PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 412/2013
ze dne 13. května 2013
o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí, po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. Zahájení řízení
(1)
Komise nařízením (EU) č. 1072/2012 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) uložila prozatímní antidumpingové clo z dovozu keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“).
(2)
Řízení bylo zahájeno dne 16. února 2012 (3) na základě podnětu, který byl podán jménem výrobců v Unii (dále jen „žadatelé“) představujících více než 30 % celkové výroby keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v Unii.
(3)
Jak je uvedeno v 22. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011 (dále jen „období šetření“). Zkoumání vývojových tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
1.2. Následný postup
(4)
Po sdělení základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímního antidumpingového cla, zúčastněným stranám (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“) se některé z nich k těmto prozatímním zjištěním písemně vyjádřily. Stranám, které o to požádaly, byla poskytnuta možnost slyšení. Dva dovozci a jeden vyvážející výrobce požádali o slyšení v přítomnosti úředníka pro slyšení z Generálního ředitelství pro obchod a této žádosti bylo vyhověno.
(5)
Komise pokračovala ve vyhledávání a ověřování všech informací, jež považovala za nezbytné ke konečným zjištěním. Byly zváženy ústní a písemné připomínky zúčastněných stran a na jejich základě byla prozatímní zjištění podle potřeby upravena.
(6)
Kromě toho, jak je vysvětleno v 55. bodě odůvodnění, byla provedena inspekce na místě u thajského výrobce, jejímž cílem bylo prošetřit, zda je Thajsko vhodná srovnatelná země.
(7)
Následně byly všem stranám sděleny základní skutečnosti a úvahy, na nichž byl založen záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly k uvedenému poskytnutí konečných informací předložit své připomínky. Čínská obchodní komora pro dovoz a vývoz výrobků lehkého průmyslu a řemeslných výrobků (dále jen „CCCLA“) a jedna skupina dovozců požádaly o slyšení za účasti úředníka pro slyšení z generálního ředitelství pro obchod a této žádosti bylo vyhověno.
(8)
Připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a případně vzaty v úvahu.
1.3. Výběr vzorku
(9)
Po poskytnutí prozatímních informací některé zúčastněné strany zpochybnily vzorek vyvážejících výrobců z ČLR s tvrzením, že vzorek není reprezentativní, neboť vychází pouze z největších objemů vývozu, a tudíž nebere v úvahu další činitele, které charakterizují rozmanitost a roztříštěnost keramického průmyslu v ČLR.
(10)
Jak vyplývá z čl. 17 odst. 1 nařízení (ES) č. 1225/2009 (dále jen „základní nařízení“), výběr společností, které budou zahrnuty do vzorku, může být omezen na největší reprezentativní objem vývozu, který může být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vzhledem k roztříštěnosti odvětví se vycházelo z toho, že výběr na základě objemu vývozu by umožnil sestavení reprezentativního vzorku, který mohl být v době, která byla k dispozici, přezkoumán. V tomto ohledu je však třeba poznamenat, že vybrané společnosti se nacházejí ve třech různých regionech v ČLR a produkují významný objem dotčeného výrobku z různých typů keramických materiálů, např. z porcelánu a kameniny, jakož i širokou škálu typů výrobků. Tuto námitku tudíž nelze přijmout.
(11)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že použití různých metodik pro výběr vzorku výrobního odvětví Unie a dovozců v porovnání s výběrem vzorku vyvážejících výrobců se rovná diskriminaci a že měla být použita stejná kritéria. Použití různých metodik je diskriminační vůči vyvážejícím výrobcům a porušením zásady rovného zacházení.
(12)
Výběr vzorku vyvážejících výrobců slouží pouze k prošetření existence dumpingu dotčeného výrobku z ČLR. V tomto ohledu je nezbytné pokrýt maximální objem dovozu dotčeného výrobku v období šetření. Na druhé straně byl vzorek výrobců v Unii vybrán pro účely posouzení, zda výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu, a to na základě řady různých ukazatelů. Pokud jde o dovozce, shromážděné informace se používají převážně pro posouzení zájmu Unie. Z toho vyplývá, že pokud jde o dovozce a výrobce v Unii, je důležité sbírat informace od řady společností působících například v různých segmentech výrobků. Základní důvody pro výběr společností do vzorku výrobců a dovozců Unie na jedné straně a do vzorku vyvážejících výrobců na straně druhé jsou odlišné, a proto se nenacházejí v podobném postavení. Zásada nediskriminace ani zásada rovného zacházení proto nevyžadují použití stejné metodiky výběru příslušných vzorků. Z toho vyplývá, že tato námitka je naprosto neopodstatněná, a proto se zamítá.
(13)
Jeden vyvážející výrobce trval na své žádosti o zařazení do vzorku, jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato společnost však nepředložila žádné nové argumenty, které by zdůvodnily její zařazení do vzorku. Z toho důvodů a s ohledem na zjištění v 10. bodě odůvodnění tohoto nařízení se potvrzují závěry v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(14)
Týž vyvážející výrobce nezařazený do vzorku tvrdil, že mu po poskytnutí konečných informací nebyl poskytnut dostatek času na předložení připomínek a že poskytnutí konečných informací bylo navíc nedostatečné, protože nebyly zveřejněny například údaje o náhradách, prodejních cenách, úpravách atd. Nebylo tudíž respektováno jeho právo na obhajobu.
(15)
Podle čl. 20 odst. 5 základního nařízení by na předložení připomínek k poskytnutí konečných informací měla zúčastněná strana dostat lhůtu činící nejméně deset dnů. Dotyčný vyvážející výrobce obdržel konečné informací elektronickou poštou dne 25. února 2013 a na předložení připomínek dostal čas do 8. března 2013, tj. jedenáct dnů. Dokument s konečnými informacemi mu byl navíc následující den zaslán doporučenou poštou. Z toho vyplývá, že dotčené straně, byl poskytnut dostatek času na předložení připomínek, a toto tvrzení se proto musí zamítnout. V této souvislosti se rovněž konstatuje, že dotčená strana předložila připomínky ve stanovené lhůtě a nepožádala o prodloužení lhůty. Komise kromě toho, s ohledem na povinnost chránit důvěrné informace, zveřejnila všechny podstatné skutečnosti a úvahy, na jejichž základě hodlala navrhnout uložení konečných opatření. Konkrétněji řečeno, respektování práva na obhajobu nevyžaduje, aby údaje o prodeji konkrétní společnosti nebo o úpravách pro společnosti zařazené do vzorku, které byly použity ke stanovení individuálních dumpingových rozpětí, byly sděleny straně, pro níž se nepočítá individuální rozpětí.
(16)
Z uvedeného vyplývá, že tvrzení o nerespektování práva na obhajobu je neopodstatněné, a proto se zamítá.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. Úvod
(17)
Jak je uvedeno v 24. a v 56. až 57. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dotčeným výrobkem je keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90, pocházející z ČLR, s výjimkou keramických nožů (dále jen „dotčený výrobek“).
2.2. Tvrzení
(18)
Po poskytnutí prozatímních informací žádná ze stran nezpochybnila, že keramické (kuchyňské) nože se podstatně liší od ostatních druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v důsledku rozdílů ve fyzikálních vlastnostech, výrobních procesech a konečném použití. Všechny připomínky zúčastněných stran byly zkoumány a žádost o vyloučení keramických nožů z definice výrobku v tomto šetření je s konečnou platností přijata.
(19)
Po zveřejnění prozatímních opatření několik stran uvedlo, že určité keramické mlýnky na přísady a koření a jejich keramické mlecí části a součástí by měly být vyloučeny z definice výrobku.
(20)
Tato žádost se zakládá na tvrzení, že vzhledem k jejich specifickým vlastnostem nelze tyto mlýnky a jiné typy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní považovat za jediný výrobek. Na výrobu mlecích kotoučů v těchto mlýncích se používá hlavně keramický materiál z oxidu hlinitého, který se nepoužívá pro „standardní“ stolní nádobí, jako jsou hrnky a talíře, a který se vypaluje při vysoké teplotě. Míra zaměnitelnosti s hlavními kategoriemi výrobku, který je předmětem tohoto šetření, je u nich velmi omezená. To by také platilo pro keramické mlecí mechanismy bez krytu, jež jsou běžně deklarované pod výše uvedenými kódy.
(21)
Šetření ukázalo, že keramická složka v těchto mlýncích představuje obvykle pouze jeho malou část. Šetření navíc ukázalo, že keramické mlýnky s keramickým mlecím kotoučem, včetně svých keramických částí a součástí, nemají stejné základní fyzikální vlastnosti a základní použití jako keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní. Keramické mlecí části a součásti se liší od keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní tvarem, pevností a konstrukcí.
(22)
Některé strany tvrdily, že dotyčné mlýnky by měly být vyloučeny z definice výrobku na základě toho, že mají tytéž fyzikální vlastnosti, průmyslový design a konečné použití jako mlýnky s mlecími mechanismy z kovu a že, jsou-li součástí sady mlýnků, jsou běžně zařazeny pod číslem tarifního sazebníku 8210. Tvrdily také, že keramické prvky v těchto případech obvykle nepřevyšují 2 % hodnoty výrobku. S ohledem na četné možnosti klasifikace mlýnků a sad mlýnků však šetření nemohlo tyto argumenty uznat pro určení toho, zda by keramické mlýnky měly být vyloučeny z definice výrobku, který je předmětem šetření.
(23)
Několik stran argumentovalo, že by tyto mlýnky měly být vyloučeny z definice dotčeného výrobku na základě toho, že v některých mlýncích je nutné používat keramické mlecí kotouče spíše než kovové, zejména v mlýncích na sůl, jelikož sůl způsobuje korozi kovových mlýnků. Z šetření však vyplynulo, že mlýnky na sůl nemusí nutně používat keramické mlecí mechanismy.
(24)
Na základě výše uvedeného dospělo šetření k závěru, že mlýnky na koření a přísady s keramickými mlecími prvky se podstatně liší od jiných druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v důsledku rozdílů v základních fyzikálních vlastnostech a v použití keramických materiálů používaných na pracovní součásti. Proto se přijímá tvrzení, aby byly vyloučeny z definice výrobku v tomto šetření, včetně samostatných keramických mlecích mechanismů a jejich součástí.
(25)
Po zveřejnění prozatímních opatření některé strany tvrdily, že brousky keramických nožů mají být vyloučeny z definice výrobku z důvodu rozdílů ve výrobních procesech, konečného použití a skutečnosti, že tyto předměty neslouží k uchovávání potravin vzhledem k jejich zvláštnímu designu a fyzikálním vlastnostem. Šetření tyto argumenty potvrdilo. Proto bylo vyhověno žádosti o jejich vyloučení z definice výrobku v tomto šetření.
(26)
V témže duchu se také zkoumalo, zda by měly být z definice výrobku vyloučeny keramické škrabky Šetření totiž potvrdilo, že keramické škrabky se podstatně liší od ostatních druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní z důvodu rozdílného designu a fyzikálních vlastností (tvar a pevnost) keramického materiálu použitého pro pracovní části, výrobních procesů a konečného použití. Keramické škrabky by proto měly být rovněž vyloučeny z definice produktu v tomto šetření.
(27)
Po zveřejnění prozatímních opatření jedna strana také tvrdila, že pečící kameny na pizzu (tzv. pizza-stone) z kordieritové keramiky by měly být vyloučeny z definice dotčeného výrobku kvůli jejich odlišným fyzikálním vlastnostem (tvar a tvrdost), průmyslovému designu a použití. Kordieritová keramika je z hlinito-křemičitanu hořečnatého, který se vyznačuje zvláštními vlastnostmi, zejména vynikající odolností proti tepelným šokům. Šetření potvrdilo, že pečící kámen na pizzu z kordieritové keramiky má stejné fyzikální vlastnosti (tvar a tvrdost), průmyslový design a použití jako cihly pro vysoké pece nebo trouby. V důsledku toho se liší od ostatního keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní. Po poskytnutí konečných informací upozornili žadatelé na podobnost mezi pečícími kameny na pizzu z kordieritové keramiky a jinými výrobky, jichž se řízení týká. Nedokázali však prokázat, že pečící kameny na pizzu z kordieritové keramiky mají stejné základní fyzikální vlastnosti a konečné použití. Proto bylo vyhověno žádosti o jejich vyloučení z definice výrobku v tomto šetření.
(28)
Po zveřejnění prozatímních opatření jedno nizozemské sdružení tvrdilo, že keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, které má být použito jako propagační produkty, by mělo být vyloučeno z definice dotčeného výrobku na základě toho, že se neprodává za účelem jeho používání jako stolního nebo kuchyňského nádobí a náčiní, že je důležitou ekonomickou hybnou silou v odvětví maloobchodu, že ho spotřebitelé velmi oceňují a že pouze výrobci v ČLR mohou nabízet množství potřebná v krátkém období. Žádosti o vyloučení keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, které má být použito na propagační účely, z definice výrobku v tomto šetření však nemůže být vyhověno, neboť jeho fyzikální vlastnosti, výrobní procesy a konečné použití jsou stejné jako u jiných druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní.
(29)
Po zveřejnění prozatímních opatření a opět po poskytnutí konečných informací jeden německý dovozce a velkoobchodník a jeden čínský spolupracující vyvážející výrobce tvrdili, že kameninové zboží se zvláštní povrchovou úpravou určenou pro sublimační potisk, u něhož lze sublimační povrchovou úpravu odstranit mechanickým škrábáním, by mělo být vyloučeno z definice produktu na základě toho, že se jedná o polotovary, u nichž se konečná úprava (tzv. fotofinišing) provádí v Unii prostřednictvím specifických kanálů, kvůli odlišnému vnímání ze strany spotřebitelů, z toho důvodu, že tato sublimační povrchová úprava převyšuje hodnotu nepotahovaných keramických předmětů, a kvůli tomu, že v Unii tento produkt nikdo nevyrábí. Šetřením bylo zjištěno, že tento produkt je na pohled totožný s ostatními sublimací nepotahovaným stolním nádobím, a proto je obtížné je rozlišit, je-li to vůbec možné. Šetření dále prokázalo, že tyto výrobky mají obvykle stejné konečné použití jako ostatní druhy kuchyňského a stolního nádobí a náčiní. Rovněž bylo zjištěno, že několik výrobců v Unii tyto produkty vyrábí a že produkty vyráběné v Unii a dovážené produkty si přímo konkurují. S ohledem na výše uvedené se žádost o vyloučení produktů ze speciálně potahované kameniny pro sublimační potisk zamítá.
(30)
Po zveřejnění prozatímních opatření a opět po poskytnutí konečných informací tvrdil dovozce, který požadoval vyloučení stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou z definice produktu, že předběžná analýza Komise v tomto ohledu byla chybná, protože nebrala v úvahu existenci tržních segmentů, rozdíly v kvalitě mezi různými typy stolního nádobí, luxusní a křehčí povahu stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou a jeho omezenou zaměnitelnost v důsledku souvisejícího vnímání ze strany spotřebitele. Rovněž tvrdil, že stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou lze požívat i jako ozdobu.
(31)
Pokud jde o tvrzení týkající se rozdílů v jakosti mezi různými typy stolního nádobí a náčiní a luxusní a křehčí povahy stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou, tyto vlastnosti nejsou specifické pro ozdobné ručně malované stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou. Kromě toho, pokud jde o omezenou zaměnitelnost v důsledku souvisejícího vnímání spotřebitelů, nebyl podán žádný nový argument, který by změnil závěr uvedený v 45. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, že průměrný spotřebitel nerozlišuje mezi stolním nádobím a náčiním s ruční malbou pod glazurou a ostatními typy keramického stolního nádobí a náčiní. Komise analyzovala existenci segmentů trhu ve 157. až 158. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato argumentace proto nemůže zvrátit závěry uvedené v 45. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
(32)
Po uložení prozatímních opatření bylo dále rozpracováno tvrzení uvedené v 50. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato tvrzení byla zopakována po poskytnutí konečných informací. Dovozce s výrobou v ČLR tvrdil, že výrobky stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, které jsou zcela glazované a/nebo smaltované na 100 % povrchu, s výjimkou spodku nebo jeho části, a pokud je 100 % glazovaného a/nebo smaltovaného povrchu obarveno jinou než bílou barvou, by měly být vyloučeny z definice výrobku. Toto tvrzení bylo řádně analyzováno a šetření prokázalo, že fyzikální vlastnosti, výrobní procesy a konečné použití těchto výrobků jsou stejné jako u jiných glazovaných a/nebo smaltovaných výrobků keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní. Toto tvrzení se proto definitivně zamítá.
(33)
CCCLA trvala na tom, že by z definice výrobku v rámci tohoto šetření měl být vyloučen (jemný) kostní porcelán na základě toho, že se jedná o křehký a luxusní produkt s nízkou mechanickou pevností, a napadla také tvrzení, že je odolný proti oštěpům. Je však třeba poznamenat, že CCCLA sama dříve uvedla, že (jemný) kostní porcelán má vysokou mechanickou pevnost a odolnost proti oštěpům. Tato protichůdná tvrzení jasně zpochybnila tvrzení CCCLA. V každém případě vznesené argumenty nemění závěry shrnuté v 28. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Žádost o vynětí (jemného) kostního porcelánu z definice výrobku se proto definitivně zamítá.
(34)
Táž strana zopakovala, že by odolný porcelán měl být vyřazen ze škály výrobků, jichž se šetření týká. Tvrdila, že není pravdou, že nemá nesporné znaky, a že je pevný díky více než 24 % obsahu hliníkového kaolínu, a poté zpochybnila schopnost Unie vyrobit tento produkt. Různé názory na odolný porcelán jsou však rozporuplné, pokud jde například o podíl surovin a obsah hliníkového prášku v něm. Kromě toho nebylo zpochybněno, že se odolný porcelán vyrábí také v Unii a že výrobci v ČLR vyrábějí odolný porcelán, který přímo konkuruje odolnému porcelánu vyrobenému v Unii, jakož i jiným výrobkům, které jsou předmětem tohoto šetření. Žádost o vynětí odolného porcelánu z definice výrobku se proto definitivně zamítá.
(35)
Všechny druhy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní lze považovat za různé druhy téhož výrobku. Proto se tvrzení vznesené po poskytnutí předběžných a opětovně po poskytnutí konečných informací o tom, že šetření se týká široké škály podobných výrobků, a v důsledku toho je nutné provést samostatnou analýzu reprezentativnosti, dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie pro každý segment výrobků, pokládá za neopodstatněné. Jedna strana tvrdila, že definice výrobku je příliš široká, a předložila srovnání výrobků s různou úrovní výzdoby, ale její tvrzení o konečném použití (pro zahradu a dětí v jednom případě, pro ozdobu v jiném) je pochybné, jelikož není jednoznačné a lze na něj spíše pohlížet jako na potvrzení závěru uvedeného v 55. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Je také třeba poznamenat, že jeden dovozce s výrobou v ČLR uvedl, že více než 99 % výrobků keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní prodávaných v Unii bylo převážně nebo výhradně bílé. Některé strany zpochybnily 58. bod odůvodnění prozatímního nařízení na základě toho, že v rámci šetření orgány neprovedly žádné zkoušky, zda určité zboží nebylo vhodné pro volný obchod v Unii. Tato skutečnost však nevyvrací závěr uvedený v 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2.3. Závěr
(36)
S ohledem na výše uvedené je výrobek s konečnou platností vymezen jako keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, s výjimkou keramických nožů, keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí a součástí, keramických škrabek, brousků keramických nožů, a kamenů z kordieritové keramiky používaných pro pečení pizzy nebo chleba, pocházející z ČLR, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90.
(37)
Vzhledem k tomu, že nebyly další připomínky ohledně dotčeného výrobku a obdobného výrobku, všechna ostatní zjištění v 24. až 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
3. DUMPING
3.1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(38)
Po poskytnutí prozatímních informací jeden vyvážející výrobce, jeden výrobce v Unii a jeden dovozce tvrdili, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství bylo učiněno opožděně, tj. po uplynutí tříměsíční lhůty stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, a že šetření by proto mělo být zastaveno bez uložení antidumpingových opatření. Tato žádost týkající se rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství byla vznesena již v prozatímní fázi, ale Komise ji zamítla v 72. a 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po poskytnutí konečných informací podalo podobnou žádost pět dalších vyvážejících výrobců. Na podporu svého tvrzení se dovolávali rozsudků Soudního dvora v právních věcech Brosmann a Aokang Shoes (4).
(39)
Především je třeba připomenout, že právní věci Brosmann a Aokang Shoes nejsou relevantní pro posouzení legality analýzy o zacházení jako v tržním hospodářství v tomto šetření, neboť tyto případy se, na rozdíl od tohoto šetření, týkají situací, kde se zacházení jako v tržním hospodářství vůbec neposuzovalo.
(40)
Právní věci Brosmann a Aokang Shoes dále nejsou relevantní pro posuzování legality tohoto šetření vzhledem k tomu, že základní nařízení bylo mezitím změněno (5). Ustanovení čl. 2 odst. 7 základního nařízení v platném znění stanoví, že Komise rozhodne o zacházení jako v tržním hospodářství u společností zařazených do vzorku podle článku 17 základního nařízení a že toto rozhodnutí přijme do sedmi měsíců, avšak v každém případě nejpozději osm měsíců od zahájení šetření, a tato ustanovení se vztahují na všechna nová a probíhající šetření od 15. prosince 2012, a tudíž i na toto šetření.
(41)
V každém případě je nutné potvrdit výklad judikatury, tj. že nedošlo k porušení jako takovému práva na rozhodnutí o statusu tržního hospodářství, bez ohledu na skutečnost, že nebyla dodržena tříměsíční lhůta. Závěr uvedený v 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se proto potvrzuje.
(42)
Vzhledem k vysokému počtu žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství a potřebě vykonat za účelem ověření těchto žádostí mnoho inspekcí na místě nebylo rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství učiněno ve lhůtě sedmi měsíců. Bylo však přijato ve lhůtě osmi měsíců po zahájení šetření, jak vyžaduje základní nařízení ve znění nařízení (EU) č. 1168/2012. Jak bylo vysvětleno výše, tvrzení, že v tomto ohledu došlo ke zbavení nějakého práva se zpětnou působností, není opodstatněné.
(43)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se žádost o ukončení šetření bez uložení antidumpingových opatření kvůli nepřijetí rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství ve lhůtě tří měsíců zamítá.
(44)
Jeden do vzorku nezařazený vyvážející výrobce navíc neprokázal, že má jednoznačné a jasné účetnictví prověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy, a jeho žádost o zacházení jako v tržním hospodářství byla tudíž zamítnuta. Přesto trval na tom, že údajné chyby v účetnictví, pokud vůbec existovaly, kvůli nimž byla jeho žádost zamítnuta, nebyly podstatné, a proto bylo rozhodnutí o zamítnutí zacházení jako v tržním hospodářství nepřiměřené a v rozporu se zásadou proporcionality. Po poskytnutí konečných informací tento vyvážející výrobce na svém tvrzení trval, ale nepředložil žádné nové argumenty.
(45)
Tvrzení o závažnosti účetních záznamů jsou v podstatě totožná s těmi, která byla použita během šetření týkajícího se zacházení jako v tržním hospodářství, a Komise je vyvrátila ještě před rozhodnutím o zacházení jako v tržním hospodářství. Pokud však jde o tvrzení, že odmítnutí přiznat zacházení jako v tržním hospodářství je v rozporu se zásadou proporcionality, je třeba připomenout, že kritéria pro zacházení jako v tržním hospodářství stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení jsou kumulativní, a pokud nejsou splněna všechna, zacházení jako v tržním hospodářství nelze přiznat. Kromě toho, jelikož důkazní břemeno leží na společnosti, která žádá o zacházení jako v tržním hospodářství a ta neprokázala, že vede jednoznačné a jasné účetnictví, Komise neměla jinou možnost než zamítnout žádost o zacházení jako v tržním hospodářství. Rozhodnutí o zamítnutí žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství tudíž nelze považovat za porušení zásady proporcionality. V každém případě, pokud podle čl. 2 odst. 7 písm. d) základního nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1168/2012 (6) Komise omezí své šetření na vzorek, omezuje se rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství pouze na strany zařazené do vzorku.
3.2. Individuální zacházení
(46)
Je třeba připomenout, že ačkoli šestnáct vyvážejících výrobců požádalo o individuální zacházení, podle čl. 9 odst. 6 základního nařízení byly posouzeny a následně přijaty pouze žádosti společností zařazených do vzorku. Ze zbývajících jedenácti vyvážejících výrobců sedm požádalo o individuální zjišťování.
(47)
V souladu s čl. 9 odst. 5 a čl. 9 odst. 6 základního nařízení se individuální clo uplatní na dovoz od vývozců či výrobců, kterým bude přiznáno individuální zjišťování, jak je uvedeno v čl. 17 odst. 3 základního nařízení. Proto nebylo možné přiznat individuální clo čtyřem společnostem, které žádaly o individuální zacházení, nikoli však o individuální zjišťování.
(48)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že ve stanovených lhůtách předložil všechny požadované informace, a proto by měla být jeho žádost o individuální zacházení posouzena a stanoveno individuální dumpingové rozpětí v souladu s rozsudkem Soudního dvora ve věci Brosmann (7).
(49)
Této žádosti nelze vyhovět. Dotyčná společnost nebyla zařazena do vzorku a její žádost o přiznání individuálního zacházení bylo možno posoudit pouze v souvislosti s individuálním zjišťováním, pokud by se provádělo podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení.
(50)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky týkající se individuálního zacházení, 79. až 81. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
3.3. Individuální zjišťování
(51)
Žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení podalo sedm vyvážejících výrobců, kteří zastupovali deset právnických osob. Jak je vysvětleno v 82. a 83. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ve fázi prozatímních opatření Komise o těchto žádostech nerozhodla.
(52)
Dne 21. prosince 2012 byli vyvážející výrobci informováni o tom, že jejich žádosti o individuální zjišťování nelze přijmout, protože by to představovalo nepřiměřeně velkou zátěž a bránilo by to včasnému ukončení šetření.
(53)
Jeden vyvážející výrobce uvedl, že podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení je individuální zjišťování zákonným právem a že odmítnutí individuálního zjišťování Komisí je nepodložené, neboť ani počet společností, ani potřebná zjišťování by s ohledem na zdroje Komise nepředstavovala nepřiměřenou zátěž či nebránila včasnému dokončení šetření. Po poskytnutí konečných informací bylo toto tvrzení zopakováno, ale nebyly předloženy žádné nové argumenty.
(54)
Rozhodnutí o tom, zda akceptovat či neakceptovat individuální zjišťování, jsou přijímána případ od případu, přičemž je zohledněn počet podaných žádostí a doba, která je k dispozici pro účely jejich posouzení. V tomto případě je třeba připomenout, že Komise měla právní povinnost posoudit zacházení jako v tržním hospodářství u šestnácti právnických osob v ČLR, včetně společností, které nebyly zahrnuty do vzorku. Vzhledem k omezenému času danému procesněprávními lhůtami nebylo možné před poskytnutím prozatímních informací vykonat žádné individuální zjišťování. Vzhledem k omezenému času, který byl k dispozici poté, a vzhledem k počtu podaných žádostí a omezeným dostupným zdrojům útvarů, které v Komisi odpovídají za antidumpingová šetření, byl učiněn závěr, že v tomto případě by bylo nepřiměřeně zatěžující provést individuální zjišťování.
3.4. Běžná hodnota
3.4.1. Volba srovnatelné země
(55)
Po uložení prozatímních opatření byl prozkoumán výběr vhodné srovnatelné země. V této souvislosti se uskutečnila inspekce na místě v prostorách thajského vyvážejícího výrobce, který zaslal odpověď na dotazník, jak je uvedeno v 87. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po prošetření a ověření informací obdržených od spolupracujícího výrobce v Thajsku byl nicméně učiněn závěr, že thajský výrobce nemůže poskytnout dostatečně podrobné údaje, pokud jde o typy výrobků prodávaných na domácím trhu. Proto bylo rozhodnuto, že nejvhodnější srovnatelnou zemí by měla zůstat Brazílie.
(56)
Informace získané z Thajska však posloužily pro podporu některých zjištění v Brazílii, zejména co se týče úrovně cenového rozdílu mezi značkovými a neznačkovými výrobky (viz 91. bod odůvodnění).
(57)
Po poskytnutí konečných informací jedno odvětvové sdružení napadlo výběr Brazílie za vhodnou srovnatelnou zemi. V podstatě tvrdilo, že podle všeho byla jediným důvodem pro výběr Brazílie skutečnost, že nebyla po ruce žádná jiná vhodná země. Toto tvrzení nelze přijmout. Z 84. až 88. bodu odůvodnění prozatímního nařízení jasně vyplývá, že Brazílie byla shledána za vhodnou srovnatelnou zemi na základě faktické situace na domácím trhu. To, že po poskytnutí konečných informací Komise pokračovala ve zkoumání dalších potenciálních srovnatelných zemí, nevede k závěru, že Brazílie není vhodnou volbou.
(58)
Vzhledem k výše uvedenému a jelikož nebyly vzneseny žádné další věcné připomínky ohledně výběru Brazílie za vhodnou srovnatelnou zemi, 84. až 88. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
3.4.2. Stanovení běžné hodnoty
(59)
Po poskytnutí prozatímních informací několik zúčastněných stran tvrdilo, že stanovení běžné hodnoty bylo chybné v tom, že údajně nebyla zjištěna pro prodej obdobných výrobků v Brazílii, a proto došlo ke zkresleným a neobjektivním výsledkům, zejména pokud jde o produkty z kameniny a jiné druhy výrobků, které nebyly vyrobeny a prodány ve srovnatelné zemi. Někteří vyvážející výrobci rovněž tvrdili, že nebyla řádně zveřejněna metoda použitá k určení vypočítané běžné hodnoty, uvedené v 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(60)
Z připomínek obdržených po poskytnutí prozatímních informací vyplývá, že metoda použitá ke stanovení běžné hodnoty nebyla některým zúčastněným stranám zcela jasná. V reakci na tyto připomínky je dále vysvětlena metodika pro určení běžné hodnoty.
(61)
Vzhledem k tomu, že byly zamítnuty všechny žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství pro všechny vyvážející výrobce z ČLR zařazené do vzorku, byla běžná hodnota stanovena na základě informací získaných od výrobce ve srovnatelné zemi v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(62)
Komise v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení nejprve zkoumala, zda byl prodej obdobného výrobku v Brazílii nezávislým odběratelům reprezentativní. Bylo zjištěno, že spolupracující brazilský výrobce prodává obdobný výrobek na domácím brazilském trhu v reprezentativním množství v porovnání s dotčeným výrobkem vyváženým do Unie vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku. V této souvislosti je třeba připomenout, že podle čl. 1 odst. 4 základního nařízení se „obdobným výrobkem“ rozumí výrobek, který je shodný, tj. podobný ve všech ohledech s posuzovaným výrobkem, nebo není-li takový výrobek k dispozici, jiný výrobek, který, ačkoliv není podobný ve všech ohledech, má vlastnosti úzce se podobající vlastnostem posuzovaného výrobku.
(63)
Komise poté zkoumala, zda tento prodej může být považován za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto ověření proběhlo stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům. Prodejní transakce byly považovány za ziskové v případě, že se jednotková cena rovnala výrobním nákladům nebo byla vyšší. Za tím účelem byly zjištěny výrobní náklady spolupracujícího brazilského výrobce.
(64)
Toto zkoumání ukázalo, že u všech typů výrobku se více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu uskutečnilo za cenu převyšující náklady a že vážená průměrná prodejní cena všech typů se rovnala jednotkovým výrobním nákladů, nebo byla vyšší.
(65)
Proto byla vypočtena běžná hodnota podle typu výrobku jako vážený průměr skutečných domácích cen všech prodejů, bez ohledu na to, zda byly tyto prodeje ziskové, či nikoli. Z uvedeného vyplývá, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno v 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, nebyla vypočítána běžná hodnota u neziskových prodejů.
3.4.3. Vývozní cena
(66)
Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky ohledně vývozních cen, 95. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
3.4.4. Srovnání
(67)
Po poskytnutí prozatímních informací několik zúčastněných stran tvrdilo, že metodika použitá pro srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byla obecně chybná, protože neporovnávala obdobné výrobky, a že nebylo dostatečně vysvětleno, na jakém základě byly prováděny úpravy. Konkrétně jeden vyvážející výrobce uvedl, že u produktů z kameniny, které srovnatelný výrobce nevyráběl a neprodával, měla Komise srovnávat vývozní ceny s náležitě upravenou domácí cenou za zboží z póroviny, místo aby vypočítávala běžnou hodnotu. Někteří vyvážející výrobci kromě toho argumentovali, že u několika jiných typů výrobku, které vyrobili a prodávali vyvážející výrobci, vedlo srovnání vývozní ceny a průměrné ceny za kilogram typu generického výrobku podávaného v Brazílii, pouze na základě typu použitého keramického materiálu, nevyhnutelně ke srovnávání výrobků, které nejsou obdobné a tudíž i k chybnému výsledku. Kromě toho jeden z vyvážejících výrobců tvrdil, že úprava kvůli značce podle čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení byla podhodnocena, zatímco jiný vyvážející výrobce tvrdil, že úroveň takové úpravy nevychází z žádných spolehlivých či doložených údajů, a proto není oprávněná. Tentýž vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že jeho vývozní ceny by měly být upraveny o rozdíly v prodaném množství na různých obchodních úrovních. A konečně, některé zúčastněné strany tvrdily, že metodika použitá pro úpravy o rozdíly ve fyzikálních vlastnostech není opodstatněná a není jasné, na základě kterých údajů byly tyto úpravy provedeny.
(68)
Na základě obdržených připomínek byla metodika použitá pro srovnání cen a úpravy za účelem srovnatelnosti cen podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení revidována. Zejména byly výrobky, které byly v prozatímní fázi porovnány výhradně na základě průměrné ceny za 1 kg keramického materiálu použitého k výrobě generického neznačkového výrobku, nyní porovnány s nejpodobnějším výrobkem (viz 77. bod odůvodnění tohoto nařízení), což umožnilo přesnější a spravedlivější srovnání cen.
(69)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Dumpingová rozpětí byla stanovena na základě srovnání jednotlivých cen ze závodu výrobců zařazených do vzorku s domácí prodejní cenou srovnatelného výrobce obdobného výrobku. Některé vývozní transakce se však týkaly netypických typů výrobků, např. kroužků na ubrousky, podstavců pod nůž nebo podložek pod čajník, u nichž nebylo možné zajistit objektivní srovnání. Proto, a také s ohledem na to, že byly zanedbatelné, jelikož jejich podíl na objemu vývozu nečinil ani 0,5 % objemu vývozu, byly tyto transakce vyloučeny.
(70)
V zájmu zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny se formou úprav přihlédlo k rozdílům majícím vliv na ceny a srovnatelnost cen v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení. Ve vhodných případech byly provedeny úpravy s ohledem na rozdíly ve fyzikálních vlastnostech, obchodní úrovni a jiných faktorech ovlivňujících srovnatelnost cen, zejména značkách.
(71)
Za prvé se ověřovalo, zda je odůvodněna úprava s ohledem na rozdíly ve fyzikálních vlastnostech podle čl. 2 odst. 10 písm. a) základního nařízení.
(72)
V případech, kdy byla běžná hodnota stanovena na základě nejpodobnějšího výrobku (viz 68. bod odůvodnění), byla provedena úprava o rozdíly ve fyzikálních vlastnostech, aby byla zajištěna spravedlivá cenová srovnatelnost obdobných výrobků.
(73)
Pokud jde o výrobky z kameniny, vývozní cena byla porovnána s prodejní cenou nejpodobnějšího výrobku na domácím trhu vyrobeného a prodávaného ve srovnatelné zemi, tj. prodejní cenou výrobků zhotovených z póroviny namísto kameniny, ovšem ve všech ostatních aspektech shodných, a upravenou směrem nahoru o 5 %, což odráží cenový rozdíl mezi kameninou a pórovinou.
(74)
Jeden vyvážející výrobce tvrdí, že jak výrobní náklady, tak maloobchodní cena výrobků z póroviny je vyšší, než u výrobků z kameniny. Vývozní cena jeho výrobků z kameniny měla být proto snížená, nikoli zvýšená. Ve své argumentaci se tento vyvážející výrobce opírá v podstatě o vlastní odhady výrobních nákladů výrobků z póroviny a kameniny a na výtah z ceníku maloobchodních cen výrobků z póroviny a kameniny.
(75)
Tyto informace, které byly předloženy ve velmi pozdní fázi řízení a až po poskytnutí konečných informací, jsou v příkrém protikladu s informacemi, které Komisi poskytly v průběhu šetření ostatní zúčastněné strany, tj. žadatel, výrobní odvětví Unie a výrobce ve srovnatelné zemi. Všechny tyto strany uváděly, že výrobky z kameniny jsou kvalitnější, tj. jsou odolnější než výrobky z póroviny, a jejich výroba je nákladnější, jelikož kamenina je v podstatě kaolín vypálený při vysoké teplotě a pórovina je kaolín vypálený při nízké teplotě. Kameninu lze tedy obecně prodávat za vyšší cenu. Tyto informace byly dále potvrzeny veřejně dostupnými tržními informacemi.
(76)
Dále je třeba uvést, že dotyčný vyvážející výrobce sám výrobky z póroviny nevyrábí, a proto poskytl pouze odhad nákladů na jejich výrobu. Předložený ceník kromě toho přesvědčivým způsobem neprokazuje, že výrobky z póroviny jsou obecně dražší než výrobky z kameniny. Předložené důkazy tudíž neprokazují, že úprava provedená za účelem spravedlivého cenového srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny kameninových výrobků je chybná, a toto tvrzení se proto zamítá.
(77)
V případě ostatních typů výrobku, u nichž srovnání v prozatímní fázi vycházelo z průměrné ceny za kilogram a které byly pouze z keramického materiálu, Komise dále analyzovala dotčené typy výrobku a srovnávala vývozní cenu s nejpodobnějším typem výrobku vyráběného a prodávaného ve srovnatelné zemi. Pokud se lišily pouze jednou malou fyzikální vlastností, např. typem glazování nebo zdobením, zatímco všechny ostatní základní vlastnosti daného typu výrobku byly totožné, byla prodejní cena nejpodobnějšího typu upravena o skutečný cenový rozdíl vzniklý kvůli rozdílu ve fyzikální vlastnosti. U jiných typů výrobku, kde se lišilo více fyzikálních vlastností, byla vývozní cena srovnána s průměrnou prodejní cenou nejpodobnějšího výrobku. U těchto typů výrobků měl nejpodobnější výrobek všechny následující základní fyzikální vlastnosti nebo několik z nich: keramický materiál, druh zboží, základní tvar, zdobení a glazování.
(78)
Dva do vzorku zařazení vyvážející výrobci tvrdili, že podobně jako při úpravách v případech, kdy byla jiná jen jedna méně významná fyzikální vlastnost, je třeba učinit úpravu také v případech, kdy se liší více fyzikálních vlastností nejpodobnějšího výrobku.
(79)
Je třeba připomenout, že v případech, kdy byla jiná jen jedna méně významná fyzikální vlastnost, byla prodejní cena nejpodobnějšího výrobku upravena proto, aby byl zohledněn zjištěný rozdíl skutečných cen kvůli danému rozdílu ve fyzikální vlastnosti, zatímco na druhé straně v případě, kdy se lišila více fyzikálních vlastností, se srovnávalo na základě průměrné prodejní ceny výrobku s totožnými fyzikálními vlastnostmi. V tomto druhém případě proto nebyla zapotřebí úprava kvůli rozdílu ve fyzikálních vlastnostech mezi podobnými výrobky, protože jejich základní fyzikální vlastnosti byly stejné. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(80)
Jeden z uvedených vyvážejících výrobců požadoval též další úpravy za účelem zohlednění rozdílů ve fyzikálních vlastnostech, pokud jde o hmotnost a bělost příslušného výrobku. Tvrdil, že používá méně hodnotnou surovinu, a proto jsou náklady a cena jeho výrobků nižší než náklady a cena podobného výrobku vyrobeného ve srovnatelné zemi. Jeho vývozní cenu je proto třeba upravit o přiměřenou částku. V této souvislosti je třeba především připomenout, že této společnosti nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, a její výrobní náklady tedy nebyly ověřeny. Navíc tvrzení, že její výrobky jsou přibližně o 5 % těžší než standardní výrobky, nebylo podloženo žádnými ověřitelnými doklady nebo podklady, a proto se považuje za neopodstatněné. Co se týče bělosti, s ohledem na skutečnost, že tento vyvážející výrobce ve svém podání uvedl, že jeho výrobky mají normální bílou barvu, nevysvětlil, proč by se mu v tomto ohledu měla poskytovat úprava. Tato tvrzení se proto zamítají.
(81)
Jiný vyvážející výrobce tvrdil, že Komise nesrovnala některé jeho vývozní ceny s běžnou hodnotou vhodného nejpodobnějšího výrobku. V tomto vývozu šlo o prodej zdobených výrobků prostřednictvím obchodníka, který nebyl ve spojení a který údajně zajistil výzdobu (obtisk) bezplatně. V důsledku toho vývozní cena nezahrnovala náklady na výzdobu, a proto by se měla porovnat s běžnou hodnotou stanovenou pro nezdobené výrobky, případně s průměrnou běžnou hodnotou zdobeného a nezdobeného zboží.
(82)
Je třeba připomenout, že výrobní náklady nejsou relevantním faktorem pro srovnatelnost cen, která vychází výhradně ze srovnání běžné hodnoty s vývozní cenou podobných výrobků. Z poskytnutých informací taktéž jasně vyplývá, že dané vyvážené výrobky byly ve skutečnosti zdobené, ačkoli vyvážející výrobce údajně nenesl plné náklady spojené s přidanou hodnotou, kterou možno připsat zdobení. Tato skutečnost však nepředstavuje faktor, který by mohl odůvodnit cenovou úpravu za účelem zohlednění rozdílu ve fyzikálních vlastnostech oproti podobnému výrobku ve srovnatelné zemi. V každém případě vzhledem k pokročilé fázi řízení, během níž bylo toto tvrzení předloženo, nelze ověřit údaje poskytnuté na jeho podporu. Toto tvrzení se proto zamítá.
(83)
Vzhledem k rozmanitosti možných kombinací souprav keramického stolního nádobí vyráběného a prodávaného v ČLR a v Brazílii bylo za účelem dosažení objektivní srovnatelnosti cen rozhodnuto rozdělit různé soupravy do skupin podle počtu a druhu předmětů v soupravě. Průměrná prodejní cena za různé kombinace souprav nádobí zařazených do jednotlivých skupin na domácím trhu ve srovnatelné zemi byla tedy porovnána s vývozní cenou za kombinace souprav, které patří do těchto skupin.
(84)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že vzhledem k široké škále možných kombinací předmětů tvořících soupravu neumožňuje metodika sestavování skupin spravedlivé porovnání cen, protože nezohledňuje vlastnosti jednotlivých kusů, které tvoří soupravu. Tento vyvážející výrobce tvrdil, že soupravy by se proto měly vyjmout z výpočtu dumpingového rozpětí.
(85)
Je třeba připomenout, že výpočet dumpingu je v případě souprav založen na srovnání průměrné prodejní ceny za kg, a nikoli za jednotlivé kusy. Za účelem spravedlivého srovnání cen souprav proto není nutné určit přesnou kombinaci různých kusů. Použitá metodika sestavování skupin zohledňuje základní vlastnosti různých kombinací souprav, pokud jde o soupravy vymezené například jako kávové nebo čajové, jídelní nebo jiné soupravy a také pokud je vymezen počet kombinovaných kusů. Za těchto okolností se má za to, že v případě souprav bylo provedeno spravedlivé srovnání ve smyslu čl. 2 odst. 10 základního nařízení. Z toho vyplývá, že toto tvrzení nelze přijmout.
(86)
Kromě toho, jak je uvedeno v 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetřením bylo zjištěno, že čínští vyvážející výrobci obecně zařazují své výrobky do pěti různých tříd od A do E se značnými cenovými rozdíly. Velká většina vývozu do Unie se však týká výrobků v jakostní třídě A, B nebo C či jejich kombinace. Tato klasifikace však není univerzální ani není založena na obecných odvětvových normách, nýbrž je spíše specifická pro jednotlivé společnosti a umožňuje rozdíly v cenách. Oproti tomu výrobce ve srovnatelné zemi prodává na domácím brazilském trhu pouze výrobky odpovídající jakostní třídě A, a bylo tudíž zjištěno, že je tím dotčena srovnatelnost cen. Vývozní cena byla proto upravena směrem nahoru na úroveň čínské jakostní třídy A, aby byla srovnatelná s výrobkem, který výrobce ve srovnatelné zemi prodává na brazilském trhu. V případě potřeby byla úroveň této úpravy stanovena individuálně pro každou ze společností zařazených do vzorku na základě skutečného a ověřeného cenového rozdílu mezi různými jakostními třídami.
(87)
Po poskytnutí konečných informací jeden do vzorku zařazený vyvážející výrobce tvrdil, že část jeho vývozu byla prodána prostřednictvím obchodníka, který nebyl ve spojení, a tato část se skládala z kombinace výrobků třídy A a třídy B, a proto by měl být tento vývoz také upraven a přizpůsoben cenové úrovni třídy A. Tvrdil, že cenový rozdíl představoval až 25 %, a doložil to kopiemi faktur a cenových nabídek.
(88)
Tyto informace však nebyly předloženy ani v průběhu šetření, včetně inspekce na místě, ani po poskytnutí prozatímních informací Komise. Naopak, tento výrobce v průběhu šetření uváděl, že vyvážel jenom výrobky třídy A. Nebyl předložen kompletní ceník, přestože o to byl v dotazníku požádán, aby bylo možné vyčíslit údajný cenový rozdíl mezi jednotlivými třídami, a předložil pouze omezený počet cenových nabídek. Za těchto okolností a vzhledem k velmi pozdní fázi řízení, v níž byly tyto informace poskytnuty, je jejich spolehlivost pochybná a nelze je nijak ověřit. Toto tvrzení se proto zamítá.
(89)
Za druhé, jak je uvedeno v 98. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, bylo zkoumáno, zda je odůvodněna úprava o rozdíly v obchodních úrovních podle čl. 2 odst. 10 písm. d) základního nařízení. Bylo zjištěno, že se vývozní cena na jiné obchodní úrovni liší od běžné hodnoty, protože čínský vývoz se v zásadě uskutečňuje na velkoobchodní úrovni, zatímco prodej na domácím trhu ve srovnatelné zemi se uskutečňuje i na maloobchodní úrovni. Šetřením bylo dále zjištěno, že na obou trzích ovlivňují výši cen, a tudíž i spravedlivé srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty, různé distribuční kanály. V zájmu zajištění spravedlivého srovnání mezi vývozní cenou a běžnou hodnotou byla tudíž stanovena běžná cena podle typu výrobků upravená podle obchodní úrovně pomocí zjištěných cenových rozdílů mezi různými obchodními úrovněmi ve srovnatelné zemi. Je třeba připomenout, že v případě potřeby byla provedena další úprava s ohledem na obchodní úroveň v prozatímním nařízení na základě zjištěného cenového rozdílu s ohledem na množství prodávané na každé obchodní úrovni (98. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Toto další úprava byla považována za odůvodněnou, jelikož šetření v prozatímní fázi naznačilo, že se většina čínského vývozu uskutečňuje ve velkých objemech, zatímco většina domácího prodeje ve srovnatelné zemi se uskutečnila v menším množství, což mělo na těchto dvou relevantních trzích za následek cenové rozdíly na stejné obchodní úrovni. Další šetření a podrobnější analýza transakcí na domácím trhu ve srovnatelné zemi však, na rozdíl od předběžných zjištění, prokázaly, že poměr malých a velkých množství výrobků prodaných výrobcem ve srovnatelné zemi je podobný jako v případě čínských vyvážejících výrobců. Proto se tato úprava už nepovažuje za vhodnou ani odůvodněnou.
(90)
Za třetí, jak je uvedeno ve 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetřením bylo zjištěno, že brazilský výrobce prodává na brazilském trhu pouze značkové výrobky, zatímco čínští vyvážející výrobci neprodávají značkové výrobky, nýbrž tzv. výrobky „soukromých značek“ nebo neznačkové keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní. Značkové výrobky pokládají zákazníci obvykle za výrobky, které mají určitou prestiž, zaručenou kvalitu a design, a vyžadují proto vyšší tržní ceny, zatímco neznačkové výrobky nebo výrobky soukromých značek mají sice stejné fyzikální a technické vlastnosti, obvykle se však prodávají za podstatně nižší ceny. Ačkoliv přidanou hodnotu značkového výrobku nelze obecně přesně vyčíslit, jelikož je u každé značky jiná a závisí na mnoha různých činitelích, jako je vnímání spotřebitelů, rozpoznání značky a na dalších nevyčíslitelných faktorech, brazilský výrobce v tomto konkrétním případě potvrdil, že jeho značkové výrobky mohou být na brazilském trhu prodávány za podstatně vyšší ceny než jiné neznačkové výrobky. Navíc bylo ve zprávě o brazilském trhu se stolním a kuchyňským nádobím a náčiním potvrzeno, že brazilští zákazníci si na značku velice potrpí a že brazilský výrobce ze srovnatelné země je velmi známý výrobce s dlouhou tradicí. Vzhledem k těmto skutečnostem byla podle čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení upravena běžná hodnota směrem dolů o 40 % prodejní ceny na domácím trhu.
(91)
S ohledem na výše uvedenou úpravu je třeba připomenout, že dva vyvážející výrobci zpochybnili jak základ, z něhož úprava vycházela, tak úroveň úpravy (viz 67. bod odůvodnění). Je však nesporné, že značkový výrobek vyžaduje vyšší prodejní cenu než stejný neznačkový výrobek a že je tudíž ovlivněna srovnatelnost cen. Vhodnou úroveň úpravy navíc potvrdily nejen informace od výrobce ve srovnatelné zemi, ale i skutečné a ověřené cenové údaje od spolupracujícího výrobce v Thajsku a informace získané od jednoho výrobce v Unii po poskytnutí prozatímních informací. Bylo zjištěno, že zejména situace na trhu v Thajsku je srovnatelná se situací v Brazílii, protože je jen několik málo velmi známých a dlouho zavedených značek. Proto tato tvrzení nelze přijmout.
(92)
Po poskytnutí konečných informací žádný vyvážející výrobce netrval na námitce proti této úpravě, zatímco sdružení žadatelů tvrdilo, že úprava kvůli značce je příliš vysoká, zejména u neporcelánových výrobků. Na podporu tohoto tvrzení poukázal žadatel na ceníky a informace, které poskytli někteří výrobci z Unie.
(93)
I když tyto předložené informace potvrzují nálezy Komise o tom, že přidaná hodnota značky na kterémkoli trhu závisí od konkrétní společnosti/značky, nezpochybňují úroveň úpravy, která byla stanovena pro značkové výrobky prodávané srovnatelným výrobcem na domácím brazilském trhu, neboť poskytnuté informace se týkaly jen trhu Unie. Vzhledem k velkému počtu výrobců v Unii, rozmanitosti trhu Unie s jeho regionálními rozdíly, a to i pokud jde o orientaci na značku, a vzhledem k vysokému podílu čínského dovozu je situace na trhu Unie úplně jiná než situace na brazilském trhu. Z toho důvodu a s ohledem na úvahy uvedené v 90. a 91. bodě odůvodnění nelze toto tvrzení akceptovat.
(94)
Jak je uvedeno ve 101. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, byly v případě potřeby provedeny další úpravy s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a vedlejší náklady, jakož i náklady spojené s balením, úvěry, bankovními poplatky a provizemi ve všech případech, kdy bylo zjištěno, že ovlivňují srovnatelnost cen.
3.5. Dumpingová rozpětí
(95)
Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky, metodika použitá pro výpočet dumpingového rozpětí, jak je uvedena v 102. až 105. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se potvrzuje.
(96)
Po poskytnutí prozatímních informací byla Komise informována, že některé obchodní společnosti, které nevyrábějí dotčený výrobek, byly chybně uvedeny v příloze I prozatímního nařízení, a tudíž se na ně vztahuje dumpingové clo stanovené pro spolupracující vyvážející výrobce. Komise informovala tyto společnosti, že má v úmyslu odstranit je z přílohy I a poskytla jim příležitost předložit připomínky. Po prošetření obdržených připomínek bylo několik obchodních společností odstraněno z přílohy I. Kde to bylo vhodné, byly nahrazeny spřízněným spolupracujícím vyvážejícím výrobcem.
(97)
Vzhledem k úpravě běžné hodnoty a vývozní ceny, jak je uvedeno v 67. až 94. bodě odůvodnění, a vzhledem k tomu, že nebyly podány další připomínky, byla konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento z ceny CIF na hranice Unie před proclením stanovena takto:
Společnost
Clo v %
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd: Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
Spolupracující vyvážející výrobci nezařazení do vzorku
17,9
Všechny ostatní společnosti
36,1
4. ÚJMA
4.1. Posuzované období
(98)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany opakovaly, že posuzované období by mělo začínat v roce 2009, a nikoli v roce 2008, protože v roce 2008 začala hospodářská krize a trend mezi roky 2009 a 2011 by byl jednoznačný. Co se týče tohoto tvrzení, je třeba uvést, že rok 2009 není vhodnějším počátečním rokem posuzovaného období vzhledem k tomu, že účinky hospodářské krize se naplno projevily právě v tomto roce, což vedlo k výraznému poklesu spotřeby ve srovnání s rokem 2008. Toto tvrzení se proto definitivně zamítá.
4.2. Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(99)
Několik dovozců ve společném podání zpochybnilo způsob výpočtu číselného údaje o výrobě v Unii, který je uveden v 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Několik zúčastněných stran tyto připomínky zopakovalo po poskytnutí konečných informací. Konkrétně měly za to, že daný požadavek by žadatelé nesplnili, jelikož z dostupné statistiky PRODCOM by vyplynula mnohem vyšší úroveň výroby podobného výrobku v Unii než je 240 200 tun, tj. údaj uvedený ve zmíněném odůvodnění, a v důsledku toho by žadatelé představovali méně než 25 % výroby podobného výrobku v Unii. Tyto strany vypočítaly, že výroba v Unii během období šetření činila 313 187 tun, a k tomuto číslu se dopracovaly s využitím kompletních údajů PRODCOM o porcelánovém keramickém stolním a kuchyňském nádobí a náčiní a následnou úpravou o 20 % dolů pro případ neporcelánového keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, což je analogie s metodikou, kterou použil žadatel a která byla použita v šetření pro určení objemu dovozu.
(100)
V tomto ohledu je třeba především poznamenat, že v rámci právní analýzy antidumpingového podnětu a v souladu s čl. 5 odst. 4 základního nařízení provedly útvary Komise před zahájením řízení důkladné šetření reprezentativnosti. Komise analyzovala údaje v podnětu, oslovila všechny známé výrobce v Unii a požádala je, aby rovněž poskytli údaje o výrobě i své stanovisko ke stížnosti a aby pomohli Komisi s nalezením případných potenciálních výrobců. Informace o výrobě poskytlo také sdružení výrobců.
(101)
Pokud jde o toto tvrzení, je třeba dále poznamenat, že zdroj údajů a metodika výpočtu o objemu výroby v Unii v každém roce posuzovaného období byly uvedeny také v 107. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. v souladu s tím, co bylo učiněno ve fázi podání podnětu, vychází z údajů, které poskytla evropská a vnitrostátní sdružení a které byly porovnány s údaji předloženými jednotlivými výrobci a rovněž s jinými statistickými zdroji (zejména PRODCOM).
(102)
Jak vysvětlili žadatelé v průběhu šetření, údaje poskytnuté evropským sdružením o porcelánových výrobcích vycházely z údajů PRODCOM týkajících se porcelánového stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, neboť kód PRODCOM pro tento výrobek se shodoval s porcelánovými výrobky, jichž se týká toto šetření. Pokud jde o neporcelánové výrobky, údaje PRODCOM nebylo možné použít, protože zahrnovaly mnohem více výrobků než jsou neporcelánové výrobky, kterých se týká toto šetření. V případě těchto výrobků proto vnitrostátní sdružení shromáždila relevantní údaje na základě svých hlubokých znalostí příslušných trhů a evropské sdružení tyto informace zkontrolovalo předtím, než byly Komisi předloženy celkové údaje. Tyto údaje byly během šetření aktualizovány. Ve spisu s informacemi nedůvěrné povahy se nacházel také seznam všech známých výrobců a Komise byla upozorněna jen na existenci dalších tří výrobců v Rumunsku. Rozdíl mezi statistikou PRODCOM a číslem 240 200 vyplývá z toho, že definice produktu se v tomto šetření zcela neshoduje s kódy statistických údajů PRODCOM pro neporcelánové výrobky, tj. je mnohem užší. V případě statistik úřadu EUROSTAT o dovozu lze tento rozdíl připsat úpravě o 20 % směrem dolů, což však nebylo vhodné v případě údajů o výrobě v Unii uvedených v databázi PRODCOM. Zejména údaje PRODCOM týkající se dvou členských států by se jevily jako velice nadhodnocené, kdyby se použila stejná metodika.
(103)
Metodika, kterou použily dotčené strany a která je uvedena v 99. bodě odůvodnění, je tedy chybná. Kromě toho nebyl předložen žádný důkaz o tom, že by výroba vykazovaná kterýmkoli členským státem včetně dvou výše uvedených členských států a zahrnutá do spisu s informacemi nedůvěrné povahy byla podhodnocena. Je třeba rovněž uvést, že v případě některých členských států byly údaje, které poskytlo evropské sdružení a které byly použity v tomto šetření, výrazně vyšší, než kdyby se použily upravené údaje PRODCOM. Vzhledem k výše uvedenému není důvod pochybovat o údajích o výrobě vykázaných v tomto šetření ani o výsledku šetření reprezentativnosti.
(104)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 107. až 108. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.3. Spotřeba v Unii
(105)
Několik dovozců ve společném podání napadlo údaje o spotřebě v Unii uvedené v 110. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Toto tvrzení bylo založeno na chybném použití statistických údajů PRODCOM o výrobě a prodeji v Unii, jak je vysvětleno v oddíle 4.2, a proto se zamítá.
(106)
Po opětovném přezkoumání statistických údajů Eurostatu o dovozu však bylo zjištěno, že od uložení prozatímních opatření byly tyto údaje aktualizovány a výsledkem bylo několik méně významných změn. V zájmu úplnosti a na základě aktualizované statistiky Eurostatu o dovozu a na základě podání týkajícího se prodejů výrobního odvětví Unie na trhu Unie se tedy spotřeba v Unii vyvíjela takto:
Tabulka 1
Objem (v tunách)
2008
2009
2010
Období šetření
Spotřeba v Unii
826 897
687 587
750 828
727 411
Index (2008 = 100)
100
83
91
88
(107)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 109., 111. a 112. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.4. Dovoz z dotčené země
4.4.1. Objem, cena a podíl dumpingového dovozu z dotčené země na trhu
(108)
Několik dovozců ve společném podání napadlo údaje uvedené v 113. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Toto tvrzení bylo založeno na chybném použití statistických údajů PRODCOM, a proto se zamítá.
(109)
Na základě aktualizované statistiky Eurostatu o dovozu (viz 106. bod odůvodnění) se objem, podíl na trhu a průměrné ceny dovozu dotčeného výrobku vyvíjely takto:
Tabulka 2
Dovoz z ČLR
2008
2009
2010
Období šetření
Objem dovozu (v tunách)
535 593
449 325
516 624
486 170
Index (2008 = 100)
100
84
96
91
Podíl na trhu (v %)
64,8
65,3
68,8
66,8
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
1 274
1 307
1 473
1 498
Index (2008 = 100)
100
103
116
118
(110)
Aktualizované objemy, hodnoty a trendy jsou téměř shodné s ukazateli, jež byly analyzovány v prozatímním nařízení. Podíl čínského dovozu na trhu se během období šetření zvýšil z 64,8 % v roce 2008 na 66,8 %. Dovozní cena vzrostla v posuzovaném období téměř o 18 % z 1 274 EUR/t na 1 498 EUR/t.
(111)
Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že neexistuje žádný vztah mezi cenami a objemy čínského dovozu. V tomto směru se v souladu s čl. 3 odst. 3 základního nařízení posuzuje, zda došlo k významnému zvýšení dumpingového dovozu v absolutních hodnotách nebo v poměru k výrobě nebo spotřebě v Unii. Pokud jde o účinek dumpingového dovozu na ceny, posoudí se, zda ve srovnání s cenou obdobného výrobku výrobního odvětví Unie existuje značné cenové podbízení ze strany dumpingového dovozu nebo zda tento dovoz jinak významnou měrou způsobil pokles cen nebo zabránil významnou měrou jejich růstu, ke kterému by jinak došlo. Žádné z uvedených kritérií samo o sobě nemusí být rozhodující.
(112)
Ve výše uvedené souvislosti je třeba uvést následující. Za prvé, v době, kdy se spotřeba Unie oživila (2009-2010), došlo k významnému zvýšení cen čínského dovozu, což naznačuje, že určitý vztah tu je. Co je však důležitější, vývoj čínských cen během posuzovaného období by se měl posuzovat v souvislosti s velmi významným cenovým rozdílem, který existoval již v roce 2008 a který ilustrují průměrné ceny čínského dovozu (tabulka 2) a průměrné prodejní ceny Unie (tabulka 9) uvedené v prozatímním nařízení. Tyto velké cenové rozdíly potvrzuje vysoká úroveň cenového podbízení během období šetření. Zvýšení cen tedy nezabránilo tomu, aby čínský dovoz získal podíl na trhu v posuzovaném období. Ve skutečnosti tento dovoz nadále vyvíjel silný tlak na ceny výrobního odvětví Unie, které v posuzovaném období klesly o 12 %. Tato připomínka proto nemůže být přijata.
(113)
Pokud jde o vývoj dovozních cen (zvýšení) a objemu dovozu (pokles) od roku 2008 do roku 2011 a poté v roce 2012, na který upozornila jedna skupina čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, pozorovaný trend růstu průměrných cen dovozu nemůže zpochybnit nález dumpingu působícího újmu během období šetření. Co se týče vývoje objemu čínského dovozu, jak již bylo zvýrazněno ve 114. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a znovu v 109. bodě odůvodnění tohoto nařízení, ukazatel podílu na trhu indikuje růst tržního podílu čínského dovozu o 2 procentní body. Kromě toho, jak je podrobněji vysvětleno v 116. a 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a v 111. bodě odůvodnění tohoto nařízení, došlo k významnému cenovému podbízení čínského dovozu.
4.4.2. Cenové podbízení
(114)
Po poskytnutí prozatímních informací požádaly některé zúčastněné strany o další podrobnosti o výpočtu cenového podbízení navíc k těm, která jsou již uvedena ve 116. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Byly poskytnuty i další informace, pokud to umožňovala jejich citlivá povaha a skutečnost, že výrobcům v Unii byla zaručena anonymita.
(115)
Podobně jako u rozhodnutí učiněného po uložení prozatímních opatření o vyloučení ze seznamu vyvážených výrobků některých „atypických“ výrobků za účelem výpočtu dumpingu (viz 69. bod odůvodnění tohoto nařízení) byly tyto výrobky vyloučeny také ze seznamu vyvážených výrobků použitého pro výpočet újmy. Tato změna měla jen malý vliv na rozpětí cenového podbízení, které proto zůstalo ve stejném rozmezí, jaké je uvedeno ve 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(116)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 113. až 117. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5. Situace výrobního odvětví Unie
4.5.1. Obecně
(117)
Některé zúčastněné strany uvedly, že mezi rokem 2009 či 2010 a obdobím šetření se zlepšilo několik činitelů, které měly vliv na újmu, což svědčí o tom, že se výrobní odvětví Unie vyvíjí příznivě. Je však třeba poznamenat, že tato analýza není úplná a opomíjí vývoj těchto činitelů v průběhu celého posuzovaného období. V tomto ohledu je nutno brát v úvahu také vysvětlení v 23. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(118)
Na žádost jedné zúčastněné strany se potvrzuje, že makroekonomické ukazatele byly posouzeny na úrovni celého výrobního odvětví Unie a mikroekonomické ukazatele byly analyzovány na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku, kam patřily také společnosti, které nepodaly žádost.
(119)
CCCLA tvrdila, že mikroekonomické a makroekonomické ukazatele uvedené v prozatímním nařízení nejsou reprezentativní, protože celková výroba v Unii je mnohem vyšší než údaje použité v rámci tohoto šetření. Vzhledem k analýze a závěrům, k nimž se dospělo v oddíle 4.2, se však tento argument zamítá.
(120)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 118. až 121. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2. Makroekonomické ukazatele
4.5.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(121)
Jak je uvedeno v oddíle 4.1, několik dovozců napadlo údaje o výrobě uvedené v 122. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto údaje však byly zkontrolovány a potvrzeny.
(122)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 122. až 124. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(123)
Aktualizace v tabulce 2 nemá dopad na tabulky 4 a 5 prozatímního nařízení.
(124)
Jelikož nebyly předloženy významné připomínky týkající se objemu prodeje a podílu na trhu, 125. a 126. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2.3. Zaměstnanost a produktivita
(125)
Několik dovozců ve společném podání zpochybnilo údaje o zaměstnanosti a produktivitě uvedené ve 127. a 128. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a tvrdilo, že neodpovídají obrázku v určitých statistikách Eurostatu (8).
(126)
Čísla u obou těchto ukazatelů byla však zkontrolována a shledána přesnými. Číselné údaje předložené stranami byly příliš široké a netýkaly výroby obdobného výrobku. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky týkající se zaměstnanosti a produktivity, 127. a 128. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2.4. Velikost dumpingového rozpětí
(127)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky ohledně velikosti dumpingového rozpětí, 129. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3. Mikroekonomické ukazatele
4.5.3.1. Zásoby
(128)
Několik dovozců ve společném podání napadlo číselné údaje o zásobách uvedené ve 130. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a jejich význam ve srovnání s veřejně dostupnými údaji o určitých výrobcích v Unii. Rovněž nesouhlasili s tvrzením, že výrobní odvětví Unie v podstatě vyrábí na zakázku.
(129)
Pokud jde o práci na zakázku, šetření potvrdilo, že tak tomu skutečně bylo v případě výrobců v Unii zařazených do vzorku a že se v tomto odvětví jedná o obvyklou praxi. Čísla o zásobách uvedená v prozatímním nařízení se kromě toho týkala ověřených údajů od výrobců z Unie zařazených do vzorku, které jsou považovány za nejspolehlivější.
(130)
Po poskytnutí konečných informací byly uvedené připomínky zopakovány, nebyly však předloženy žádné nové argumenty. Jelikož nebyly vzneseny další připomínky ohledně stavu zásob, 130. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3.2. Prodejní ceny
(131)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky týkající se prodejních cen uvedených v prozatímním nařízení, 131. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3.3. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic, schopnost získat kapitál a mzdy
(132)
Po poskytnutí informací byla odhalena administrativní chyba ve výpočtu čistého zisku výrobního odvětví Unie a návratnosti investic. Tato chyba byla opravena a revidované údaje jsou tyto:
Tabulka 3
2008
2009
2010
Období šetření
Čistý zisk při prodeji v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v % z čistého obratu z prodeje)
3,8
2,8
-0,5
3,2
Index (2008 = 100)
100
74
-13
84
Návratnost investic (čistý zisk v % čisté účetní hodnoty investic)
16,4
6,3
-6,8
20,5
Index (2008 = 100)
100
38
-41
125
(133)
Tato korekce podstatně neovlivňuje předběžná zjištění, pokud jde o tyto dva ukazatele. Vážená průměrná úroveň zisku výrobců zařazených do vzorku však byla během posuzovaného období mírně nižší, než jak bylo předběžně zjištěno, neboť se snížila z 3,8 % na 3,2 % (namísto z 4,2 % na 3,5 %). Návratnost investic do značné míry kopírovala trend pozorovaný v případě zisku, ale, jak po poskytnutí konečných informací poukázalo několik zúčastněných stran, v průběhu posuzovaného období se celkově vyvíjela spíše příznivě než nepříznivě.
(134)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila nejistý stav výrobního odvětví Unie na začátku posuzovaného období, jak je uvedeno v 134. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato strana uvedla, že do úvahy lze vzít pouze újmu způsobenou dumpingem a že dumping byl zjištěn pouze v roce 2011. Zmínka o stavu výrobního odvětví Unie v tomto bodě odůvodnění byla uvedena pouze za účelem analýzy, zda zisk dosažený na začátku posuzovaného období lze brát v úvahu jako zisk, který výrobní odvětví obvykle dosahuje. Ukázalo se, že to není možné.
(135)
Některé strany zpochybnily srovnávací měřítko zisku uvedené v 135. bodě odůvodnění prozatímního nařízení nebo jiná (nižší) navržená srovnávací měřítka.
(136)
Skupina čínských vyvážejících výrobců uvedla, že úroveň zisku během období šetření byla dobrou mírou rentability. Toto tvrzení však nebylo podloženo. Jiná strana také uvedla, že úroveň zisku uvedenou v prozatímním nařízení lze považovat za běžnou úroveň, přičemž vycházela z veřejně dostupných údajů o zisku jednoho německého výrobce v letech 1999 až 2007. Jiná zúčastněná strana uvedla, že úroveň zisku v období šetření uvedenou v prozatímním nařízení lze považovat za „běžnou“ na základě závěrů studie Komise (9), která zahrnovala údaje o zisku jednoho německého výrobce v letech 2004 až 2007. Podobná tvrzení se ozývala po poskytnutí konečných informací.
(137)
V tomto ohledu je nutno připomenout, že v prozatímním nařízení byl vyvozen závěr, že zisk dosažený na začátku posuzovaného období nelze považovat za běžný zisk, jelikož výrobní odvětví Unie bylo již v té době v nejisté situaci, jak je vysvětleno v 134. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Kromě toho bylo zjištěno, že výše zmíněné veřejně dostupné údaje o zisku jednoho německého výrobce v letech 1999-2007 se týkaly nejen výroby keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, ale i jiných důležitých segmentů. Co se týká studie Komise uvedené v 136. bodě odůvodnění tohoto nařízení, vzhledem k jejímu rozsahu, cíli a době bylo shledáno, že nemůže sloužit jako relevantní základ pro určení ziskovosti. V souvislosti s dotčeným výrobkem se například týkala zisku pouze jedné společnosti. Všechna tři podání, o nichž se mluví v 136. bodě odůvodnění tohoto nařízení, která jsou v rozporu s podáním uvedeným ve 141. bodě odůvodnění tohoto nařízení, nejsou dostatečně podložena. Potvrzuje se proto, že míra zisku ve výši 3,2 % zaznamenaná během období šetření nemohla být považována pro tento výrobek za přijatelnou.
(138)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že jako srovnávací měřítko by se měla vzít úroveň zisku interiérového designu, nábytku nebo potravin švédského maloobchodního odvětví. Tato námitka by však měla být zamítnuta mimo jiné vzhledem k rozdílům v úrovních investic do výroby a do maloobchodního prodeje.
(139)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že 6 % zisk, který byl považován za přiměřený v rámci šetření týkajícího se obuvi, není v daném případě vhodné považovat za běžnou úroveň zisku, protože byla stanovena v roce 2006, kdy byla hospodářská situace mnohem příznivější než v roce 2013. Tento argument nelze přijmout. Především tato strana odkazuje na hospodářskou situaci obecně, a nikoli na konkrétní situaci na trhu se stolním nádobím a náčiním. Je pravda, že v roce 2009 spotřeba výrazně klesla, ale od té doby došlo k jejímu značnému oživení. Ještě důležitější však je, že na vývoj spotřeby by se nemělo pohlížet izolovaně. Vzhledem k vysokému objemu dumpingového dovozu (66,8 % podíl na trhu), úrovni dumpingu (dumpingové rozpětí od 13,1 % do 36,1 %) a úrovni cenového podbízení (od 26,5 % do 47,6 %) by byla hospodářská soutěž na trhu Unie úplně jiná, kdyby dovoz probíhal za nedumpingové ceny. Tento argument se proto zamítá.
(140)
Některé jiné strany navrhly srovnávací měřítko použité v jiném antidumpingovém šetření, tj. šetření týkající se keramických obkládaček (10). Podobné připomínky došly po poskytnutí konečných informací. Je však třeba poznamenat, že keramické obkládačky, na rozdíl od kožené obuvi a stolního nádobí a náčiní, nelze stejným způsobem považovat za spotřební výrobek. Domácnosti například nakupují nebo nahrazují předměty keramického stolního nádobí a náčiní v míře, která je bližší kožené obuvi než keramickým dlaždicím. Totéž platí o způsobu uvádění na trh a nakonec i o prodeji zákazníkům. Proto se zamítá žádost o použití cílového zisku, který byl použit v šetření týkajícího se keramických obkládaček.
(141)
Žadatelé uvedli, že srovnávací měřítko úrovně zisku by mělo být spíše nad 10 %, protože výroba stolního a kuchyňského nádobí a náčiní je kapitálově náročná a navíc vyžaduje vysoký stupeň nových investic a inovace. Třebaže je potvrzeno, že dotyčné odvětví je kapitálově náročné a že vyžaduje neustálou potřebu investic, informace předložené na podporu tohoto tvrzení nedokázaly změnit prozatímně použité měřítko. Šetření nemohlo dojít k závěru, že toto srovnávací měřítko by bylo nejvhodnější pro všechny výrobce v Unii.
(142)
Jedna skupina dovozců zpochybnila údaje o ziskovosti v prozatímním nařízení a na základě údajů o výrobních nákladech, o prodejní ceně a objemu v Unii a o vývozní prodejní ceně v prozatímním nařízení vypočítala ziskovost a dospěla k závěru, že během období šetření výrobní odvětví Unie ve skutečnosti dosáhlo zisku ve výši 6 %. Tento výpočet však byl chybný, protože kombinoval údaje z různých zdrojů (údaje o výrobcích v Unii vybraných do vzorku, údaje o výrobním odvětví Unie jako celku a údaje od Eurostatu).
(143)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další relevantní připomínky, 132. až 137. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.3.4. Výrobní náklady
(144)
Několik dovozců se ve společném podání domnívalo, že údaje o výrobních nákladech ve 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení neodpovídaly údajům o vývoji pracovních nákladů a nákladů na energie podle Eurostatu. Strany upozornily, že náklady práce v členských státech vzrostly. Stejně tak vývoj nákladů na energie v Unii nezdůvodňoval snížení výrobních nákladů.
(145)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že údaje o nákladech práce a nákladech na energie, které strany poskytly, byly příliš obecné. Kromě toho skutečnost, že se výrobnímu odvětví Unie podařilo snížit výrobní náklady v době, pro kterou byl charakteristický opačný obecný trend, svědčí o mimořádném úsilí, které výrobní odvětví Unie vyvinulo směrem ke snižování nákladů a udržení konkurenceschopnosti.
(146)
Údaje o výrobních nákladech uvedené v prozatímním nařízení představují ověřené výrobní náklady u výrobců v Unii zařazených do vzorku. Jelikož nebyly předloženy žádné další připomínky, 138. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3.5. Závěr o újmě
(147)
Některé strany zpochybnily závěr o újmě formulovaný v prozatímním nařízení na základě toho, že několik ukazatelů újmy se v úplně poslední části posuzovaného období zlepšilo. Tato věc však nemůže zpochybnit skutečnost, že většina ukazatelů újmy se v průběhu posuzovaného období zhoršila. Toto zhoršení ukazatelů újmy lze pozorovat u většiny makroekonomických ukazatelů, jako je objem výroby, kapacita, prodej odběratelům, kteří nejsou ve spojení, zaměstnanost, jakož i u ukazatelů újmy týkajících se finanční výkonnosti výrobního odvětví Unie, jako je ziskovost a investice.
(148)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, 139. až 143. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
5.1. Úvod
(149)
144. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje, jelikož k němu nebyly vzneseny žádné připomínky.
5.2. Účinek dumpingového dovozu
(150)
Některé strany zpochybnily závěr uvedený v 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Ačkoliv některé poměrné hodnoty uvedené v 145. a 147. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byly, jak je vysvětleno výše, mírně upraveny, nic to nemění na faktech a závěrech obsažených v 145. až 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(151)
Vzhledem k vývoji podílu čínského dumpingového dovozu na trhu je jasné, že 147. bod odůvodnění prozatímního nařízení, zejména pokud jde o tvrzení, že pokles prodejních cen výrobního odvětví Unie na trhu Unie a jeho ziskovosti lze přičíst stlačování cen, které na trhu Unie způsoboval dumpingový dovoz z ČLR, není v rozporu se vývojem podílu výrobního odvětví Unie na trhu, jak tvrdila jedna strana.
(152)
Navíc to, že ceny dovozu z ČLR během posuzovaného období rostly, jak uvedlo několik stran, nevyvrací nález cenového podbízení ani škodlivého dumpingu během období šetření.
(153)
Jelikož ohledně účinků dumpingového dovozu nebyly předloženy žádné další připomínky, 145. až 148. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3. Účinky jiných činitelů
5.3.1. Dovoz z jiných třetích zemí než z dotčené země
(154)
Jak již bylo zmíněno v 106. bodě odůvodnění, po uložení prozatímních opatření byly aktualizovány údaje Eurostatu týkající se dovozu. Při porovnání nových údajů s předchozím údaji obsaženými v prozatímním nařízení byla odhalena administrativní chyba ve výpočtu údajů o dovozu z Thajska a Turecka. Tato chyba byla odstraněna, a konečné údaje týkající se dovozu obdobného výrobku z třetích zemí podle údajů Eurostatu tedy vypadají takto:
Tabulka 4
2008
2009
2010
Období šetření
Objem dovozu ze všech ostatních třetích zemí (v tunách)
100 972
81 464
81 595
89 146
Index (2008 = 100)
100
81
81
88
Podíl na trhu (v %)
12,2
11,8
10,9
12,3
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
2 378
2 354
2 590
2 519
Index (2008 = 100)
100
99
109
106
Objem dovozu z Turecka (v tunách)
26 978
25 303
25 485
29 336
Index (2008 = 100)
100
94
94
109
Podíl na trhu (v %)
3,3
3,7
3,4
4
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
2 776
2 649
2 802
2 855
Index (2008 = 100)
100
95
101
103
Objem dovozu z Thajska (v tunách)
25 916
20 660
20 600
25 213
Index (2008 = 100)
100
80
79
97
Podíl na trhu (v %)
3,1
3
2,7
3,5
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
1 246
1 183
1 403
1 356
Index (2008 = 100)
100
95
113
109
(155)
Dovoz ze třetích zemí se v posuzovaném období snížil o 12 %, zatímco podíl tohoto dovozu na trhu byl poměrně stálý.
(156)
Je třeba podotknout, že průměrné ceny dovozu z ostatních třetích zemí v posuzovaném období vzrostly o 6 % a byly trvale vyšší než průměrná prodejní cena čínského vývozu (v období šetření o 68 %).
(157)
Před zveřejněním prozatímního nařízení CCCLA zjistila, že se dovoz z Turecka v letech 2010 a 2011 zvýšil o 8 % a dovozní ceny z Turecka byly údajně jen asi o 20 % vyšší než ceny dovozu z ČLR. Některé strany následně zpochybnily závěr o tureckém dovozu z prozatímního nařízení.
(158)
Majíce na paměti, že ve vykazování tureckého dovozu v prozatímním nařízení se vyskytla významná zjevná chyba, a s ohledem na výše uvedené aktualizované údaje, nic nesvědčí o tom, že turecký dovoz, vzhledem k jeho ceně a podílu na trhu, může narušit příčinnou souvislost mezi čínským vývozem dotčeného výrobku a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Je třeba rovněž poznamenat, že nezahrnutí dovozu pocházejícího z Turecka do podnětu nelze označit za diskriminační, jelikož v počáteční fázi nebyly dostatečné důkazy o dumpingu, újmě a příčinné souvislosti, pokud jde o dovoz z Turecka.
(159)
Podíl dovozu z Thajska na trhu během období šetření nikdy nepřesáhl 3,5 %.
(160)
Z výše uvedených důvodů byl učiněn závěr, že dovoz z jiných třetích zemí podstatně neovlivnil situaci výrobního odvětví Unie natolik, aby to narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5.3.2. Segmenty trhu
(161)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky týkající se segmentů trhu, 156. až 158. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.3. Spotřeba a poptávka
(162)
Jedna strana tvrdila, že újma by se mohla připsat na vrub dlouhodobého snižování poptávky po výrobcích vyráběných v Unii. Šetření však takovou tendenci nepotvrdilo, jak již bylo vysvětleno ve 112. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(163)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné další připomínky, pokud jde o spotřebu a poptávku, 159. až 166. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.4. Vývoz výrobního odvětví Unie
(164)
Jedna strana upozornila na to, že během posuzovaného období byly průměrné vývozní ceny Unie nižší než průměrné prodejní ceny na trhu Unie. To by mohlo mít vliv na schopnost výrobního odvětví Unie investovat nebo přijímat nové zaměstnance. Podobný argument se zopakoval po poskytnutí konečných informací. Jak však již bylo uvedeno v 169. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, většina ukazatelů újmy nemůže být ovlivněna vývozní výkonností. Kromě toho by bylo možno rovněž tvrdit, že tyto prodeje představovaly jistý způsob částečné kompenzace újmy způsobené na trhu Unie. Dále, jelikož průměrné ceny byly vypočteny vydělením celkové hodnoty prodeje obdobného výrobku celkovým objemem tohoto prodeje, může odlišná sortimentní skladba prodeje na trhu Unie ve srovnání s vývozním prodejem rovněž vést k velkým rozdílům v průměrné celkové hodnotě prodeje. A konečně, tento vývozní prodej představoval necelých 37 % celkového objemu prodeje výrobního odvětví Unie, tj. dominantním trhem pro výrobní odvětví Unie byl nepochybně domácí trh Unie. Tvrzení, že tento vývozní prodej způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu do té míry, že došlo k porušení příčinné souvislosti mezi dovozy z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, se proto zamítá.
(165)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky týkající se vývozu výrobního odvětví Unie, 167. až 170. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.5. Zrušení dovozních kvót
(166)
Po uložení prozatímních opatření jiná strana tvrdila, že zrušení dovozních kvót v průběhu posuzovaného období mělo dopad na výrobce v Unii. Nebyly však předloženy žádné nové skutečnosti, které by mohly změnit závěr učiněný v 173. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(167)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné nové podložené připomínky ohledně zrušení dovozních kvót, 171 až 173. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.6. Protisoutěžní praktiky na trhu Unie
(168)
Po uložení prozatímních opatření trvalo několik stran na tom, že nebylo řádně zohledněno šetření kartelu zahájené německými orgány, o němž se zmiňuje 175. bod odůvodnění prozatímního nařízení, ani pokuta uložená kartelu zmíněná v tomtéž bodě odůvodnění. Co se týká těchto tvrzení, návdavkem k tomu, co již bylo uvedeno v 174. a 175. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, lze uvést následující.
(169)
Německé šetření kartelu, v němž se vyšetřuje údajné stanovování cen od července 2005 do února 2008, stále probíhá. Jelikož výrobcům z Unie je zaručena důvěrnost a vzhledem k tomu, že konečné výsledky probíhajícího německého šetření dosud nebyly zveřejněny, není možné se vyjádřit k podrobnostem provedené analýzy. Lze však potvrdit, že žádný z výrobců v Unii zařazených do vzorku není vyšetřován v tomto dosud neukončeném šetření. Šetření dospělo také k závěru, že mikroekonomické ukazatele nebyly ovlivněny šetřenými praktikami a makroekonomické ukazatele byly ovlivněny jen velmi omezeně, pokud vůbec.
(170)
Pokud jde o nález kartelu v případě koupelnové výbavy a příslušenství, je třeba připomenout, že tento cenový kartel bylo shledán aktivním v letech 1992 až 2004 a že pouze jediný z výrobců z těch, kterým byla udělena pokuta, je současně činný v odvětví stolního a kuchyňského nádobí a náčiní. Na údaje, které tento výrobce poskytl v rámci zjišťování reprezentativnosti a újmy, nemají vliv kartelové praktiky, jelikož byly použity pouze údaje o stolním a kuchyňském nádobí a náčiní, a nikoli jeho konsolidované údaje. Proto pokuta za tento kartel neměla vliv na údaje, které poskytl tento výrobce. Dále je třeba připomenout, že ke stanovení cen docházelo dlouho před posuzovaným obdobím. Vzhledem k tomu, že totožnost výrobců v Unii je důvěrná, nelze ji zveřejnit bez ohledu na to, zda daná společnost je nebo není zařazená do vzorku. Pokud by však výrobce v Unii zařazený do vzorku zaznamenal na svých účtech jakékoli položky (např. pokutu za kartel), které by za účelem tohoto šetření zkreslovaly obrázek o jeho újmě, orgán provádějící šetření by je izoloval s cílem zabránit zkreslení relevantních činitelů, které mají vliv na újmu.
(171)
Proto se tvrzení, která se týkala dopadu výše uvedeného vyšetřování kartelu na újmu a analýzu příčinných souvislostí, zamítají.
(172)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že se jednalo o protiprávní cenová ujednání a rozdělení trhu mezi výrobci v Unii, avšak toto tvrzení nepodložil žádnými důkazy, a proto se zamítá.
(173)
Jelikož nebyly předloženy žádné nové připomínky týkající se protisoutěžních praktik na trhu Unie, 174. až 176. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.7. Výrobní metody
(174)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky k výrobním metodám, 177. a 178. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
(175)
Jeden dovozce po poskytnutí konečných informací zopakoval podobná tvrzení, přičemž argumentoval rozdílem ve výrobních metodách používaných výrobci v Unii oproti tradičnějším metodám v čínských továrnách. Nebyly však předloženy žádné věcné argumenty, které by mohly změnit závěr učiněný v 178. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a toto tvrzení se proto s konečnou platností zamítá.
5.3.8. Trhy s použitým zbožím
(176)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky, pokud jde o trhy s použitým zbožím, 179. a 180. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.9. Hospodářská krize
(177)
Jedna strana uvedla, že 183. bod odůvodnění prozatímního nařízení uvádí mylnou analýzu situace v období hospodářského oživení mezi roky 2010 a 2011 a že dopad hospodářské krize byl podhodnocen. Tyto připomínky se opakovaly po poskytnutí konečných informací. Tato tvrzení však byla nepodložená. Je třeba také zdůraznit, že v citovaném bodě odůvodnění je uvedeno, že dumpingový dovoz z ČLR zvýšil dopady hospodářského poklesu. Pokud jde o dopad hospodářské krize, v 184. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se jednoznačně uvádí, že hospodářská krize mohla přispět ke špatné výkonnosti výrobního odvětví Unie, třebaže nemohla narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, která byla výrobnímu odvětví způsobena v období šetření.
(178)
Vzhledem k tomu, že ohledně hospodářské krize nebyly vzneseny žádné nové připomínky, 181. až 184. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.10. Jiné činitele
(179)
Několik dovozců ve společném podání tvrdilo, že pokles zaměstnanosti byl běžným vývojem v odvětví spotřebního zboží. Toto tvrzení však nebylo podloženo. Kromě toho, i kdyby byl tento trend v tomto odvětví běžný, nemohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a významnými ztrátami pracovních míst v tomto odvětví. Toto tvrzení se proto zamítá.
(180)
Jedna strana tvrdila, že zbývající strukturální schodky výrobního odvětví Unie ve spojení s existující nadbytečnou kapacitou, jak ukazuje tabulka 3 prozatímního nařízení, mohly narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou způsobenou výrobcům v Unii. Pokud jde o toto tvrzení, ačkoli se výrobní odvětví Unie nacházelo v nejisté situaci již na začátku posuzovaného období a prošlo restrukturalizací, šetření potvrdilo, že bylo konkurenceschopné a náležitě se vyrovnávalo s poptávkou ze všech trhů. Co se týče tabulky 3 prozatímního nařízení, na pokles výroby je třeba nahlížet ve spojení s tlakem vyplývajícím z velkého objemu levného dovozu z ČLR, jelikož vývoz výrobního odvětví Unie zůstal stabilní. Toto tvrzení proto nebylo možné přijmout.
(181)
Jedna strana měla za to, že Komise nezohlednila kumulativní účinek všech ostatních škodlivých činitelů. Toto tvrzení vzneslo též několik stran po poskytnutí konečných informací. Vzhledem k výsledkům šetření v souvislosti s různými jinými faktory, jichž se zúčastněné strany dovolávaly, však není možné si představit, že by jejich kumulativní účinek mohl narušit příčinnou souvislost. Ve skutečnosti byl dopad ostatních činitelů, na které zúčastněné strany upozornily, malý, pokud ne nulový.
(182)
Jedna strana měla za to, že orgán provádějící šetření nerozlišoval mezi souběžným výskytem a příčinnou souvislostí. Poskytnuté podpůrné informace nebyly v tomto ohledu zdaleka přesvědčivé, a toto tvrzení se proto zamítá.
(183)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky týkající se dalších činitelů, 185. až 190. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.4. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(184)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky, 191. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
6. ZÁJEM UNIE
6.1. Předběžné poznámky
(185)
192. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje, jelikož k němu nebyly vzneseny žádné připomínky.
6.2. Zájem výrobního odvětví Unie
(186)
Jeden polský výrobce, který nepodal žádost, uvítal opatření a jeden výrobce ze Spojeného království, který nepodal žádost, ale měl zájem na dovozu daného výrobku, vyslovil nesouhlas s opatřeními. Druhá uvedená strana má za to, že clo by mělo nepříznivý dopad na ty výrobce, kteří doplňují svůj sortiment výrobků dovozem z ČLR a přizpůsobili se globalizaci prostřednictvím modelu podnikání, v němž se práce s vysokou přidanou hodnotou vykonává v Unii. Zákazníci by navíc měli menší sklon nakupovat jejich výrobky, protože by již nenabízeli celý sortiment výrobků.
(187)
Pokud jde o tvrzení druhé strany, byla prozkoumána situace této společnosti. Bylo zjištěno, že čínský dovoz stolního nádobí a náčiní představoval malou část jejich celkového dovozu. Společnost ovšem tvrdila, aniž to blíže upřesnila, že tento dovoz byl pro ně důležitý. Společnost neposkytla žádné údaje o vlastní výrobě. Podle finančních výkazů dosáhla tato společnost v roce 2011 zisk před zdaněním přes 10 %, přičemž většinu z toho na trzích mimo Unii (o dotčeném výrobku nebyly poskytnuty žádné číselné údaje). Na tomto základě se neočekává, že by uložení opatření ohrozilo životaschopnost této společnosti. Pokud jde o tvrzení, že mnohé jiné podniky by v důsledku opatření také čelily potížím, nebylo podloženo konkrétními důkazy. Podle odpovědí obdržených v průběhu zjišťování reprezentativnosti před zahájením řízení a podle následně došlých podání nic nenasvědčuje tomu, že se v takové situaci nachází významný počet společností.
(188)
Cla by měla kladný vliv na výrobní činnost výrobního odvětví Unie. Od nedávného zavedení prozatímních antidumpingových cel byl zaznamenán pozitivní vývoj v několika případech.
(189)
Výše uvedený pozitivní vývoj potvrzuje tvrzení žadatelů, že výroba Unie by se mohla ve velmi krátkém čase podstatně zvýšit s pomocí zařízení, strojů a pracovních sil, které již jsou k dispozici, a větší zvýšení by bylo možné v dlouhodobém horizontu. Narovnání nekalých cenových praktik na trhu jim proto přinese výhodu, jelikož díky úrovni cen by bylo atraktivnější vyrábět více výrobků v Unii, ať už pro velké nebo malé zakázky, ve zvláštním provedení nebo jako běžné neznačkové výrobky. Výsledkem by byla tvorba nových pracovních míst vyžadujících různé dovednosti, a nezaměstnanost by proto klesla.
(190)
Pokud jde o nemožnost nabízet celý sortiment výrobků, toto tvrzení nelze přijmout, protože spotřebitelé vyžadují neustále se měnící sortiment výrobků od více dodavatelů.
(191)
Jelikož k zájmu výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné další připomínky, 193. až 198. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
6.3. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(192)
Dva největší dovozci ve vzorku zpochybnili úroveň své spolupráce, pokud jde o úplné údaje o ziskovosti a o rozpětí mezi nákupními a prodejními cenami pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, a jeden z nich odepřel přístup ke svým účtům a tvrdil, že kdyby byl přístup poskytnut, nic by se nezměnilo. Strany uvedly, že jim jejich velikost a obchodní model nedovoluje poskytnout tak podrobné údaje, jak je požadováno. V konečné fázi se potvrzuje, že jeden z nich znovu odepřel přístup ke svému účetnictví dovozce a že oba, třebaže se o to snažili, nedokázali poskytnout úplné a použitelné údaje o ziskovosti a informace o rozpětí mezi kupní cenou a cenou při dalším prodeji pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, tak, aby je mohly instituce využít pro analýzu situace dovozců, kteří nejsou ve spojení. Omezené informace poskytnuté oběma společnostmi o svých kupních cenách a cenách při dalším prodeji byly sice celkově neprůkazné, ale byly plně v souladu s obecnými informacemi o přirážkách, které byly shrnuty v 202. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(193)
V 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byly zúčastněné strany vyzvány, aby předložily dodatečné, úplné a ověřitelné údaje pro další analýzu dopadu opatření na dodavatelský řetězec.
(194)
V návaznosti na prozatímní opatření zaslali dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, nové odpovědi na dotazník. Došla také podání o zájmu Unie od dalších dovozců nezařazených do vzorku, Sdružení evropského a mezinárodního obchodu („Foreign Trade Association“), švédského sdružení dovozců, velkoobchodníků a maloobchodníků (Svensk Handel), CCCLA a jednoho výrobce v Unii se zájmy v oblasti dovozu. Žádné z těchto podání neobsahovalo přesvědčivé údaje o dopadu opatření na dodavatelský řetězec.
(195)
Jedna strana tvrdila, že údaj o clem ovlivněné zaměstnanosti v navazujících odvětvích je podceněný, jelikož statistické údaje Eurostatu ukazují, že distribuční obchodní podniky zaměstnávají celkem více lidí (33 milionů) než výrobní podniky (31 milionů). Poskytnuté údaje se však týkaly dovozních a výrobních podniků obecně a pro účely tohoto šetření se použít nedaly.
(196)
Několik dovozců ve společném podání uvedlo, že pět dovozců zařazených do vzorku zaměstnávalo více než 10 000 pracovníků v souvislosti s dotčeným výrobkem, a nikoli 350, jak se uvádí v 200. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto číselné údaje byly znovu zkontrolovány. Je třeba zdůraznit, že v rámci analýzy zájmů dovozců se bere v úvahu počet pracovních míst souvisejících s dovozem a dalším prodejem příslušného výrobku včetně podpůrných funkcí. Zaměstnanost související s jinými výrobky nebo původem nebo s takovými činnostmi, jako je velkoobchod či maloobchod, by se samozřejmě do tohoto čísla neměla počítat. Je třeba poznamenat, že v dřívější fázi řízení skupina 14 dovozců odhadla celkový příslušný počet pracovních míst na úrovni dovozců na 7 000. Toto číslo se zdá být rozumným odhadem založeným na extrapolaci situace dovozců zařazených do vzorku, pokud jejich údaje bylo možné použít.
(197)
Některé strany si stěžovaly na vysoký údaj o hrubém rozpětí obsažený v 202. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a tvrdily, že je určitě zavádějící. Šetření však ukázalo, že velká většina dovozců, kteří odpověděli na dotazy určené pro výběr vzorku dovozců, nahlásila hrubé rozpětí mezi kupní cenou a cenou při dalším prodeji v rozmezí od 50 % do 200 % a do vzorku zařazení dovozci se nacházeli v podobné situaci. Po poskytnutí prozatímních informací předložili dále žadatelé několik příkladů na podporu informací z veřejně přístupného článku, o němž je zmínka v 202. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. potvrzení poměru dovozní ceny a maloobchodní ceny dotčeného výrobku.
(198)
Jeden výrobce ze Spojeného království se zájmy v oblasti dovozu vysvětloval, že takové rozpětí je zapotřebí k pokrytí určitých nákladů vynaložených v Unii. Nebyly poskytnuty žádné údaje, které by umožnily výpočet těchto rozpětí na základě obratu.
(199)
Jelikož použitelné údaje o zisku z dovozu dotčeného výrobku bylo možné získat a ověřit pouze od tří dovozců zařazených do vzorku a tito tři dovozci představovali jen asi 3 % dovozu dotčeného výrobku, nebyl příslušný vážený průměrný zisk shledán průkazným, a proto nebyl uveden v prozatímním nařízení. Je však třeba poznamenat, že tento vážený průměrný zisk byl zdravý (v rozmezí 6 % až 10 % - toto rozpětí se uvádí z důvodu důvěrné povahy údajů).
(200)
Jeden dovozce tvrdil, že v Unii se nevyrábí dostatečný objem barveného kameninového zboží, a proto nemá jinou možnost, než ho dovážet z ČLR. Stejné tvrzení se objevilo po poskytnutí informací. Šetřením však bylo zjištěno, že barvené kameninové zboží lze odebírat z několika zdrojů, včetně od výrobců v Unii. Výrobci v Unii mají kromě toho výrobní kapacitu pro větší objem prodeje na trhu Unie.
(201)
Informace shromážděné v průběhu šetření neumožnily řádnou kvantifikaci toho, do jaké míry by dovozci mohli přenášet zvýšení kupní ceny v důsledku navrhované sazby cla. Pokud by však byl dovoz z ČLR předmětem konečného antidumpingového cla, vzhledem k informacím o hrubém a čistém rozpětí nic nenaznačuje, že by byla ohrožena životaschopnost dovozců. Jeden dovozce rovněž uvedl, že velké hospodářské subjekty na trhu a dovozci, jejichž hlavním předmětem podnikáni není keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, by nebyli nepříznivě ovlivněni.
(202)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení opatření v navrhované výši nemá jako celek významný nepříznivý dopad na situaci dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení.
(203)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky ohledně zájmu dovozců, kteří nejsou ve spojení, 199. až 211. bod prozatímního nařízení se potvrzují.
6.4. Zájem ostatních hospodářských odvětví
(204)
V návaznosti na výzvu obsaženou v 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení Komise v den zveřejnění prozatímních opatření kontaktovala přímo příslušné maloobchodníky a sdružení maloobchodníků, dovozce s možnou maloobchodní činností a také návrháře průmyslových vzorů, kteří byli Komisi známí, a vyzvala je, aby vyplnili příslušné dotazníky. Někteří respondenti, kteří původně tvrdili, že jsou maloobchodníci, odpověděli, že se jich šetření netýká, jelikož v tomto oboru podnikání nepůsobí. Komise nakonec obdržela sedm nových odpovědi na dotazník pro maloobchodníky. Těchto sedm maloobchodníků představovalo 1 % dovozu z ČLR během období šetření. Tyto odpovědi byly většinou v mnoha ohledech nedostatečné, byly však v nejvyšší možné míře analyzovány. Nedošly žádné odpovědi na dotazník pro návrháře průmyslových vzorů.
(205)
Takto získané informace v podstatě neposkytly žádné nové důkazy o zájmu jiných hospodářských odvětví, které by mohly zpochybnit závěr učiněný v 217. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(206)
Po zveřejnění prozatímních opatření došla podání týkající se zájmu Unie v jiných hospodářských odvětvích od dovozců zařazených i nezařazených do vzorku (včetně jednoho polského dovozce působícího v sektoru propagačních předmětů), sdružení evropského a mezinárodního obchodu (Foreign Trade Association), švédského sdružení dovozců, velkoobchodníků a maloobchodníků (Svensk Handel), několika maloobchodníků, CCCLA a osmi pražíren kávy (sedm z nich se sídlem v Itálii, jedna s ústředím v Rakousku).
(207)
Pražírny kávy tvrdily, že kvůli velmi nízkému počtu výrobců v Unii, kteří zajišťují potřeby jejich trhu (maximálně 5) a z nichž většina dováží z ČLR, a to buď přímo, nebo prostřednictvím sesterských podniků, a kvůli velmi vysokému počtu přístrojů na pražení kávy (1 500-3 000), by jim opatření v navrhovaném měřítku mohla v prozatímní fázi bránit v pořizování přesně stejných výrobků v budoucnosti. Toto tvrzení nelze přijmout. Za prvé, konečná opatření jsou nižší než prozatímní opatření. Za druhé, šetření ukázalo, že kdyby byla odstraněna újma způsobená dumpingovým dovozem z ČLR, výrobci v Unii dokáží lépe využít svého výrobního potenciálu a dále uspokojovat potřeby odvětví pražení kávy. Vzhledem k vysokému počtu výrobců v Unii je velmi pravděpodobné, že by počet výrobců v Unii, kteří by mohli přijímat objednávky od výrobců pražené kávy, byl vyšší než pět.
(208)
Pražírny kávy argumentovaly, že by antidumpingová opatření poškodila jejich vývoz kvůli ztrátě konkurenceschopnosti a možné odvetě čínských orgánů. Neexistuje však žádný důkaz, který by naznačoval, že úroveň uložených opatření by měla za následek ztrátu konkurenceschopnosti, přičemž je třeba mít na paměti, že ostatní členové WTO mají antidumpingová opatření týkající se tohoto druhu výrobku. Tvrzení o odvetných opatřeních bylo shledáno neopodstatněným.
(209)
Pražírny kávy uvedly, že antidumpingová opatření by nevyhnutelně vedla k všeobecnému poklesu jejich podnikatelské činnosti, ke snížení jejich prodeje, k celkovému zvýšení ceny kávy v hotelích, restauracích a cateringových službách a k poklesu kvality výrobků a služeb. To vše by údajně ohrožovalo značný počet přímých a nepřímých pracovních míst. Pokud však budeme mít na paměti hlavní předmět podnikání pražíren kávy a závěry týkající se účinků opatření na dodavatelský řetězec, tato tvrzení nelze uznat. Rovněž je třeba poznamenat, že celkový počet pracovních míst spojených s celosvětovým provozem jedné společnosti na výrobu pražené kávy nelze považovat za vhodný základ pro výpočet počtu pracovních míst, jež by byly ohroženy v důsledku uložení antidumpingových opatření.
(210)
Dva maloobchodníci tvrdili, že v Unii se nevyrábí dostatek nového kostního porcelánu a kostního porcelánu a že nemají jinou možnost než dovážet z ČLR. Se stejným tvrzením přišlo sdružení dovozců po poskytnutí informací. Především je třeba obecně poznamenat, že cílem antidumpingových opatření je znovu nastolit spravedlivý obchod, a nikoli zamezit dovoz. V tomto případě nelze úroveň opatření považovat za prohibitivní. Za druhé, při šetření bylo zjištěno, že tyto výrobky lze získat z několika zdrojů, včetně od výrobců v Unii. A konečně, výrobci v Unii mají výrobní kapacitu pro větší objem prodeje na trhu Unie a mohli by dále využít svého potenciálu, kdyby byla antidumpingová opatření s konečnou platností zavedena.
(211)
Jeden maloobchodník tvrdil, že opatření by mohla mít nepříznivý dopad na některé objekty, které slouží v odvětví cestovního ruchu. Toto tvrzení však nebylo podloženo věcnými informacemi. Rovněž váha dotyčných objektů v daném odvětví je jen omezená.
(212)
Jeden dovozce a jeden velkoobchodník tvrdili, že uložení opatření by vedlo k vertikální konsolidaci trhu ze strany některých velkých aktérů. Vzhledem k současnému počtu hráčů na trhu by to bylo v krátkodobém až střednědobém výhledu nepravděpodobné.
(213)
V návaznosti na otázky, které již byly řešeny v prozatímním nařízení, je třeba poznamenat, že některé strany shledaly, že nebyl dostatečně zohledněn zájem malých podniků, jako jsou maloobchodníci, distributoři a podniky, které se zabývají propagačními předměty. Toto tvrzení zopakovalo několik stran po poskytnutí konečných informací. Je třeba uznat, že celkově by mikropodniky a malé podniky mohly být citlivější na jakékoli zvýšení cen v důsledku antidumpingových cel. Neexistuje však důkaz, že úroveň opatření bude mít významný nepříznivý vliv na ostatní zúčastněné hospodářské subjekty z řad malých a středních podniků. Toto tvrzení se proto definitivně zamítá.
(214)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky ohledně zájmu ostatních hospodářských odvětví, 212. až 217. bod prozatímního nařízení se potvrzují.
6.5. Zájem spotřebitelů (domácností)
(215)
Přestože se na ně Komise obrátila, žádná ze stran přímo zastupujících zájmy konečných kupujících, jako sdružení spotřebitelů, nepodala připomínky.
(216)
Některé strany napadly závěr v 222. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pokud jde o vyšší ceny. Podobná tvrzení se objevila po poskytnutí konečných informací.
(217)
V nepravděpodobném případě, že by se clo zcela přeneslo na spotřebitele, a za předpokladu, že úroveň dovozu a ceny zůstanou stejné, znamenala by antidumpingová cla dodatečné náklady na domácnost za rok ve výši necelého 1 EUR. Tento výpočet je založen na objemu a hodnotě dovozu v období šetření, na navrhované výši cla a na počtu domácností v Unii.
(218)
Tento účinek nelze považovat za dostatečný k vyvážení pozitivního dopadu na výrobní odvětví Unie plynoucího z omezení újmy způsobené dumpingovým dovozem z ČLR.
(219)
Jedna strana tvrdila, že v důsledku opatření by nastal nedostatek levnějšího stolního nádobí a náčiní. Toto tvrzení se zopakovalo po poskytnutí konečných informací. Toto tvrzení nelze přijmout, protože, jak je uvedeno v 157. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, výrobní odvětví Unie zásobuje všechny trhy (včetně levnějšího stolního nádobí a náčiní).
(220)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky ohledně zájmu spotřebitelů (domácností), 218. až 226. bod prozatímního nařízení se potvrzují.
6.6. Závěr o zájmu Unie
(221)
S ohledem na výše uvedené se posouzení v prozatímním nařízení potvrzuje.
(222)
Potvrzují se proto 227. až 229. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
7.1. Úroveň pro odstranění újmy
(223)
Bylo namítnuto, že ziskové rozpětí použité k výpočtu výše cla, která je nezbytná k odstranění účinků dumpingu působícího újmu, je příliš velké. Tato námitka byla zamítnuta, jak je vysvětleno v oddíle 4.5.3.3.
(224)
Některé strany zpochybnily cílový zisk, který byl použit pro výpočet rozpětí újmy. O těchto připomínkách pojednává 135. až 142. bod odůvodnění. Na základě analýzy těchto připomínek byl učiněn závěr, že by měl být zachován cílový zisk ve výši 6 %.
(225)
Jelikož ohledně úrovně pro odstranění újmy nebyly vzneseny další připomínky, potvrzuje se metodika popsaná v 230. až 234. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
7.2. Konečná opatření
(226)
Vzhledem k závěrům o dumpingu, újmě, příčinné souvislosti a zájmu Unie a v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení by mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na dovoz dotčeného výrobku a to na úrovni nižší z hodnot odpovídajících dumpingovému rozpětí a rozpětí újmy. Je tudíž třeba stanovit všechny celní sazby na úrovni dumpingových rozpětí.
(227)
Menší úpravy uvedené v 115. a 132. bodě odůvodnění vedly k mírně revidovaným rozpětím cenového podbízení, jak je zohledněno v níže uvedených rozpětích újmy. Navrhovaná konečná antidumpingová cla jsou následující:
Společnost
Dumpingové rozpětí (v %)
Rozpětí újmy (v %)
Sazba konečného cla (v %)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd and Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
44,8
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
92,6
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
110,1
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd, and Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
79,1
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
45,7
22,9
Všechny ostatní spolupracující vyvážející výrobci
17,9
79,0
17,9
Všechny ostatní společnosti
36,1
110,1
36,1
(228)
Individuální sazby antidumpingového cla stanovené pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly určeny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy situaci těchto společností zjištěnou během tohoto šetření. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla použitelného pro „všechny ostatní společnosti“) jsou proto použitelné výlučně na dovoz výrobků pocházejících z ČLR a vyráběných těmito společnostmi, tedy uvedenými konkrétními právnickými osobami. Pro dovoz dotčeného výrobku vyrobeného kteroukoli jinou společností, jejíž název není výslovně uveden v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů, které jsou s těmito výslovně jmenovanými společnostmi ve spojení, nelze těchto sazeb využít a tento dovoz podléhá celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(229)
V zájmu co největšího snížení rizika obcházení z důvodu velkého rozdílu celních sazeb se má za to, že je v tomto případě pro zajištění řádného použití těchto antidumpingových cel nutné přijmout zvláštní opatření. Tato zvláštní opatření zahrnují předložení platné obchodní faktury, která vyhovuje požadavkům uvedeným v příloze II tohoto nařízení, celním orgánům členských států. Dovoz bez zmíněné faktury podléhá zbytkovému antidumpingovému clu použitelnému na všechny ostatní vývozce.
(230)
Pokud by se po uložení dotčených opatření podstatně zvýšil objem vývozu některé ze společností využívajících nižší individuální celní sazby, lze takovéto zvýšení objemu považovat samo o sobě za změnu obchodních toků v důsledku uložených opatření ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení. Za takových okolností a za předpokladu, že jsou splněny příslušné podmínky, lze zahájit šetření zaměřené proti obcházení předpisů. V rámci takového šetření lze mimo jiné prošetřit potřebu zrušit individuální celní sazby a následně uložit celostátní clo.
(231)
Každou žádost o použití individuální sazby antidumpingového cla (například po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) je třeba neprodleně podat Komisi (11) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činnosti společnosti, které se týkají výroby, domácího prodeje a prodeje na vývoz, například v souvislosti s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. V případě potřeby pak bude toto nařízení odpovídajícím způsobem změněno a seznam společností, na něž se vztahují individuální sazby antidumpingového cla, bude aktualizován.
(232)
V zájmu zajištění řádného vymáhání antidumpingového cla by se celostátní celní sazba neměla vztahovat pouze na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
(233)
Aby bylo zajištěno rovné zacházení pro nové vývozce a spolupracující společnosti nezařazené do vzorku a uvedené v příloze I tohoto nařízení, mělo by se vážené průměrné clo uložené posledně jmenovaným společnostem vztahovat i na všechny nové vývozce, kteří by jinak měli nárok na přezkum podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení.
(234)
Všem stranám byly sděleny základní skutečnosti a úvahy, na nichž byl založen záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z ČLR a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (poskytnutí konečných informací). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly k poskytnutí konečných informací předložit připomínky.
(235)
Ústní a písemné připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny.
7.3. Konečný výběr prozatímních antidumpingových cel
(236)
Vzhledem k rozsahu zjištěných dumpingových rozpětí a k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se považuje za nezbytné s konečnou platností vybrat částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením, a to v rozsahu cel, která byla s konečnou platností uložena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, s výjimkou keramických nožů, keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí, keramických škrabek, brousků keramických nožů a kordieritových keramických kamenů používaných pro pečení pizzy nebo chleba, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90 (kódy TARIC 6911100090, 6912001011, 6912001091, 6912003010, 6912005010 a 6912009010), pocházejících z ČLR.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd;
Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd.
18,3
B349
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
B350
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
B351
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited;
Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd;
Shandong Silver Phoenix Co., Ltd;
Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd;
Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd;
Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd;
Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd;
Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd.
17,6
B352
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
B353
Společnosti uvedené v příloze I
17,9
Všechny ostatní společnosti
36,1
B999
3. Uplatnění individuálních sazeb antidumpingového cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li uvedeno jinak, použijí se platné předpisy týkající se cel.
Článek 2
1. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 1072/2012 na dovoz keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí, keramických škrabek, brousků keramických nožů a kordieritových keramických kamenů používaných pro pečení pizzy nebo chleba pocházejících z ČLR se uvolňují.
2. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 1072/2012 na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, s výjimkou keramických nožů, keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí, keramických škrabek, brousků keramických nožů a kordieritových keramických kamenů používaných pro pečení pizzy nebo chleba pocházejících z ČLR, se vybírají s konečnou platností. Částky, které byly zajištěny nad rámec konečné sazby antidumpingového cla, se uvolňují.
Článek 3
Ustanovení čl. 1 odst. 2 může být změněno zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na něž se tudíž vztahuje vážená průměrná sazba cla ve výši 17,9 %, pokud nový vyvážející výrobce v ČLR poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
a)
v období šetření (tj. od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011) nevyvážel do Unie výrobek popsaný v čl. 1 odst. 1;
b)
není ve spojení s žádným vývozcem nebo výrobcem v ČLR, na kterého se vztahují opatření uložená tímto nařízením; a
c)
skutečně vyvezl do Unie dotčený výrobek po skončení období šetření, z něhož vycházejí příslušná opatření, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt významné množství do Unie.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. května 2013.
PADOMES ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 412/2013
(2013. gada 13. maijs),
ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes keramikas galda piederumu un virtuves piederumu importu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1225/2009 (2009. gada 30. novembris) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1), un jo īpaši tās 9. pantu,
ņemot vērā priekšlikumu, ko Eiropas Komisija iesniegusi pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju,
tā kā:
1. PROCEDŪRA
1.1. Procedūras sākšana
(1)
Komisija ar Regulu (ES) Nr. 1072/2012 (2) (“pagaidu regula”) noteica pagaidu antidempinga maksājumu Ķīnas Tautas Republikas (“ĶTR” vai “attiecīgā valsts”) izcelsmes keramikas galda piederumu un virtuves piederumu importam.
(2)
Procedūra tika sākta 2012. gada 16. februārī (3) pēc tam, kad tika iesniegta sūdzība to Savienības ražotāju (“sūdzības iesniedzēji”) vārdā, kuri pārstāv vairāk nekā 30 % no kopējā Savienības keramikas galda piederumu un virtuves piederumu ražošanas apjoma.
(3)
Kā izklāstīts pagaidu regulas 22. apsvērumā, dempinga un kaitējuma izmeklēšana aptvēra laikposmu no 2011. gada 1. janvāra līdz 2011. gada 31. decembrim (“izmeklēšanas periods” jeb “IP”). Kaitējuma novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude aptvēra laikposmu no 2008. gada 1. janvāra līdz IP beigām (“attiecīgais periods”).
1.2. Turpmākā procedūra
(4)
Pēc tam, kad tika izpausti būtiskie fakti un apsvērumi, uz kuru pamata tika nolemts noteikt pagaidu antidempinga maksājumu (“pagaidu informācijas izpaušana”), vairākas ieinteresētās personas iesniedza rakstisku informāciju, izsakot viedokli par pagaidu konstatējumiem. Personām, kas to lūdza, bija iespēja tikt uzklausītām. Divi importētāji un viens ražotājs eksportētājs, kas to lūdza, tika uzklausīti Tirdzniecības ģenerāldirektorāta uzklausīšanas amatpersonas klātbūtnē.
(5)
Komisija turpināja vākt un pārbaudīt visu informāciju, ko uzskatīja par vajadzīgu galīgajiem konstatējumiem. Tika ņemtas vērā ieinteresēto personu mutiski un rakstiski sniegtās piezīmes un vajadzības gadījumā attiecīgi grozīti pagaidu konstatējumi.
(6)
Turklāt, kā izskaidrots 55. apsvērumā, kāda Taizemes ražotāja uzņēmumā tika veikts pārbaudes apmeklējums, lai izvērtētu, vai Taizemi var noteikt par piemērotu analogo valsti.
(7)
Pēc tam visas personas tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, uz kuru pamata tika plānots ieteikt galīgā antidempinga maksājuma noteikšanu ĶTR izcelsmes keramikas galda piederumu un virtuves piederumu importam un to summu galīgo iekasēšanu, kuras nodrošinātas ar pagaidu maksājumu (“galīgās informācijas izpaušana”). Visām personām tika atvēlēts termiņš, kurā tās varēja sniegt piezīmes par izpausto galīgo informāciju. Ķīnas Vieglās rūpniecības un amatniecības ražojumu importa un eksporta tirdzniecības palāta (“CCCLA”) un importētāju grupa, kas to lūdza, tika uzklausīti Tirdzniecības ģenerāldirektorāta uzklausīšanas amatpersonas klātbūtnē.
(8)
Piezīmes, ko bija iesniegušas ieinteresētās personas, tika izskatītas un vajadzības gadījumā ņemtas vērā.
1.3. Atlase
(9)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas vairākas ieinteresētās personas apstrīdēja izlasē iekļauto ĶTR ražotāju eksportētāju izvēli un apgalvoja, ka atlase nav reprezentatīva, jo tās pamatā ir tikai vislielākais eksporta apjoms, tādējādi neņemot vērā citus faktorus, kas raksturo ĶTR keramikas ražošanas nozares daudzveidību un sadrumstalotību.
(10)
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1225/2009 (“pamatregula”) 17. panta 1. punktu izlasē iekļaujamo uzņēmumu izlasi var ierobežot ar vislielāko reprezentatīvo eksporta apjomu, kādu ir iespējams pieņemami izmeklēt atvēlētajā laikā. Ņemot vērā nozares sadrumstalotību, tika uzskatīts, ka izlase, kuras pamatā ir eksporta apjoms, ļautu izveidot reprezentatīvu atlasi, ko varētu izmeklēt atvēlētajā laikā. Tomēr šajā sakarībā būtu jānorāda, ka atlasītie uzņēmumi atrodas trīs dažādos ĶTR reģionos un ievērojamā apjomā ražo attiecīgo ražojumu no dažādiem keramikas materiāla veidiem, piemēram, porcelāna un akmensmasas, turklāt šie uzņēmumi ražo dažādus ražojuma veidus. Tādēļ šo apgalvojumu nevar pieņemt.
(11)
Viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka apstāklis, ka Savienības ražošanas nozares un importētāju, kā arī ražotāju eksportētāju izlases veidošanai tika izmantotas dažādas metodes, ir diskriminācija un ka bija jāizmanto vieni un tie paši kritēriji. Dažādu metožu izmantošana esot diskriminējoša attiecībā pret ražotājiem eksportētājiem un pārkāpjot vienlīdzīgas attieksmes principu.
(12)
Ražotāju eksportētāju izlases veidošana kalpo vienīgi tam, lai izmeklētu, vai pastāv attiecīgā ražojuma dempings no ĶTR. Šajā sakarībā ir ļoti būtiski aptvert maksimālo attiecīgā ražojuma importa apjomu izmeklēšanas periodā. No otras puses, Savienības ražotāju izlase tika veidota, lai uz daudzu dažādu rādītāju pamata konstatētu, vai Savienības ražošanas nozarei nodarīts būtisks kaitējums. Attiecībā uz importētājiem savāktā informācija pamatā tiek izmantota, lai novērtētu Savienības intereses. No tā izriet, ka attiecībā uz importētājiem un Savienības ražotājiem ir svarīgi ievākt informāciju no daudziem uzņēmumiem, kas, piemēram, darbojas dažādos ražojumu segmentos. Uzņēmumu atlasīšanas pamatojums, kas attiecas uz Savienības ražotājiem un importētājiem, atšķiras no pamatojuma, kurš attiecas uz ražotājiem eksportētājiem, jo šie uzņēmumi neatrodas līdzīgā situācijā. Tāpēc nedz saskaņā ar nediskriminācijas principu, nedz saskaņā ar vienlīdzīgas attieksmes principu, lai veidotu attiecīgās izlases, nav jāizmanto viena un tā pati metode. No tā izriet, ka šis apgalvojums ir pilnībā nepamatots, un tāpēc tiek noraidīts.
(13)
Turklāt viens ražotājs eksportētājs saglabāja savu pagaidu regulas 8. apsvērumā minēto pieprasījumu, ka tas būtu jāiekļauj atlasē. Tomēr šis uzņēmums nav iesniedzis jaunus argumentus, kas pamatotu tā iekļaušanu atlasē. Tāpēc un ņemot vērā 10. apsvērumā izklāstītos konstatējumus, ar šo tiek apstiprināti pagaidu regulas 9. apsvērumā izdarītie secinājumi.
(14)
Tas pats izlasē neiekļautais ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka tam netika dots pietiekami daudz laika, lai iesniegtu piezīmes par izpausto galīgo informāciju, un ka turklāt izpaustā informācija nav bijusi pietiekama, jo netika izpausti, piemēram, skaitliskie rādītāji korekcijām, pārdošanas cenām, pielāgojumiem u. tml. Tāpēc tā tiesības uz aizstāvību neesot ievērotas.
(15)
Saskaņā ar pamatregulas 20. panta 5. punktu būtu jādod vismaz 10 dienas laika, lai ieinteresētā persona varētu iesniegt piezīmes par izpausto galīgo informāciju. Attiecīgais ražotājs eksportētājs saņēma izpausto galīgo informācijas pa elektronisko pastu 2013. gada 25. februārī, un piezīmju iesniegšanai tam tika dots laiks līdz 2013. gada 8. martam, t. i., 11 dienas. Turklāt nākamajā dienā ierakstītā vēstulē tika nosūtīts arī informācijas izpaušanas dokuments. No tā izriet, ka attiecīgajai ieinteresētajai personai tika dots pietiekami daudz laika, lai iesniegtu piezīmes, un tāpēc šis apgalvojums ir jānoraida. Šajā ziņā tiek norādīts, ka ieinteresētās personas piezīmes tika iesniegtas noteiktajā termiņā un ka netika pieprasīts termiņa pagarinājums. Turklāt Komisija, pienācīgi ņemot vērā savu pienākumu aizsargāt konfidenciālu informāciju, izpauda visus būtiskos faktus un apsvērumus, uz kuru pamata tā plānoja ierosināt galīgo pasākumu noteikšanu. Konkrētāk, aizstāvības tiesību ievērošana neparedz, ka skaitliskie rādītāji par uzņēmumu konkrētajiem pārdošanas apjomiem vai korekcijām, kas veiktas attiecībā uz izlasē iekļautajiem uzņēmumiem un izmantotas individuālās dempinga starpības noteikšanai, jāpaziņo ieinteresētai personai, kurai netiek aprēķināta individuālā starpība.
(16)
No iepriekš minētā izriet, ka apgalvojums, ka tiesības uz aizstāvību nebija ievērotas, ir nepamatots un tāpēc tiek noraidīts.
2. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS
2.1. Ievads
(17)
Kā izklāstīts pagaidu regulas 24., 56. un 57. apsvērumā, attiecīgais ražojums provizoriski tiek definēts kā ĶTR izcelsmes keramikas galda piederumi un virtuves piederumi (izņemot keramikas nažus), kurus pašlaik klasificē ar KN kodiem ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 un ex 6912 00 90 (“attiecīgais ražojums”).
2.2. Apgalvojumi
(18)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas neviena ieinteresētā persona neapstrīdēja to, ka keramikas (virtuves) naži būtiski atšķiras no citiem keramikas galda piederumu veidiem to fizisko īpašību, ražošanas procesu un galalietojuma atšķirību dēļ. Pēc tam, kad tika izanalizētas visas ieinteresēto personu iesniegtās piezīmes, prasība izslēgt keramikas nažus no šajā izmeklēšanā aplūkoto ražojumu klāsta ir galīgi pieņemta.
(19)
Pēc pagaidu pasākumu publicēšanas vairākas ieinteresētās personas pieprasīja, ka no ražojumu klāsta būtu jāizslēdz konkrētas garšvielu dzirnaviņas, kas izgatavotas no keramikas, un šo dzirnaviņu keramikas daļas, kas paredzētas malšanai.
(20)
Minētā prasība balstīta uz apgalvojumu, ka, ņemot vērā šo dzirnaviņu īpatnības, tās un citu veidu keramikas galda piederumus un virtuves piederumus nevar uzskatīt par vienu un to pašu ražojumu. Minēto dzirnaviņu malšanas plātnēs izmanto keramikas materiālu, ko galvenokārt izgatavo no alumīnija un ko neizmanto “tradicionālo” galda piederumu, piemēram, krūžu un šķīvju, ražošanā, un ko apdedzina augstākā temperatūrā. To aizvietojamība ar galvenajām izmeklēšanā aplūkotajām ražojumu kategorijām esot ierobežota. Tas attiecoties arī uz malšanai paredzētiem keramikas mehānismiem bez korpusa, kuri parasti tiek deklarēti ar iepriekš minētajiem kodiem.
(21)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka šo malšanas ierīču keramikas elements parasti ir tikai neliela daļa no dzirnaviņām. Turklāt izmeklēšanā tika konstatēts, ka dzirnaviņām ar malšanai paredzētu keramikas plātni, tostarp plātnes keramikas daļām, kas paredzētas malšanai, nav tādas pašas fiziskās pamatīpašības un pamatlietojumi kā keramikas galda piederumiem un virtuves piederumiem. Malšanai paredzēto keramikas daļu forma, stiprība un dizains atšķiras no keramikas galda piederumu un virtuves piederumu formas, stiprības un dizaina.
(22)
Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka attiecīgās dzirnaviņas būtu jāizslēdz no ražojumu klāsta, jo tām esot tādas pašas fiziskās īpašības, rūpnieciskais dizains un galalietojums kā dzirnaviņām, kuru malšanas mehānismi ir izgatavoti no metāla, un ka šīs dzirnaviņas, ja tās iekļautas konkrētos dzirnaviņu komplektos, parasti tiekot klasificētas tarifu pozīcijā 8210. Tās arī apgalvoja, ka šajos gadījumos keramikas elementi parasti veidojot līdz 2 % no ražojuma vērtības. Tomēr, ievērojot daudzās iespējas klasificēt dzirnaviņas un dzirnaviņu komplektus, izmeklēšanā nevarēja ņemt vērā šos argumentus, lai konstatētu, vai keramikas dzirnaviņas būtu jāizslēdz no izmeklējamo ražojumu klāsta.
(23)
Vairākas ieinteresētās personas pamatoja savu prasību, ka attiecīgās dzirnaviņas būtu jāizslēdz no ražojumu klāsta, ar to, ka dažās dzirnaviņās esot jāizmanto malšanas plātnes, kas izgatavotas no keramikas, nevis no metāla, proti, sāls dzirnaviņās, jo sāls izraisa no metāla izgatavotu malšanas ierīču koroziju. Tomēr izmeklēšanā konstatēja, ka sāls dzirnaviņās ne vienmēr tiek izmantoti malšanas mehānismi no keramikas.
(24)
Pamatojoties uz iepriekšējos apsvērumos minētajiem faktoriem, izmeklēšanā tika secināts, ka garšvielu dzirnaviņas ar malšanas elementiem, kas izgatavoti no keramikas, būtiski atšķiras no citiem keramikas galda piederumu un virtuves piederumu veidiem fizisko pamatīpašību un darbdaļās izmantotā keramikas materiāla lietojumu atšķirību dēļ. Tāpēc tiek pieņemta prasība izslēgt garšvielu dzirnaviņas, tostarp savrupus malšanas mehānismus no keramikas un to daļas, no šajā izmeklēšanā aplūkojamo ražojumu klāsta.
(25)
Pēc pagaidu pasākumu publicēšanas dažas personas pieprasīja izslēgt no ražojumu klāsta nažu asinātājus, kas izgatavoti no keramikas, pamatojot šo prasību ar atšķirībām ražošanas procesos un galalietojumā, kā arī ar faktu, ka šie priekšmeti specifiskā dizaina un fizisko īpašību dēļ nav paredzēti pārtikas uzglabāšanai. Izmeklēšana to apstiprināja. Tāpēc tiek pieņemta prasība izslēgt tos no šajā izmeklēšanā aplūkojamo ražojumu klāsta.
(26)
Tāpat tika izmeklēts, vai no ražojumu klāsta būtu jāizslēdz mizojamie naži no keramikas. Izmeklēšanā patiešām tika apstiprināts, ka arī mizojamie naži no keramikas būtiski atšķiras no citiem keramikas galda piederumu un virtuves piederumu veidiem darbdaļās izmantotā keramikas materiāla dizaina un fizisko īpašību (forma un stiprība), to ražošanas procesu un galalietojuma atšķirību dēļ. Tāpēc arī mizojamie naži, kas izgatavoti no keramikas, būtu jāizslēdz no šajā izmeklēšanā aplūkojamo ražojumu klāsta.
(27)
Pēc pagaidu pasākumu publicēšanas viena ieinteresētā persona arī pieprasīja izslēgt no ražojumu klāsta no kordierīta keramikas ražotus picas akmeņus to fizisko īpašību (forma un cietība), rūpnieciskā dizaina un lietojuma atšķirību dēļ. Kordierīta keramika ir alumīnija magnija silikāta veids ar specifiskām īpašībām, proti, izcilu termisko triecienizturību. Izmeklēšanā tika apstiprināts, ka no kordierīta keramikas ražotiem picas akmeņiem ir tādas pašas fizikālās īpašības (forma un cietība), rūpnieciskais dizains un lietojums kā kurtuvju vai cepeškrāšņu ķieģeļiem. Tādējādi tie atšķiras no pārējiem keramikas galda piederumiem un virtuves piederumiem. Pēc galīgās informācijas izpaušanas sūdzības iesniedzēji norādīja, ka picas akmeņi, kas ražoti no kordierīta keramikas, ir līdzīgi citiem procedūrā aplūkotajiem ražojumiem. Tomēr sūdzības iesniedzēji nespēja parādīt, ka no kordierīta keramikas ražotiem picas akmeņiem ir vienas un tās pašas fizikālās pamatīpašības un viens un tas pats galalietojums. Tāpēc tiek pieņemta prasība izslēgt tos no šajā izmeklēšanā aplūkojamo ražojumu klāsta.
(28)
Pēc pagaidu pasākumu publicēšanas viena Nīderlandes apvienība pieprasīja izslēgt no ražojumu klāsta keramikas galda piederumus un virtuves piederumus, kurus paredzēts izmantot kā reklāmas priekšmetus, pamatojot savu prasību ar to, ka minētie piederumi netiek pārdoti, lai tos izmantotu kā galda piederumus vai virtuves piederumus, ka tie ir būtisks ekonomisks virzītājspēks mazumtirdzniecības nozarei, ka tos atzinīgi novērtē patērētāji un ka vienīgi ražotāji ĶTR varētu piegādāt daudzumus, kas vajadzīgi īsā laikposmā. Tomēr prasību izslēgt keramikas galda piederumus un virtuves piederumus, kurus paredzēts izmantot kā reklāmas priekšmetus, no šajā izmeklēšanā aplūkojamo ražojumu klāsta nevar pieņemt, jo to fizikālās īpašības, ražošanas procesi un galalietojums ir tāds pats kā citiem keramikas galda piederumu un virtuves piederumu veidiem.
(29)
Pēc pagaidu pasākumu publicēšanas un vēlreiz pēc galīgās informācijas izpaušanas viens Vācijas importētājs un vairumtirgotājs un viens Ķīnas ražotājs eksportētājs, kas sadarbojās, pieprasīja izslēgt no ražojumu klāsta tādas īpaši pārklātas akmensmasas ražojumus, kuri paredzēti sublimācijas drukai un kuru sublimācijas pārklājums ir noņemams ar mehānisko berzi, pamatojot savu prasību ar to, ka minētie ražojumi ir pusfabrikāti, kuru galīgā apstrāde (photofinishing) tiek veikta Savienībā ar specifisku kanālu starpniecību, ka patērētāji citādi uztver šo akmensmasu, ka sublimācijas pārklājuma vērtība pārsniedz nepārklātu keramikas ražojumu vērtību un ka Savienībā nav šāda veida ražojumu ražotāju. Izmeklēšanā tika konstatēts, ka ražojums pēc izskata ir identisks citiem galda piederumiem, kam nav sublimācijas pārklājuma, un tāpēc ir grūti (ja vispār iespējams) noteikt atšķirību starp tiem. Izmeklēšana arī parādīja, ka šiem ražojumiem un citiem keramikas galda piederumu veidiem parasti ir viens un tas pats galalietojums. Tika arī konstatēts, ka vairāki Savienības ražotāji izgatavo šos ražojumus un ka starp Savienībā ražotiem un importētiem ražojumiem pastāv tieša konkurence. Ņemot vērā iepriekš minēto, tiek noraidīta prasība izslēgt īpaši pārklātus akmensmasas ražojumus, kas paredzēti sublimācijas drukai.
(30)
Pēc pagaidu pasākumu publicēšanas un vēlreiz pēc galīgās informācijas izpaušanas importētājs, kurš bija pieprasījis izslēgt no ražojumu klāsta figurālus, zemglazūras, ar roku apgleznotus galda piederumus, apgalvoja, ka Komisijas pagaidu analīze šajā sakarībā bijusi kļūdaina, jo tajā nebija ņemti vērā vairāki aspekti, proti, tirgus segmentu esība, kvalitātes atšķirības starp dažādiem galda piederumu veidiem, figurālu, zemglazūras, ar roku apgleznotu galda piederumu luksusa raksturs un lielāks trauslums, kā arī ierobežotā savstarpējā aizvietojamība, kuras iemesls ir ar šiem ražojumiem saistītā patērētāju uztvere. Importētājs arī apgalvoja, ka figurālus, zemglazūras, ar roku apgleznotus galda piederumus varētu pat izmantot dekoratīviem mērķiem.
(31)
Attiecībā uz apgalvojumiem par kvalitātes atšķirībām starp dažādiem galda piederumu veidiem un par figurālu, zemglazūras, ar roku apgleznotu galda piederumu luksusa raksturu un lielāku trauslumu ir jānorāda, ka šīs īpašības nav tikai figurālu, zemglazūras, ar roku apgleznotu galda piederumu īpatnības. Turklāt attiecībā uz ierobežoto savstarpējo aizvietojamību, kuras iemesls ir ar šiem ražojumiem saistītā patērētāju uztvere, netika izklāstīti jauni argumenti, kas grozītu pagaidu regulas 45. apsvēruma secinājumu, ka vidusmēra patērētājs neatšķir figurālus, zemglazūras, ar roku apgleznotus galda piederumus no citiem dekoratīvo galda piederumu veidiem. Visbeidzot, pagaidu regulas 157. un 158. apsvērumā Komisija jau bija analizējusi tirgus segmentu esamību. Tāpēc šie argumenti nevarēja atspēkot pagaidu regulas 45. apsvērumā izdarītos secinājumus.
(32)
Pēc pagaidu pasākumu noteikšanas tika papildus izvērtēts pagaidu regulas 50. apsvērumā izvirzītais apgalvojums. Pēc galīgās informācijas izpaušanas šie apgalvojumi tika atkārtoti. Importētājs, kam Ķīnā ir ražotnes, pieprasīja izslēgt no aptverto ražojumu klāsta galda piederumus/virtuves piederumus, kuru virsma 100 % apmērā (izņemot pamatni vai tās daļu) ir pilnībā glazēta un/vai klāta ar emalju un kuru glazētā/ar emalju klātā virsma 100 % apmērā ir krāsaina (nav balta). Prasība tika rūpīgi analizēta un izmeklēšanā tika konstatēts, ka šo ražojumu fizikālās īpašības, ražošanas procesi un galalietojumi ir tādi paši kā citiem glazētiem un/vai ar emalju klātiem keramikas galda piederumiem un virtuves piederumiem. Tāpēc šī prasība tiek galīgi noraidīta.
(33)
CCCLA uzstāja, ka no izmeklēšanā aplūkojamo ražojumu klāsta būtu jāizslēdz augstas kvalitātes kaula porcelāns, jo tas ir trausls luksusa ražojums ar nelielu mehānisko stiprību, un apgalvoja, ka tas nav triecienizturīgs. Šajā sakarībā ir jāatzīmē, ka CCCLA pati sākotnēji bija apgalvojusi, ka augstas kvalitātes kaula porcelānam ir liela mehāniskā stiprība un ka tas ir triecienizturīgs. Šie pretrunīgie apgalvojumi nepārprotami samazina CCCLA apgalvojumu ticamību. Izvirzītie argumenti katrā ziņā negrozīja pagaidu regulas 28. apsvērumā izdarītos secinājumus. Tāpēc prasība izslēgt augstas kvalitātes kaula porcelānu no ražojumu klāsta tiek galīgi noraidīta.
(34)
Tā pati ieinteresētā persona atkārtoti apgalvoja, ka izturīgais porcelāns būtu jāizslēdz no izmeklēšanā aplūkojamo ražojumu klāsta. Tā apgalvoja, ka izteikums, saskaņā ar kuru izturīgajam porcelānam nav neapstrīdamu iezīmju, nav pareizs, un ka šis porcelāns esot ļoti izturīgs, pateicoties mālu saturoša alumīnija īpatsvaram, kas pārsniedz 24 %; šī ieinteresētā persona tad izteica šaubas par šā ražojuma ražošanas spējām Savienībā. Tomēr jāatzīmē, ka dažādie apgalvojumi par izturīgo porcelānu ir pretrunīgi, piemēram, attiecībā uz izejmateriālu īpatsvaru un alumīnija oksīda pulvera saturu. Turklāt netika apstrīdēts, ka izturīgais porcelāns tiek ražots arī Savienībā un ka ražotāji ĶTR izgatavo izturīgo porcelānu, kas tieši konkurē ar Savienības ražoto izturīgo porcelānu, kā arī ar citiem ražojumiem, uz kuriem attiecas izmeklēšana. Tāpēc prasība izslēgt izturīgo porcelānu tiek galīgi noraidīta.
(35)
Visus keramikas galda piederumu un virtuves piederumu veidus var uzskatīt par viena un tā paša ražojuma dažādiem veidiem. Tāpēc par nepamatotu ir uzskatāms apgalvojums, kas tika izteikts pēc pagaidu informācijas izpaušanas un vēlreiz izteikts pēc galīgās informācijas izpaušanas, proti, ka izmeklēšana aptver plašu spektru līdzīgu ražojumu un ka tādēļ attiecībā uz katru ražojumu segmentu būtu jāveic atsevišķi situācijas, dempinga, kaitējuma, cēloņsakarības un Savienības interešu novērtējumi. Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka aptverto ražojumu klāsts ir pārāk plašs un salīdzināja ražojumus ar dažādām dekorācijas pakāpēm, taču šīs personas apgalvojumi par galalietojumu (vienā gadījumā tas bija paredzēts dārzam un bērniem, otrajā gadījumā - dekoratīviem mērķiem) ir apstrīdami, jo nav skaidra nodalījuma, un tos drīzāk var uzskatīt par apstiprinājumu konstatējumiem pagaidu regulas 55. apsvērumā. Būtu arī jāatzīmē, ka importētājs ar ražošanas jaudu Ķīnā apgalvoja, ka vairāk nekā 99 % no Savienībā pārdotajiem keramikas galda piederumiem un virtuves piederumiem ir galvenokārt vai pilnīgi balti. Dažas ieinteresētās personas apstrīdēja pagaidu regulas 58. apsvērumu, minot kā pamatojumu to, ka izmeklēšanas gaitā iestādes nepārbaudīja, vai konkrētas preces bija piemērotas brīvajai tirdzniecībai Savienības iekšienē. Tāpēc šis fakts negroza pagaidu regulas 63. apsvērumā izdarīto secinājumu.
2.3. Secinājums
(36)
Ņemot vērā iepriekš minēto, ražojums tiek galīgi definēts kā Ķīnas izcelsmes keramikas galda piederumi un virtuves piederumi (izņemot keramikas nažus, no keramikas izgatavotas garšvielu dzirnaviņas un šo dzirnaviņu keramikas daļas, kas paredzētas malšanai, mizojamos nažus no keramikas, nažu asinātājus no keramikas un no kordierīta keramikas izgatavotus picas akmeņus, kurus izmanto picu vai maizes cepšanai), kurus patlaban klasificē ar KN kodiem ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 un ex 6912 00 90.
(37)
Citas piezīmes par attiecīgo ražojumu un līdzīgo ražojumu nav saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināti visi pārējie pagaidu regulas 24.līdz 63. apsvērumā izdarītie konstatējumi.
3. DEMPINGS
3.1. Tirgus ekonomikas režīms (TER)
(38)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas viens ražotājs eksportētājs, viens Savienības ražotājs un viens importētājs apgalvoja, ka tas, vai pastāv TER, tika konstatēts, neiekļaujoties termiņā, t. i., pēc pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunktā noteiktā trīs mēnešu laikposma, un ka tādēļ izmeklēšana būtu jāizbeidz, nenosakot antidempinga pasākumus. Šī ar TER konstatēšanu saistītā prasība bija jau izvirzīta pagaidu posmā, un Komisija to noraidīja pagaidu regulas 72. un 73. apsvērumā. Pēc galīgās informācijas izpaušanas līdzīgu prasību izteica vēl pieci ražotāji eksportētāji. Prasības pamatojumam tie atsaucās uz Tiesas spriedumiem Brosmann un Aokang Shoes lietās (4).
(39)
Vispirms tiek atgādināts, ka Brosmann un Aokang Shoes lietas nav būtiskas, lai šajā izmeklēšanā novērtētu TER analīzes likumību, jo, pretēji šai izmeklēšanai, minētās lietas attiecās uz situācijām, kurās nemaz netika veikti TER novērtējumi.
(40)
Turklāt Brosmann un Aokang Shoes lietas nav būtiskas, lai novērtētu šīs izmeklēšanas likumību, jo pamatregula pa šo laiku ir grozīta (5). Grozītās pamatregulas 2. panta 7. punktā ir noteikts, ka Komisija TER konstatēšanu veic tikai attiecībā uz uzņēmumiem, kas iekļauti izlasē saskaņā ar pamatregulas 17. pantu, un ka Komisija veic šādu konstatēšanu septiņu mēnešu laikā, tomēr jebkurā gadījumā ne vēlāk kā astoņu mēnešu laikā pēc izmeklēšanas uzsākšanas - šo noteikumu no 2012. gada 15. decembra piemēro visām jaunajām un vēl nepabeigtajām izmeklēšanām, tostarp arī šai izmeklēšanai.
(41)
Katrā ziņā jāatbalsta tāda judikatūras interpretācija, ka tiesības uz TER konstatēšanu nebija per se pārkāptas, kaut arī netika ievērots trīs mēnešu termiņš. Tādēļ tiek saglabāts pagaidu regulas 73. apsvērumā izdarītais secinājums.
(42)
Sakarā ar to, ka tika saņemti daudzi TER pieprasījumi un bija vajadzīgs laiks, lai veiktu daudzus apmeklējumus šo pieprasījumu pārbaudei, TER konstatēšana netika veikta septiņu mēnešu laikā. Tomēr konstatēšana tika veikta astoņu mēnešu laikā pēc izmeklēšanas sākšanas, kā paredzēts pamatregulā, kas grozīta ar Regulu (ES) Nr. 1168/2012. Kā paskaidrots iepriekš, nav pamatots apgalvojums, ka atbilstīgās tiesības esot atceltas ar atpakaļejošu spēku.
(43)
Ņemot vērā iepriekš minēto, tiek noraidīta prasība, ka būtu jāizbeidz antidempinga izmeklēšana, nenosakot antidempinga pasākumus, jo TER konstatēšana netika veikta trīs mēnešu laikā.
(44)
Turklāt viens izlasē neiekļautais ražotājs eksportētājs, kas nespēja parādīt, ka tam ir viena, skaidri saprotama grāmatvedības uzskaite, ko saskaņā ar starptautiskajiem grāmatvedības standartiem revidē neatkarīgs revidents, un kura TER pieprasījums tāpēc tika noraidīts, atkārtoti apgalvoja, ka iespējamās grāmatvedības kļūdas (ja tādas vispār bija), uz kuru pamata šā ražotāja eksportētāja pieprasījums tika noraidīts, nebija būtiskas un ka tādēļ lēmums atteikt TER piešķiršanu bija nesamērīgs un pārkāpa proporcionalitātes principu. Pēc galīgās informācijas izpaušanas šis ražotājs eksportētājs atkārtoti izteica savu apgalvojumu, taču neizklāstīja jaunus argumentus.
(45)
Argumenti attiecībā uz grāmatvedības kļūdu smagumu pamatā bija identiski ar argumentiem, kas tika izvirzīti TER izmeklēšanas gaitā, un Komisija tos atspēkoja pirms TER konstatēšanas. Savukārt, attiecībā uz argumentu, ka TER piešķiršanas atteikums pārkāpj proporcionalitātes principu, ir jāatgādina, ka pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunktā noteiktie TER piešķiršanas kritēriji ir kumulatīvi un ka tirgus ekonomikas režīmu nevar likumīgi piešķirt, ja vien nav izpildīti visi kritēriji. Turklāt, tā kā pierādīšanas pienākums attiecas uz uzņēmumu, kas pieprasa TER, un šis uzņēmums nespēja parādīt, ka tam ir viena, skaidri saprotama grāmatvedības uzskaite, Komisijai nebija citas iespējas kā atteikt TER piešķiršanu. Tāpēc lēmumu par TER atteikšanu nevar uzskatīt par proporcionalitātes principa pārkāpumu. Katrā ziņā saskaņā ar pamatregulas 2. panta 7. punkta d) apakšpunktu, kura grozīta ar Regulu (ES) Nr. 1168/2012 (6), ja Komisija ir ierobežojusi savu pārbaudi, veicot to izlases veidā, tad TER konstatēšanu veic tikai attiecībā uz izlasē iekļautajām personām.
3.2. Individuāls režīms (IR)
(46)
Tiek atgādināts, ka, kaut arī 16 ražotāji eksportētāji pieprasīja individuālo režīmu, saskaņā ar pamatregulas 9. panta 6. punktu tika pārbaudīti tikai tie pieprasījumi, kas saņemti no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem; šie pieprasījumi pēc tam tika pieņemti. No atlikušajiem 11 ražotājiem eksportētājiem septiņi pieprasīja individuālu pārbaudi.
(47)
Saskaņā ar pamatregulas 9. panta 5. punktu un 9. panta 6. punktu individuālus maksājumus piemēro importam, ko veicis ikviens eksportētājs vai ražotājs, kuram paredzēts piešķirt individuālu pārbaudi, kā paredzēts pamatregulas 17. panta 3. punktā. Tādējādi tiem četriem uzņēmumiem, kas pieprasīja individuālu režīmu, bet nepieprasīja individuālu pārbaudi, nevarēja piešķirt individuālu maksājumu.
(48)
Viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka ir iesniedzis visu pieprasīto informāciju noteiktajos termiņos, un tāpēc būtu bijis jāpārbauda viņa IR pieprasījums un saskaņā ar Tiesas spriedumu Brosmann lietā (7) būtu bijis jānosaka individuālā starpība.
(49)
Šo apgalvojumu nevar pieņemt. Tā kā attiecīgais uzņēmums nebija iekļauts izlasē, tā IR pieprasījums varēja tikt novērtēts tikai individuālā pārbaudē, ja šāda pārbaude tiktu veikta saskaņā ar pamatregulas 17. panta 3. punktu.
(50)
Citas piezīmes par IR nav saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 79. līdz 81. apsvērums.
3.3. Atsevišķa pārbaude (AP)
(51)
Septiņi ražotāji eksportētāji, starp kuriem ir desmit juridiskās personas, iesniedza pieprasījumus veikt atsevišķu pārbaudi, ievērojot pamatregulas 17. panta 3. punktu. Kā paskaidrots pagaidu regulas 82. un 83. apsvērumā, pagaidu pasākumu noteikšanas posmā netika pieņemts neviens lēmums saistībā ar šiem pieprasījumiem.
(52)
Ražotāji eksportētāji 2012. gada 21. decembrī tika informēti par to, ka viņu pieprasījumus veikt atsevišķas pārbaudes nevarēja pieņemt, jo šie pieprasījumi būtu pārmērīgi apgrūtinoši un kavētu laikus pabeigt izmeklēšanu.
(53)
Viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka saskaņā ar pamatregulas 17. panta 3. punktu atsevišķa pārbaude ir likumīgas tiesības un ka Komisijas atteikums veikt atsevišķu pārbaudi ir nepamatots, jo, ņemot vērā Komisijas resursus, nedz uzņēmumu skaits, nedz nepieciešamā pārbaude nebūtu pārmērīgi apgrūtinoši vai nekavētu laikus pabeigt izmeklēšanu. Pēc galīgās informācijas izpaušanas šis apgalvojums tika atkārtots, taču netika izvirzīti citi argumenti.
(54)
Lēmums piešķirt vai noraidīt atsevišķas pārbaudes tiek pieņemts katrā gadījumā atsevišķi, ņemot vērā iesniegto prasību skaitu un laiku, kas atvēlēts šo pieprasījumu novērtēšanai. Jāatgādina, ka šajā lietā Komisijai bija juridisks pienākums veikt TER pārbaudes sešpadsmit juridisko personu telpās ĶTR, tostarp izlasē neiekļautos uzņēmumos. Tāpēc, ņemot vērā laika ierobežojumus, kuru iemesls ir juridiskie procedūras termiņi, pirms pagaidu konstatējumu pieņemšanas nevarēja veikt atsevišķas pārbaudes. Ņemot vērā pēc tam atvēlēto, ierobežoto laiku, iesniegto pieprasījumu skaitu un ierobežotos resursus dienestos, kuri Komisijā atbild par antidempinga izmeklēšanu, tika secināts, ka būtu pārmērīgi apgrūtinoši šajā lietā veikt atsevišķas pārbaudes.
3.4. Normālā vērtība
3.4.1. Analogās valsts izvēle
(55)
Pēc pagaidu pasākumu noteikšanas tika papildus izvērtēta piemērotas analogās valsts izvēle. Šajā sakarībā tika veikts pārbaudes apmeklējums Taizemes ražotāja eksportētāja telpās, kurš, kā minēts pagaidu regulas 87. apsvērumā, bija iesniedzis atbildi uz anketas jautājumiem. Tomēr pēc tam, kad bija izskatīta un pārbaudīta ražotāja, kas sadarbojās, iesniegtā informācija, tika secināts, ka Taizemes ražotājs nespēja sniegt pietiekami detalizētus datus par iekšzemes tirgū pārdoto ražojumu kategorijām. Tāpēc tika secināts, ka Brazīlijai būtu jāpaliek par piemērotāko analogo valsti.
(56)
Tomēr no Taizemes iegūtā informācija pamatoja dažus Brazīlijā izdarītos konstatējumus, jo īpaši attiecībā uz cenu atšķirības līmeni starp zīmolu ražojumiem un ražojumiem bez zīmola (skatīt 91. apsvērumu).
(57)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas pieteicās viena rūpniecības apvienība un apstrīdēja to, ka Brazīliju izvēlas par piemērotu analogo valsti. Šī apvienība pamatā apgalvoja, ka Brazīlija, šķiet, esot izvēlēta tikai tāpēc, ka neviena cita valsts nebija piemērota. Šo apgalvojumu nevar pieņemt. No pagaidu regulas 84.līdz 88. apsvēruma skaidri izriet, ka Brazīlija tika uzskatīta par piemērotu analogo valsti, balstoties uz faktisko situāciju iekšzemes tirgū. Fakts, ka pēc pagaidu pasākumu noteikšanas Komisija turpināja izvērtēt arī citas iespējamās analogās valstis, neļauj secināt, ka izvēlēties Brazīliju nav piemēroti.
(58)
Ņemot vērā iepriekš minēto un to, ka netika saņemtas citas būtiskas piezīmes par to, ka Brazīliju izvēlas par piemērotu analogo valsti, tiek apstiprināts pagaidu regulas 84. līdz 88. apsvērums.
3.4.2. Normālās vērtības noteikšana
(59)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka normālā vērtība noteikta kļūdaini tiktāl, ciktāl tā neesot tikusi noteikta līdzīgo ražojumu pārdošanai Brazīlijā, kā rezultātā tika iegūti izkropļoti un netaisnīgi rezultāti, jo īpaši attiecībā uz akmensmasas ražojumiem un citām ražojumu kategorijām, ko neražo un nepārdod analogajā valstī. Daži ražotāji eksportētāji arī apgalvoja, ka pagaidu regulas 94. apsvērumā minētā metode, ar ko nosaka salikto normālo vērtību, netika pienācīgi izpausta.
(60)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas saņemtās piezīmes liecina, ka dažas ieinteresētās personas nav pilnībā sapratušas normālās vērtības noteikšanai izmantoto metodi. Lai atbildētu uz šīm piezīmēm, normālās vērtības noteikšanas metode sīkāk izskaidrota turpmāk tekstā.
(61)
Ņemot vērā to, ka visi TER pieprasījumi tika noraidīti, normālā vērtība attiecībā uz visiem izlasē iekļautajiem ĶTR ražotājiem eksportētājiem atbilstīgi pamatregulas 2. panta 7. punkta a) apakšpunktam tika noteikta, pamatojoties uz informāciju, kas saņemta no ražotāja analogajā valstī.
(62)
Komisija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 2. punktu vispirms pārbaudīja, vai līdzīgā ražojuma pārdošanas apjoms Brazīlijā neatkarīgiem patērētājiem bija reprezentatīvs. Tika konstatēts, ka līdzīgā ražojuma pārdošanas apjoms, ko Brazīlijas līdzīgā ražojuma ražotājs, kurš sadarbojās, bija pārdevis Brazīlijas iekšējā tirgū, bija reprezentatīvs salīdzinājumā ar attiecīgā ražojuma apjomu, kuru izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji bija eksportējuši uz Savienību. Šajā sakarībā tiek atgādināts, ka saskaņā ar pamatregulas 1. panta 4. punktu “līdzīgais ražojums” ir ražojums, kas ir identisks, t. i., no visiem aspektiem vienāds ar attiecīgo ražojumu, vai arī, ja šāda ražojuma nav, ar to saprot citu ražojumu, kura īpašības ir ļoti līdzīgas attiecīgā ražojuma īpašībām, kaut arī tās nav identiskas no visiem aspektiem.
(63)
Komisija pēc tam pārbaudīja, vai varētu uzskatīt, ka minētā pārdošana notikusi parastā tirdzniecības apritē, ievērojot pamatregulas 2. panta 4. punktu. Tas tika darīts, nosakot rentablā pārdošanas apjoma īpatsvaru neatkarīgiem klientiem. Pārdošanas darījumus uzskatīja par rentabliem, ja vienības cena bija vienāda ar ražošanas izmaksām vai lielāka par tām. Tāpēc tika noteiktas Brazīlijas ražotāja, kurš sadarbojās, ražošanas izmaksas.
(64)
Šī pārbaude parādīja, ka attiecībā uz visiem ražojumu veidiem vairāk nekā 80 % no pārdevumiem iekšzemes tirgū pārsniedza izmaksas un ka visu ražojumu veidu vidējā svērtā pārdošanas cena bija vienāda vai lielāka par vienības ražošanas izmaksām.
(65)
Attiecīgi normālo vērtību katram ražojuma veidam aprēķināja kā visu pārdevumu faktisko iekšzemes cenu vidējo svērto vērtību, neņemot vērā, vai minētie pārdevumi bijuši rentabli. No tā izriet, ka, pretstatā pagaidu regulas 94. apsvērumā norādītajam, nerentablajiem pārdevumiem netika noteikta saliktā normālā vērtība.
3.4.3. Eksporta cena
(66)
Par eksporta cenām netika saņemtas piezīmes, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 95. apsvērums.
3.4.4. Salīdzinājums
(67)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas vairākas personas apgalvoja, ka normālās vērtības un eksporta cenas salīdzinājumam izmantotā metode kopumā esot kļūdaina, jo ar to nav salīdzināti līdzīgie ražojumi, un ka nebija pietiekami izskaidrots izdarīto korekciju pamatojums. Konkrētāk, viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka attiecībā uz akmensmasas ražojumiem, kurus analogais ražotājs neražoja un nepārdeva, Komisijai būtu bijis jāsalīdzina eksporta cena ar pienācīgi koriģētu fajansa cenu iekšzemes tirgū, nevis jāaprēķina normālā vērtība. Turklāt vairāki ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka attiecībā uz vairākiem citiem ražojumu veidiem, kurus ražoja un pārdeva ražotāji eksportētāji, tāds salīdzinājums starp eksporta cenu un vidējo cenu par Brazīlijā pārdota standarta ražojuma kilogramu, kurš balstās vienīgi uz izmantotā keramikas materiāla veidu, neizbēgami noved pie salīdzinājuma starp ražojumiem, kas nav līdzīgi, un tādējādi pie kļūdaina rezultāta. Turklāt viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka saskaņā ar 2. panta 10. punkta k) apakšpunktu izdarītā korekcija, kuras nolūks ir ņemt vērā zīmolu atšķirības, bija pārāk neliela, savukārt cits ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka šīs korekcijas pakāpe nebalstījās uz ticamiem vai pamatotiem datiem un tāpēc nav pamatota. Tas pats ražotājs eksportētājs arī apgalvoja, ka viņa eksporta cenas būtu jākoriģē, lai ņemtu vērā to daudzumu atšķirības, kas pārdoti dažādos tirdzniecības līmeņos. Visbeidzot vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka fizikālo īpašību atšķirību korekcijai izmantotā metode nav pietiekami pamatota un nav skaidrs, ar kādiem datiem pamato šīs korekcijas.
(68)
Ņemot vērā saņemtās piezīmes, ir pārskatīta metode, kas tika izmantota cenu salīdzinājumam un korekcijām ar nolūku panākt cenu salīdzināmību, ievērojot pamatregulas 2. panta 10. punktu. Jo īpaši attiecībā uz ražojumiem, kurus pagaidu posmā salīdzināja uz standarta ražojuma kilograma vidējās cenas bāzes, balstoties vienīgi uz izmantoto keramikas materiālu, tagad salīdzinājums ir veikts ar vislīdzīgāko ražojumu (skatīt 77. apsvērumu), kas ļāva panākt precīzāku un taisnīgāku cenas salīdzinājumu.
(69)
Normālo vērtību un eksporta cenu salīdzināja, pamatojoties uz EXW cenu. Dempinga starpības tika noteiktas, salīdzinot izlasē iekļauto eksportētāju atsevišķo EXW cenu ar līdzīgā ražojuma iekšzemes pārdošanas cenu, ko noteicis analogais ražotājs. Tomēr daži eksporta darījumi attiecās uz netipiskiem ražojumu veidiem, piemēram, salvešu gredzeniem, nažu paliktņiem vai tējkannas paliktņiem, bet šajos gadījumos nebija iespējams nodrošināt taisnīgu salīdzinājumu. Tāpēc, arī ņemot vērā to, ka šie darījumi bija nenozīmīgi, jo tie kopā veidoja mazāk nekā 0,5 % no eksporta apmēra, tie tika izslēgti.
(70)
Lai nodrošinātu taisnīgu normālās vērtības un eksporta cenas salīdzinājumu, saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu tika izdarītas pienācīgas korekcijas, lai ņemtu vērā atšķirības, kas ietekmē cenas un to salīdzināmību. Vajadzības gadījumā tika veiktas korekcijas attiecībā uz fizikālo īpašību atšķirībām, tirdzniecības līmeni un citiem faktoriem, kuri ietekmē cenu salīdzināmību, jo īpaši saistībā ar zīmoliem.
(71)
Pirmkārt, tika pārbaudīts, vai korekcija attiecībā uz fizikālo īpašību atšķirībām atbilstīgi pamatregulas 2. panta 10. punkta a) apakšpunktam bija pamatota.
(72)
Lai nodrošinātu līdzīgo ražojumu cenu taisnīgu salīdzināmību, gadījumos, kad normālo vērtību noteica pēc vislīdzīgākā ražojuma (skatīt 68. apsvērumu), tika izdarīta korekcija attiecībā uz fizikālo īpašību atšķirībām.
(73)
Akmensmasas ražojumiem eksporta cena tika salīdzināta ar analogajā valstī ražotā un pārdotā vislīdzīgākā ražojuma iekšzemes pārdošanas cenu, t. i., ar to ražojumu pārdošanas cenu, kuri izgatavoti no fajansa, nevis akmensmasas, taču visos citos aspektos ir identiski; šī cena tika koriģēta uz augšu par 5 %, lai ņemtu vērā cenas atšķirību starp akmensmasu un fajansu.
(74)
Viens ražotājs eksportētājs apgalvo, ka fajansa ražojumiem gan ražošanas izmaksas, gan mazumtirdzniecības cena ir augstākas nekā akmensmasas ražojumiem. Tādējādi šā ražotāja eksportētāja akmensmasas ražojumu eksporta cena būtu bija jākoriģē uz leju, nevis uz augšu. Lai pamatotu šo apgalvojumu, ražotājs eksportētājs galvenokārt balstās uz savām aplēsēm par fajansa un akmensmasas ražošanas izmaksām, kā arī uz izvilkumu no cenu saraksta, kurā norādītas fajansa un akmensmasas ražojumu mazumtirdzniecības cenas.
(75)
Šī informācija, kas tika sniegta ļoti vēlā procedūras posmā un tikai pēc galīgās informācijas izpaušanas, ir klajā pretstatā informācijai, ko Komisijai izmeklēšanas gaitā iesniedza citas ieinteresētās personas, t. i., sūdzības iesniedzējs, Savienības ražošanas nozare un ražotājs analogajā valstī. Visas minētās personas norādīja, ka akmensmasas ražojumiem ir augstāka kvalitāte, t. i., tie ir izturīgāki nekā fajansa ražojumi, un to ražošana ir dārgāka, jo akmensmasas keramika būtībā ir augstā temperatūrā apdedzināts māls, savukārt fajanss - zemākā temperatūrā apdedzināts māls. Tādējādi akmensmasas keramiku parasti var pārdot par augstāku cenu. Šo informāciju apstiprina arī publiski pieejamā tirgus informācija.
(76)
Būtu arī jānorāda, ka attiecīgais ražotājs eksportētājs pats neražo fajansu un tādējādi iesniedza tikai aplēses par ražošanas izmaksām. Turklāt iesniegtais cenu saraksts nepārprotami neparāda, ka fajansa ražojumi parasti ir dārgāki nekā akmensmasas ražojumi. Tāpēc iesniegtie pierādījumi neparāda, ka korekcija, kas tika veikta, lai panāktu cenu taisnīgu salīdzinājumu starp normālo vērtību un akmensmasas ražojumu eksporta cenu, ir kļūdaina, tādējādi apgalvojums tiek noraidīts.
(77)
Attiecībā uz citiem ražojumu veidiem, kuru salīdzinājums pagaidu posmā tika veikts, balstoties uz vidējo cenu par kilogramu un vienīgi uz keramikas materiālu, Komisija papildus analizēja attiecīgos ražojumu veidus un salīdzināja eksporta cenu ar analogajā valstī ražoto un pārdoto vislīdzīgākā ražojuma veidu. Gadījumos, kad atšķīrās tikai viena nebūtiska fizikālā īpašība, piemēram, glazējuma vai dekorācijas veids, savukārt visas pārējās ražojuma veida pamatīpašības bija identiskas, tad vislīdzīgākā ražojuma veida pārdošanas cenu koriģēja, ņemot vērā faktisko cenas atšķirību, kas tika konstatēta atšķirīgo fizikālo īpašību dēļ. Attiecība uz citiem ražojumu veidiem, kad atšķīrās vairāk nekā viena fizikālā īpašība, eksporta cena tika salīdzināta ar vislīdzīgākā ražojuma vidējo pārdošanas cenu. Šiem ražojumu veidiem vislīdzīgākajam ražojumam bija identiskas vairākas vai visas šādas fizikālā pamatīpašības: keramikas materiāls, ražojuma veids, pamatforma, dekorācija un glazējums.
(78)
Divi izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka, tā kā gadījumos, kad korekcijas tika veiktas, ja atšķīrās tikai viena nebūtiska fizikālā īpašība, tad līdzīgā kārtā korekcija būtu jāizdara arī tad, ja vislīdzīgākajam ražojumam ir vairāk nekā viena atšķirīga fizikālā pamatīpašība.
(79)
Tiek atgādināts, ka gadījumos, kad tikai viena nebūtiska fizikālā īpašība bija atšķirīga, vislīdzīgākā ražojuma pārdošanas cenu koriģēja, lai ņemtu vērā faktisko cenas starpību, kas konstatēta attiecīgajai atšķirībai, savukārt gadījumos, kad atšķīrās vairāk nekā viena fizikālā īpašība, salīdzinājums tika veikts, pamatojoties uz vidējo pārdošanas cenu ražojumam ar identiskām fizikālajām īpašībām. Tāpēc pēdējā gadījumā nebija nepieciešama cenas korekcija attiecībā uz fizikālo īpašību atšķirībām starp līdzīgiem ražojumiem, jo tiem bija vienas un tās pašas fizikālās pamatīpašības. Tādēļ šo apgalvojumu nevar pieņemt.
(80)
Viens no iepriekš minētajiem ražotājiem eksportētājiem arī pieprasīja veikt papildu korekcijas, lai ņemtu vērā fizikālo īpašību atšķirības saistībā ar attiecīgā ražojuma svaru un baltumu. Tas apgalvoja, ka tas izmanto zemas kvalitātes izejvielas, tāpēc viņa ražojumu izmaksas un cena ir zemākas nekā analogajā valstī ražotajam līdzīgajam ražojumam. Tāpēc viņa eksporta cena būtu jākoriģē saprātīgā apmērā. Šajā sakarībā vispirms jāatgādina, ka uzņēmumam netika piešķirts tirgus ekonomikas statuss un ka tāpēc tā ražošanas izmaksas netika pārbaudītas. Turklāt apgalvojums, ka šā uzņēmuma ražojumi ir apmēram 5 % smagāki nekā standarta ražojumi, nebija pamatots ar pārbaudāmiem vai apliecinošiem dokumentiem un tāpēc tika uzskatīts par nepamatotu. Attiecībā uz baltumu jānorāda, ka, tā kā šis ražotājs eksportētājs savā pieprasījumā atzina, ka tā ražojumiem ir parastā baltuma pakāpe, tas nespēja izskaidrot, kāpēc šajā sakarībā korekcija būtu pamatota. Tāpēc minētie apgalvojumi tiek noraidīti.
(81)
Cits ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Komisija dažus no tā eksporta pārdevumiem nav salīdzinājusi ar piemērota vislīdzīgākā ražojuma normālo vērtību. Šis eksports aptvēra dekorētu ražojumu pārdevumus ar nesaistīta tirgotāja starpniecību, kurš dekorāciju (decal) esot pievienojis bez maksas. Rezultātā eksporta cenā neesot iekļautas izmaksas par dekorāciju, un tāpēc eksporta cenu būtu vajadzējis salīdzināt ar normālo vērtību, kas noteikta nedekorētiem ražojumiem, vai ar dekorētu un nedekorētu ražojumu vidējo normālo vērtību.
(82)
Tiek atgādināts, ka ražošanas izmaksas cenu salīdzināmībai nav būtisks faktors, tās pamatā ir vienīgi salīdzinājums starp līdzīgo ražojumu normālo vērtību un eksporta cenu. Turklāt no iesniegtās informācijas izriet, ka attiecīgie eksportētie ražojumi patiešām bija dekorēti, kaut arī ražotājs eksportētājs, iespējams, neuzņēmās visas izmaksas, kas saistītas ar pievienoto vērtību, kuru var attiecināt uz dekorāciju. Tomēr tas nav faktors, ar ko var pamatot cenas korekciju attiecībā uz fizikālo īpašību atšķirībām salīdzinājumā ar līdzīgo ražojumu analogajā valstī. Katrā ziņā nebija iespējams pārbaudīt apgalvojuma pamatojumam iesniegtos datus, ņemot vērā vēlo procedūras posmu, kurā šis apgalvojums tika izteikts. Tāpēc šis apgalvojums ar šo tiek noraidīts.
(83)
Ņemot vērā ĶTR un Brazīlijā ražoto un pārdoto keramikas galda piederumu komplektu iespējamo kombināciju lielo daudzveidību, taisnīgas cenu salīdzināmības nolūkā tika uzskatīts par vajadzīgu apvienot grupās dažādus komplektus, balstoties uz komplektā iekļauto priekšmetu skaitu un veidu. Vidējā iekšzemes pārdošanas cena, kas analogajā valstī gūta par šādā veidā sagrupēto komplektu kombinācijām, tika salīdzināta ar to komplektu kombināciju eksporta cenu, kuras iekļautas minētajās grupās.
(84)
Viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka lielās daudzveidības dēļ saistībā ar iespējamām ražojumu kombinācijām, kuras veido komplektu, sagrupēšanas metode neļauj nodrošināt cenu taisnīgu salīdzinājumu, jo tā neņem vērā katras komplektu veidojošās daļas īpašības. Tāpēc šis ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka komplekti būtu jāizslēdz no dempinga starpības aprēķina.
(85)
Jāatgādina, ka dempinga aprēķini attiecībā uz komplektiem balstās uz vidējās cenas par kilogramu salīdzinājumu, un tos neveic daļu pa daļai. Tāpēc, lai nodrošinātu cenu taisnīgu salīdzinājumu attiecībā uz komplektiem, nav nepieciešams konstatēt precīzu dažādo daļu kombināciju katrā komplektā. Izmantotā sagrupēšanas metode ņem vērā dažādo komplektu kombināciju pamatīpašības tiktāl, ciktāl komplekti tiek identificēti kā, piemēram, kafijas un/vai tējas komplekti, pusdienu komplekti vai citi komplekti, un kombinēto daļu skaits arī tiek ņemts vērā. Šādos apstākļos tiek uzskatīts, ka ir veikts taisnīgs komplektu salīdzinājums pamatregulas 2. panta 10. punkta nozīmē. No tā izriet, ka minēto apgalvojumu nevar pieņemt.
(86)
Turklāt, kā aprakstīts pagaidu regulas 99. apsvērumā, izmeklēšanā tika konstatēts, ka Ķīnas ražotāji eksportētāji parasti kvalificē savus ražojumus piecās atšķirīgās kategorijās, proti, no A līdz E kategorijai, un to vidū pastāv ievērojamas cenu atšķirības. Tomēr lielāko daļu uz Savienību eksportēto ražojumu veido A, B vai C kategorijas ražojumi vai to kombinācija. Tomēr šī grupēšana kategorijās nav vispārēja vai pamatota ar kādiem kopējiem nozares mēroga standartiem. To īsteno katrs uzņēmums atsevišķi, radot cenu diferencēšanas iespēju. No otras puses, analogās valsts ražotājs Brazīlijas iekšējā tirgū pārdod tikai A kategorijas ražojumu ekvivalentu, tāpēc tika konstatēta ietekme uz cenu salīdzināmību. Attiecīgi eksporta cena tika koriģēta uz augšu līdz Ķīnas A kategorijas līmenim, lai tā būtu salīdzināma ar analogā ražotāja Brazīlijas tirgū pārdoto ražojumu. Šīs korekcijas līmenis vajadzības gadījumā tika atsevišķi noteikts katram izlasē iekļautajam uzņēmumam un balstījās uz cenu faktisko un pārbaudīto starpību starp dažādām kategorijām.
(87)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas pieteicās viens izlasē iekļautais ražotājs eksportētājs un apgalvoja, ka daļa no viņa eksporta pārdevumiem, kas tika pārdoti ar nesaistīta tirgotāja starpniecību, sastāvēja no A un B kategorijas kombinācijas un tāpēc to arī būtu jākoriģē uz augšu līdz A kategorijas cenu līmenim. Šis ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka cenu starpība sasniedza 25 %, un iesniedza kā apliecinošus dokumentus rēķinu un cenu kotāciju kopijas.
(88)
Tomēr šī informācija netika iesniegta nedz izmeklēšanas (tostarp pārbaudes apmeklējuma) gaitā, nedz pēc Komisijas pagaidu secinājumu izpaušanas. Gluži pretēji - visā izmeklēšanas gaitā šis ražotājs norādīja, ka tas eksportē tikai A kategorijas ražojumus. Netika iesniegts pilnīgs cenu saraksts, kaut arī anketā tāds bija pieprasīts, lai noteiktu norādīto cenu starpību starp dažādām kategorijām; tika iesniegts tikai ierobežots skaits cenu kotāciju. Šādos apstākļos un, ņemot vērā ļoti vēlo procedūras posmu, kurā informācija tika iesniegta, šīs informācijas ticamība ir apšaubāma, un katrā ziņā to nevar pārbaudīt. Attiecīgi šis apgalvojums ir noraidīts.
(89)
Otrkārt, kā aprakstīts pagaidu regulas 98. apsvērumā, tika pārbaudīts, vai korekcija attiecībā uz tirdzniecības līmeni saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punkta d) apakšpunktu bija pamatota. Tika konstatēts, ka eksporta cenai ir atšķirīgs tirdzniecības līmenis salīdzinājumā ar normālās vērtības tirdzniecības līmeni, jo Ķīnas eksports pamatā tika veikts vairumtirdzniecības līmenī, savukārt iekšzemes pārdevumi analogajā valstī tika veikti arī mazumtirdzniecības līmenī. Izmeklēšanā tika konstatēts, arī ka abos tirgos cenu līmeni ietekmēja dažādas izplatīšanas kanāli, tādējādi iespaidojot cenu taisnīgu salīdzināmību starp eksporta cenu un normālo vērtību. Tādējādi, lai veiktu eksporta cenas un normālās vērtības taisnīgu salīdzinājumu, normālā vērtība tika noteikta katram ražojuma veidam un koriģēta attiecībā uz katru tirdzniecības līmeni, izmantojot cenu starpības, kas konstatētas starp dažādiem tirdzniecības līmeņiem analogajā valstī. Tiek atgādināts, ka pagaidu regulā vajadzības gadījumā tika izdarīta vēl viena korekcija attiecībā uz tirdzniecības līmeni, proti, pamatojoties uz cenu atšķirībām, kas konstatētas attiecībā uz katrā tirdzniecības līmenī pārdotajiem apjomiem (pagaidu regulas 98. apsvērums). Šī papildu korekcija tika uzskatīta par pamatotu, jo izmeklēšana pagaidu posmā bija norādījusi uz to, ka vairākums Ķīnas eksporta pārdevumu tika veikti lielos apjomos, savukārt vairums iekšzemes pārdevumu tika veikti mazākos apjomos, rezultātā vienā un tajā pašā tirdzniecības līmenī radās cenu atšķirības. Tomēr turpmāka izmeklēšana un sīkāka analogajā valstī veikto iekšzemes pārdevumu analīze parādīja, ka - pretstatā pagaidu konstatējumiem - attiecība starp analogā ražotāja pārdotajiem maza un liela apjoma daudzumiem ir līdzīga Ķīnas ražotāju eksportētāju gadījumā. Tādējādi šī korekcija vairs nav uzskatāma par piemērotu vai pamatotu.
(90)
Treškārt, kā aprakstīts pagaidu regulas 100. apsvērumā, izmeklēšanā tika konstatēts, ka Brazīlijas ražotājs Brazīlijas tirgū tiek pārdoti tikai zīmolu ražojumi, savukārt Ķīnas ražotāji eksportētāji neeksportē zīmolu ražojumus, bet “privātā zīmola” ražojumus vai standarta keramikas galda piederumus un virtuves piederumus. Zīmola ražojumus patērētāji parasti uztver kā ražojumus, kuri nozīmē zināmu prestižu, garantētu kvalitāti un dizainu, tāpēc to tirgus cena ir augstāka, bet standarta un/vai privāto zīmolu ražojumi parasti tiek pārdoti par ievērojami zemākām cenām, lai gan to fizikālās un tehniskās īpašības ir identiskas ar zīmola ražojumiem. Lai gan zīmola ražojuma papildu vērtību parasti nav iespējams precīzi un teorētiski izteikt skaitliskā formā, jo tā atšķiras starp zīmoliem un ir atkarīga no daudziem atšķirīgiem faktoriem, piemēram, patērētāju uztveres, zīmola atpazīstamības un citiem skaitliski neizsakāmiem faktoriem, Brazīlijas ražotājs šajā konkrētajā gadījumā ir apstiprinājis, ka tā ražojumus, kuriem ir piešķirts zīmols, Brazīlijas tirgū var pārdot par ievērojami augstākām cenām nekā citus ražojumus bez zīmola. Turklāt ziņojumā par Brazīlijas keramikas galda piederumu un virtuves piederumu tirgu ir apstiprināts, ka Brazīlijas patērētāji ārkārtīgi orientējas pēc zīmoliem un ka analogās valsts ražotājs Brazīlijā ir ilgstoši pastāvošs un ļoti pazīstams ražotājs. Ņemot vērā minēto, saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punkta k) apakšpunktu tika veikta normālās vērtības korekcija, iekšzemes pārdošanas cenu koriģējot uz leju par 40 %.
(91)
Saistībā ar iepriekš minēto korekciju jāatgādina, ka divi ražotāji eksportētāji ir apstrīdējuši gan pamatu, uz kura korekcija tika veikta, gan korekcijas līmeni (skatīt 67. apsvērumu). Tomēr ir neapstrīdams, ka zīmola ražojums tiek pārdots par augstāku cenu nekā identisks ražojums bez zīmola un ka tā rezultātā tiek ietekmēta cenu salīdzināmība. Turklāt papildus informācijai, ko sniedzis ražotājs analogajā valstī, pārbaudītie dati par faktiskajām cenām, kurus sniedza Taizemes ražotājs, kas sadarbojās, kā arī pēc pagaidu informācijas izpaušanas no viena Savienības ražotāja saņemtā informācija apstiprināja, ka korekcijas līmenis ir atbilstīgs. Jo īpaši tika konstatēts, ka tirgus situācija Taizemē ir salīdzināma ar Brazīliju tirgu, jo ir tikai nedaudzi labi pazīstami un tradīcijām bagāti zīmoli. Tādēļ minētos apgalvojumus nevar pieņemt.
(92)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas neviens ražotājs eksportētājs vairs neiebilda pret šo korekciju, savukārt sūdzības iesniedzēju apvienība apgalvoja, ka ar zīmoliem saistītā korekcija ir pārāk augsta, jo īpaši attiecībā uz ražojumiem, kas nav izgatavoti no porcelāna. Lai pamatotu šo apgalvojumu, sūdzības iesniedzējs atsaucās uz dažu Savienības ražotāju iesniegtajiem cenu sarakstiem un informāciju.
(93)
Kaut arī iesniegtā informācija apstiprina Komisijas konstatējumus, ka zīmola pievienotā vērtība jebkurā konkrētajā tirgū ir specifiska atkarībā no katra uzņēmuma/zīmola, tomēr iesniegtā informācija nevar apstrīdēt korekcijas līmeni, kas tika noteikts attiecībā uz analogā ražotāja Brazīlijas iekšzemes tirgū pārdotajiem zīmola ražojumiem, jo minētā informācija attiecās tikai uz Savienības tirgu. Ņemot vērā Savienības ražotāju lielo skaitu, Savienības tirgus daudzveidību un tā reģionālās atšķirības (arī attiecībā uz zīmolu orientāciju) un lielo Ķīnas importa tirgus daļu, situācija Savienības tirgū būtiski atšķiras no situācijas Brazīlijas tirgū. Tāpēc un, ņemot vērā 90. un 91. apsvērumā izteiktos apsvērumus, minēto apgalvojumu nevar pieņemt.
(94)
Kā aprakstīts pagaidu regulas 101. apsvērumā, vajadzības gadījumā tika izdarītas korekcijas attiecībā uz transporta, apdrošināšanas, pārkraušanas un papildu izmaksām, iepakojuma, kredīta izmaksām un maksājumiem par banku pakalpojumiem un komisijas maksām - minētās korekcijas tika veiktas visos gadījumos, kad tika parādīts, ka tās ietekmē cenu salīdzināmību.
3.5. Dempinga starpības
(95)
Piezīmes netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināta dempinga starpību aprēķināšanai izmantotā metode, kas izklāstīta pagaidu regulas 102.līdz 105. apsvērumā.
(96)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas Komisija tika informēta, ka daži tirdzniecības uzņēmumi, kas neražo attiecīgo ražojumu, esot kļūdaini iekļauti pagaidu regulas I pielikumā un ka tādējādi uz tiem ir attiecies antidempinga maksājums, kas noteikts ražotājiem eksportētājiem, kuri sadarbojās. Komisija informēja šos uzņēmumus par nodomu svītrot tos no I pielikuma un sniedza tiem iespēju iesniegt piezīmes. Pēc saņemto piezīmju izskatīšanas vairāki tirdzniecības uzņēmumi ir svītroti no I pielikuma. Vajadzības gadījumā tie aizstāti ar saistītajiem ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās.
(97)
Ņemot vērā normālās vērtības un eksporta cenas korekcijas (izklāstītas 67. līdz 94. apsvērumā) un to, ka nav saņemtas citas piezīmes, galīgās dempinga starpības, kas izteiktas procentos no CIF cenas līdz Savienības robežai, pirms nodokļu samaksas ir šādas:
Uzņēmums
Maksājums (%)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd: Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
Izlasē neiekļautie ražotāji eksportētāji, kas sadarbojās
17,9
Visi pārējie uzņēmumi
36,1
4. KAITĒJUMS
4.1. Attiecīgais periods
(98)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas vairākas ieinteresētās personas atkārtoja prasību, ka attiecīgajam periodam būtu bijis jāsākas 2009. gadā, nevis 2008. gadā, jo 2008. gadā sākusies ekonomikas krīze un tendence 2009.-2011. gada laikposmā esot skaidra. Attiecībā uz šo prasību jāatzīmē, ka 2009. gads nav piemērotāks gads attiecīgā perioda sākumam, ņemot vērā faktu, ka tad bija pilnībā jūtamas ekonomikas krīzes sekas, kuru dēļ patēriņš ievērojami samazinājās, ja salīdzina ar 2008. gadu. Tāpēc šī prasība tiek galīgi noraidīta.
4.2. Savienības ražošanas apjoms un ražošanas nozare
(99)
Vairāki importētāji kopīgā iesniegumā apstrīdēja pagaidu regulas 108. apsvērumā izklāstīto metodi Savienības ražošanas apjoma skaitliska rādītāja aprēķināšanai. Pēc galīgās informācijas izpaušanas vairākas ieinteresētās personas atkārtoja šīs piezīmes. Jo īpaši tās uzskatīja, ka sūdzības iesniedzēji neesot izpildījuši reprezentativitātes kritēriju, jo pieejamā PRODCOM statistika liecinot par daudz lielāku līdzīgā ražojuma ES ražošanas apjomu nekā minētajā apsvērumā iekļautās 240 200 tonnas, kā rezultātā sūdzības iesniedzēji pārstāvētu mazāk nekā 25 % no līdzīgā ražojuma Savienības ražošanas apjoma. Šīs ieinteresētās personas bija aprēķinājušas, ka Savienības ražošanas apjoms IP laikā bija 313 187 tonnas, un šo rezultātu tās bija ieguvušas, izmantojot pilnos PRODCOM datus par porcelāna keramikas galda piederumiem un virtuves piederumiem un veicot 20 % korekciju uz leju attiecībā uz keramikas galda piederumiem un virtuves piederumiem, kas nav izgatavoti no porcelāna, pēc analoģijas ar sūdzības iesniedzēja un izmeklēšanā importa apjoma noteikšanai izmantoto metodi.
(100)
Šajā sakarībā būtu jāatzīmē, ka, pirmkārt, Komisijas dienesti antidempinga sūdzības obligātajā izvērtēšanā un saskaņā ar pamatregulas 5. panta 4. punktu pirms izmeklēšanas sākšanas veica rūpīgu pārbaudi. Komisija izvērtēja sūdzībā iekļautos datus un sazinājās ar visiem zināmajiem Savienības ražotājiem, un lūdza tos arī iesniegt datus par ražošanu un informāciju par to nostāju attiecībā uz sūdzību, kā arī aicināja tos palīdzēt Komisijai citu iespējamo ražotāju noteikšanā, ja tādu vispār bija. Informāciju par ražošanu iesniedza arī ražotāju apvienības.
(101)
Attiecībā uz šo apgalvojumu arī jāatzīmē, ka datu avots un metode, kuri attiecās uz Savienības ražošanas apjomu katrā no attiecīgā perioda gadiem, tika arī izskaidroti pagaidu regulas 107. apsvērumā, t. i., rīcība sūdzības iesniegšanas posmā balstās uz Eiropas un valstu apvienību sniegtajiem datiem, kas tika pārbaudīti ar atsevišķu ražotāju sniegto informāciju, kā arī citiem statistikas avotiem (jo īpaši PRODCOM).
(102)
Kā izmeklēšanas laikā paskaidroja sūdzības iesniedzēji, Eiropas apvienības sniegtie dati par porcelāna ražojumiem pamatojās uz PRODCOM datiem par porcelāna galda piederumiem un virtuves piederumiem, jo šā ražojuma PRODCOM kods atbilda porcelāna ražojumiem, uz kuriem attiecas šī izmeklēšana. Attiecībā uz ražojumiem, kas nav izgatavoti no porcelāna, PRODCOM nevarēja izmantot, jo klasifikācijā bija ietverts daudz vairāk ražojumu, kas nav izgatavoti no porcelāna, nekā to, uz kuriem attiecas šī izmeklēšana. Tādēļ, pamatojoties uz plašajām zināšanām par attiecīgajiem tirgiem, valstu apvienības bija savākušas attiecīgos datus par šiem ražojumiem, un, pirms Eiropas apvienība iesniedza kopējos rādītājus Komisijai, tā salīdzināja šo informāciju. Minētie rādītāji izmeklēšanas laikā tika atjaunināti. Minētie rādītāji tika atjaunināti izmeklēšanas laikā. Turklāt saraksts ar visiem zināmajiem ražotājiem bija ietverts nekonfidenciālajā datnē, un Komisijas uzmanība tika pievērsta vienīgi vēl trim ražotājiem Rumānijā. Atšķirība starp PRODCOM statistiku un 240 200 rādītāju izriet no tā, ka attiecībā uz ražojumiem, kas nav izgatavoti no porcelāna, šīs izmeklēšanas ražojumu klāsts neatbilst PRODCOM statistikas datu kodiem, proti, klāsts ir daudz šaurāks. EUROSTAT importa statistikas gadījumā šo atšķirību varētu ņemt vērā, veicot korekciju uz leju par 20 %, bet tas nav atbilstīgi attiecībā uz ES ražošanas apjoma rādītājiem, kas ietverti PRODCOM datu bāzē. Ja būtu tikusi izmantota tā pati metodoloģija, PRODCOM rādītāji par divām dalībvalstīm šķistu īpaši pārspīlēti.
(103)
Tādēļ metodoloģija, ko izmantoja attiecīgās personas un kas minēta iepriekš 99. apsvērumā, ir kļūdaina. Turklāt netika sniegti pierādījumi, ka ražošanas apjoms, par ko informējušas visas dalībvalstis, tostarp abas iepriekš minētās dalībvalstis, un kas ir iekļauts nekonfidenciālajā datnē, tiktu novērtēts pārāk zemu. Būtu jāatgādina arī, ka tie Eiropas apvienības sniegtie dati par dažām dalībvalstīm, ko izmantoja šajā izmeklēšanā, bija ievērojami lielāki par koriģētajiem PRODCOM datiem (ja tie būtu izmantoti). Ņemot vērā iepriekš minēto, nav iemesla apšaubīt šajā izmeklēšanā sniegtos ražošanas apjoma rādītājus un rezultātus, kas gūti, pārbaudot, vai dati ir reprezentatīvi un atbilstīgi.
(104)
Citas piezīmes netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 107. un 108. apsvērums.
4.3. Patēriņš Savienībā
(105)
Kopīgā dokumentā vairāki importētāji apstrīdēja pagaidu regulas 110. apsvērumā minētos Savienības patēriņa rādītājus. Šā apgalvojuma pamatā bija nepareizi izmantotie PRODCOM statistikas dati par Savienības ražošanas un pārdošanas apjomu, kā paskaidrots iepriekš 4.2. punktā, tādēļ tas noraidīts.
(106)
Tomēr, vēlreiz pārbaudot un salīdzinot datus ar Eurostat importa statistiku, tika konstatēts, ka šie rādītāji atjaunināti, kopš tika noteikti pagaidu pasākumi, kas radīja dažas nelielas pārmaiņas. Tāpēc pilnīguma labad, pamatojoties uz šo atjaunināto Eurostat importa statistiku un iesniegto informāciju par Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjomu Savienības tirgū, dati tika pārskatīti, un Savienības patēriņš mainījās šādi.
1. tabula
Apjoms (tonnās)
2008
2009
2010
IP
Patēriņš Savienībā
826 897
687 587
750 828
727 411
Indekss (2008. gads = 100)
100
83
91
88
(107)
Citas piezīmes nav saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 109., 111. un 112. apsvērums.
4.4. Imports no attiecīgās valsts
4.4.1. Par dempinga cenām no attiecīgās valsts veiktā importa apjoms, cena un tirgus daļa
(108)
Kopīgā dokumentā vairāki importētāji apstrīdēja pagaidu regulas 113. apsvērumā minētos rādītājus. Šā apgalvojuma pamatā bija nepareizi izmantotie PRODCOM statistikas dati, tādēļ tas noraidīts.
(109)
Pamatojoties uz atjaunināto Eurostat importa statistiku (skatīt iepriekš 106. apsvērumu), attiecīgā ražojuma importa apjoms, tirgus daļa un vidējās cenas mainījās šādi.
2. tabula
Imports no ĶTR
2008
2009
2010
IP
Importa apjoms (tonnās)
535 593
449 325
516 624
486 170
Indekss (2008. gads = 100)
100
84
96
91
Tirgus daļa (%)
64,8
65,3
68,8
66,8
Vidējā importa cena (EUR/t)
1 274
1 307
1 473
1 498
Indekss (2008. gads = 100)
100
103
116
118
(110)
Atjauninātie apjomi, vērtības un tendences ir gandrīz identiskas tām, kas analizētas pagaidu regulā. Ķīnas importa tirgus daļa palielinājās no 64,8 % 2008. gadā līdz 66,8 % IP laikā. Importa cena attiecīgajā periodā palielinājās gandrīz par 18 % no 1 274 EUR/t līdz 1 498 EUR/t.
(111)
Viena persona apgalvoja, ka nemaz nav saiknes starp Ķīnas importa cenām un apjomiem. Šajā sakarā saskaņā ar 3. panta 3. punkta noteikumiem ņem vērā, vai ir bijis ievērojams importa par dempinga cenām pieaugums - absolūtā izteiksmē vai attiecībā pret ražošanu vai patēriņu Savienībā. Atkarībā no šā importa ietekmes uz cenām spriež, vai imports par dempinga cenām ir bijis par ievērojami zemāku cenu salīdzinājumā ar Savienības ražošanas nozares līdzīga ražojuma cenu vai arī šāda importa rezultātā notiek ievērojama cenu pazemināšanās, vai arī tiek ievērojami aizkavēta cenu celšanās, kas būtu notikusi pretējā gadījumā. Neviens no šiem faktoriem pats par sevi nav pamats izšķirīgajam ieteikumam.
(112)
Iepriekš minētajā sakarā jānorāda šādi aspekti. Pirmkārt, laikā, kad auga Savienības patēriņš (2009.-2010. gadā), bija būtisks Ķīnas importa cenu pieaugums, kas ļauj secināt, ka ir vērojama saikne. Tomēr vēl svarīgāk ir tas, ka Ķīnas cenu pārmaiņas attiecīgajā periodā būtu jānovērtē, ņemot vērā ļoti būtisko cenu atšķirību, kas jau bija vērojama 2008. gadā un kas raksturo vidējās Ķīnas importa cenas (2. tabula) un vidējās Savienības pārdošanas cenas (9. tabula), par kurām informācija sniegta pagaidu regulā. Šīs lielās cenu atšķirības apstiprina ievērojami samazinātās cenas IP. Cenu pieaugums attiecīgi nekavēja Ķīnas importa tirgus daļas pieaugumu attiecīgajā periodā. Šo importēto ražojumu dēļ joprojām bija vērojams spēcīgs spiediens uz cenām Savienības ražošanas nozarē, kas attiecīgajā periodā samazinājās par 12 %. Tādēļ šo piezīmi nevar pieņemt.
(113)
Attiecībā uz importa cenas (pieaugums) un importa apjoma (samazinājums) pārmaiņām no 2008. līdz 2011. gadam un 2012. gadā, par kurām informāciju sniedza viena atlasīto Ķīnas ražotāju eksportētāju grupa, novērotā pieaugošo vidējo importa cenu tendence neietekmē konstatējumu par kaitējumu radošu dempingu IP. Kas attiecas uz Ķīnas importa apjoma pārmaiņām un kā jau iepriekš minēts pagaidu regulas 114. apsvērumā un vēlreiz šīs regulas 109. apsvērumā, tirgus daļas rādītājs liecina, ka Ķīnas importa tirgus daļa ir palielinājusies par 2 procentpunktiem. Turklāt, kā sīkāk paskaidrots pagaidu regulas 116. un 117. apsvērumā un šīs regulas 111. apsvērumā, Ķīnas imports bija par ievērojami mazākām cenām.
4.4.2. Cenu samazinājums
(114)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas vairākas ieinteresētās personas pieprasīja vairāk informācijas par cenu samazinājuma aprēķiniem, nekā jau bija norādīts pagaidu regulas 116. apsvērumā. Ciktāl tas bija iespējams, tika sniegta papildu informācija, ņemot vērā to, ka šī informācija ir sensitīva, un to, ka Savienības ražotājiem tiek nodrošināta anonimitāte.
(115)
Pēc analoģijas ar lēmumu, kas pieņemts pēc pagaidu pasākumu noteikšanas, proti, neiekļaut eksporta sarakstos dažus “netipiskus” ražojumus dempinga aprēķinā (skatīt iepriekš 69. apsvērumu), šie ražojumi arī netika iekļauti eksporta sarakstos, ko izmanto kaitējuma aprēķināšanai. Šai pārmaiņai bija tikai neliela ietekme uz cenu samazinājuma starpībām, kas tādējādi saglabājās tādā pašā diapazonā, kā minēts iepriekš pagaidu regulas 117. apsvērumā.
(116)
Citas piezīmes nav saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 113.līdz 117. apsvērums.
4.5. Stāvoklis Savienības ražošanas nozarē
4.5.1. Vispārīga informācija
(117)
Vairākas ieinteresētās personas paziņoja, ka tas, ka laikposmā no 2009. vai 2010. gada līdz IP uzlabojās vairāki kaitējuma faktori, parāda, ka Savienības ražošanas nozare attīstījās pozitīvi. Tomēr jānorāda, ka šī analīze ir nepilnīga un ka tajā nav ņemta vērā šo faktoru attīstība visā attiecīgajā periodā. Šajā sakarā jāņem vērā arī paskaidrojumi pagaidu regulas 23. apsvērumā.
(118)
Pēc vienas ieinteresētās personas lūguma tiek apstiprināts, ka makroekonomiskie rādītāji tika novērtēti visas Savienības ražošanas nozares līmenī, savukārt mikroekonomiskie rādītāji tika analizēti atlasīto Savienības ražotāju līmenī, tostarp bija arī tādi uzņēmumi, kuri nebija pievienojušies sūdzībai.
(119)
CCCLA apgalvoja, ka pagaidu regulā norādītie mikroekonomiskie un makroekonomiskie rādītāji nav reprezentatīvi, jo kopējais ražošanas apjoms Savienībā esot daudz lielāks, nekā šajā izmeklēšanā izmantotie rādītāji. Tomēr, ņemot vērā iepriekš 4.2. punktā minēto analīzi un secinājumus, šis arguments tiek noraidīts.
(120)
Citas piezīmes nav saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 118. līdz 121. apsvērums.
4.5.2. Makroekonomiskie rādītāji
4.5.2.1. Ražošanas apjoms, ražošanas jauda un jaudas izmantojums
(121)
Kā minēts iepriekš 4.1. sadaļā, vairāki importētāji apstrīdēja pagaidu regulas 122. apsvērumā minētos ražošanas apjoma radītājus. Tomēr šie rādītāji tika pārbaudīti un salīdzināti un tiek apstiprināti.
(122)
Citas piezīmes nav saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 122. līdz 124. apsvērums.
4.5.2.2. Pārdošanas apjoms un tirgus daļa
(123)
Atjauninājums 2. tabulā neietekmē 4. un 5. tabulu pagaidu regulā.
(124)
Citas attiecīgas piezīmes par pārdošanas apjomiem un tirgus daļu netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 125. un 126. apsvērums.
4.5.2.3. Nodarbinātība un ražīgums
(125)
Kopīgā dokumentā vairāki importētāji apstrīdēja pagaidu regulas 127. un 128. apsvērumā minētos nodarbinātības un ražīguma rādītājus, apgalvojot, ka tie neatbilst konkrētiem Eurostat statistikas datiem (8).
(126)
Tomēr abus rādītājus pārbaudīja un salīdzināja, un tie tiek uzskatīti par pareiziem. Personu minētie rādītāji bija pārāk plaši un nav saistīti ar līdzīgā ražojuma ražošanu. Citas piezīmes par nodarbinātību un ražīgumu netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 127. un 128. apsvērums.
4.5.2.4. Dempinga starpības lielums
(127)
Piezīmes par dempinga starpības lielumu netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 129. apsvērums.
4.5.3. Mikroekonomiskie rādītāji
4.5.3.1. Krājumi
(128)
Kopīgā dokumentā vairāki importētāji apstrīdēja pagaidu regulas 130. apsvērumā minētos krājumu rādītājus un to būtiskumu, salīdzinot ar publiski pieejamiem datiem, kas attiecas uz konkrētiem Savienības ražotājiem. Tie arī nepiekrita apgalvojumam, ka Savienības ražošanas nozare būtībā darbojas pēc pasūtījuma.
(129)
Attiecībā uz darbu pēc pasūtījuma izmeklēšanā apstiprināja, ka šādi strādāja izlasē iekļautie Savienības ražotāji un ka tā ir parasta prakse šajā nozarē. Turklāt pagaidu regulā minētie krājumu rādītāji attiecās uz izlasē iekļauto Savienības ražotāju pārbaudīto krājumu rādītāju, kas ir uzskatāms par visticamāko rādītāju.
(130)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas iepriekš minētās piezīmes tika atkārtotas, tomēr jauni argumenti netika iesniegti. Citas piezīmes par krājumiem netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 130. apsvērums.
4.5.3.2. Pārdošanas cenas
(131)
Piezīmes par pagaidu regulā minētajām pārdošanas cenām netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 131. apsvērums.
4.5.3.3. Rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi, ienākums no ieguldījumiem, spēja piesaistīt kapitālu un algas
(132)
Pēc informācijas izpaušanas Savienības ražošanas nozares neto peļņas un ienākuma no ieguldījumiem (INI) aprēķinos tika atklāta kļūda. Šī kļūda tika labota, un pārskatītie rādītāji ir šādi.
3. tabula
2008
2009
2010
IP
Tīrā peļņa par Savienības pārdevumiem nesaistītiem pircējiem (% no neto pārdošanas apgrozījuma)
3,8
2,8
-0,5
3,2
Indekss (2008. gads = 100)
100
74
-13
84
INI (neto peļņa % no ieguldījumu neto uzskaites vērtības)
16,4
6,3
-6,8
20,5
Indekss (2008. gads = 100)
100
38
-41
125
(133)
Iepriekš minētā korekcija būtiski neietekmē pagaidu konstatējumus attiecībā uz diviem minētajiem rādītājiem. Tomēr vidējais svērtais atlasīto ražotāju peļņas līmenis attiecīgajā periodā bija nedaudz zemāks, nekā provizoriski bija noteikts, jo tas samazinājās no 3,8 % līdz 3,2 % (nevis no 4,2 % līdz 3,5 %). Ienākumam no ieguldījumiem lielā mērā bija tādas pašas tendences, kas bija vērojamas saistībā ar peļņu, taču, kā norādīja vairākas ieinteresētās personas pēc galīgās informācijas izpaušanas, attiecīgajā periodā tas lielākoties mainījās pozitīvi, nevis negatīvi.
(134)
Viena ieinteresētā persona apšaubīja nestabilo situāciju Eiropas Savienības ražošanas nozarē attiecīgā perioda sākumā, kā minēts pagaidu regulas 134. apsvērumā. Šī persona apgalvoja, ka var ņemt vērā tikai dempinga izraisīto kaitējumu un ka dempings nav konstatēts nevienā laika periodā, izņemot 2011. gadu. Tomēr atsauce uz Savienības ražošanas nozares stāvokli šajā apsvērumā bija iekļauta tikai tādēļ, lai analizētu, vai var ņemt vērā attiecīgā perioda sākuma peļņu kā rādītāju, kas atspoguļo pelņu, kādu parasti gūst ražošanas nozare. Tika secināts, ka nevar.
(135)
Vairākas personas apstrīdēja pagaidu regulas 135. apsvērumā minēto peļņas līmeņa kritēriju un/vai piedāvāja citus (zemāka līmeņa) kritērijus.
(136)
Ķīnas ražotāju eksportētāju grupa apgalvoja, ka peļņas līmenis IP laikā esot laba rentabilitātes vērtība. Tomēr šis apgalvojums netika pamatots. Cita persona arī apgalvoja, ka peļņas līmeņus, kas atspoguļoti pagaidu regulā, var uzskatīt par normālajiem līmeņiem; šī persona balstījās uz publiski pieejamajiem Vācijas ražotāja peļņas datiem no 1999. līdz 2007. gadam. Vēl viena ieinteresētā persona paziņoja, ka pagaidu regulā atspoguļoto IP peļņas līmeni var uzskatīt par “normālu”, pamatojoties uz secinājumiem Komisijas pētījumā (9), kurā iekļauti Vācijas ražotāja peļņas dati no 2004. gada līdz 2007. gadam. Līdzīgi apgalvojumi tika saņemti pēc galīgās informācijas izpaušanas.
(137)
Šajā sakarībā jāatgādina, ka pagaidu regulā tika secināts, ka attiecīgā perioda sākumā gūto peļņu nevar uzskatīt par normālu peļņu, jo Savienības ražošanas nozares situācija, kā minēts pagaidu regulas 134. apsvērumā, jau bija nestabila. Turklāt tika konstatēts, ka iepriekš minētie Vācijas ražotāja publiski pieejamie 1999. līdz 2007. gada peļņas dati attiecās ne tikai uz ražošanas darbībām ar keramikas galda piederumiem un virtuves piederumiem, bet arī uz citiem svarīgiem segmentiem. Attiecībā uz iepriekš 136. apsvērumā minēto Komisijas pētījumu, ņemot vērā minētā pētījuma jomu, mērķi un laiku, tika konstatēts, ka tas nav piemērots pamats, ko izmantot, lai noteiktu rentabilitāti. Piemēram, saistībā ar attiecīgo ražojumu pētījumā bija norādīta tikai uzņēmuma peļņas situācija. Visbeidzot visi trīs 136. apsvērumā minētie apgalvojumi, kas ir pretrunā turpmāk 141. apsvērumā minētajam apgalvojumam, nav pietiekami pamatoti. Tāpēc tiek apstiprināts, ka IP novērotā peļņas likme 3,2 % nav uzskatāma par atbilstīgu attiecībā uz šo ražojumu.
(138)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka kā kritērijs būtu jāizmanto mājas interjera dizaina, mēbeļu un/vai pārtikas nozares peļņas līmenis Zviedrijas mazumtirdzniecībā. Tomēr, cita starpā ņemot vērā attiecīgo ražošanas un mazumtirdzniecības nozaru ieguldījumu līmeņa atšķirības, šis arguments ir jānoraida.
(139)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas kāda persona apgalvoja, ka nav lietderīgi arī šajā gadījumā par normālu peļņas līmeni uzskatīt 6 % peļņu, kā tas tika atzīts par piemērotu apavu lietas izmeklēšanā, jo tas tika noteikts 2006. gadā, kad ekonomiskie apstākļi bija daudz labvēlīgāki nekā 2013. gadā. Šo argumentu nevar pieņemt. Pirmkārt, persona atsaucas uz ekonomiskajiem apstākļiem kopumā, nevis uz konkrēto situāciju galda piederumu tirgū. 2009. gadā patēriņš tiešām ievērojami samazinājās, taču kopš tā laika tas atkal ievērojami palielinājies. Vēl svarīgāk ir tas, ka patēriņa pārmaiņas nevajadzētu aplūkot atsevišķi. Ņemot vērā lielo importa apjomu par dempinga cenām (tirgus daļa 66,8 %), dempinga līmeni (dempinga starpības no 13,1 % līdz 36,1 %) un cenu samazinājuma līmeni (no 26,5 % līdz 47,6 %), konkurences apstākļi Savienības tirgū būtu bijuši ļoti atšķirīgi, ja imports būtu par normālām, nevis dempinga cenām. Tādēļ šis arguments būtu jānoraida.
(140)
Dažas citas personas ierosināja kritēriju, kas izmantots citā antidempinga izmeklēšanā, t. i., izmeklēšanā attiecībā uz keramikas flīzēm (10). Pēc galīgās informācijas izpaušanas tika saņemtas līdzīgas piezīmes. Tomēr jāatgādina, ka pretēji ādas apaviem un galda piederumiem keramikas flīzes nevar tādā pašā veidā uzskatīt par patēriņa preci. Piemēram, tas, cik bieži mājsaimniecības iegādājas vai aizstāj keramikas galda piederumus, un veids, kā tos laiž tirgū un pārdod patērētājiem, ir tuvāks ādas apavu, nevis keramikas flīžu attiecīgajiem rādītājiem. Tādēļ tiek noraidīta prasība atzīt par mērķa peļņu keramikas flīžu izmeklēšanā izmantoto peļņas rādītāju.
(141)
Sūdzības iesniedzēji apgalvoja, ka peļņas līmeņa kritērijam būtu jāpārsniedz 10 %, jo galda un virtuves piederumu ražošana ir kapitālietilpīga darbība, kurā turklāt ir nepieciešami augsta līmeņa jauni ieguldījumi un inovācijas. Lai gan ir apstiprināts, ka attiecīgā ražošanas nozare patiesi ir kapitālietilpīga un ir nepieciešami pastāvīgi ieguldījumi, informācija, kas iesniegta, lai pamatotu šo apgalvojumu, nevarēja mainīt provizoriski izmantoto kritēriju. Izmeklēšanā nevarēja secināt, ka šis kritērijs būtu piemērotākais visiem Savienības ražotājiem.
(142)
Importētāju grupa apstrīdēja rentabilitātes rādītājus pagaidu regulā un, pamatojoties uz ražošanas izmaksu, Savienības pārdošanas cenu, apjomu un eksporta pārdošanas cenu rādītājiem pagaidu regulā, aprēķināja rentabilitāti un secināja, ka Savienības ražošanas nozare IP laikā faktiski guvusi peļņu 6 % apmērā. Tomēr aprēķins bija kļūdains, jo tajā tika izmantoti dati no dažādiem avotiem (atlasītie Savienības ražotāji, Savienības ražošanas nozare kopumā un Eurostat).
(143)
Citas attiecīgas piezīmes nav saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 132. līdz 137. apsvērums.
4.5.3.4. Ražošanas izmaksas
(144)
Kopīgā dokumentā vairāki importētāji apgalvoja, ka ražošanas izmaksu rādītāji pagaidu regulas 138. apsvērumā neatbilst darbaspēka un enerģijas izmaksu pārmaiņām, kas norādītas Eurostat datos. Personas uzsvēra, ka dalībvalstīs ir palielinājušās darbaspēka izmaksas. Tāpat enerģijas izmaksu pārmaiņas Savienībā nav pamats, lai pieņemtu, ka ražošanas izmaksas samazinās.
(145)
Šajā sakarā jāpiebilst, ka personu norādītās darbaspēka un enerģijas izmaksas bija pārāk plašas. Turklāt tas, ka Savienības ražošanas nozare spēja samazināt ražošanas izmaksas laikā, kad bija vērojama pretēja vispārējā tendence, liecina par ārkārtējiem Savienības ražošanas nozares centieniem samazināt izmaksas un saglabāt konkurētspēju.
(146)
Pagaidu regulā iekļautie ražošanas izmaksu rādītāji ir atlasīto Savienības ražotāju pārbaudītās ražošanas izmaksas. Citas piezīmes netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 138. apsvērums.
4.5.3.5. Secinājums par kaitējumu
(147)
Vairākas ieinteresētās personas apstrīdēja secinājumu par kaitējumu, kas bija izklāstīts pagaidu regulā, pamatojoties uz to, ka vairāki kaitējuma rādītāji uzlabojušies pēdējā attiecīgā perioda posmā. Tomēr šis aspekts nevar ietekmēt to, ka lielākā daļa kaitējuma rādītāju attiecīgajā periodā pasliktinājās. Kaitējuma rādītāju pasliktināšanos var novērot lielākajai daļai makroekonomisko rādītāju, piemēram, ražošanas apjoms, jauda, pārdošanas apjoms nesaistītiem pircējiem un nodarbinātība, kā arī kaitējuma rādītājiem, kas saistīti ar Savienības ražošanas nozares finanšu darbību, piemēram, rentabilitāte un ieguldījumi.
(148)
Citas piezīmes netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 139. līdz 143. apsvērums.
5. CĒLOŅSAKARĪBA
5.1. Ievads
(149)
Par pagaidu regulas 144. apsvērumu netika saņemtas piezīmes, tāpēc minētais apsvērums ar šo tiek apstiprināts.
5.2. Importa par dempinga cenām radītā ietekme
(150)
Vairākas personas apstrīdēja pagaidu regulas 148. apsvērumā iekļauto secinājumu. Tomēr, pat ja, kā paskaidrots iepriekš, tika nedaudz pārskatīti daži procentuālie rādītāji, kas norādīti pagaidu regulas 145. un 147. apsvērumā, tas nemaina faktus un secinājumus pagaidu regulas 145. līdz 148. apsvērumā.
(151)
Patiešām, ņemot vērā Ķīnas importa par dempinga cenām tirgus daļas pārmaiņas, ir skaidrs, ka pretēji vienas personas apgalvojumam nav pretrunu starp pagaidu regulas 147. apsvērumu, jo īpaši attiecībā uz apgalvojumu, ka Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenu kritumu Savienības tirgū un tās rentabilitātes kritumu var skaidrot ar cenu spiedienu, ko Savienības tirgū radīja imports par dempinga cenām no ĶTR, un Savienības ražošanas nozares tirgus daļas pārmaiņām.
(152)
Turklāt tas, ka ĶTR importa cenas attiecīgajā periodā palielinājās, kā to norādīja vairākas personas, neietekmē konstatējumu par cenu samazinājumu un kaitējumu radošu dempingu IP laikā.
(153)
Citas piezīmes attiecībā uz importa par dempinga cenām ietekmi netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 145. līdz 148. apsvērums.
5.3. Citu faktoru ietekme
5.3.1. Imports no trešām valstīm, izņemot attiecīgo valsti
(154)
Kā minēts iepriekš 106. apsvērumā, pēc pagaidu pasākumu noteikšanas tika atjaunināti Eurostat dati par importu. Salīdzinot šos jaunos datus ar pagaidu regulā iekļautajiem iepriekšējiem datiem, tika konstatēta kļūda Taizemes un Turcijas importa rādītāju aprēķinos. To izlaboja, un līdz ar to galīgie rādītāji par līdzīga ražojuma importu no trešām valstīm, pamatojoties uz Eurostat datiem, ir šādi.
4. tabula
2008
2009
2010
IP
Importa apjoms no visām pārējām trešām valstīm (t)
100 972
81 464
81 595
89 146
Indekss (2008. gads = 100)
100
81
81
88
Tirgus daļa (%)
12,2
11,8
10,9
12,3
Vidējā importa cena (EUR/t)
2 378
2 354
2 590
2 519
Indekss (2008. gads = 100)
100
99
109
106
Importa apjoms no Turcijas (t)
26 978
25 303
25 485
29 336
Indekss (2008. gads = 100)
100
94
94
109
Tirgus daļa (%)
3,3
3,7
3,4
4
Vidējā importa cena (EUR/t)
2 776
2 649
2 802
2 855
Indekss (2008. gads = 100)
100
95
101
103
Importa apjoms no Taizemes (t)
25 916
20 660
20 600
25 213
Indekss (2008. gads = 100)
100
80
79
97
Tirgus daļa (%)
3,1
3
2,7
3,5
Vidējā importa cena (EUR/t)
1 246
1 183
1 403
1 356
Indekss (2008. gads = 100)
100
95
113
109
(155)
Importa apjoms no trešām valstīm attiecīgajā periodā samazinājās par 12 %, bet šī importa tirgus daļa saglabājās visai nemainīga.
(156)
Jānorāda, ka vidējās importa cenas no citām trešām valstīm attiecīgajā periodā palielinājās par 6 %, un tās saglabājās ievērojami augstākas nekā ĶTR eksporta vidējā pārdošanas cena (IP laikā par 68 %).
(157)
Pirms tika publicēta pagaidu regula, CCCLA norādīja, ka no 2010. līdz 2011. gadam importa apjoms no Turcijas palielinājās par 8 %, savukārt Turcijas importa cenas salīdzinājumā ar ĶTR importa cenām bija tikai par 20 % augstākas. Pēc tam vairākas personas apstrīdēja pagaidu regulas secinājumu attiecībā uz Turcijas importu.
(158)
Ņemot vērā to, ka pagaidu regulas datos par Turcijas importu bija būtiska acīmredzama kļūda, un ņemot vērā iepriekš izklāstītos atjauninātos datus, nekas neliecina, ka Turcijas imports, ievērojot tā cenas un tirgus daļu, var izjaukt cēloņsakarību starp attiecīgā ražojuma eksportu no Ķīnas un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu. Jāpiebilst arī, ka Turcijas izcelsmes importa neiekļaušanu sūdzībā nevar uzskatīt par diskriminējošu, jo izmeklēšanas sākšanas laikā attiecībā uz importu no Turcijas nebija pietiekamu pierādījumu par dempingu, kaitējumu un cēloņsakarību.
(159)
Taizemes importa tirgus daļa izmeklēšanas periodā nekad nav pārsniegusi 3,5 %.
(160)
Iepriekš minēto iemeslu dēļ secināja, ka imports no citām trešām valstīm tik būtiski neietekmēja Savienības ražošanas nozares stāvokli, lai izjauktu cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām no ĶTR un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
5.3.2. Tirgus segmenti
(161)
Jaunas piezīmes par tirgus segmentiem netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 156. līdz 158. apsvērums.
5.3.3. Patēriņš un pieprasījums
(162)
Viena persona norādīja, ka kaitējums varētu būt radies, jo ilgstoši samazinājies pieprasījums pēc Savienībā ražotiem ražojumiem. Tomēr, kā jau paskaidrots pagaidu regulas 112. apsvērumā, izmeklēšanā neapstiprināja šādu tendenci.
(163)
Citas piezīmes par patēriņu un pieprasījumu netika saņemtas, tāpēc tiek apstiprināts pagaidu regulas 159. līdz 166. apsvērums.
5.3.4. Savienības ražošanas nozares eksports
(164)
Viena persona norādīja, ka Savienības vidējās eksporta cenas attiecīgajā periodā bija zemākas nekā vidējās pārdošanas cenas Savienības tirgū. Tas, iespējams, varēja ietekmēt Savienības ražošanas nozares spēju veikt jaunus ieguldījumus vai pieņemt darbā jaunus darbiniekus. Pēc galīgās informācijas izpaušanas līdzīgs arguments tika iesniegts vēlreiz. Tomēr, kā jau minēts pagaidu regulas 169. apsvērumā, eksporta pārdošanas rezultāti nevar ietekmēt lielāko daļu kaitējuma rādītāju. Turklāt varētu apgalvot, ka šie pārdevumi bija veids, kā daļēji kompensēt kaitējumu Savienības tirgū. Turklāt, tā kā vidējās cenas tika aprēķinātas, dalot līdzīgā ražojuma pārdevumu kopējo vērtību ar šo pārdevumu kopējo apjomu, dažādo ražojumu pārdevumi Savienības tirgū salīdzinājumā ar eksporta pārdevumiem var izraisīt arī ievērojamas vidējo pārdošanas vērtību atšķirības kopumā. Visbeidzot šie eksporta pārdevumi bija mazāk nekā 37 % no Savienības ražošanas nozares kopējā pārdošanas apjoma, t. i., Savienības ražošanas nozares galvenais tirgus joprojām bija Savienības iekšzemes tirgus. Tāpēc tiek noraidīts arguments par to, ka šie eksporta pārdevumi kaitējuši Savienības ražošanas nozarei tādā mērā, ka tika izjaukta cēloņsakarību starp importu no ĶTR un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
(165)
Jaunas piezīmes par Savienības ražošanas nozares eksportu netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 167. līdz 170. apsvērums.
5.3.5. Importa kvotu atcelšana
(166)
Pēc pagaidu pasākumiem cita persona apgalvoja, ka importa kvotu atcelšana ir ietekmējusi Savienības ražotājus attiecīgajā periodā. Tomēr netika iesniegti jauni pierādījumi, kas varētu grozīt secinājumu pagaidu regulas 173. apsvērumā.
(167)
Jaunas pamatotas piezīmes par importa kvotu atcelšanu netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 171. līdz 173. apsvērums.
5.3.6. Pret konkurenci vērsta prakse Savienības tirgū
(168)
Pēc pagaidu pasākumu noteikšanas vairākas personas apgalvoja, ka karteļa izmeklēšana, ko sākušas pagaidu regulas 175. apsvērumā minētās Vācijas iestādes, vai tajā pašā apsvērumā minētā soda nauda par to nebija pienācīgi ņemta vērā. Papildus tam, kas jau minēts pagaidu regulas 174. un 175. apvērumā, attiecībā uz šiem apgalvojumiem var sniegt šādu informāciju.
(169)
Karteļa izmeklēšana Vācijā vēl turpinās, un tajā izmeklē iespējamu cenu vienošanos laikposmā no 2005. gada jūlija līdz 2008. gada februārim. Tā kā Savienības ražotājiem ir piešķirta konfidencialitāte un ņemot vērā to, ka vēl nav publiski pieejami Vācijas izmeklēšanas galīgie rezultāti, nevar sniegt piezīmes par konkrētiem veiktās analīzes aspektiem. Tomēr var apstiprināt, ka šī izmeklēšana neskar nevienu no atlasītajiem Savienības ražotājiem. Izmeklēšanā tika secināts arī, ka prakse, kura tika izmeklēta, nav ietekmējusi mikroekonomiskos rādītājus un tikai pavisam maz (iespējams, ka nemaz) - makroekonomiskos rādītājus.
(170)
Attiecībā uz konstatējumiem par karteli sanitāro iekārtu jomā, jāatgādina, ka tika konstatēts, ka minētā cenu vienošanās bija spēkā no 1992. līdz 2004. gadam un tikai viens no ražotājiem, kuri tika sodīti ar soda naudu, darbojas arī galda piederumu un virtuves piederumu nozarē. Kartelis neietekmē minētā ražotāja sniegtos datus par stāvokli un kaitējumu, jo tika izmantoti vienīgi dati par šā eksportētāja galda piederumu un virtuves piederumu ražošanu, nevis konsolidētie dati. Tāpēc soda nauda, kas bija noteikta saistībā ar minēto karteli, neietekmēja ražotāja sniegtos datus. Turklāt jāatgādina, ka arī cenu vienošanās periods bija pirms attiecīgā perioda. Savienības ražotāju identitāte ir konfidenciāla, tāpēc nevar izpaust, vai šis uzņēmums ir iekļauts izlasē. Tomēr, ja izlasē iekļauts Savienības ražotājs savā grāmatvedības uzskaitē būtu norādījis tādus posteņus (piemēram, soda naudu par karteli), kas izkropļo un neļauj noteikt kaitējumu šīs izmeklēšanas vajadzībām, izmeklēšanas iestāde būtu tos nošķīrusi, lai netiktu izkropļoti attiecīgie kaitējuma faktori.
(171)
Tāpēc ar šo tiek noraidīti apgalvojumi par to, ka kaitējuma un cēloņsakarības analīzi ietekmē iepriekš minētās karteļa izmeklēšanas.
(172)
Viena ieinteresētā persona norādīja, ka bija noslēgtas nelikumīgas cenu un tirgus sadalījuma vienošanās starp Savienības ražotājiem, tomēr tā neiesniedza pierādījumus šim apgalvojumam, tāpēc tas tika noraidīts.
(173)
Jaunas piezīmes par praksi, kas vērsta pret konkurenci Savienības tirgū, netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 174. līdz 176. apsvērums.
5.3.7. Ražošanas metodes
(174)
Jaunas piezīmes par ražošanas metodēm netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 177. līdz 178. apsvērums.
(175)
Kāds importētājs pēc galīgās informācijas izpaušanas atkārtoti iesniedza līdzīgus apgalvojumus un minēja, ka atšķirībā no amatnieciskajām metodēm Ķīnas rūpnīcās Savienības ražotāji izmanto citādas ražošanas metodes. Tomēr netika iesniegti pamatoti argumenti, kas ļautu mainīt pagaidu regulas 178. apsvērumā minēto secinājumu, tāpēc apgalvojums tiek galīgi noraidīts.
5.3.8. Lietotu preču tirgi
(176)
Jaunas piezīmes par lietotu preču tirgiem netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 179. līdz 180. apsvērums.
5.3.9. Ekonomikas krīze
(177)
Kāda persona norādīja, ka pagaidu regulas 183. apsvērumā ir iekļauta nepareiza situācijas analīze ekonomikas atveseļošanās laikposmā no 2010. līdz 2011. gadam un ka ekonomikas krīzes ietekme ir novērtēta pārāk zemu. Pēc galīgās informācijas izpaušanas šīs piezīmes tika atkārtotas. Tomēr apgalvojumi nebija pamatoti. Šajā sakarībā jāuzsver arī tas, ka norādītajā apsvērumā minēts, ka imports no ĶTR par dempinga cenām pastiprināja ekonomikas lejupslīdes ietekmi. Attiecībā uz ekonomikas krīzes ietekmi pagaidu regulas 184. apsvērumā ir skaidri teikts, ka ekonomikas krīze varēja veicināt Savienības ražošanas nozares rādītāju pasliktināšanos, taču tā nevarēja izjaukt cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām un kaitējumu radošo situāciju nozarē IP laikā.
(178)
Jaunas piezīmes par ekonomikas krīzi netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 181. līdz184. apsvērums.
5.3.10. Citi faktori
(179)
Kopīgā dokumentā vairāki importētāji apgalvoja, ka nodarbinātības kritums bija normāla attīstība patēriņa preču nozarē. Tomēr šis apgalvojums netika pamatots. Turklāt, pat ja šāda tendence šajā nozarē bija normāla, tā nebūtu varējusi izjaukt cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām no ĶTR un būtisko darbavietu zudumu nozarē. Tāpēc šis apgalvojums tiek noraidīts.
(180)
Kāda persona apgalvoja, ka atlikušie strukturālie trūkumi Savienības ražošanas nozarē saistībā ar esošo jaudas pārpalikumu, kā norādīts pagaidu regulas 3. tabulā, varēja izjaukt cēloņsakarību starp ĶTR importu par dempinga cenām un Savienības ražotājiem nodarīto kaitējumu. Lai gan Savienības ražošanas nozarē jau bija nestabila situācija attiecīgā perioda sākumā un tajā bija veikta pārstrukturēšana, attiecībā uz šo argumentu izmeklēšanā apstiprināja, ka Savienības ražošanas nozare bija konkurētspējīga un pienācīgi varēja apmierināt pieprasījumu visos tirgos. Par pagaidu regulas 3. tabulu jāpiebilst, ka ražošanas samazinājums ir jāskata saistībā ar spiedienu, ko radīja lielais importa apjoms par zemām cenām no ĶTR, jo Savienības ražošanas nozares eksporta apjoms palika nemainīgs. Tāpēc šim apgalvojumam nevarēja piekrist.
(181)
Kāda persona uzskatīja, ka Komisija nav ņēmusi vērā visu pārējo kaitējumu radošo faktoru kumulatīvo ietekmi. Pēc galīgās informācijas izpaušanas šo apgalvojumu izteica vairākas personas. Tomēr, ņemot vērā izmeklēšanas rezultātus attiecībā uz dažādajiem citiem minētajiem faktoriem, nav iespējams, ka to kumulatīvā ietekme varēja izjaukt cēloņsakarību. Pārējo minēto faktoru ietekme lielākoties bija ļoti maza (vai tās nebija).
(182)
Kāda persona uzskatīja, ka izmeklēšanas iestāde nebija nošķīrusi vienlaicīgu darbību un cēloņsakarību. Taču šajā sakarībā sniegtais pamatojums nebūt nebija pārliecinošs, tāpēc apgalvojums tiek noraidīts.
(183)
Jaunas piezīmes par citiem faktoriem netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 185.līdz 190. apsvērums.
5.4. Secinājums par cēloņsakarību
(184)
Jaunas piezīmes netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 191. apsvērums.
6. SAVIENĪBAS INTERESES
6.1. Ievadpiezīmes
(185)
Par pagaidu regulas 192. apsvērumu netika saņemtas piezīmes, tāpēc minētais apsvērums ar šo tiek apstiprināts.
6.2. Savienības ražošanas nozares intereses
(186)
Kāds Polijas ražotājs, kas nebija iesniedzis sūdzību, atzinīgi novērtēja pasākumus, savukārt tāds pats ražotājs Apvienotajā Karalistē, kurš bija ieinteresēts attiecīgā ražojuma importā, iebilda pret tiem. Otrā persona uzskata, ka maksājumi negatīvi ietekmē tos ražotājus, kas papildina ražojumu sortimentu ar importu no ĶTR un ir pielāgojušies globalizācijai, izmantojot uzņēmējdarbības modeli, kurā darbu, kam ir liela pievienotā vērtība, veic Savienībā. Turklāt patērētāji retāk vēlēsies iegādāties šo uzņēmēju ražojumus, jo viņi vairs nespēs nodrošināt pilnīgu ražojumu sortimentu.
(187)
Attiecībā uz otrās personas apgalvojumu tika pārbaudīta situācija minētajā uzņēmumā. Tika konstatēts, ka galda piederumu imports no Ķīnas veido nelielu daļu no importa kopapjoma. Tomēr uzņēmums apgalvoja, ka šis imports tam ir svarīgs, lai gan sīkāk neprecizēja. Uzņēmums nesniedza nekādu skaitlisku informāciju par savu produkciju. Saskaņā ar finanšu pārskatiem uzņēmuma 2011. gada peļņa pirms nodokļiem attiecībā pret kopējo apgrozījumu bija vairāk nekā 10 %, un tā lielākoties bija gūta tirgos ārpus ES (nav sniegti rādītāji par attiecīgo ražojumu). Ņemot to vērā, nevar prognozēt, ka pasākumu noteikšana apdraud šā uzņēmuma dzīvotspēju. Attiecībā uz apgalvojumu, ka arī daudzi citi uzņēmumi sastopas ar grūtībām, kas izriet no pasākumiem, netika sniegti konkrēti pierādījumi. Turklāt saskaņā ar atbildēm, kas tika saņemtas pirms procedūras sākšanas, un pēc tam saņemtajiem dokumentiem, nekas neliecina par to, ka ievērojams skaits uzņēmumu ir šādā situācijā.
(188)
Maksājumu ietekme uz Savienības ražošanas nozares ražošanas darbībām būtu pozitīva. Faktiski pēc pagaidu antidempinga maksājumu noteikšanas tiek sniegta informācija par vairākām pozitīvām pārmaiņām šajā sakarā.
(189)
Iepriekšminētās pozitīvās pārmaiņas apstiprina sūdzības iesniedzēju apgalvojumu, ka Savienības ražošanas apjomu var ievērojami palielināt ļoti īsā laikā, izmantojot jau pieejamās iekārtas, mehānismus un darbaspēku, turklāt ilgtermiņā būtu iespējams lielāks kāpums. Tāpēc negodīgās cenu prakses novēršana tirgū tiem būtu ieguvums, jo, pateicoties jaunam cenu līmenim, būtu izdevīgāk ražot vairāk ražojumu Savienībā vai nu tie būtu lieli, vai mazi pasūtījumi, īpaša dizaina ražojumi vai plaša patēriņa preces bez preču zīmes. Tā rezultātā izveidotos jaunas darbavietas, kurās nepieciešamas dažādas prasmes, un tādējādi samazinātos bezdarbs.
(190)
Nav pamatots apgalvojums par to, ka nav iespējams piedāvāt pilnīgu ražojumu sortimentu, jo patērētājiem ir nepieciešams mainīgs ražojumu sortiments un vairāki piegādes avoti.
(191)
Citas piezīmes par Savienības ražošanas nozares interesēm netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 193. līdz 198. apsvērums.
6.3. Nesaistīto importētāju intereses
(192)
Divi lielākie izlasē iekļautie importētāji apstrīdēja to, ka tie neesot pietiekami sadarbojušies attiecībā uz pilnīgas informācijas sniegšanu par rentabilitāti un starpību starp iegādes un tālākpārdošanas cenām nesaistītiem pircējiem, savukārt viena no personām apstrīdēja to, ka esot liegusi piekļuvi grāmatvedībai, un apgalvoja, ka nekas nebūtu mainījies, ja piekļuve netiktu liegta. Personas apgalvoja, lai to lielums un uzņēmējdarbības modelis nav ļāvis sniegt tik sīkus datus, kā prasīts. Galīgajā posmā tiek apstiprināts, ka viena no personām atkal liegusi piekļuvi sava importētāja grāmatvedībai un ka neviena no tām, lai gan centušās, taču nav varējušas iesniegt tādus pilnīgus un izmantojamus rentabilitātes datus un informāciju par starpību starp iegādes un tālākpārdošanas cenām nesaistītiem klientiem, kurus iestādes būtu varējušas izmantot, analizējot nesaistīto importētāju situāciju. Ierobežotā informācija, ko abi uzņēmumi sniedza par iegādes un tālākpārdošanas cenām, lai gan nepārliecinoša, tomēr pilnībā atbilda informācijai par vispārējiem uzcenojumiem, kas apkopota pagaidu regulas 202. apsvērumā.
(193)
Pagaidu regulas 203. apsvērumā ieinteresētās personas bija aicinātas iesniegt papildu, izsmeļošu un pārbaudāmu informāciju, lai sīkāk analizētu pasākumu ietekmi uz piegādes ķēdi.
(194)
Pēc pagaidu pasākumu noteikšanas jaunas atbildes uz importētāju anketas jautājumiem nosūtīja divi nesaistīti importētāji. Turklāt piezīmes par Savienības interesēm tika saņemtas no citiem neiekļautiem importētājiem, Eiropas un starptautiskās tirdzniecības apvienības (Ārvalstu tirdzniecības apvienība), Zviedrijas importētāju apvienības, vairumtirgotājiem un mazumtirgotājiem (Svensk Handel), CCCLA un Savienības ražotāja, kurš ir ieinteresēts importā. Nevienā no šiem dokumentiem nebija pārliecinošu datu par pasākumu ietekmi uz piegādes ķēdi.
(195)
Viena persona apgalvoja, lai nodarbinātības rādītājs pakārtotajā nozarē, kuru ietekmēja maksājumi, ir novērtēts par zemu, ņemot vērā Eurostat statistiku, kas liecina, ka tirdzniecības uzņēmumos ir nodarbināti vairāk cilvēku (33 miljoni), nekā ražošanas uzņēmumos (31 miljons). Tomēr iesniegtie rādītāji attiecas uz importa un ražošanas nozari kopumā un tos nevar izmantot šīs izmeklēšanas vajadzībām.
(196)
Kopīgā dokumentā vairāki importētāji apgalvoja, ka pieci izlasē iekļautie importētāji saistībā ar attiecīgo ražojumu nodarbināja vairāk nekā 10 000 darbinieku, nevis 350 darbinieku, kā minēts pagaidu regulas 200. apsvērumā. Dati tika vēlreiz pārbaudīti. Jāuzsver, ka importētāju interešu analīzē ir ņemts vērā to darbavietu skaits, kuras ir saistītas ar attiecīgā ražojuma importu un tālākpārdošanu, tostarp atbalsta funkcijas. Šajos datos, protams, nebūtu jāiekļauj darbavietas, kas saistītas ar citām darbībām, piemēram, vairumtirdzniecība vai mazumtirdzniecība. Jāatgādina, ka iepriekšējā procedūras posmā 14 importētāju grupa lēsa, ka attiecīgo saistīto darbavietu skaits importētāju līmenī kopumā ir 7 000. Šis skaitlis šķiet saprātīgi lēsts, pamatojoties uz izlasē iekļauto importētāju situācijas ekstrapolāciju, ciktāl varēja izmantot viņu datus.
(197)
Vairākas personas sūdzējās par lielo bruto starpību, kas minēta pagaidu regulas 202. apsvērumā, apgalvojot, ka tā ir maldinoša. Tomēr izmeklēšana liecina, ka lielākā daļa importētāju, kuri atbildēja uz importētāju atlases jautājumiem, ziņoja, ka bruto starpība starp iegādes un tālākpārdošanas cenu svārstās no 50 % līdz 200 %, un atlasītie importētāji bija līdzīgā situācijā. Turklāt pēc pagaidu informācijas izpaušanas sūdzības iesniedzēji iesniedza vairākus piemērus, kas pamato pagaidu regulas 202. apsvērumā minētajā publikācijā sniegto informāciju, t. i., apstiprina attiecīgā ražojuma importa cenas attiecību pret mazumtirdzniecības cenu.
(198)
Kāds Apvienotās Karalistes ražotājs, kas ir ieinteresēts importā, paskaidroja, ka minētās starpības ir vajadzīgas, lai segtu konkrētas izmaksas, kas radušās Savienībā. Netika sniegti dati, kas ļautu aprēķināt minētās starpības uz apgrozījuma pamata.
(199)
Tā kā tikai no trim izlasē iekļautajiem importētājiem varēja saņemt un pārbaudīt noderīgus peļņas datus saistībā ar attiecīgā ražojuma importu un šie trīs importētāji tikai apmēram 3 % no attiecīgā ražojuma importa, attiecīgo vidējo svērto peļņu neatzina par pārliecinošu un līdz ar to neminēja pagaidu regulā. Tomēr jāatgādina, ka šī vidējā svērtā peļņa bija pietiekama (no 6 % līdz 10 %; diapazons ir norādīts konfidencialitātes labad).
(200)
Kāds importētājs apgalvoja, ka Savienībā nav pieejams pietiekams krāsotas akmensmasas keramikas produkcijas apjoms un ka tam nebija citas izvēles, kā vien importēt no ĶTR. Tas pats apgalvojums tika iesniegts pēc informācijas izpaušanas. Tomēr izmeklēšanā tika konstatēts, ka krāsotu akmensmasas keramiku var iepirkt no vairākiem avotiem, tostarp Savienības ražotājiem. Turklāt Savienības ražotājiem ir pietiekama ražošanas jauda, lai pārdotu vairāk Savienības tirgū.
(201)
Informācija, kas apkopota izmeklēšanas laikā, neļāva pareizi kvantitatīvi noteikt to, cik lielā mērā importētāji spētu pārnest iepirkuma cenu pieaugumus, kuri rastos saistībā ar ierosinātajiem maksājumiem. Tomēr, ja importam no ĶTR tiktu piemērots galīgais antidempinga maksājums un ņemot vērā informāciju par bruto un neto starpībām, nekas neliecina, ka importētāju uzņēmējdarbība ir apdraudēta. Kāds importētājs arī apgalvoja, ka netiktu nelabvēlīgi ietekmēti nozīmīgi tirgus dalībnieki un importētāji, kuru pamatdarbība nav keramikas galda piederumi un virtuves piederumi.
(202)
Tāpēc tiek secināts, ka pasākumu noteikšanai ierosinātajos līmeņos kopumā nav būtiskas negatīvas ietekmes uz nesaistīto attiecīgā ražojuma importētāju situāciju.
(203)
Jaunas papildu piezīmes par nesaistīto importētāju interesēm netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 199. līdz 211. apsvērums.
6.4. Citu ekonomikas nozaru intereses
(204)
Papildus aicinājumam pagaidu regulas 203. apsvērumā Komisija dienā, kad tika publicēti pagaidu pasākumi, tieši sazinājās ar tai zināmiem mazumtirgotājiem un mazumtirgotāju apvienībām, importētājiem, kuri, iespējams, darbojās mazumtirdzniecībā, un arī dizaineriem un aicināja tos aizpildīt attiecīgās anketas. Daži saņēmēji, kuri sākotnēji apgalvoja, ka esot mazumtirgotāji, atbildēja, ka izmeklēšana uz viņiem neattiecas, jo tie nenodarbojas ar šo uzņēmējdarbību. Komisija saņēma septiņas jaunas atbildes uz mazumtirgotāju anketām. Šie septiņi mazumtirgotāji IP veidoja 1 % no importa no ĶTR. Lielākā daļa atbilžu daudzējādi bija nepilnīgas, tomēr tās pēc iespējas tika analizētas. Atbildes netika saņemtas uz dizaineru anketas jautājumiem.
(205)
Šādi iegūtā informācija būtībā nesniedza tādus jaunus pierādījumus par citu ekonomikas nozaru interesēm, kas varētu mainīt secinājumu pagaidu regulas 217. apsvērumā.
(206)
Pēc pagaidu pasākumu publicēšanas informācija par Savienības interesēm attiecībā uz citām ekonomikas nozarēm tika saņemta gan no izlasē iekļautajiem, gan neiekļautajiem importētājiem (tostarp Polijas importētāja, kas darbojas reklāmas preču nozarē), Eiropas un starptautiskās tirdzniecības apvienības (Ārvalstu tirdzniecības apvienība), Zviedrijas importētāju apvienības, vairumtirgotājiem un mazumtirgotājiem (Svensk Handel), vairākiem mazumtirgotājiem, CCCLA un astoņiem kafijas grauzdēšanas uzņēmumiem (septiņi no tiem atrodas Itālijā, savukārt viena uzņēmuma galvenā mītne atrodas Austrijā).
(207)
Grauzdēšanas uzņēmumi apgalvoja, ka, ņemot vērā ļoti mazo tādu Savienības ražotāju skaitu, kuri apkalpo viņu tirgu (ne vairāk kā pieci), no kuriem lielākā daļa tieši vai ar māsas uzņēmumu starpniecību importē preces no ĶTR, un ņemot vērā ļoti lielo kafijas grauzdēšanas uzņēmumu skaitu (1500-3000), pasākumi pagaidu posmā ierosinātajā līmenī varētu neļaut viņiem iepirkt tieši tādas pašas preces arī turpmāk. Šo apgalvojumu nevar pieņemt. Pirmkārt, galīgie pasākumi ir zemākā līmenī, nekā pagaidu pasākumi. Otrkārt, izmeklēšanā konstatēja, ka Savienības ražotāji varētu vēl vairāk izmantot savu ražošanas potenciālu un turpināt apmierināt kafijas grauzdēšanas nozares vajadzības, ja tiktu novērsts kaitējums, ko rada imports par dempinga cenām no ĶTR. Ņemot vērā Savienības ražotāju lielo skaitu, ir ļoti iespējams, ka ir vairāk par pieciem tādiem Savienības ražotājiem, kas varētu izpildīt kafijas grauzdēšanas uzņēmumu pasūtījumus.
(208)
Kafijas grauzdēšanas uzņēmumi apgalvoja, ka antidempinga pasākumi negatīvi ietekmētu viņu eksportu, jo tie zaudētu konkurētspēju un būtu jārēķinās ar iespējamiem Ķīnas iestāžu pretpasākumiem. Tomēr nekas neliecina, ka noteikto pasākumu līmenis izraisītu konkurētspējas kritumu, ņemot vērā to, ka citi PTO dalībnieki arī ir noteikuši antidempinga pasākumus, kuri ietekmē šāda veida ražojumus. Apgalvojums par pretpasākumiem arī atzīts par nepamatotu.
(209)
Kafijas grauzdēšanas uzņēmumi apgalvoja, ka antidempinga pasākumi neizbēgami izraisītu viņu uzņēmējdarbības samazināšanos, pārdošanas apjoma kritumu, kafijas cenas vispārēju kāpumu HORECA uzņēmumos (viesnīcas, restorāni un sabiedriskā ēdināšana) un produktu un pakalpojumu kvalitātes kritumu. Tas viss, iespējams, apdraud daudz tiešo un netiešo darbavietu. Tomēr šie apgalvojumi nav pamatoti, ņemot vērā kafijas grauzdēšanas uzņēmumu pamatdarbību un secinājumus attiecībā uz pasākumu ietekmi uz piegādes ķēdi. Tiek arī atgādināts, ka to kopējo darbavietu skaitu, kuras saistītas ar kafijas grauzdēšanas uzņēmumu darbību visā pasaulē, nevar uzskatīt par atbilstīgu tādu darbavietu skaita aprēķina pamatu, kuras varētu būt apdraudētas, ja tiktu noteikti antidempinga pasākumi.
(210)
Divi mazumtirgotāji apgalvoja, ka Savienībā neražo pietiekami daudz new bone china un bone china kvalitātes porcelāna un ka tiem nav citas alternatīvas kā vien importēt no ĶTR. Pēc informācijas izpaušanas to pašu apgalvojumu izteica importētāju apvienība. Vispirms un kopumā jānorāda, ka antidempinga pasākumu mērķis ir atjaunot godīgu tirdzniecību, nevis apturēt importu. Šajā gadījumā pasākumu līmeni nevar uzskatīt par pārāk augstu. Otrkārt, izmeklēšanā tika konstatēts, ka šos ražojumus var iepirkt no vairākiem avotiem, tostarp Savienības ražotājiem. Visbeidzot Savienības ražotājiem ir ražošanas jauda, kas ļautu tiem vairāk pārdot Savienības tirgū un vēl vairāk izmantot potenciālu, ja tiktu noteikti galīgie antidempinga pasākumi.
(211)
Viens mazumtirgotājs apgalvoja, ka pasākumi varētu negatīvi ietekmēt konkrētas preces, kas paredzētas tūrisma tirgum. Tomēr nebija informācijas, kas varētu pamatot šo apgalvojumu. Arī attiecīgo preču nozīme nozarē ir neliela.
(212)
Kāds importētājs un vairumtirgotājs apgalvoja, ka pasākumu noteikšana izraisītu dažu nozīmīgu dalībnieku vertikālu tirgus konsolidāciju. Tomēr, ņemot vērā pašreizējo tirgus dalībnieku skaitu, īstermiņa un vidēja termiņa perspektīvā tas būtu maz ticams.
(213)
Papildus aspektiem, kuri jau aplūkoti pagaidu regulā, jānorāda, ka vairākas personas uzskatīja, ka nav pietiekami ņemtas vērā mazo uzņēmumu, piemēram, mazumtirgotāju, izplatītāju un uzņēmumu, kas darbojas reklāmas priekšmetu jomā, intereses. Pēc galīgās informācijas izpaušanas šo apgalvojumu atkārtoti iesniedza vairākas personas. Jāatzīst, ka kopumā mikrouzņēmumi un mazie uzņēmumi varētu būtu neaizsargātāki pret cenu paaugstinājumiem, kas rastos antidempinga maksājumu dēļ. Tomēr nav pierādījumu, ka noteiktajam pasākumu līmenim būs ievērojama negatīva ietekme uz citiem ekonomikas dalībniekiem, kas uzskatāmi par MVU. Tāpēc šī prasība tiek galīgi noraidīta.
(214)
Papildu piezīmes par citu ekonomikas nozaru interesēm netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 212. līdz 217. apsvērums.
6.5. Patērētāju (mājsaimniecību) intereses
(215)
Lai gan Komisija sazinājās ar personām, kas tieši pārstāv galapatērētāju, piemēram, patērētāju apvienību, intereses, tās neiesniedza piezīmes.
(216)
Vairākas personas apstrīdēja pagaidu regulas 222. apsvērumā minēto secinājumu par augstākām cenām. Pēc galīgās informācijas izpaušanas tika pausti līdzīgi apgalvojumi.
(217)
Maz ticamā gadījumā, ka maksājums tiek iekļauts izmaksās un to pilnībā sedz patērētāji, un pieņemot, ka saglabājas tādi paši importa apjomi un cenas, antidempinga maksājumi izraisītās papildu izmaksas uz mājsaimniecību gadā būtu mazākas par EUR 1. Šāds aprēķins ir balstīts uz IP importa apjomiem un vērtībām, ierosināto maksājumu līmeni un mājsaimniecību skaitu Savienībā.
(218)
Šādu ietekmi nevar uzskatīt par pietiekamu, lai tā atsvērtu pozitīvo ietekmi uz Savienības ražošanas nozari, proti, tiktu ierobežots kaitējums, ko radījis imports par dempinga cenām no ĶTR.
(219)
Kāda persona apgalvoja, ka pasākumi varētu izraisīt lētāku galda piederumu nepietiekamību. Pēc galīgās informācijas izpaušanas apgalvojums tika atkārtots. Tomēr šis apgalvojums nav pamatots, jo, kā teikts pagaidu regulas 157. apsvērumā, Savienības ražošanas nozare apgādā visus tirgus (tostarp arī lētāku galda piederumu tirgu).
(220)
Papildu piezīmes par patērētāju (mājsaimniecību) interesēm netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 218. līdz 226. apsvērums.
6.6. Secinājums par Savienības interesēm
(221)
Ņemot vērā iepriekš minēto, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulā iekļautais novērtējums.
(222)
Tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 227. līdz 229. apsvērums.
7. GALĪGIE ANTIDEMPINGA PASĀKUMI
7.1. Kaitējuma novēršanas līmenis
(223)
Tika apgalvots, ka peļņas starpība, ko izmantoja, lai aprēķinātu maksājuma apmēru, kas nepieciešams, lai novērstu kaitējošā dempinga ietekmi, bijusi pārāk augsta. Šis apgalvojums tika noraidīts, kā paskaidrots iepriekš 4.5.3.3. sadaļā.
(224)
Vairākas personas apšaubīja mērķa peļņu, kas tika izmantota kaitējuma starpības aprēķinā. Šīs piezīmes ir aplūkotas iepriekš 135. līdz 142. apsvērumā. Pamatojoties uz minēto piezīmju analīzi, tiek secināts, ka būtu jāsaglabā mērķa peļņa 6 % apmērā.
(225)
Citas piezīmes par kaitējuma novēršanas līmeni netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināta pagaidu regulas 230. līdz 234. apsvērumā aprakstītā metodoloģija.
7.2. Galīgie pasākumi
(226)
Ņemot vērā secinājumus, kas izdarīti attiecībā uz dempingu, kaitējumu, cēloņsakarību un Savienības interesēm, un saskaņā ar pamatregulas 9. panta 4. punktu attiecīgā ražojuma importam būtu jāpiemēro galīgie antidempinga maksājumi zemākās dempinga un kaitējuma novēršanas starpības līmenī saskaņā ar “mazākā maksājuma” noteikumu. Tādējādi visas maksājuma likmes būtu jānosaka dempinga starpību līmenī.
(227)
Nelielā korekcija, kas minēta iepriekš 115. un 132. apsvērumā, nozīmē, ka tika pārskatītas cenu samazinājuma starpības, kas ietekmēja turpmāk norādītās kaitējuma starpības. Ierosinātie galīgie antidempinga maksājumi ir šādi.
Uzņēmums
Dempinga starpība (%)
Kaitējuma starpība (%)
Galīgā maksājuma likme (%)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd un Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
44,8
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
92,6
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
110,1
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd, un Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
79,1
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
45,7
22,9
Visi pārējie ražotāji eksportētāji, ka sadarbojās
17,9
79,0
17,9
Visi pārējie uzņēmumi
36,1
110,1
36,1
(228)
Individuālās uzņēmumu antidempinga maksājuma likmes, kas norādītas šajā regulā, tika noteiktas, pamatojoties uz šīs izmeklēšanas konstatējumiem. Tāpēc tās atspoguļo stāvokli, kas izmeklēšanas laikā konstatēts saistībā ar šiem uzņēmumiem. Tādējādi šīs maksājuma likmes (pretēji valsts mēroga maksājumam, kas piemērojams “visiem pārējiem uzņēmumiem”) ir piemērojamas vienīgi to ĶTR izcelsmes ražojumu importam, kurus ražo minētie uzņēmumi un tāpēc arī konkrēti minētie tiesību subjekti. Šīs likmes neattiecas ne uz tāda attiecīgā ražojuma importu, ko ražojis cits uzņēmums, kura nosaukums konkrēti nav minēts šīs regulas rezolutīvajā daļā, ne uz tiesību subjektiem, kas saistīti ar konkrēti minētajiem, un uz šiem citiem uzņēmumiem attiecas maksājuma likme, kas piemērojama “visiem pārējiem uzņēmumiem”.
(229)
Lai iespējami mazinātu antidempinga pasākumu apiešanas risku maksājuma likmju lielo atšķirību dēļ, tiek uzskatīts, ka šajā gadījumā ir nepieciešami īpaši pasākumi, kas nodrošinātu antidempinga maksājumu pareizu piemērošanu. Īpašie pasākumi ietver to, ka dalībvalstu muitas dienestiem tiek uzrādīts derīgs rēķins, kurš atbilst šīs regulas II pielikumā izklāstītajām prasībām. Uz importu, kam nav pievienots šāds rēķins, attiecina atlikušo antidempinga maksājumu, kas piemērojams visiem pārējiem eksportētājiem.
(230)
Ja uzņēmumam, kam piemēro turpmāk norādītās mazākās individuālās maksājuma likmes, pēc attiecīgo pasākumu noteikšanas būtiski palielinās eksporta apjoms, šā palielinājuma dēļ var uzskatīt, ka notikušas tirdzniecības modeļa pārmaiņas, kuras izraisījusi pasākumu noteikšana pamatregulas 13. panta 1. punkta nozīmē. Šādos apstākļos un ar noteikumu, ka ir ievēroti nosacījumi, var sākt izmeklēšanu, kas vērsta pret pasākumu apiešanu. Minētajā izmeklēšanā inter alia var pārbaudīt vajadzību atcelt individuālās maksājuma likmes un pēc tam noteikt attiecīgo valsts mēroga maksājumu.
(231)
Ikviena prasība piemērot individuālu antidempinga maksājuma likmi (piemēram, pēc uzņēmuma nosaukuma maiņas vai jaunas ražotnes vai pārdošanas struktūras izveides) nekavējoties būtu jāadresē Komisijai (11) kopā ar visu attiecīgo informāciju, jo īpaši par visām tādām pārmaiņām uzņēmuma darbībā, kas saistītas ar ražošanu, pārdošanu iekšzemes tirgū un eksportam un kas, piemēram, saistītas ar minēto nosaukuma maiņu vai pārmaiņām ražošanas un pārdošanas struktūrās. Tad vajadzības gadījumā šī regula tiks attiecīgi grozīta, atjauninot to uzņēmumu sarakstu, kuriem piemēro individuālās maksājuma likmes.
(232)
Lai nodrošinātu antidempinga maksājuma pareizu piemērošanu, valsts mēroga maksājuma līmenis būtu jāpiemēro ne vien ražotājiem eksportētājiem, kas nesadarbojās, bet arī ražotājiem, kuri IP laikā ražojumu neeksportēja uz Savienību.
(233)
Lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret jaunajiem eksportētājiem un šīs regulas I pielikumā minētajiem uzņēmumiem, kas izmeklēšanas periodā sadarbojās, bet netika iekļauti izlasē, būtu jāiekļauj noteikums, ka šiem uzņēmumiem piemērojamā vidējā svērtā maksājuma likme jāpiemēro arī visiem jaunajiem eksportētājiem, jo pretējā gadījumā tiem saskaņā ar pamatregulas 11. panta 4. punktu būtu tiesības uz pārskatīšanu.
(234)
Visas personas tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, uz kuru pamata tika plānots ieteikt galīgā antidempinga maksājuma noteikšanu ĶTR izcelsmes keramikas galda piederumu un virtuves piederumu importam un to summu galīgo iekasēšanu, kuras nodrošinātas ar pagaidu maksājumu (“galīgās informācijas izpaušana”). Visām personām tika atvēlēts termiņš, kurā tās varēja sniegt piezīmes par izpausto galīgo informāciju.
(235)
Piezīmes, ko bija iesniegušas ieinteresētās personas, tika izskatītas un vajadzības gadījumā ņemtas vērā.
7.3. Pagaidu antidempinga maksājumu galīgā iekasēšana
(236)
Ņemot vērā konstatētās dempinga starpības apmēru un Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma līmeni, tiek uzskatīts, ka galīgi jāiekasē summas, kuras nodrošinātas ar pagaidu regulā noteikto pagaidu antidempinga maksājumu, ievērojot noteiktā galīgā maksājuma apmēru,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
1. Ar šo tiek noteikts galīgais antidempinga maksājums tādu ĶTR izcelsmes keramikas galda piederumu un virtuves piederumu importam (izņemot keramikas nažus, no keramikas izgatavotas garšvielu dzirnaviņas un šo dzirnaviņu keramikas daļas, kas paredzētas malšanai, mizojamos nažus no keramikas, nažu asinātājus no keramikas un no kordierīta keramikas izgatavotus picas akmeņus, kurus izmanto picu vai maizes cepšanai), kurus patlaban klasificē ar KN kodiem ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 un ex 6912 00 90 (TARIC kodi 6911100090, 6912001011, 6912001091, 6912003010, 6912005010 un 6912009010).
2. Galīgā antidempinga maksājuma likme, ko piemēro 1. punktā aprakstītā turpmāk minēto uzņēmumu ražojumu neto cenai ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļa samaksas, ir šāda.
Uzņēmums
Maksājums (%)
TARIC papildu kods
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd;
Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd.
18,3
B349
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
B350
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
B351
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited;
Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd;
Shandong Silver Phoenix Co., Ltd;
Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd;
Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd;
Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd;
Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd;
Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd.
17,6
B352
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
B353
I pielikumā norādītie uzņēmumi
17,9
Visi pārējie uzņēmumi
36,1
B999
3. Šā panta 2. punktā minētajiem uzņēmumiem noteiktās individuālās antidempinga maksājumu likmes piemēro tikai tad, ja dalībvalstu muitas dienestiem tiek uzrādīts derīgs rēķins, kas atbilst II pielikumā minētajām prasībām. Ja šāds rēķins netiek uzrādīts, piemēro “visiem pārējiem uzņēmumiem” noteikto maksājumu.
4. Ja vien nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
2. pants
1. Atmaksā summas, kas saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1072/2012 nodrošinātas ar pagaidu antidempinga maksājumu par tādu ĶTR izcelsmes no keramikas izgatavotas garšvielu dzirnaviņu un šo dzirnaviņu keramikas daļu, kas paredzētas malšanai, mizojamo nažu no keramikas, nažu asinātāju no keramikas un no kordierīta keramikas izgatavotu picas akmeņu, kurus izmanto picu vai maizes cepšanai, importu.
2. Galīgi iekasē summas, kas saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1072/2012 nodrošinātas ar antidempinga pagaidu maksājumu par tādu ĶTR izcelsmes keramikas galda piederumu un virtuves piederumu importu (izņemot keramikas nažus, garšvielu dzirnaviņas no keramikas un šo dzirnaviņu keramikas daļas, kas paredzētas malšanai, mizojamos nažus no keramikas, nažu asinātājus no keramikas un no kordierīta keramikas ražotus picas akmeņus, kurus izmanto picu vai maizes cepšanai). Nodrošinātās summas, kas pārsniedz galīgās antidempinga maksājuma likmes, atmaksā.
3. pants
Regulas 1. panta 2. punktu var grozīt, iekļaujot jauno ražotāju eksportētāju to uzņēmumu sarakstā, kuri sadarbojās, bet nebija iekļauti izlasē un uz kuriem tādējādi attiecas vidējā svērtā maksājuma likme 17,9 %, ja kāds jauns ražotājs eksportētājs no ĶTR iesniedz Komisijai pietiekamus pierādījumus par to, ka:
a)
izmeklēšanas periodā (no 2011. gada 1. janvāra līdz 2011. gada 31. decembrim) tas nav eksportējis uz Savienību 1. panta 1. punktā aprakstīto ražojumu;
b)
tas nav saistīts ne ar vienu eksportētāju vai ražotāju ĶTR, uz kuru attiecas ar šo regulu noteiktie antidempinga pasākumi; un
c)
tas faktiski ir eksportējis uz Savienību attiecīgo ražojumu pēc izmeklēšanas perioda, kas ņemts vērā, nosakot pasākumus, vai ir uzņēmies neatsaucamas līgumsaistības eksportēt uz Savienību ievērojamu daudzumu.
4. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 13. maijā