLOVÁNÍ GRANTŮ A JINÁ ZADÁVACÍ ŘÍZENÍ
Článek 8
Společná pravidla
1. Účast na zadávání veřejných zakázek a na udělování grantů a na jiných zadávacích řízeních, jejichž předmětem jsou činnosti financované podle tohoto nařízení ve prospěch třetích stran, je otevřena všem fyzickým osobám, jež jsou státními příslušníky způsobilé země, která je pro účely použitelného nástroje vymezena v této hlavě, právnickým osobám skutečně usazeným ve způsobilé zemi a mezinárodním organizacím.
Právnické osoby mohou zahrnovat i organizace občanské společnosti, jako jsou nevládní neziskové organizace a nezávislé politické nadace, komunitní organizace a neziskové agentury, instituce a organizace v soukromém sektoru a jejich sítě na místní, celostátní, regionální a mezinárodní úrovni.
2. V případě akcí sdíleně spolufinancovaných s partnerem nebo jiným dárcem nebo prováděných prostřednictvím některého členského státu v rámci sdíleného řízení nebo prostřednictvím svěřenského fondu vytvořeného Komisí jsou způsobilé rovněž země, které jsou způsobilé podle pravidel dotčeného partnera, jiného dárce nebo členského státu, nebo podle zřizovacího aktu svěřenského fondu.
V případě činností prováděných prostřednictvím jednoho z pověřených subjektů v rámci nepřímého řízení v kategorii uvedené v čl. 58 odst. 1 písm. c) bodech ii) až viii) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 jsou způsobilé rovněž země, které jsou způsobilé podle pravidel dotčeného subjektu.
3. V případě akcí financovaných jedním z nástrojů a kromě toho i jiným nástrojem Unie pro vnější činnost, včetně Evropského rozvojového fondu, jsou země, které byly určeny v rámci některého z těchto nástrojů, považovány za způsobilé pro účely těchto akcí.
V případě akcí globální, regionální nebo přeshraniční povahy financovaných jedním z nástrojů mohou být země, území a regiony, na něž se tato akce vztahuje, považovány za způsobilé pro účely této akce.
4. Všechny dodávky zakoupené na základě veřejné zakázky nebo v souladu s grantovou dohodou, které jsou financovány podle tohoto nařízení, musí pocházet ze způsobilé země. Mohou však pocházet z jakékoli země, pokud je částka nákupu dodávek pod finančním limitem pro použití soutěžního jednacího řízení. Pro účely tohoto nařízení se „původem“ rozumí původ ve smyslu článků 23 a 24 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (21) a jiných legislativních aktů Unie týkajících se nepreferenčního původu.
5. Pravidla podle této hlavy se nevztahují na fyzické osoby ani jim nekladou omezení týkající se státní příslušnosti, pokud jsou tyto osoby zaměstnány způsobilým dodavatelem či subdodavatelem nebo jsou s ním jinak smluvně vázány.
6. V zájmu podpory místních kapacit, trhů a nákupů jsou v případě, že nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 umožňuje zadání na základě jediné nabídky, upřednostňováni místní a regionální dodavatelé. Ve všech ostatních případech musí být účast místních a regionálních dodavatelů podporována v souladu s příslušnými ustanoveními uvedeného nařízení.
7. Způsobilost podle této hlavy může být omezena s ohledem na státní příslušnost, zeměpisnou polohu nebo povahu žadatelů, jestliže taková omezení vyžaduje zvláštní povaha a cíle akce a jsou-li to nezbytná pro její účinné provádění. Tato omezení se mohou vztahovat zejména na účast na zadávacích řízeních v případě činností v rámci přeshraniční spolupráce.
8. Fyzické a právnické osoby, které získaly smlouvu o zakázce, musí dodržovat platné právní předpisy v oblasti ochrany životního prostředí, včetně mnohostranných dohod o životním prostředí, jakož i mezinárodně sjednané základní pracovní normy. (22)
Článek 9
Způsobilost podle nástroje pro rozvojovou spolupráci, nástroje sousedství a nástroje partnerství
1. Pro financování v rámci nástroje pro rozvojovou spolupráci, nástroje sousedství a nástroje partnerství jsou způsobilí uchazeči, žadatelé a zájemci z těchto zemí:
a)
členských států, příjemců uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 231/2014 a smluvních stran Evropského hospodářského prostoru;
b)
pokud jde o nástroj sousedství, partnerských zemí, na které se tento nástroj vztahuje, a Ruské federace, pokud příslušný postup probíhá v rámci programů spolupráce mezi více zeměmi a v rámci programů přeshraniční spolupráce, kterých se Ruská federace účastní;
c)
rozvojových zemí a území, jak jsou uvedeny na seznamu příjemců oficiální rozvojové pomoci vypracovaném OECD-DAC, které nejsou členy skupiny G-20, a zámořských zemí a území, na které se vztahuje rozhodnutí Rady 2001/822/ES (23);
d)
rozvojových zemí, jak jsou uvedeny na seznamu příjemců oficiální rozvojové pomoci vypracovaném OECD-DAC, které jsou členy skupiny zemí G-20, a dalších zemí a území, pokud jsou příjemci akce financované Unií v rámci nástrojů podle tohoto článku;
e)
zemí, pro které Komise stanoví přístup k vnější pomoci na základě vzájemnosti. Přístup na základě vzájemnosti na omezenou dobu alespoň jednoho roku může být udělen, přizná-li země způsobilost za stejných podmínek subjektům z Unie a ze zemí způsobilých v rámci nástrojů, na něž se vztahuje tento článek. Komise rozhodne o přístupu na základě vzájemnosti a o délce jeho trvání poradním postupem podle čl. 16 odst. 2 a po konzultaci s dotčenou přijímající zemí nebo zeměmi; a
f)
členské země OECD v případě smluv prováděných v některé z nejméně rozvinutých zemí nebo silně zadlužených chudých zemí, jak jsou uvedeny na seznamu příjemců oficiální rozvojové pomoci vypracovaném OECD-DAC.
2. Uchazeči, žadatelé a zájemci z nezpůsobilých zemí nebo dodávky, jejichž původ nesplňuje podmínky způsobilosti, mohou být Komisí přijati za způsobilé v případě:
a)
zemí, které mají tradiční hospodářské, obchodní nebo zeměpisné vazby se sousedními přijímacími zeměmi, nebo
b)
naléhavosti nebo nedostupnosti výrobků a služeb na trzích dotyčných zemí nebo v jiných řádně odůvodněných případech, ve kterých by použití pravidel způsobilosti znemožňovalo nebo výrazně ztěžovalo realizaci projektu, programu nebo akce.
3. Pro činnosti prováděné v rámci sdíleného řízení je příslušný členský stát, který Komise pověřila úkoly plnění, oprávněn přijmout jménem Komise za způsobilé uchazeče, žadatele a zájemce z nezpůsobilých zemí podle odstavce 2 tohoto článku nebo zboží, jehož původ nesplňuje podmínky způsobilosti podle čl. 8 odst. 4.
Článek 10
Způsobilost podle nástroje předvstupní pomoci
1. Pro financování v rámci nástroje předvstupní pomoci jsou způsobilí uchazeči, žadatelé a zájemci z těchto zemí:
a)
členských států, příjemců uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 231/2014, smluvních stran Dohody o Evropském hospodářském prostoru a partnerských zemí, na něž se vztahuje nástroj sousedství, a
b)
zemí, pro které Komise stanoví přístup k vnější pomoci na základě vzájemnosti za podmínek uvedených v čl. 9 odst. 1 písm. e).
2. Uchazeči, žadatelé a zájemci z nezpůsobilých zemí nebo zboží, jehož původ nesplňuje podmínky způsobilosti, mohou být Komisí přijati za způsobilé v případě naléhavosti nebo nedostupnosti výrobků a služeb na trzích dotyčných zemí nebo v jiných řádně odůvodněných případech, ve kterých by použití pravidel způsobilosti znemožňovalo nebo výrazně ztěžovalo realizaci projektu, programu nebo akce.
3. Pro činnosti prováděné v rámci sdíleného řízení je příslušný členský stát, který Komise pověřila úkoly plnění, oprávněn přijmout jménem Komise za způsobilé uchazeče, žadatele a zájemce z nezpůsobilých zemí podle odstavce 2 tohoto článku nebo zboží, jehož původ nesplňuje podmínky způsobilosti podle čl. 8 odst. 4.
Článek 11
Způsobilost podle nástroje pro demokracii a lidská práva a nástroje přispívajícího ke stabilitě a míru
1. Aniž jsou dotčena omezení vyplývající z povahy a cílů akce, jak je stanoveno v čl. 8 odst. 7, nevztahují se na účast na zadávání zakázek nebo udělování grantů ani na přijímání odborníků v rámci nástroje pro demokracii a lidská práva a nástroje přispívajícího ke stabilitě a míru žádná omezení.
2. Pro financování v rámci nástroje pro demokracii a lidská práva jsou v souladu s čl. 4 odst. 1, 2 a 3 a čl. 6 odst. 1 písm. c) způsobilí tito aktéři a subjekty:
a)
organizace občanské společnosti, včetně nevládních neziskových organizací a nezávislých politických nadací, komunitní organizace a neziskové agentury, instituce a organizace v soukromém sektoru a jejich sítě na místní, celostátní, regionální a mezinárodní úrovni;
b)
neziskové agentury, instituce a organizace ve veřejném sektoru a jejich sítě na místní, celostátní, regionální a mezinárodní úrovni;
c)
vnitrostátní, regionální a mezinárodní parlamentní orgány, pokud je to nutné pro dosažení cílů nástroje pro demokracii a lidská práva a pokud nemůže být navrhované opatření financováno z jiného nástroje;
d)
mezinárodní a regionální mezivládní organizace;
e)
fyzické osoby, subjekty bez právní subjektivity a ve výjimečných a řádně odůvodněných případech jiné subjekty nebo aktéři, kteří nejsou uvedeni v tomto odstavci, pokud je to nutné pro dosažení cílů tohoto nástroje.
Článek 12
Monitorování a hodnocení činností
1. Komise pravidelně monitoruje své akce a posuzuje pokrok v plnění očekávaných výsledků, včetně výstupů a výsledků. Komise rovněž vyhodnocuje dopad a účinnost svých odvětvových politik a činností a účinnost programování, případně pomocí nezávislých externích hodnocení. Návrhy Evropského parlamentu a Rady na nezávislá externí hodnocení musí být řádně zohledněny. Hodnocení se zakládají na zásadách osvědčených postupů OECD-DAC a jsou prováděna s cílem zjistit, zda jsou plněny specifické cíle, v příslušných případech s přihlédnutím k zásadě rovnosti žen a mužů, a navrhnout doporučení pro zlepšení budoucích operací. Tato hodnocení se provádějí na základě předem vymezených, jasných a transparentních ukazatelů, které jsou případně vypracovány pro každou dotčenou zemi a jsou měřitelné.
2. Komise zasílá své hodnotící zprávy Evropskému parlamentu, Radě a členským státům prostřednictvím příslušného výboru uvedeného v článku 16. Konkrétní hodnocení mohou být na žádost členských států projednána v uvedeném výboru. Výsledky se zohledňují při sestavování programů a přidělování zdrojů.
3. Komise zapojí ve vhodném rozsahu všechny příslušné zúčastněné strany do fáze hodnocení pomoci poskytnuté Unií podle tohoto nařízení a může tam, kde je to vhodné, usilovat o provedení společných hodnocení s členskými státy a rozvojovými partnery.
4. Zpráva uvedená v článku 13 vyjádří hlavní získané poznatky a reakce na doporučení z hodnocení provedených v předchozích letech.
HLAVA IV
DALŠÍ SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 13
Výroční zpráva
1. Komise posuzuje pokrok dosažený při provádění opatření vnější finanční pomoci Unie přijatých v rámci vnější činnosti a počínaje rokem 2015 předkládá Evropskému parlamentu a Radě výroční zprávu o plnění cílů jednotlivých nařízení prostřednictvím ukazatelů, jimiž se měří dosažené výsledky a účinnost dotčeného nástroje. Tato zpráva se předkládá rovněž Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů.
2. Výroční zpráva obsahuje informace týkající se předchozího roku, pokud jde o financovaná opatření, o výsledky monitorování a hodnocení, o zapojení příslušných partnerů a o provádění rozpočtových závazků a prostředků na platby rozčleněné podle jednotlivých zemí, regionů a odvětví spolupráce. Posoudí se v ní výsledky finanční pomoci Unie, pokud možno za použití konkrétních a měřitelných ukazatelů její úlohy při dosahování cílů daných nástrojů. U rozvojové spolupráce posoudí zpráva, je-li to možné a relevantní, i dodržování zásad účinnosti pomoci, a to i u inovativních finančních nástrojů.
3. Výroční zpráva vypracovaná v roce 2021 musí obsahovat souhrnné informace z výročních zpráv týkajících se let 2014-2020 o veškerém financování, které se řídí tímto nařízením, včetně vnějších účelově vázaných příjmů a příspěvků do svěřenských fondů, včetně rozčlenění výdajů podle přijímajících zemí, využití finančních nástrojů, závazků a plateb.
Článek 14
Výdaje na opatření v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti
Odhad celkových ročních výdajů na opatření v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti se provádí na základě přijatých orientačních programových dokumentů. Finanční prostředky přidělené v rámci nástrojů podléhají systému každoročního sledování založeného, aniž je vyloučeno použití dostupných přesnějších metod, na metodologii OECD („značky Rio“), která je začleněna do stávající metodiky řízení výkonnosti programů Unie, aby bylo možné vyčíslit výdaje vztahující se k opatřením v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti na úrovni akčních programů a k individuálním a zvláštním opatřením uvedeným v čl. 2 odst. 1 a zanesené do hodnocení a výroční zprávy.
Článek 15
Zapojení zúčastněných stran z přijímajících zemí
Pokud to je možné a vhodné, Komise zajistí, aby příslušné zúčastněné strany přijímajících zemí, včetně organizací občanské společnosti a místních orgánů, byly v procesu provádění řádně konzultovány a měly včas přístup k příslušným informacím, jež jim umožní plnit v tomto procesu smysluplnou úlohu.
HLAVA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 16
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi jsou nápomocny výbory zřízené nástroji. Tyto výbory jsou výbory ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Má-li být stanovisko výboru získáno písemným postupem, je tento postup ukončen bez výsledku, pokud o tom ve lhůtě stanovené pro vydání stanoviska rozhodne předseda výboru nebo pokud o to požádá prostá většina členů výboru.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Má-li být stanovisko výboru získáno písemným postupem, je tento postup ukončen bez výsledku, pokud o tom ve lhůtě stanovené pro vydání stanoviska rozhodne předseda výboru nebo pokud o to požádá prostá většina členů výboru.
4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
Přijaté rozhodnutí zůstává v platnosti po dobu trvání přijatého nebo pozměněného dokumentu, akčního programu nebo opatření.
5. Jednání výboru o otázkách týkajících se EIB se účastní její pozorovatel.
Článek 17
Přezkum v polovině období a hodnocení nástrojů
1. Nejpozději 31. prosince 2017 předloží Komise zprávu o přezkumu v polovině období o provádění jednotlivých nástrojů a tohoto nařízení. Vztahuje se na období od 1. ledna 2014 do 30. června 2017 a zaměří se na plnění cílů jednotlivých nástrojů prostřednictvím ukazatelů, jimiž se měří dosažené výsledky a účinnost nástrojů.
S cílem splnění cílů jednotlivých nástrojů se zpráva rovněž zabývá přidanou hodnotou jednotlivých nástrojů, možnostmi zjednodušení, vnitřní a vnější soudržností, včetně doplňkovosti a synergie nástrojů, otázkou, zda jsou všechny cíle i nadále relevantní a jakým způsobem opatření přispívají k soudržnosti vnější činnosti Unie a případně k prosazování priorit Unie v oblasti inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění. Zpráva zohlední veškerá zjištění a závěry o dlouhodobém dopadu nástrojů. Rovněž bude obsahovat informaci o pákovém efektu finančních prostředků, jehož dosáhly fondy jednotlivých finančních nástrojů.
Konkrétním účelem zprávy je zdokonalit provádění pomoci Unie. Obsahuje informace týkající se rozhodnutí o obnovení, úpravě či pozastavení druhů činností prováděných v rámci nástrojů.
Zpráva rovněž obsahuje souhrnné informace z příslušných výročních zpráv o veškerém financování, které se řídí tímto nařízením, včetně vnějších účelově vázaných příjmů a příspěvků do svěřenských fondů Unie, obsahující rozčlenění výdajů podle přijímajících zemí, využití finančních nástrojů, závazků a plateb.
Komise vypracuje závěrečnou hodnotící zprávu o období 2014-2020 v rámci přezkumu v polovině období týkajícího se příštího finančního období.
2. Zpráva o přezkumu v polovině období uvedená v odstavci 1 prvním pododstavci se předkládá Evropskému parlamentu a Radě a případně je doplněna o legislativní návrhy, které zavedou potřebné úpravy nástrojů a tohoto nařízení.
3. Jako základ pro posouzení toho, do jaké míry bylo dosaženo stanovených cílů, se použijí hodnoty ukazatelů k 1. lednu 2014.
4. Komise v souladu s mezinárodními závazky týkajícími se účinnosti pomoci požaduje od partnerských zemí, aby jí poskytly veškeré údaje a informace nezbytné k tomu, aby dotčená opatření bylo možné monitorovat a hodnotit.
5. Dlouhodobé výsledky a dopady a udržitelnost účinků nástrojů se hodnotí v souladu s pravidly a postupy pro monitorování, hodnocení a podávání zpráv použitelnými v dané době.
Článek 18
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014 do dne 31. prosince 2020.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2014.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 236/2014
(2014. gada 11. marts),
ar ko paredz kopīgus noteikumus un procedūras, lai īstenotu Savienības instrumentus ārējās darbības finansēšanai
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 209. panta 1. punktu un 212. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (1),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Eiropas Savienībai būtu jāpieņem kopīgi noteikumi un procedūras, lai ieviestu visaptverošu tādu instrumentu ārējās darbības finansēšanai kopumu, kuri attiecas uz daudzām ar šādu darbību saistītām politikas jomām. Minētie instrumenti ārējās darbības finansēšanai laikposmā no 2014. Līdz 2020. gadam ir šādi: Attīstības sadarbības instruments (ASI), kā tas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 233/2014 (3), Eiropas instruments demokrātijai un cilvēktiesībām (EIDC), kā tas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 235/2014 (4), Eiropas kaimiņattiecību instruments (EKI), kā tas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 232/2014 (5), Stabilitātes un miera veicināšanas instruments, kā tas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 230/2014 (6), Pirmspievienošanās palīdzības instruments (IPA II), kā tas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 231/2014 (7) un Partnerības instruments sadarbībai ar trešām valstīm, kā tas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 234/2014 (8) (turpmāk kopā “instrumenti” un atsevišķi “instruments”).
(2)
Kopīgajiem noteikumiem un procedūrām būtu jāatbilst Savienības vispārējam budžetam piemērojamiem finanšu noteikumiem, kas paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (9), tostarp attiecīgajiem Komisijas pieņemtajiem noteikumiem (10), ar ko īsteno minēto regulu.
(3)
Instrumentos kopumā paredzēts, ka, darbībām, ko paredzēts finansēt, pamatojoties uz šiem instrumentiem, vajadzētu būt tādu daudzgadu indikatīvu programmu priekšmetam, ar kurām nosaka sistēmu, kuras satvarā būtu jāpieņem finansēšanas lēmumi saskaņā ar Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 un procedūrām, kas paredzētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 182/2011 (11).
(4)
Finansēšanas lēmumi būtu jāsagatavo gada vai daudzgadu rīcības programmu veidā vai kā atsevišķi pasākumi, ja tos pieņem pēc daudzgadu indikatīvajā programmā paredzētajiem plāniem, vai kā īpaši pasākumi neparedzētu, bet pienācīgi pamatotu vajadzību vai apstākļu gadījumā, vai kā atbalsta pasākumi. Atbalsta pasākumus var pieņemt vai nu kā daļu no gada vai daudzgadu rīcības programmas, vai ārpus indikatīvo plānošanas dokumentu darbības jomas.
(5)
Finansēšanas lēmumu pielikumos būtu jāiekļauj katras darbības apraksts, norādot tās mērķus, galvenos pasākumus, iecerētos rezultātus, īstenošanas metodes, budžetu un provizorisku grafiku, jebkādus saistītus atbalsta pasākumus un darbības rezultātu pārraudzības pasākumus, un tie būtu jāapstiprina atbilstīgi Regulā (ES) Nr. 182/2011 noteiktajām procedūrām.
(6)
Ņemot vērā šo īstenošanas aktu politikas plānošanas vai finanšu izpildes raksturu, jo īpaši to ietekmi uz budžetu, to pieņemšanai būtu jāizmanto pārbaudes procedūra, izņemot atsevišķos un īpašos pasākumus ar iepriekš noteiktiem sliekšņiem. Tomēr pienācīgi pamatotos gadījumos saistībā ar vajadzību pēc ātras Savienības reakcijas nenovēršami steidzamu iemeslu dēļ Komisijai būtu jāpieņem nekavējoties piemērojami īstenošanas akti. Par to būtu pienācīgi jāinformē Eiropas Parlaments saskaņā ar attiecīgajiem Regulas (ES) Nr. 182/2011 noteikumiem.
(7)
Attiecībā uz instrumentu īstenošanu, ja darbības pārvaldība ir uzticēta finanšu starpniekam, Komisijas lēmumā būtu īpaši jāietver noteikumi par riska dalīšanu, pārskatāmību, atlīdzību par īstenošanu atbildīgajiem starpniekiem, līdzekļu, iespējamās peļņas izmantošanu un atkārtotu izmantošanu, un ziņošanas pienākumiem un kontroles mehānismiem, ņemot vērā attiecīgos Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 noteikumus.
(8)
Savienībai būtu jācenšas maksimāli efektīvi izmantot pieejamos resursus, lai optimizētu tās ārējās darbības ietekmi. Tas būtu jāpanāk ar Savienības ārējās darbības instrumentu saskaņotību un papildināmību, kā arī, veidojot sinerģijas starp instrumentiem un citām Savienības politikas jomām. Turklāt tas būtu jādara, savstarpēji pastiprinot saskaņā ar instrumentiem izveidotās programmas, un attiecīgos gadījumos izmantojot finanšu instrumentus, kuriem ir sviras efekts.
(9)
Ievērojot Līguma par Eiropas Savienību (LES) 21. pantu, Savienības starptautiskajā arēnā veiktās darbības virzītājspēkam ir jābūt principiem, kuri ir iedvesmojuši tās izveidi, attīstību un paplašināšanos, un kurus tā tiecas veicināt visā pasaulē, proti, demokrātijai, tiesiskumam, universālu un nedalāmu cilvēktiesību un pamatbrīvību principam, cilvēka cieņas neaizskaramībai, vienlīdzības principam un solidaritātei, kā arī Apvienoto Nāciju Organizācijas Statūtu un starptautisko tiesību principu ievērošanai.
(10)
Saskaņā ar apņemšanos, ko Savienība pauda trešajā un ceturtajā Augsta līmeņa forumā par palīdzības efektivitāti (2008. gadā Akrā un 2011. gadā Busanā), un Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas Attīstības palīdzības komitejas (“ESAO-APK”) ieteikumu par oficiālās attīstības palīdzības (OAP) atsaistīšanu vismazāk attīstītajām valstīm un lielu parādu apgrūtinātām nabadzīgām valstīm, Komisijai, cik vien iespējams, būtu jāatsaista Savienības sniegtais atbalsts, tostarp attiecībā uz inovatīviem finansēšanas mehānismiem, un jāveicina partnervalstu vienību dalība iepirkuma procedūrās.
(11)
Lai nodrošinātu Savienības sniegtās palīdzības redzamību saņēmējvalstu iedzīvotāju un Savienības iedzīvotāju vidū, attiecīgos gadījumos ar atbilstīgiem līdzekļiem būtu jāizvērš mērķtiecīga saziņa un informēšana.
(12)
Ar Savienības ārējām darbībām, ko veic saskaņā ar instrumentiem, būtu jāpanāk skaidri rezultāti (gan iznākumu un rezultātu, gan ietekmes ziņā) valstīs, kas ir Savienības ārējās finanšu palīdzības saņēmējas. Ja vien tas ir iespējams un ir lietderīgi, Savienības ārējās darbības rezultāti un konkrēta instrumenta efektivitāte būtu jāpārrauga un jāizvērtē, pamatojoties uz iepriekš noteiktiem, skaidriem, pārredzamiem un attiecīgos gadījumos konkrētai valstij paredzētiem un izmērāmiem rādītājiem, kas ir pielāgoti attiecīgā instrumenta specifikai un mērķiem.
(13)
Visā izdevumu ciklā būtu jāaizsargā Savienības finansiālās intereses ar samērīgiem pasākumiem, ietverot pasākumus pārkāpumu novēršanai, konstatēšanai un izmeklēšanai, kā arī zaudēto, nepareizi izmaksāto vai nepareizi izlietoto līdzekļu atgūšanai un - attiecīgā gadījumā - sankcijas. Minētie pasākumi būtu jāveic saskaņā ar piemērojamajiem nolīgumiem, kas noslēgti ar starptautiskām organizācijām un trešām valstīm.
(14)
Būtu jānosaka regulējums attiecībā uz finansēšanas metodēm, Savienības finanšu interešu aizsardzību, noteikumiem par valstspiederību un izcelsmi, darbību izvērtēšanu, ziņošanu un pārskatīšanu, un instrumentu izvērtēšanu.
(15)
Neskarot sadarbības mehānismus, kas atbilstīgi LES 11. pantam ir izveidoti ar pilsoniskās sabiedrības organizācijām visos līmeņos, saņēmējvalstu ieinteresētām personām, tostarp pilsoniskās sabiedrības organizācijām un vietējām iestādēm ir būtiska loma attiecībā uz Savienības ārpolitiku. Ir svarīgi ar tām pienācīgi apspriesties īstenošanas procesā, jo īpaši saskaņā ar šo regulu veikto pasākumu sagatavošanā, īstenošanā, pārraudzībā un izvērtēšanā, lai nodrošinātu, ka tām ir jēgpilna loma šajā procesā, un pienācīgi ņemt vērā to īpatnības.
(16)
Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 208. pantu, 209. panta 3. punktu un 212. pantu un atbilstīgi noteikumiem, kas paredzēti Eiropas Investīciju bankas (EIB) statūtos un Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā Nr. 1080/2011 (12), EIB veicina to pasākumu īstenošanu, kas vajadzīgi, lai sasniegtu Savienības mērķus attīstības politikas un citās ārpolitikas jomās, un EIB iesaistās, papildinot Savienības instrumentus ārējai darbībai. Būtu jāizmanto iespējas apvienot EIB finansējumu ar Savienības budžeta resursiem. Attiecīgos gadījumos ar EIB apspriežas Savienības plānošanas procesā.
(17)
Starptautiskas organizācijas un attīstības aģentūras bieži sadarbojas ar bezpeļņas organizācijām kā īstenošanas partneriem un pienācīgi pamatotos gadījumos var tām uzticēt budžeta izpildes uzdevumus. Atkāpjoties no Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 58. panta 1. punkta c) apakšpunkta, šajā regulā būtu jāparedz noteikums, kas ļauj šādus uzdevumus uzticēt bezpeļņas organizācijām ar tādiem pašiem nosacījumiem, ko piemēro Komisijai.
(18)
Lai stiprinātu partnervalstu atbildību par saviem attīstības procesiem un ārējās palīdzības ilgtspēju, un saskaņā ar starptautiskās palīdzības efektivitātes saistībām, ko uzņēmusies Savienība un partnervalstis, attiecīgos gadījumos un ņemot vērā attiecīgās darbības būtību, Savienībai būtu jāveicina pašas partnervalsts iestāžu, sistēmu un procedūru izmantošana.
(19)
Saskaņā ar Eiropas Konsensu attīstības jomā un starptautisko palīdzības efektivitātes programmu un kā uzsvērts Eiropas Parlamenta 2011. gada 5. jūlija Rezolūcijā par jaunattīstības valstīm sniegtā ES budžeta atbalsta nākotni, Komisijas 2011. gada 13. oktobra paziņojumā “ES attīstības politikas ietekmes palielināšana: Pārmaiņu programma” un Padomes 2012. gada 14. maija secinājumos “Turpmākā pieeja saistībā ar ES budžeta atbalstu trešām valstīm”, budžeta atbalsts efektīvi jāizmanto, lai veicinātu nabadzības mazināšanu un valstu sistēmu izmantošanu, darītu palīdzību paredzamāku un stiprinātu partnervalstu atbildību par attīstības politiku un reformām. Paredzēto budžeta daļu izmaksāšanai vajadzētu būt atkarīgai no tā, vai ir panākts progress to mērķu sasniegšanā, par kuriem ar attiecīgajām partnervalstīm ir panākta vienošanās. Savienība atbalsta parlamentāras kontroles, revīzijas spēju, pārskatāmības un publiskas piekļuves informācijai pilnveidošanu valstīs, kuras saņem minētā veida Savienības finansiālo palīdzību.
(20)
Uz demokrātijas principu veicināšanu un demokratizācijas stiprināšanu vērstas Savienības darbības var īstenot, inter alia, atbalstot pilsoniskās sabiedrības organizācijas un neatkarīgas iestādes, kas darbojas šajā jomā, piemēram, Eiropas Demokrātijas fondu.
(21)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet minētās rīcības mēroga un iedarbības dēļ šos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.
(22)
Ir lietderīgi šīs regulas piemērošanas laikposmu saskaņot ar Padomes Regulu (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (13). Tādēļ šī regula būtu jāpiemēro no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I SADAĻA
ĪSTENOŠANA
1. pants
Priekšmets un mērķi
1. Šajā regulā ir paredzēti noteikumi un nosacījumi Savienības finanšu palīdzības sniegšanai darbībām, tostarp rīcības programmām, un citiem pasākumiem, saskaņā ar šādiem instrumentiem ārējās darbības finansēšanai laikposmā no 2014. līdz 2020. gadam: Attīstības sadarbības instruments (ASI), Eiropas instrumentu demokrātijai un cilvēktiesībām (EIDC), Eiropas Kaimiņattiecību instruments (EKI), Stabilitātes un miera veicināšanas instruments (SMI), Pirmspievienošanās palīdzības instruments (IPA II) un Partnerības instruments sadarbībai ar trešām valstīm (turpmāk kopā “instrumenti” un atsevišķi “instruments”).
Šajā regulā termins “valstis” attiecīgā gadījumā ietver teritorijas un reģionus.
2. Šo regulu nepiemēro tādu darbību īstenošanai, ar ko finansē programmu “Erasmus+” saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 233/2014, Regulu (ES) Nr. 232/2014, Regulu (ES) Nr. 231/2014, un Regulu (ES) Nr. 234/2014. Minētās darbības īsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1288/2013, (14), pamatojoties uz indikatīvās plānošanas dokumentiem, kas minēti piemērojamajā instrumentā, vienlaikus nodrošinot atbilstību minētajām regulām.
3. Komisija nodrošina, lai darbības tiktu veiktas atbilstīgi piemērojamā instrumenta mērķiem un ievērojot efektīvu Savienības finanšu interešu aizsardzību. Savienības finanšu palīdzība, ko sniedz, pamatojoties uz instrumentiem, ir saskaņā ar Regulā (ES, Euratom) Nr. 966/2012 paredzētajiem noteikumiem un procedūrām, kuri nodrošina tiesisko un finansiālo pamatregulējumu to īstenošanai.
4. Piemērojot šo regulu, Komisija izmanto visefektīvākās un iedarbīgākās īstenošanas metodes. Ja tas ir iespējams un ir lietderīgi, ņemot vērā darbības būtību, Komisija atbalsta arī visvienkāršāko procedūru izmantošanu.
5. Ņemot vērā 4. punktu, Komisija, piemērojot šo regulu, dod priekšroku partnervalstu sistēmu izmantošanai, kad vien tas ir iespējams un ir lietderīgi, ņemot vērā attiecīgās darbības būtību.
6. Savienība cenšas veicināt, attīstīt un nostiprināt demokrātijas, tiesiskuma, cilvēktiesību un pamatbrīvību ievērošanas principus, kas ir tās pamatā, attiecīgos gadījumos balstoties uz dialogu un sadarbību ar partnervalstīm un reģioniem. Savienība minētos principus integrē instrumentu īstenošanā.
2. pants
Rīcības programmu, atsevišķu pasākumu un īpašu pasākumu pieņemšana
1. Komisija attiecīgā gadījumā pieņem gada rīcības programmas, pamatojoties uz indikatīvās plānošanas dokumentiem, kas minēti attiecīgajā instrumentā. Komisija var arī pieņemt daudzgadu rīcības programmas saskaņā ar 6. panta 3. punktu.
Rīcības programmās katrai darbībai nosaka mērķus, ko tiecas sasniegt, iecerētos rezultātus un galvenos pasākumus, īstenošanas metodes, budžetu un indikatīvu grafiku, jebkādus saistītus atbalsta pasākumus un darbības rezultātu pārraudzības pasākumus.
Vajadzības gadījumā darbību var pieņemt kā atsevišķu pasākumu pirms vai pēc gada vai daudzgadu rīcības programmas pieņemšanas.
Neparedzētos un pienācīgi pamatotos gadījumos vai apstākļos, kad finansēšana nav iespējama no piemērotākiem avotiem, Komisija var pieņemt īpašus pasākumus, kas nav paredzēti indikatīvās plānošanas dokumentos, tostarp pasākumus, lai atvieglotu pāreju no ārkārtas palīdzības uz ilgtermiņa attīstības darbībām, vai pasākumus nolūkā labāk sagatavot cilvēkus atkārtotu krīžu pārvarēšanai.
2. Šā panta 1. punktā noteiktās rīcības programmas, atsevišķos pasākumus un īpašos pasākumus pieņem saskaņā ar 16. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru.
3. Šā panta 2. punktā minētā procedūra nav jāpiemēro:
a)
atsevišķiem pasākumiem, kuriem Savienības finanšu palīdzība nav lielāka par EUR 5 miljoniem;
b)
īpašiem pasākumiem, kuriem Savienības finanšu palīdzība nav lielāka par EUR 10 miljoniem;
c)
tehniskiem grozījumiem rīcības programmās, atsevišķos pasākumos un īpašos pasākumos. Tehniski grozījumi ir pielāgojumi, piemēram:
i)
īstenošanas laikposma pagarināšana,
ii)
līdzekļu pārdale starp gada vai daudzgadu rīcības programmā ietvertajām darbībām, vai
iii)
budžeta palielināšana vai samazināšana gada vai daudzgadu rīcības programmām, atsevišķiem vai īpašiem pasākumiem par ne vairāk kā 20 % no sākotnējā budžeta un nepārsniedzot EUR 10 miljonus,
ar noteikumu, ka šādi grozījumi būtiski neietekmē attiecīgā pasākuma mērķus.
Par pasākumiem, kas pieņemti atbilstīgi šim punktam, mēneša laikā pēc to pieņemšanas paziņo Eiropas Parlamentam un dalībvalstīm ar attiecīgās komitejas starpniecību, kura minēta 16. pantā.
4. Šā panta 1., 2. un 3. punktu attiecībā uz rīcības programmām un atsevišķiem pasākumiem nepiemēro EKI pārrobežu sadarbībai.
5. Pienācīgi pamatotu, neatliekamu steidzamības iemeslu dēļ, piemēram, krīzes gadījumā vai demokrātijas, tiesiskuma, cilvēktiesību vai pamatbrīvību tieša apdraudējuma gadījumā Komisija drīkst pieņemt atsevišķus vai īpašus pasākumus vai grozījumus esošajās rīcības programmās un pasākumos atbilstīgi procedūrai, kas minēta 16. panta 4. punktā.
6. Projekta līmenī veic piemērotu vides pētījumu, tostarp par klimata pārmaiņām un ietekmi uz bioloģisko daudzveidību, saskaņā ar piemērojamiem Savienības leģislatīvajiem aktiem, tostarp Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2011/92/ES (15) un Padomes Direktīvu 85/337/EEK (16), ietverot attiecīgos gadījumos ietekmes uz vidi novērtējumu (EIA) vides ziņā jutīgiem projektiem, jo īpaši svarīgiem jauniem infrastruktūras objektiem. Ja nepieciešams, nozaru programmu īstenošanā izmanto stratēģiskos ietekmes uz vidi novērtējumus. Nodrošina ieinteresēto personu iesaistīšanos vides novērtējumos un šādu novērtējumu rezultātu publisku pieejamību.
7. Izstrādājot un īstenojot programmas un projektus, pienācīgi ņem vērā kritērijus attiecībā uz pieejamības nodrošināšanu personām ar invaliditāti.
3. pants
Atbalsta pasākumi
1. Savienības finansējums var segt izdevumus, kuri paredzēti instrumentu īstenošanai un to mērķu sasniegšanai, tostarp attiecībā uz administratīvo atbalstu, kas saistīts ar īstenošanai nepastarpināti vajadzīgajiem sagatavošanas, pārbaudes, pārraudzības, revīzijas un novērtēšanas pasākumiem, kā arī izdevumus, kuri Savienības delegācijām rodas, nodrošinot administratīvo atbalstu, kas vajadzīgs saskaņā ar instrumentiem finansēto darbību pārvaldībai.
2. Ja a), b) un c) apakšpunktā minētās darbības ir saistītas ar tā piemērojamā instrumenta vispārējiem mērķiem, ko īsteno ar pasākumiem, Savienības finansējums var segt:
a)
pētījumus, sanāksmes, informāciju, izpratnes veidošanu, apmācību, gūtās pieredzes un paraugprakses sagatavošanu un apmaiņu ar to, publicēšanas pasākumus un citus administratīvās vai tehniskās palīdzības izdevumus, kas vajadzīgi pasākumu pārvaldībai;
b)
pētniecības darbības un pētījumus par attiecīgajiem jautājumiem un to izplatīšanu;
c)
izdevumus saistībā ar informācijas un saziņas darbību nodrošināšanu, tostarp saziņas stratēģiju izstrādi un korporatīvo saziņu par Savienības politiskajām prioritātēm.
3. Atbalsta pasākumus var finansēt ārpus indikatīvās plānošanas dokumentu darbības jomas. Attiecīgos gadījumos Komisija pieņem atbalsta pasākumus saskaņā ar 16. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru.
Pārbaudes procedūru nepiemēro tādu atbalsta pasākumu pieņemšanai, kuriem paredzētā Savienības finanšu palīdzība nepārsniedz EUR 10 miljonus.
Par atbalsta pasākumiem, kuriem paredzētā Savienības finanšu palīdzība nepārsniedz EUR 10 miljonus, mēneša laikā pēc to pieņemšanas paziņo Eiropas Parlamentam un dalībvalstīm ar attiecīgās komitejas starpniecību, kura minēta 16. pantā.
II SADAĻA
NOTEIKUMI PAR FINANSĒŠANAS METODĒM
4. pants
Vispārīgi finansēšanas noteikumi
1. Savienības finanšu palīdzību var sniegt, izmantojot Regulā (ES, Euratom) Nr. 966/2012 paredzētos finansēšanas veidus, un jo īpaši:
a)
dotācijas,
b)
iepirkuma līgumus par pakalpojumiem, piegādēm vai būvdarbiem,
c)
vispārēju vai nozaru budžeta atbalstu,
d)
iemaksas Komisijas izveidotajos ieguldījumu fondos saskaņā ar Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 187. pantu;
e)
finanšu instrumentus, piemēram, aizdevumus, garantijas, pašu kapitālu vai kvazikapitālu, ieguldījumus vai līdzdalību, kā arī riska dalīšanas instrumentus, pēc iespējas EIB vadībā saskaņā ar tās ārējām pilnvarām saskaņā ar Lēmumu Nr 1080/2011/ES, daudzpusējas Eiropas finanšu iestādes, piemēram, Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības bankas vadībā, vai divpusējas Eiropas finanšu iestādes, piemēram, divpusēju attīstības banku vadībā, ja iespējams, apvienojumā ar papildu dotācijām no citiem avotiem.
2. Vispārējais vai nozaru budžeta atbalsts, kā minēts 1. punkta c) apakšpunktā, balstās uz savstarpēju pārskatatbildību un kopīgu apņēmību ievērot universālas vērtības, un tā mērķis ir stiprināt līgumiskas partnerības starp Savienību un partnervalstīm, lai sekmētu demokrātiju, cilvēktiesības un tiesiskumu, atbalstītu noturīgu un ietverošu ekonomisku izaugsmi un izskaustu nabadzību.
Jebkādu lēmumu sniegt pirmās daļas c) apakšpunktā minēto vispārējo vai nozaru budžeta atbalstu pieņem, pamatojoties uz budžeta atbalsta politiku, par ko Savienība ir panākusi vienošanos, skaidriem atbilstības kritērijiem un rūpīgi izvērtējot riskus un ieguvumus.
Viens no galvenajiem minētā lēmuma noteicošajiem faktoriem ir izvērtējums par partnervalstu apņēmību, iepriekšējo rīcību un panākumiem attiecībā uz demokrātiju, cilvēktiesībām un tiesiskumu. Vispārējo vai nozaru budžeta atbalstu diferencē tā, lai tas labāk atbilstu partnervalsts politiskajiem, ekonomiskajiem un sociālajiem apstākļiem, ņemot vērā nestabilitātes situācijas.
Sniedzot vispārējo vai nozaru budžeta atbalstu saskaņā ar Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 186. pantu, Komisija skaidri definē un pārrauga tā nosacījumus un atbalsta parlamentārās un revīzijas kontroles spēju pilnveidošanu un sekmē pārredzamību un publisku piekļuvi informācijai. Pirmās daļas c) apakšpunktā minētā vispārējo vai nozaru budžeta atbalsta izmaksāšana ir atkarīga no tā, vai ir gūti pietiekami panākumi, lai sasniegtu mērķus, par kuriem ir vienošanās ar attiecīgo partnervalsti.
3. Jebkura vienība, kura ir pilnvarota īstenot finanšu instrumentus, kā minēts 1. punkta e) apakšpunktā, atbilst Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 prasībām un izpilda attiecīgos Savienības mērķus, standartus un politiku, kā arī paraugpraksi attiecībā uz Savienības līdzekļu izmantošanu un pārskatu sniegšanu par tiem.
Minētos finanšu instrumentus īstenošanas un pārskatu sniegšanas nolūkos var sagrupēt daļās.
Saskaņā ar Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 Savienības finanšu palīdzību var sniegt arī ar iemaksām starptautiskos, reģionālos vai valsts fondos, piemēram, fondos, ko izveidojušas vai pārvalda EIB, dalībvalstis, partnervalstis un reģioni vai starptautiskas organizācijas, lai piesaistītu kopēju finansējumu no vairākiem līdzekļu piešķīrējiem, vai fondos, kurus izveidojis viens vai vairāki līdzekļu piešķīrēji nolūkā kopīgi īstenot projektus.
4. Attiecīgā gadījumā būtu jāsekmē tas, ka Savienības finanšu iestādes, pamatojoties uz savstarpējību, piekļūst citu organizāciju izveidotiem finanšu instrumentiem.
5. Sniedzot Savienības finanšu palīdzību, kā minēts 1. punktā, Komisija attiecīgā gadījumā veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu Savienības finanšu atbalsta redzamību. Tie ietver pasākumus, ar ko Savienības līdzekļu saņēmējiem uzliek par pienākumu pildīt redzamības prasības, izņemot pienācīgi pamatotos gadījumos. Komisija ir atbildīga par to, lai tiktu uzraudzīts, vai saņēmēji izpilda minētās prasības.
6. Visus kāda finanšu instrumenta radītus ieņēmumus piešķir atbilstošajam instrumentam kā iekšējos piešķirtos ieņēmumus. Reizi piecos gados Komisija izvērtē pastāvošo finanšu instrumentu ieguldījumu Savienības mērķu sasniegšanā un to efektivitāti.
7. Savienības finanšu palīdzību īsteno Komisija, kā paredzēts Regulā (ES, Euratom) Nr. 966/2012, tieši Komisijas struktūrvienības, Savienības delegācijas un izpildaģentūras, īstenojot dalītu pārvaldību kopā ar dalībvalstīm, vai netieši, uzticot budžeta izpildes uzdevumu veikšanu Regulā (ES, Euratom) Nr. 966/2012 uzskaitītajām vienībām. Minētās vienības nodrošina saderību ar Savienības ārpolitiku, un tās var savukārt pilnvarot citas vienības veikt budžeta izpildes uzdevumus saskaņā ar nosacījumiem, kas ir līdzvērtīgi Komisijai piemērotajiem nosacījumiem.
Tās katru gadu izpilda Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 60. panta 5. punktā noteikto pienākumu. Revīzijas atzinumu vajadzības gadījumā iesniedz mēneša laikā pēc ziņojuma un pārvaldības deklarācijas, lai to varētu ņemt vērā Komisijas atzinumā par pārskatu ticamību.
Starptautiskās organizācijas, kas minētas Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 58. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punktā, un dalībvalstu struktūras, kas minētas minētās regulas 58. panta 1. punkta c) apakšpunkta v) un vi) punktā un kurām Komisija ir uzticējusi izpildi, var arī budžeta izpildes uzdevumus uzticēt bezpeļņas organizācijām, kurām ir pietiekamas darbības un finansiālās spējas, ievērojot tādus pašus nosacījumus, kādus piemēro Komisijai.
Vienības, kas izpilda Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 60. panta 2. punktā noteiktos kritērijus, uzskata par tādām, kas atbilst minētās regulas 139. pantā minētajiem atlases kritērijiem.
8. Šā panta 1. punktā un 6. panta 1. punktā minētos finansēšanas veidus un šā panta 3. punktā aprakstītās īstenošanas metodes izvēlas, pamatojoties uz to spēju nodrošināt darbību īpašo mērķu sasniegšanu un panākt rezultātus, jo īpaši ņemot vērā pārbaužu izmaksas, administratīvo slogu un paredzamo neatbilstības risku. Attiecībā uz dotācijām tas ietver vienreizējo maksājumu, vienotu likmju un vienības standarta pašizmaksas izmantošanas izskatīšanu.
9. Saskaņā ar instrumentiem finansētās darbības var īstenot, izmantojot paralēlo vai kopīgo līdzfinansējumu.
Paralēla līdzfinansējuma gadījumā darbību sadala vairākās skaidri nodalāmās daļās, katru no kurām finansē dažādi partneri, nodrošinot līdzfinansējumu tā, lai vienmēr varētu noteikt finansējuma lietojuma galamērķi.
Kopīgā līdzfinansējuma gadījumā kopējās darbības izmaksas sadala starp partneriem, kas nodrošina līdzfinansējumu, un līdzekļus apvieno kopējā fondā tā, ka vairs nav iespējams noteikt finansējuma avotu katrai atsevišķai darbībai, kuru veic kā projekta vai programmas daļu. Šādā gadījumā Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 35. pantā paredzētā ex-post publicitāte attiecībā uz dotāciju un iepirkumu līgumiem atbilst attiecīgo pilnvaroto vienību reglamentējošiem noteikumiem (ja tādi ir).
10. Ja izmanto kādu no šā panta 1. punktā vai 6. panta 1. punktā minētajiem finansējuma veidiem, Savienības un tās partneru sadarbību inter alia var īstenot kā:
a)
trīspusējas vienošanās, ar kuru palīdzību Savienība ar trešām valstīm saskaņo palīdzības sniegšanu partnervalstij vai reģionam;
b)
administratīvās sadarbības pasākumus, piemēram, kā mērķsadarbību starp valsts institūcijām, vietējām iestādēm, valsts publiskajām struktūrām vai privāto tiesību subjektiem, kam nodoti dalībvalsts un partnervalsts vai reģiona sabiedrisko pakalpojumu uzdevumi, un kā sadarbības pasākumus, iesaistot publiskā sektora ekspertus, kurus nosūtījušas dalībvalstis un to reģionālās un vietējās iestādes;
c)
ieguldījumus izmaksās, kas vajadzīgas publiskā un privātā sektora partnerību izveidei un pārvaldībai;
d)
nozaru politikas atbalsta programmas, ar kuru palīdzību Savienība sniedz atbalstu partnervalsts nozares programmai;
e)
EKI un IPA II gadījumā - kā ieguldījumu valstu dalībai Savienības programmās un aģentūrās;
f)
procentu likmju subsīdijas;
g)
finansēšanu, izmantojot Savienības aģentūrām sniegtas dotācijas.
11. Sadarbojoties ar ieinteresētām personām saņēmējvalstīs, Komisija, nosakot finansēšanas kārtību, ieguldījuma veidu, dotāciju piešķiršanas kārtību un to pārvaldības administratīvos noteikumus, ņem vērā to specifiku, tostarp vajadzības un kontekstu, lai sasniegtu un iespējami labi atbilstu visplašākajam iespējamam šādu ieinteresēto personu lokam. Mudina izmantot īpašus finansēšanas kārtības veidus atbilstīgi Regulai (ES, Euratom) Nr. 966/2012, piemēram, partnerības nolīgumus, atļaujas piešķirt vairāklīmeņu dotācijas, tiešu piešķiršanu vai projektu konkursus, pamatojoties uz atbilstības kritērijiem, vai vienreizējus maksājumus.
12. Īstenojot atbalstu pārejas procesam un reformām partnervalstīs, Savienība attiecīgos gadījumos izmanto un izplata dalībvalstu pieredzi un atziņas.
5. pants
Nodokļi, nodevas un maksājumi
Savienības palīdzība nerada īpašus nodokļus, nodevas vai maksājumus un neizraisa to iekasēšanu.
Attiecīgos gadījumos ar trešām valstīm apspriež atbilstīgus noteikumus, lai darbības, ar ko īsteno Savienības finanšu palīdzību, atbrīvotu no nodokļu, muitas nodevu un citu nodokļu maksājumu piemērošanas. Citos gadījumos šādi nodokļi, nodevas un maksājumi ir piemērojami atbilstīgi Regulā (ES, Euratom) Nr. 966/2012 paredzētajiem noteikumiem.
6. pants
Īpaši finansēšanas noteikumi
1. Papildus šīs regulas 4. panta 1. punktā minētajiem finansējuma veidiem Savienības finanšu palīdzību saskaņā ar turpmāk minētajiem instrumentiem var sniegt atbilstīgi Regulai (ES, Euratom) Nr. 966/2012, izmantojot arī šādus finansējuma veidus:
a)
saskaņā ar ASI un EKI - parādu atvieglojumi saistībā ar parādu atvieglojumu programmām, par kurām ir starptautiska vienošanās;
b)
saskaņā ar ASI un Stabilitātes un miera veicināšanas instrumentu - izņēmuma gadījumos nozaru vai vispārējās importa programmas, kas var būt:
i)
nozaru importa programmas natūrā,
ii)
nozaru importa programmas, ar ko sniedz palīdzību ārvalstu valūtā attiecīgo nozaru importa finansēšanai vai
iii)
vispārējas importa programmas, ar ko sniedz palīdzību ārvalstu valūtā, lai finansētu vispārēju importu, kurš attiecas uz plašu produktu klāstu;
c)
saskaņā ar EIDC tieši piešķirot:
i)
neliela apjoma dotācijas cilvēktiesību aizstāvjiem, lai finansētu steidzamus aizsardzības pasākumus, attiecīgos gadījumos bez prasības par līdzfinansējumu;
ii)
dotācijas - attiecīgos gadījumos bez prasības par līdzfinansējumu - lai finansētu darbības vissarežģītākajos apstākļos vai situācijās, kuras minētas Regulā (ES) Nr. 235/2014 2. panta 4. punktā un kurās nebūtu lietderīgi publicēt uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus. Šādas dotācijas nepārsniedz EUR 1 000 000, to termiņš ir līdz 18 mēnešiem, un šo termiņu var pagarināt vēl par 12 mēnešiem tādu objektīvu un neparedzētu šķēršļu gadījumā, kas radušies darbību īstenošanā;
iii)
dotācijas ANO Augstā cilvēktiesību komisāra birojam, kā arī Eiropas Starpuniversitāšu cilvēktiesību un demokratizācijas centram, kas nodrošina Eiropas cilvēktiesību un demokratizācijas maģistra programmu un ES un ANO sadraudzības programmu, un ar to saistītajam universitāšu tīklam, kurš nodrošina pēcdiploma izglītību cilvēktiesību jomā, tostarp stipendijas studentiem un cilvēktiesību aizstāvjiem no trešām valstīm.
2. Saskaņā ar EKI un IPA II Pārrobežu sadarbības programmas jo īpaši īsteno dalītā pārvaldībā ar dalībvalstīm vai netiešā pārvaldībā ar trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām. Sīki izstrādātus noteikumus paredz īstenošanas aktos, kurus pieņem uz Regulas (ES) Nr. 232/2014 un Regulas (ES) Nr. 231/2014 pamata.
3. Komisija var pieņemt daudzgadu rīcības programmas:
a)
uz laiku līdz trim gadiem, ja darbības ir periodiskas;
b)
uz laiku līdz septiņiem gadiem saskaņā ar IPA II.
Ja uzņemas daudzgadu saistības, tajās ietver noteikumus, kuros norādīts, ka attiecībā uz tiem gadiem, kas nav sākotnējo saistību gads, saistības ir indikatīvas un ir atkarīgas no Savienības nākamajiem gada budžetiem.
4. Darbībām saistībā ar EKI un IPA II, kas ilgst vairāk nekā vienu gadu, budžeta saistības var sadalīt pa vairākiem gadiem, paredzot ikgadējus maksājumus.
Šādos gadījumos, ja vien piemērojamos noteikumos nav paredzēts citādi, Komisija automātiski atceļ jebkuru programmas budžeta saistību daļu, kura līdz 31. decembrim piektajā gadā pēc attiecīgās budžeta saistības gada nav izmantota priekšfinansējumam vai starpposma maksājumu veikšanai vai attiecībā uz kuru pilnvarotā vienība nav iesniegusi nekādu apstiprinātu izdevumu deklarāciju vai maksājuma pieprasījumu.
5. Noteikumus, ar kuriem reglamentē ar dalībvalstīm dalītā pārvaldībā īstenotu pārrobežu sadarbību saskaņā ar IPA II, saskaņo ar noteikumiem, kas ietverti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr.1303/2013 (17) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1299/2013 (18).
7. pants
Savienības finanšu interešu aizsardzība
1. Komisija veic pienācīgus pasākumus, lai nodrošinātu to, ka, īstenojot saskaņā ar šo regulu finansētas darbības, tiek aizsargātas Savienības finanšu intereses, piemērojot aizsargpasākumus pret krāpšanu, korupciju un jebkādām citām prettiesiskām darbībām, veicot efektīvas pārbaudes un, ja ir atklātas nelikumības, atgūstot nepamatoti izmaksātās summas vai vajadzības gadījumā kompensāciju par tām, kā arī vajadzības gadījumā piemērojot iedarbīgus, samērīgus un atturošus administratīvus un finansiālus sodus.
2. Komisijai vai tās pārstāvjiem un Revīzijas palātai ir tiesības, pamatojoties uz dokumentiem un uz vietas veikt revīziju, (vai starptautisku organizāciju gadījumā saskaņā ar nolīgumiem, kas ar tām noslēgti, - veikt pārbaudes) attiecībā uz visiem dotāciju saņēmējiem, līgumslēdzējiem un apakšuzņēmējiem, kas saskaņā ar šo regulu ir saņēmuši Savienības līdzekļus.
3. Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) var veikt izmeklēšanas, tostarp pārbaudes un apskates uz vietas, ievērojot noteikumus un procedūras, kas izklāstītas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES, Euratom) Nr. 883/2013 (19), un Padomes Regulā (Euratom, EK) Nr. 2185/96 (20), nolūkā konstatēt, vai saistībā ar dotāciju nolīgumu vai dotāciju lēmumu, vai līgumu, ko finansē saskaņā ar šo regulu, ir notikusi krāpšana, korupcija vai jebkādas citas nelikumīgas darbības, kas ietekmē Savienības finanšu intereses.
4. Neskarot šā panta 1., 2. un 3. punktu, sadarbības nolīgumos ar trešām valstīm un ar starptautiskām organizācijām, līgumos, dotāciju nolīgumos un dotāciju lēmumos, kas izriet no šīs regulas īstenošanas, nepārprotami nosaka Komisijas, Revīzijas palātas un OLAF pilnvaras veikt šādas revīzijas, pārbaudes un apskates uz vietas atbilstīgi to attiecīgajām pilnvarām.
III SADAĻA
NOTEIKUMI PAR VALSTSPIEDERĪBU UN IZCELSMI ATTIECĪBĀ UZ PUBLISKĀ IEPIRKUMA LĪGUMU, DOTĀCIJU UN CITĀM PIEŠĶIRŠANAS PROCEDŪRĀM
8. pants
Kopīgi noteikumi
1. Dalība procedūrās, ar ko piešķir iepirkuma līgumu slēgšanas tiesības, un dotāciju vai citu līgumu piešķiršanas procedūrās, ko saskaņā ar šo regulu finansē trešo personu interesēs, ir atļauta visām fiziskām personām, kurām ir atbilstīgas valsts valstspiederība, vai juridiskām personām, kas faktiski veic uzņēmējdarbību atbilstīgā valstī, kā attiecībā uz piemērojamo instrumentu noteikts saskaņā ar šo sadaļu, un starptautiskām organizācijām.
Juridiskas personas var būt pilsoniskās sabiedrības organizācijas, piemēram, nevalstiskas bezpeļņas organizācijas un neatkarīgi politiskie fondi, sabiedriskas organizācijas un privātā sektora bezpeļņas aģentūras, institūcijas un organizācijas, kā arī to tīkli vietējā, valsts, reģionālā un starptautiskā līmenī.
2. Tādu darbību gadījumā, kuras līdzfinansē kopā ar partneri vai citu līdzekļu piešķīrēju vai kuras ar dalībvalsti īsteno dalītā pārvaldībā, vai arī kuras tiek īstenotas, izmantojot Komisijas izveidotu ieguldījumu fondu, atbilstīgas ir arī valstis, kas ir atbilstīgas saskaņā ar minētā partnera, cita līdzekļu devēja vai dalībvalsts noteikumiem vai kas ir noteiktas ieguldījumu fonda dibināšanas aktā.
Tādu darbību gadījumā, ko īsteno ar kādas pilnvarotās struktūras starpniecību saskaņā ar netiešās pārvaldības kategorijām, kas uzskaitītas Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 58. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) līdz viii) punktā, atbilstīgas ir arī tās valstis, kuras ir atbilstīgas saskaņā ar attiecīgās struktūras noteikumiem.
3. Gadījumā, kad darbības finansē ar vienu instrumentu un papildus tam - ar vēl kādu Savienības ārējās darbības instrumentu, tostarp Eiropas Attīstības fondu, valstis, kuras noteiktas jebkurā no minētajiem instrumentiem, uzskata par atbilstīgām minēto darbību mērķim.
Gadījumā, kad globālas, reģionālas vai pārrobežu darbības finansē ar vienu instrumentu, attiecīgās valstis, teritorijas un reģionus, uz kurām attiecas šī darbība, var uzskatīt par atbilstīgām šīs darbības mērķim.
4. Visiem materiāliem, kas iegādāti saskaņā ar iepirkuma līgumu vai dotāciju nolīgumu, kuru finansē saskaņā ar šo regulu, izcelsme ir atbilstīgā valstī. Tomēr to izcelsme var būt jebkurā valstī, ja iegādājamais materiālu daudzums ir mazāks par robežvērtību, kas noteikta konkursa ar sarunu procedūru izmantošanai. Šajā regulā jēdziens “izcelsme” lietots saskaņā ar definējumu, kas dots Padomes Regulas (EEK) Nr. 2913/92 (21) 23. un 24. pantā un citos Savienības leģislatīvajos aktos, ar ko reglamentē nepreferenciālu izcelsmi.
5. Šajā sadaļā izklāstītie noteikumi neattiecas uz atbilstīga uzņēmēja vai attiecīgos gadījumos - apakšuzņēmēja nodarbinātām fiziskām personām vai fiziskām personām, ar kurām tie ir noslēguši citu likumīgu līgumu, un saistībā ar šīm personām noteikumi nerada ierobežojumus attiecībā uz valstspiederību.
6. Lai sekmētu vietējās spējas, tirgus un pirkumus, prioritāte tiek dota vietējiem un reģionāliem darbuzņēmējiem, ja Regulā (ES, Euratom) Nr. 966/2012 ir paredzēts līgumu piešķirt, pamatojoties uz atsevišķu konkursu. Visos citos gadījumos vietējo un reģionālo darbuzņēmēju līdzdalību veicina saskaņā ar attiecīgiem minētās regulas noteikumiem.
7. Atbilstību, kā tā izklāstīta šajā sadaļā, var ierobežot attiecībā uz pieteikumu iesniedzēju valstspiederību, ģeogrāfisko atrašanās vietu vai to veidu, ja šādi ierobežojumi vajadzīgi darbības specifiskuma un mērķu dēļ un ja tie nepieciešami tās efektīvai īstenošanai. Šādus ierobežojumus jo īpaši var piemērot dalībai līgumu piešķiršanas procedūrās pārrobežu sadarbības pasākumu gadījumā.
8. Fiziskas un juridiskas personas, kam piešķirtas līgumu slēgšanas tiesības, ievēro piemērojamos tiesību aktus vides jomā, tostarp daudzpusējos vides nolīgumus, kā arī starptautiski pieņemtās darba tiesību pamatnormas (22).
9. pants
Atbilstība saskaņā ar ASI, EKI un Partnerības instrumentu sadarbībai ar trešām valstīm
1. Finansējumu saskaņā ar ASI, EKI un Partnerības instrumentu sadarbībai ar trešām valstīm ir tiesīgi saņemt pretendenti, pieteikumu iesniedzēji un kandidāti no šādām valstīm:
a)
dalībvalstis, saņēmēji, kas uzskaitīti Regulas (ES) Nr. 231/2014 I pielikumā, un Eiropas Ekonomikas zonas nolīguma līgumslēdzējas puses;
b)
EKI gadījumā - partnervalstis, uz kurām attiecas EKI, un Krievijas Federācija, ja attiecīgo procedūru izmanto tādu daudzvalstu un pārrobežu sadarbības programmu kontekstā, kurās tās piedalās;
c)
ESAO-APK publicētajā OAP saņēmēju sarakstā (“OAP saņēmēju saraksts”) iekļautās jaunattīstības valstis un teritorijas, kas nav G20 valstu grupas locekles, un aizjūras zemes un teritorijas, uz kurām attiecas Padomes Lēmums 2001/822/EK (23);
d)
OAP saņēmēju sarakstā iekļautās jaunattīstības valstis, kas ir G20 valstu grupas locekles, un citas valstis un teritorijas, ja tās saņem atbalstu par darbībām, ko Savienība finansē saskaņā ar instrumentiem, uz kuriem attiecas šis pants;
e)
valstis, kurām Komisija ir noteikusi savstarpēju piekļuvi ārējai palīdzībai. Savstarpēju piekļuvi uz ierobežotu laiku vismaz viena gada ilgumā var piešķirt, ja valsts ar vienlīdzīgiem noteikumiem atzīst par atbilstīgām vienības, kas ir no Savienības un no valstīm, kuras ir atbilstīgas saskaņā ar instrumentiem, uz kuriem attiecas šis pants. Komisija pieņem lēmumu par savstarpēju piekļuvi un tās ilgumu saskaņā ar 16. panta 2. punktā minēto konsultēšanās procedūru un pēc apspriešanās ar saņēmēju valsti vai attiecīgajām valstīm; un
f)
ESAO dalībvalstis, ja līgumus īsteno vismazāk attīstītajās valstīs vai lielu parādu apgrūtinātās nabadzīgās valstīs, kas iekļautas OAP saņēmēju sarakstā.
2. Pretendentus, pieteikumu iesniedzējus un kandidātus no neatbilstīgām valstīm vai neatbilstīgas izcelsmes materiālus Komisija var pieņemt kā atbilstīgus, ja:
a)
valstīm ir tradicionāli ekonomiskie, tirdzniecības vai ģeogrāfiskie sakari ar kaimiņu saņēmējvalstīm vai
b)
ir steidzamība vai ražojumi un pakalpojumi nav pieejami attiecīgo valstu tirgos, vai citos pienācīgi pamatotos gadījumos, kad atbilstības noteikumu piemērošana padarītu projekta, programmas vai darbības īstenošanu neiespējamu vai pārmērīgi to apgrūtinātu.
3. Attiecībā uz darbībām, kas īstenotas dalītā pārvaldībā, attiecīgajai dalībvalstij, kurai Komisija ir deleģējusi īstenošanas uzdevumus, ir tiesības Komisijas vārdā kā atbilstīgus pieņemt kandidātus, pieteikumu iesniedzējus un pretendentus no neatbilstīgām valstīm, kā minēts šā panta 2. punktā, vai neatbilstīgas izcelsmes preces, kā minēts 8. panta 4. punktā.
10. pants
Atbilstība saskaņā ar IPA II
1. Finansējumu saskaņā ar IPA II ir tiesīgi saņemt pretendenti, pieteikumu iesniedzēji un kandidāti no šādām valstīm:
a)
dalībvalstis, saņēmēji, kas uzskaitīti Regulas (ES) Nr. 231/2014 I pielikumā, Eiropas Ekonomikas zonas nolīguma līgumslēdzējas puses un partnervalstis, uz kurām attiecas EKI, un
b)
valstis, kurām Komisija ir noteikusi savstarpēju piekļuvi ārējai palīdzībai atbilstīgi 9. panta 1. punkta e) apakšpunktā paredzētajiem nosacījumiem.
2. Pretendentus, pieteikumu iesniedzējus un kandidātus no neatbilstīgām valstīm vai neatbilstīgas izcelsmes preces Komisija var pieņemt kā atbilstīgus gadījumos, kas saistīti ar steidzamību vai ražojumi un pakalpojumi nav pieejami attiecīgo valstu tirgos, vai citos pienācīgi pamatotos gadījumos, ja atbilstības noteikumu piemērošana padarītu projekta, programmas vai darbības īstenošanu neiespējamu vai pārmērīgi to apgrūtinātu.
3. Attiecībā uz darbībām, kas īstenotas dalītā pārvaldībā, attiecīgajai dalībvalstij, kurai Komisija ir deleģējusi īstenošanas uzdevumus, ir tiesības Komisijas vārdā kā atbilstīgus pieņemt pretendentus, pieteikumu iesniedzējus un kandidātus no neatbilstīgām valstīm, kā minēts šā panta 2. punktā, vai neatbilstīgas izcelsmes preces, kā minēts 8. panta 4. punktā.
11. pants
Atbilstība saskaņā ar EIDC un Stabilitātes un miera veicināšanas instrumentu
1. Neskarot 8. panta 7. punktā noteiktos ierobežojumus, kas saistīti ar darbības raksturu un mērķiem, saskaņā ar EIDC un Stabilitātes un miera veicināšanas instrumentu dalība procedūrās, ar ko piešķir iepirkuma līgumu slēgšanas tiesības vai dotācijas, kā arī nolīgst ekspertus, ir pieejama bez ierobežojumiem.
2. Saskaņā ar EIDC šādas struktūras un dalībnieki var pretendēt uz finansējumu saskaņā ar 4. panta 1., 2. un 3. punktu un 6. panta 1. punkta c) apakšpunktu:
a)
pilsoniskās sabiedrības organizācijas, tostarp nevalstiskas bezpeļņas organizācijas un neatkarīgi politiskie fondi, sabiedriskas organizācijas un privātā sektora bezpeļņas aģentūras, iestādes un organizācijas, kā arī to tīkli vietējā, valsts, reģionālā un starptautiskā līmenī;
b)
publiskā sektora bezpeļņas organizācijas, iestādes un organizācijas, kā arī tīkli vietējā, valsts, reģionālā un starptautiskā līmenī;
c)
valsts, reģionālas un starptautiskas parlamentāras struktūras, kad tas vajadzīgs EIDC mērķu sasniegšanai un ierosināto pasākumu nav iespējams finansēt no cita instrumenta;
d)
starptautiskas un reģionālas starpvaldību organizācijas;
e)
fiziskas personas, vienības bez juridiskas personas statusa, kā arī pienācīgi pamatotos izņēmuma gadījumos citas šajā pantā neminētas struktūras vai dalībnieki, kad tas ir vajadzīgs EIDC mērķu sasniegšanai.
12. pants
Darbību pārraudzība un novērtēšana
1. Komisija regulāri pārrauga savas darbības un pārskata progresu, kas panākts ceļā uz gaidāmo rezultātu sasniegšanu, pievēršoties iznākumiem un izlaidei. Komisija arī novērtē savas nozaru politikas un darbību ietekmi un efektivitāti, kā arī plānošanas efektivitāti, attiecīgos gadījumos izmantojot neatkarīgus ārējus novērtējumus. Pienācīgi ņem vērā Eiropas Parlamenta vai Padomes priekšlikumus par neatkarīgu ārējo novērtējumu. Novērtējumi ir balstīti uz ESAO-APK paraugprakses principiem, lai pārliecinātos, vai ir sasniegti īpašie mērķi, attiecīgā gadījumā ņemot vērā dzimumu līdztiesību, un lai sagatavotu ieteikumus nolūkā uzlabot turpmākās darbības. Šos novērtējumus veic, pamatojoties uz iepriekšnoteiktiem, skaidriem, pārredzamiem un attiecīgos gadījumos konkrētai valstij paredzētiem un izmērāmiem rādītājiem.
2. Komisija nosūta savus novērtējuma ziņojumus Eiropas Parlamentam, Padomei un dalībvalstīm ar attiecīgās 16. pantā minētās komitejas starpniecību. Minētajā komitejā pēc dalībvalstu lūguma var pārrunāt konkrētus novērtējumus. Rezultātus izmanto kā atgriezenisko saiti programmu izstrādē un resursu piešķiršanā.
3. Saskaņā ar šo regulu sniegtās Savienības palīdzības novērtēšanas posmā Komisija atbilstīgā apjomā iesaista visas attiecīgās ieinteresētās personas, un attiecīgā gadījumā tā var mēģināt veikt kopīgus novērtējumus ar dalībvalstīm un attīstības partneriem.
4. Ziņojumā, kas minēts 13. pantā, ietver galvenās atziņas, kas gūtas, un turpmākus pasākumus, kas veikti pēc ieteikumiem, kuri sniegti pēc iepriekšējos gados veiktiem novērtējumiem.
IV SADAĻA
CITI KOPĪGI NOTEIKUMI
13. pants
Gada ziņojums
1. Komisija izskata panākumus, kas gūti, īstenojot Savienības ārējās finanšu palīdzības pasākumus, un, sākot ar 2015. gadu, reizi gadā iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par katrā regulā izvirzīto mērķu sasniegšanu, izmantojot rādītājus, ar kuriem mēra gūtos rezultātus un attiecīgā instrumenta efektivitāti. Minēto ziņojumu iesniedz arī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai.
2. Gada ziņojumā ietver informāciju saistībā ar aizvadīto gadu - par finansētajiem pasākumiem, pārraudzības un novērtējuma rezultātiem, attiecīgo partneru iesaistīšanos un budžeta saistību un maksājumu apropriāciju izpildi, norādot sadalījumu pa valstīm, reģioniem un sadarbības jomām. Tajā novērtē Savienības finanšu palīdzības rezultātus, pēc iespējas plašāk izmantojot konkrētus un izmērāmus rādītājus attiecībā uz tās nozīmi instrumentu mērķu sasniegšanā. Attīstības sadarbības gadījumā, ja iespējams un ja tas ir atbilstīgi, ziņojumā arī novērtē to, kā tiek ievēroti palīdzības efektivitātes principi, tostarp attiecībā uz inovatīviem finanšu instrumentiem.
3. Gada ziņojumā, ko sagatavo 2021. gadā, ietver konsolidētu informāciju no gada ziņojumiem attiecībā uz laikposmu no 2014.līdz 2020. gadam par visu finansējumu, ko reglamentē ar šo regulu, tostarp ārējiem piešķirtiem ieņēmumiem un iemaksām ieguldījumu fondos, un norādot izdevumu sadalījumu pa saņēmējvalstīm, finanšu instrumentu izmantojumu, saistībām un maksājumiem.
14. pants
Klimata politika un izdevumi saistībā ar bioloģisko daudzveidību
Ikgadēju aplēsi par kopējiem izdevumiem saistībā ar darbībām klimata jomā un bioloģisko daudzveidību veic, pamatojoties uz pieņemtajiem indikatīvās plānošanas dokumentiem. Instrumentu kontekstā piešķirtajam finansējumam piemēro ikgadēju izsekošanas sistēmu, kas ir balstīta uz ESAO metodiku (“Riodežaneiro politikas rādītāji”) (neizslēdzot precīzāku metodiku izmantošanu, ja tās ir pieejamas), kura integrēta esošajā Savienības programmu darbības rezultātu pārvaldības metodikā, lai 2. panta 1. punktā minēto rīcības programmu un atsevišķo un īpašo pasākumu līmenī kvantificētu ar darbībām klimata jomā un bioloģisko daudzveidību saistītos izdevumus, un to reģistrē novērtējumos un gada ziņojumos.
15. pants
Saņēmējvalstu ieinteresēto personu iesaistīšana
Ja vien tas ir iespējams un ir lietderīgi, Komisija nodrošina, lai īstenošanas procesā notiktu vai būtu notikusi pienācīga apspriešanās ar attiecīgām ieinteresētām personām saņēmējvalstīs, tostarp pilsoniskās sabiedrības organizācijām un vietējām iestādēm, un lai tām savlaicīgi tiktu nodrošināta piekļuve attiecīgai informācijai, tādējādi ļaujot tām būt nozīmīgiem šā procesa dalībniekiem.
V SADAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
16. pants
Komiteju procedūra
1. Komisijai palīdz komitejas, kas ir izveidotas ar instrumentiem. Minētās komitejas ir komitejas Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas Nr. 182/2011 4. pantu.
Ja komitejas atzinums ir jāsaņem rakstiskā procedūrā, šādu procedūru izbeidz bez rezultāta, ja atzinuma sniegšanai noteiktajā termiņā tā nolemj komitejas priekšsēdētājs vai ja to lūdz vienkāršs komitejas locekļu vairākums.
3. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas Nr. 182/2011 5. pantu.
Ja komitejas atzinums ir jāsaņem rakstiskā procedūrā, šādu procedūru izbeidz bez rezultāta, ja atzinuma sniegšanai noteiktajā termiņā tā nolemj komitejas priekšsēdētājs vai ja to lūdz vienkāršs komitejas locekļu vairākums.
4. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 8. pantu saistībā ar tās 5. pantu.
Pieņemtais lēmums ir spēkā pieņemtā vai grozītā dokumenta, rīcības programmas vai pasākuma piemērošanas laikā.
5. Komitejas darbā saistībā ar jautājumiem, kas attiecas uz EIB, kā novērotājs piedalās EIB pārstāvis.
17. pants
Instrumentu starpposma pārskatīšana un novērtēšana
1. Vēlākais 2017. gada 31. decembrī Komisija iesniedz starpposma pārskatīšanas ziņojumu par katra instrumenta un šīs regulas īstenošanu. Tas aptver laikposmu no 2014. gada 1. janvāra līdz 2017. gada 30. jūnijam, un tajā, izmantojot gūto rezultātu un instrumentu efektivitātes mērījumu rādītājus, galveno uzmanību pievērš katra instrumenta mērķu sasniegšanai.
Ņemot vērā katra instrumenta mērķu sasniegšanu, minētajā ziņojumā papildus pievēršas katra instrumenta pievienotajai vērtībai, vienkāršošanas iespējām, iekšējai un ārējai saskaņotībai, tostarp instrumentu savstarpējai papildināmībai un sinerģijām, tam, vai visi mērķi joprojām ir aktuāli, un vai pasākumi dod ieguldījumu konsekventā Savienības ārējā darbībā un, attiecīgos gadījumos, Savienības prioritātēs gudrai, ilgtspējīgai un iekļaujošai izaugsmei. Tajā ņem vērā visus konstatējumus un secinājumus par instrumentu ilgtermiņa ietekmi. Tas satur arī informāciju par sviras efektu, kas panākts ar katra finanšu instrumenta līdzekļiem.
Ziņojumu sagatavo ar konkrētu mērķi uzlabot Savienības palīdzības īstenošanu. Tajā iekļauj informāciju attiecība uz lēmumiem par saskaņā ar instrumentiem īstenoto darbību veidu atjaunošanu, grozīšanu vai apturēšanu..
Ziņojumā iekļauj arī konsolidētu informāciju no attiecīgajiem ikgadējiem ziņojumiem par visu finansējumu, ko reglamentē ar šo regulu, tostarp ārējiem piešķirtiem ieņēmumiem un iemaksām ieguldījumu fondos, norādot izdevumu sadalījumu pa saņēmējvalstīm, finanšu instrumentu izmantojumu, saistībām un maksājumiem.
Galīgo novērtējuma ziņojumu par laikposmu no 2014. līdz 2020. gadam Komisija izstrādā, gatavojot starpposma pārskatīšanu par nākamo finansēšanas laikposmu.
2. Starpposma pārskatīšanas ziņojumu, kas minēts 1. punkta pirmajā daļā, iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei, un vajadzības gadījumā to papildina ar leģislatīvu aktu priekšlikumiem, ar kuriem instrumentos un šajā regulā veic vajadzīgos grozījumus.
3. Par pamatu tam, lai novērtētu, ciktāl ir īstenoti mērķi, izmanto 2014. gada 1. janvāra rādītāju vērtības.
4. Komisija prasa partnervalstīm sniegt visus datus un informāciju, kas vajadzīgi atbilstīgi starptautiskām saistībām palīdzības efektivitātes jomā, lai ļautu pārraudzīt un novērtēt attiecīgos pasākumus.
5. Instrumentu ilgtermiņa rezultātus un ietekmi un to rezultātu ilgtspējību novērtē saskaņā ar tajā laikā piemērojamiem pārraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas noteikumiem un procedūrām.
18. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2014. gada 11. marts