NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/560
ze dne 15. prosince 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013, pokud jde o systém povolení pro výsadbu révy
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (1), a zejména na článek 69 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (2), a zejména na čl. 64 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1308/2013 obsahuje v části II hlavě I kapitole III pravidla týkající se systému povolení pro výsadbu révy, která ode dne 1. ledna 2016 zrušují a nahrazují přechodný režim práv na výsadbu stanovený v části II hlavě I kapitole III oddíle IVa pododdíle II nařízení Rady (ES) č.1234/2007 (3). Tato kapitola stanoví pravidla týkající se trvání, řízení a kontroly systému povolení pro výsadbu révy a zmocňuje Komisi k přijímání aktů v přenesené pravomoci v oblasti řízení tohoto systému. Přechodný režim práv na výsadbu stanovený v části II hlavě I kapitole III oddíle IVa pododdíle II nařízení (ES) č. 1234/2007 zůstává v platnosti do 31. prosince 2015 v souladu s čl. 230 odst. 1 písm. b) bodem ii) nařízení (EU) č. 1308/2013.
(2)
Článek 62 nařízení (EU) č. 1308/2013 stanoví obecný požadavek, aby členské státy udělovaly povolení k výsadbě vinné révy na základě žádostí producentů, kteří mají v úmyslu provádět výsadbu nebo opětovnou výsadbu vinné révy. Odstavec 4 uvedeného článku však stanoví, že některé plochy jsou ze systému povolení pro výsadbu révy, a tudíž i z tohoto obecného požadavku, vyňaty. Je nezbytné stanovit pravidla týkající se podmínek pro použití této výjimky. Vinice k pokusným účelům nebo za účelem produkce roubů by měly být využívány pouze pro stanovené účely, aby se zabránilo obcházení nového systému, a výrobky z révy vinné z těchto vinic by měly být uváděny na trh jen v případě, že podle názoru členských států nebudou představovat riziko narušení trhu. V zájmu zajištění plynulého přechodu z režimu práv na výsadbu na nový systém povolení pro výsadbu révy, by mělo být povoleno pokračování stávajících vinohradnických pokusů a produkce roubů v souladu se stávajícímipravidly. Výjimka by se měla vztahovat na vinice, jejichž víno nebo výrobky z révy vinné jsou určeny výhradně ke spotřebě v domácnosti daného vinaře, vzhledem k tomu, že za určitých podmínek nepřispívají k narušení trhů. Ze stejného důvodu by výjimka měla být poskytnuta za stejných podmínek i organizacím, které neprovozují obchodní činnost. Výjimka by se dále měla vztahovat i na vinice založené producentem, který přišel o určitou plochu osazenou révou v důsledku vyvlastnění ve veřejném zájmu podle vnitrostátního práva za předpokladu, že ztráta půdy osazené révou v takových případech nezávisí na vůli producenta. Měla by však být stanovena podmínka týkající se maximální rozlohy nové plochy s cílem předejít ohrožení obecných cílů systému povolení pro výsadbu révy.
(3)
Ustanovení čl. 64 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 1308/2013 obsahují pravidla týkající se udělování povolení pro novou výsadbu a rovněž kritéria způsobilosti a prioritní kritéria, která mohou členské státy použít. V souvislosti s některými kritérii způsobilosti a prioritními kritérii by měly být stanoveny konkrétní podmínky s cílem vytvořit rovné podmínky pro jejich používání a zabránit tomu, aby producenti, jimž jsou povolení udělována, systém povolení obcházeli. Navíc by měla být přidána tři nová kritéria: nové kritérium způsobilosti týkající se zneužití pověsti chráněných zeměpisných označení, nové prioritní kritérium zvýhodňující producenty, kteří dodržují pravidla systému a nemají ve svém zemědělském podniku opuštěné vinice, a nové prioritní kritérium zvýhodňující neziskové organizace se sociálním účelem, které získaly pozemky zabavené v případě terorismu a jiných druhů trestné činnosti. Nové kritérium způsobilosti reaguje na potřebu chránit pověst konkrétních zeměpisných označení podobným způsobem jako pověst konkrétních označení původu a zajistit, že nebudou ohrožena novou výsadbou. První nové prioritní kritérium zvýhodňuje některé žadatele na základě určitých okolností nasvědčujících tomu, že dodržují pravidla systému povolení a nežádají o povolení pro výsadbu nových vinic, pokud již vlastní neproduktivní vinice, pro něž by mohli obdržet povolení pro opětovnou výsadbu. Cílem druhého nového prioritního kritéria je zvýhodnit neziskové organizace se sociálním účelem, které získaly pozemky zabavené v případě terorismu a jiných druhů trestné činnosti, a podpořit tak sociální využívání půdy, u níž by jinak hrozilo riziko, že nebude využívána k produkci.
(4)
S přihlédnutím k článku 118 nařízení (EU) č. 1306/2013 a za účelem řešení přírodních a sociálně-ekonomických rozdílů a odlišných růstových strategií hospodářských subjektů v jednotlivých oblastech v rámci určitého území by mělo být členským státům umožněno používat v těchto oblastech odlišně na regionální úrovni, pro konkrétní oblasti způsobilé pro chráněné označení původu, konkrétní oblasti způsobilé pro chráněné zeměpisné označení nebo pro oblasti bez zeměpisného označení jak kritéria způsobilosti a prioritní kritéria uvedená v čl. 64 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 1308/2013, tak nová kritéria způsobilosti a prioritní kritéria doplněná tímto nařízením. Tyto rozdíly v používání uvedených kritérií v jednotlivých oblastech v rámci určitého území by měly vždy vycházet z rozdílů mezi těmito oblastmi.
(5)
S cílem reagovat na případy obcházení kritérií, které tento akt neupravuje, by členské státy měly přijmout opatření, jimiž zabrání tomu, aby žadatelé o povolení obcházeli kritéria způsobilosti nebo prioritní kritéria, pokud se na tyto případy již nyní nevztahují specifická ustanovení proti obcházení konkrétních kritérií způsobilosti a prioritních kritérií uvedená v tomto nařízení.
(6)
Ustanovení čl. 66 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013 stanoví možnost souběžné existence vinic, které se producent zavázal vyklučit, a nově vysázených vinic. Aby se zabránilo nesrovnalostem, měly by mít členské státy možnost vhodnými prostředky zajistit, že závazek provést vyklučení bude skutečně realizován, včetně požadavku na složení jistoty při předem udělovaných povoleních k opětovné výsadbě. Kromě toho je třeba upřesnit, že v případě, že vyklučení nebude provedeno ve čtyřleté lhůtě stanovené uvedeným ustanovením, měla by být plocha osázená révou, jejíž vyklučení bylo přislíbeno, považována za nepovolenou výsadbu.
(7)
Ustanovení čl. 66 odst. 3 nařízení (EU) č. 1308/2013 umožňuje členským státům, aby na základě doporučení uznávaných a reprezentativních profesních organizací omezily opětovnou výsadbu v oblastech způsobilých pro produkci révy vinné s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením. Měla by být stanovena opodstatnění takových rozhodnutí o omezení nebo důvody k nim, aby se upřesnily meze jejich působnosti a zároveň zajistila soudržnost systému a předešlo se jeho obcházení. Zejména je nutno zajistit, aby automatické udělování povolení pro opětovnou výsadbu stanovené v čl. 66 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013 nelimitovalo možnost členských států omezit vydávání povolení pro konkrétní oblasti v souladu s čl. 63 odst. 2 písm. b) a s čl. 63 odst. 3. Je však třeba objasnit, že některé specifické případy nelze považovat za obcházení systému.
(8)
Článek 64 nařízení (EU) č. 1306/2013 stanoví správní sankce v případě nesplnění kritérií způsobilosti, závazků nebo jiných povinností vyplývajících z použití právních předpisů v odvětví zemědělství. Za účelem zajištění odrazujícího účinku by členské státy měly mít možnost tyto sankce odstupňovat podle obchodní hodnoty vína vyprodukovaného na dotčených vinicích. V souladu s čl. 71 odst. 4 nařízení (EU) č. 1308/2013 by správní sankce v souvislosti s nepovolenou výsadbou měly být stanoveny s cílem zajistit odrazující účinek. Minimální výše těchto sankcí by měla odpovídat průměrnému ročnímu příjmu na hektar vinic na úrovni Unie, vypočtenému podle hrubé marže na hektar vinic. Podle této minimální hodnoty by mělo být zavedeno postupné odstupňování v závislosti na době, po kterou k nesplnění docházelo. Členské státy by rovněž měly mít možnost používat vyšší minimální sankce u producentů v určité oblasti, v níž je odhadovaný průměrný roční příjem na hektar vyšší než minimální hodnota stanovená na úrovni EU. Toto zvýšení minimální hodnoty sankcí by mělo být úměrné odhadovanému průměrnému ročnímu příjmu na hektar v oblasti, kde se nepovolená vinice nachází,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Plochy vyňaté ze systému povolení pro výsadbu révy
1. Systém povolení pro výsadbu révy stanovený v části II hlavě I kapitole III nařízení (EU) č. 1308/2013 se nevztahuje na výsadbu nebo opětovnou výsadbu vinic uvedených v čl. 62 odst. 4 daného nařízení, která splňuje příslušné podmínky uvedené v odstavcích 2, 3 a 4 tohoto článku.
2. Na výsadbu nebo opětovnou výsadbu vinic k pokusným účelům nebo za účelem produkce roubů se vztahuje povinnost předchozího oznámení příslušným orgánům. Toto oznámení musí obsahovat veškeré relevantní informace týkající se těchto vinic a období, během něhož bude probíhat pokus, případně období, během něhož se bude daná vinice využívat k produkci roubů. Prodloužení těchto období musí být rovněž oznámeno příslušným orgánům.
Tam, kde se má za to, že neexistují rizika narušení trhu, mohou členské státy rozhodnout, že v průběhu období uvedených v prvním pododstavci je možno hrozny sklizené na těchto vinicích a výrobky z révy vinné získané z těchto hroznů uvádět na trh. Na konci těchto období musí producent buď:
a)
získat povolení v souladu s článkem 64 nebo 68 nařízení (EU) č. 1308/2013 pro danou vinici, aby bylo možno hrozny sklizené na této vinici a výrobky z révy vinné získané z těchto hroznů uvádět na trh; nebo
b)
tuto vinici na vlastní náklady vyklučit v souladu s čl. 71 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013.
Všechny vinice určené k pokusným účelům nebo produkci roubů vysazené před 1. lednem 2016 na základě udělení práv na novou výsadbu musí i po tomto datu nadále splňovat všechny podmínky stanovené pro využívání těchto práv až do konce období daného pokusu nebo období využívání vinice k produkci roubů, pro která byla tato práva udělena. Po uplynutí těchto období se použijí pravidla stanovená v prvním a druhém pododstavci.
3. Na výsadbu nebo opětovnou výsadbu vinic, jejichž víno nebo výrobky z révy vinné jsou určeny výhradně ke spotřebě v domácnosti daného vinaře, se vztahují následující podmínky:
a)
jejich plocha nepřesahuje 0,1 ha;
b)
příslušný vinař není zapojen do komerční produkce vína nebo jiných výrobků z révy vinné.
Pro účely tohoto odstavce mohou členské státy považovat některé organizace, které neprovozují obchodní činnost, za rovnocenné domácnostem vinaře.
Členské státy mohou rozhodnout, že výsadba uvedená v prvním pododstavci podléhá oznamovací povinnosti.
4. Producent, který přišel o určitou plochu osázenou révou v důsledku vyvlastnění ve veřejném zájmu podle vnitrostátního práva, je oprávněn osázet novou plochu za předpokladu, že tato nově osázená plocha z hlediska čisté kultury nepřesáhne 105 % plochy, o niž producent přišel. Tato nově osázená plocha bude zapsána do registru vinic.
5. Vyklučení ploch, na něž se vztahuje výjimka uvedená v odstavcích 2 a 3, nevede k udělení povolení k opětovné výsadbě podle článku 66 nařízení (EU) č. 1308/2013. Toto povolení se však uděluje v případě vyklučení ploch, které byly nově osázeny na základě výjimky uvedené v odstavci 4.
Článek 2
Kritéria pro udělování povolení
1. V případě, že členské státy použijí kritérium způsobilosti uvedené v čl. 64 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1308/2013, použijí se pravidla stanovená v příloze I části A tohoto nařízení.
Členské státy mohou rovněž použít dodatečné objektivní a nediskriminační kritérium stanovující, že se má za to, že žádost nepředstavuje významné riziko z hlediska zneužití pověsti daných chráněných zeměpisných označení, pokud veřejné orgány existenci takového rizika neprokáží. Pravidla týkající se použití tohoto dodatečného kritéria jsou uvedena v příloze I části B.
2. V případě, že se členské státy rozhodnou při udělování povolení pro novou výsadbu použít jedno nebo více kritérií způsobilosti uvedených v čl. 64 odst. 1 písm. a) až c) nařízení (EU) č. 1308/2013 a dodatečné kritérium uvedené v odstavci 1 tohoto článku, mohou tato kritéria použít na celostátní nebo nižší územní úrovni.
3. V případě, že členské státy použijí jedno nebo více prioritních kritérií uvedených v čl. 64 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013, použijí se pravidla uvedená v příloze II částech A až H tohoto nařízení.
Členské státy mohou použít rovněž dodatečná objektivní a nediskriminační kritéria týkající se předcházejícího chování producenta a neziskových organizací se sociálním účelem, které získaly pozemky zabavené v případě terorismu a jiných druhů trestné činnosti. Pravidla týkající se uplatnění těchto dodatečných kritérií jsou uvedena v příloze II části I.
4. V případě, že se členské státy rozhodnou při udělování povolení pro novou výsadbu použít jedno nebo více prioritních kritérií uvedených v čl. 64 odst. 2 písm. a) až h) nařízení (EU) č. 1308/2013 a dodatečná kritéria uvedená v odstavci 3 tohoto článku, mohou tato kritéria použít buď jednotně na celostátní úrovni, nebo s různou úrovní důležitosti v různých oblastech členských států.
5. Využití jednoho nebo více kritérií uvedených v čl. 64 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013 jako kritérií způsobilosti na jedné ze zeměpisných úrovní uvedených v čl. 63 odst. 2 se považuje za řádně odůvodněné pro účely čl. 64 odst. 1 písm. d), pokud je cílem jejich využití řešení konkrétního problému, který ovlivňuje odvětví vinařství na této konkrétní zeměpisné úrovni a který lze řešit pouze takovým omezením.
6. Aniž jsou dotčena pravidla stanovená v přílohách I a II s ohledem na konkrétní kritéria způsobilosti a prioritní kritéria, musí členské státy tam, kde je to nezbytné, přijmout dodatečná opatření, jejichž cílem je zabránit tomu, aby žadatelé o povolení obcházeli kritéria způsobilosti a prioritní kritéria uvedená v těchto přílohách.
Článek 3
Předem povolená opětovná výsadba
Členské státy mohou podmínit udělení povolení producentovi, který se zaváže k vyklučení plochy osázené révou v souladu s čl. 66 odst. 2 nařízení č. 1308/2013, požadavkem složení jistoty.
V každém případě se pro plochu, jejíž vyklučení bylo přislíbeno, ale nebylo producenty provedeno do konce čtvrtého roku od data vysazení nových vinic, použije článek 71 nařízení (EU) č. 1308/2013.
Článek 4
Omezení opětovné výsadby
Členské státy mohou omezit opětovnou výsadbu na základě čl. 66 odst. 3 nařízení (EU) č. 1308/2013 v případě, že se konkrétní plocha, na níž má být opětovná výsadba provedena, nachází v oblasti, v níž je vydávání povolení pro novou výsadbu omezeno v souladu s čl. 63 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1308/2013 a za předpokladu, že toto rozhodnutí je odůvodněno potřebou zabránit jasně prokázanému riziku značného znehodnocení konkrétního chráněného označení původu nebo chráněného zeměpisného označení.
Riziko značného znehodnocení uvedené v prvním odstavci neexistuje v případě, že:
a)
konkrétní plocha, na níž má být provedena opětovná výsadba, se nachází ve stejné oblasti chráněného označení původu nebo chráněného zeměpisného označení jako vyklučená plocha a opětovná výsadba vinic splňuje stejnou specifikaci chráněného označení původu nebo chráněného zeměpisného označení jako vyklučená plocha;
b)
opětovná výsadba je zaměřena na výrobu vína bez zeměpisného označení za předpokladu, že žadatel ve vztahu k nové výsadbě dodržuje stejné závazky jako závazky uvedené příloze I částech A a B bodě 2) tohoto nařízení.
Článek 5
Sankce a náhrada nákladů
Členské státy uloží finanční sankce producentům, kteří nedodrží povinnost stanovenou v čl. 71 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013.
Minimální výše této finanční sankce činí:
a)
6 000 EUR na hektar, pokud producent provede vyklučení veškeré nepovolené výsadby do čtyř měsíců ode dne, kdy byl informován o nesrovnalosti, jak je uvedeno v čl. 71 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013;
b)
12 000 EUR na hektar, pokud producent provede vyklučení veškeré nepovolené výsadby v průběhu prvního roku následujícího po uplynutí tohoto čtyřměsíčního období;
c)
20 000 EUR na hektar, pokud producent provede vyklučení veškeré nepovolené výsadby po uplynutí prvního roku následujícího po uplynutí tohoto čtyřměsíčního období.
V případě, že je roční příjem v oblasti, kde se nacházejí dotčené vinice, odhadován na více než 6 000 EUR na hektar, mohou členské státy zvýšit minimální částky stanovené v druhém pododstavci úměrně průměrnému ročnímu příjmu na hektar odhadovanému pro tuto oblast.
V případě, že členský stát zajistí vyklučení nepovolené výsadby vlastními prostředky, vypočtou se příslušné náklady, které ponese producent podle s čl. 71 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013, objektivně při zohlednění nákladů na pracovní sílu, využití strojů a dopravních prostředků, případně jiných vzniklých nákladů. Tyto náklady budou přičteny k příslušné sankci.
Článek 6
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. prosince 2014.
KOMISIJAS DELEĢĒTĀ REGULA (ES) 2015/560
(2014. gada 15. decembris),
ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1308/2013 attiecībā uz vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1308/2013, ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007 (1), un jo īpaši tās 69. pantu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1306/2013 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu (2) un jo īpaši tās 64. panta 6. punktu,
tā kā:
(1)
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 II daļas I sadaļas III nodaļā ir iekļauti noteikumi par vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu, ar kuriem no 2016. gada 1. janvāra atceļ un aizstāj stādīšanas tiesību pārejas režīmu, kas noteikts Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 (3) II daļas I sadaļas III nodaļas IVa iedaļas II apakšiedaļā. Šajā nodaļā ir izklāstīti noteikumi par vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmas ilgumu, pārvaldību un kontroli, un ar šo nodaļu Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz šīs shēmas pārvaldību. Stādīšanas tiesību pārejas režīmu, kas noteikts Regulas (EK) Nr. 1234/2007 II daļas I sadaļas III nodaļas IVa iedaļas II apakšiedaļā, paliek spēkā līdz 2015. gada 31. decembrim saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 230. panta 1. punkta b) apakšpunkta ii) punktu.
(2)
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 62. pants nosaka pienākumu dalībvalstīm piešķirt atļauju vīnogulāju stādīšanai, pamatojoties uz to ražotāju pieteikumu, kuri nodomājuši stādīt vai atkārtoti stādīt vīnogulājus. Tomēr minētā panta 4. punktā ir paredzēts, ka dažas platības ir atbrīvotas no vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmas un līdz ar to - arī no šīs vispārējās prasības. Ir jāizstrādā noteikumi par šā atbrīvojuma piemērošanas nosacījumiem. Platības, kas ir paredzētas eksperimentāliem nolūkiem vai potzaru audzētavām, būtu jāizmanto tikai norādītajiem mērķiem, lai novērstu jaunās sistēmas apiešanu, un vīnkopības produktus, kas iegūti no šādām platībām, nedrīkstētu laist tirgū, izņemot tad, ja dalībvalstis uzskata, ka nav tirgus traucējumu risku. Pašreizējie vīnogu audzēšanas izmēģinājumi un potzaru audzētavu darbība būtu jāatļauj arī turpmāk, ievērojot spēkā esošos noteikumus, lai nodrošinātu netraucētu pāreju no stādīšanas tiesību režīma uz jauno vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu. Platībām, no kurām iegūtais vīns vai vīna produkti paredzēti vienīgi patēriņam vīna ražotāja mājsaimniecībā, vajadzētu gūt labumu no šāda atbrīvojuma, jo noteiktos apstākļos tās neveicina tirgus traucējumus. Šā paša iemesla dēļ šāds atbrīvojums būtu jāattiecina arī uz tādām organizācijām, kurām nav komerciālas darbības un kuras atbilst tiem pašiem nosacījumiem. Platībām, kuras ierīkojuši ražotāji, kas zaudējuši noteiktu ar vīnogulājiem apstādītu platību sabiedrības interesēs veiktā obligātā iepirkuma dēļ saskaņā ar valsts tiesību aktiem, arī vajadzētu gūt labumu no atbrīvojuma, ņemot vērā to, ka zaudējumi par zemi, kas apstādīta ar vīnogulājiem, šādos gadījumos ir neatkarīgi no ražotāja gribas. Tomēr būtu jāparedz nosacījums attiecībā uz jaunās platības maksimālo laukumu, lai nepieļautu vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmas vispārīgo mērķu pārkāpšanu.
(3)
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 1. punktā un 2. punktā ir paredzēti noteikumi attiecībā uz jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršanu un noteikti atbilstības un prioritārie kritēriji, ko dalībvalstis var piemērot. Būtu jānosaka īpaši nosacījumi saistībā ar dažiem atbilstības un prioritāriem kritērijiem, lai izveidotu vienlīdzīgus nosacījumus attiecībā uz to īstenošanu un lai nepieļautu, ka ražotāji, kam piešķirtas atļaujas, apiet atļauju sistēmu. Turklāt būtu jāpievieno trīs jauni kritēriji: jauns atbilstības kritērijs par aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reputācijas piesavināšanos, jauns prioritārais kritērijs par labu tiem ražotājiem, kuri atbilst shēmas noteikumiem un nav atteikušies no vīna dārziem savā saimniecībā, jauns prioritārais kritērijs par labu bezpeļņas organizācijām ar sociālu mērķi, kuras saņēmušas zemi, kas bijusi konfiscēta saistībā ar terora aktiem un citiem noziegumu veidiem. Jaunais atbilstības kritērijs atbilst vajadzībai aizsargāt īpašu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reputāciju tāpat kā īpašu cilmes vietu nosaukumu reputāciju, nodrošinot, ka jaunie stādījumi tos neapdraud. Pirmais jaunais prioritārais kritērijs dod priekšroku konkrētiem pretendentiem, pamatojoties uz viņu priekšvēsturi, kas liecina par atļauju sistēmas noteikumu ievērošanu, un to, ka viņi neiesniedz pieteikumus uz atļaujām ierīkot jaunus stādījumus, kamēr tiem ir platības, kas apstādītas ar vairs neražojošiem vīnogulājiem, kuras varētu būt par iemeslu atkārtotas stādīšanas atļauju pieprasīšanai. Otrā jaunā prioritārā kritērija mērķis ir atbalstīt bezpeļņas organizācijas ar sociālu mērķi, kuras saņēmušas zemi, kas bijusi konfiscēta saistībā ar terora aktiem un citiem noziegumu veidiem, lai veicinātu tādas zemes sociālu izmantošanu, kas citādi varētu netikt izmantota ražošanas vajadzībām.
(4)
Ņemot vērā Regulas (ES) Nr. 1306/2013 118. pantu un lai reaģētu uz dabas un sociāli ekonomiskajām atšķirībām un ekonomikas dalībnieku dažādo izaugsmes stratēģiju konkrētas teritorijas dažādajos apgabalos, būtu jāatļauj dalībvalstīm atšķirīgā veidā reģionālā līmenī piemērot atbilstības kritērijus un prioritāros kritērijus, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 1. punktā un 2. punktā, kā arī jaunos atbilstības un prioritāros kritērijus, kas ieviešami ar šo regulu, specifiskām platībām, kuras var pretendēt uz aizsargātu cilmes vietas nosaukumu, specifiskām platībām, kuras var pretendēt uz aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi, vai specifiskām platībām bez ģeogrāfiskās izcelsmes norādes. Šādas atšķirības šo kritēriju piemērošanā konkrētas teritorijas dažādajos apgabalos vienmēr būtu jābalsta uz atšķirībām starp šiem apgabaliem.
(5)
Lai reaģētu uz tādiem apiešanas gadījumiem, kas šajā tiesību aktā nav paredzēti, dalībvalstīm būtu jāpieņem pasākumi, kuri novērstu to, ka atļaujas pieteikumu iesniedzēji apiet atbilstības un prioritāros kritērijus, kad uz viņu darbībām vēl neattiecas īpašie pretapiešanas pasākumi, kas šajā regulā noteikti attiecībā uz īpašajiem atbilstības un prioritārajiem kritērijiem.
(6)
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 66. panta 2. punktā ir paredzēta iespēja, ka vīnogulāji, ko ražotājs ir uzņēmies izart, var pastāvēt vienlaicīgi ar jauniem iestādītiem vīnogulājiem. Lai nepieļautu pārkāpumus, dalībvalstīm būtu jābūt iespējai ar piemērotiem līdzekļiem nodrošināt, ka izaršana tiek faktiski īstenota, tostarp ar prasību iemaksāt nodrošinājumu saistībā ar paredzamās atkārtotās apstādīšanas atļaujas piešķiršanu. Turklāt ir jāprecizē, ka gadījumā, ja izaršana nav veikta ar šo pasākumu paredzēto četru gadu laikā, attiecīgajā platībā iestādītie vīnogulāji būtu jāuzskata par neatļautiem.
(7)
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 66. panta 3. punkts ļauj dalībvalstīm ierobežot atkārtotu stādīšanu platībās, kur atļauts ražot vīnus ar aizsargātiem cilmes vietas nosaukumiem vai aizsargātām ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm, pamatojoties uz ieteikumu, ko sniegusi atzīta un reprezentatīva profesionālā organizācija. Būtu jānosaka šādu ierobežojumu lēmumu pamatojums vai iemesli, lai precizētu to darbības jomu, vienlaikus nodrošinot sistēmas saskaņotību un novēršot tās apiešanu. Jo īpaši būtu jānodrošina, ka atļauju automātiska piešķiršana Regulas (ES) Nr. 1308/2013 66. panta 1. punktā noteiktajai atkārtotajai stādīšanai nevar kavēt dalībvalstis atļauju izdošanā noteikt ierobežojumus - izdot tās tikai attiecībā uz īpašām platībām saskaņā ar 63. panta 2. punkta b) apakšpunktu un 63. panta 3. punktu. Tomēr būtu jāprecizē, ka atsevišķus specifiskus gadījumus nevar uzskatīt par sistēmas apiešanu.
(8)
Ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 64. pantu ir paredzētas administratīvās sankcijas gadījumā, ja nav ievēroti atbilstības kritēriji, saistības un citi pienākumi, kas izriet no lauksaimniecības nozaru tiesību aktu piemērošanas. Lai panāktu preventīvu ietekmi, dalībvalstīm būtu jāspēj regulēt šīs sankcijas saskaņā ar attiecīgajos vīna dārzos ražoto vīnu komerciālo vērtību. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 71. panta 4. punktu būtu jāparedz administratīvie sodi attiecībā uz neatļautiem stādījumiem, lai iedarbotos preventīvi. Šo sankciju minimālajai vērtībai būtu jāatbilst vidējiem gada ienākumiem uz vienu hektāru vīnogulāju platību Savienības līmenī, ko mēra ar bruto peļņu par hektāru vīnogulāju platību. Būtu jānosaka progresīva gradācija no šīs minimālās vērtības atkarībā no neatbilstības ilguma. Dalībvalstīm būtu jādod arī iespēja piemērot augstākus minimālos sodus ražotājiem kādā konkrētā platībā, kurā Savienības līmenī paredzētā minimālā vērtība ir mazāka par provizorisko gada vidējo ienākumu no hektāra attiecīgās platības. Šādai sankciju minimālās vērtības palielināšanai vajadzētu būt samērīgai ar aplēstajiem gada vidējiem ienākumiem par hektāru teritorijā, kurā atrodas neatļautā vīnogulāju platība,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Platības, uz kurām neattiecas vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēma
1. Vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu, kas noteikta Regulas (ES) Nr. 1308/2013 II daļas I sadaļas III nodaļā, nepiemēro stādīšanai vai atkārtotai stādīšanai tādās platībās, kas norādītas minētās regulas 62. panta 4. punktā un atbilst attiecīgajiem nosacījumiem, kas izklāstīti šā panta 2., 3. un 4. punktā.
2. Stādīšanai vai atkārtotai stādīšanai tādās platībās, kuras ir paredzētas eksperimentāliem nolūkiem vai potzaru audzētavām, nosūta iepriekšēju paziņojumu kompetentajām iestādēm. Paziņojumā ietver visu būtisko informāciju attiecībā uz šīm platībām un eksperimenta norises laikposmu vai vīnogulāju potzaru audzētavu ražojošā perioda ilgumu. Šādu termiņu pagarināšanu arī paziņo kompetentajām iestādēm.
Ja tiek uzskatīts, ka nepastāv tirgus traucējumu risks, dalībvalstis var nolemt, ka pirmajā daļā minēto periodu laikā šajos apgabalos ražotās vīnogas un vīna produktus, ko iegūst no šīm vīnogām, drīkst laist tirgū. Šāda termiņa beigās ražotājs vai nu:
a)
saņem atļauju saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. vai 68. pantu par attiecīgo platību, lai šajā platībā izaudzētās vīnogas un no šīm vīnogām saražotos vīnkopības produktus varētu laist tirgū; vai
b)
izar attiecīgo platību par paša izmaksām saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 71. panta 1. punktu.
Jebkuras eksperimentāliem mērķiem vai potzaru audzētavām paredzētās platības, kas apstādītas pirms 2016. gada 1. janvāra pēc jauno stādīšanas tiesību piešķiršanas, turpina arī pēc minētā datuma atbilst visiem nosacījumiem, kas noteikti šo tiesību izmantošanai līdz tā eksperimenta laikposma beigām vai tā vīnogulāju potzaru audzētavu ražojošā perioda beigām, par kuru šīs tiesības ir tikušas piešķirtas. Pēc šo periodu beigām piemēro pirmajā un otrajā daļā izklāstītos noteikumus.
3. Stādīšanai vai atkārtotai stādīšanai tādās platībās, no kurām iegūtais vīns vai vīna produkti paredzēti vienīgi patēriņam vīna ražotāja mājsaimniecībā, piemēro šādus nosacījumus:
a)
attiecīgā platība nepārsniedz 0,1 ha;
b)
vīnogu audzētājs nenodarbojas ar komerciālu vīna ražošanu vai citu vīnkopības produktu komerciālu ražošanu.
Piemērojot šo punktu, dalībvalstis konkrētas nekomerciālas darbības organizācijas var uzskatīt par tādām, kas ir līdzvērtīgas vīna ražotāja mājsaimniecībai.
Dalībvalstis var nolemt, ka par pirmajā daļā minēto stādīšanu jāsniedz paziņojums.
4. Ražotājam, kas noteiktu vīnogulājiem apstādītu platību ir zaudējis sabiedrības interesēs veiktā obligātā iepirkuma dēļ saskaņā ar valsts tiesību aktiem, ir atļauts apstādīt jaunu platību ar nosacījumu, ka šāda jauni apstādīta platība nepārsniedz 105 % no zaudētās platības tīrās ražas izteiksmē. No jauna apstādītā platība tiek reģistrēta vīndārzu reģistrā.
5. Izaršana platībās, uz kurām attiecas 2. un 3. punktā minētais atbrīvojums, nedod iemeslu atkārtotas apstādīšanas atļaujai saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 66. pantu. Tomēr šādu atļauju piešķir, ja izar jauni apstādītas platības saskaņā ar 4. punktā minēto atbrīvojumu.
2. pants
Atļauju piešķiršanas kritēriji
1. Ja dalībvalstis piemēro atbilstības kritēriju, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 1. punkta c) apakšpunktā, piemēro šīs regulas I pielikuma A daļā izklāstītos noteikumus.
Dalībvalstis var piemērot arī papildu objektīvo un nediskriminējošo kritēriju, ka pieteikums nerada nekādu nozīmīgu risku tam, ka tiks piesavināta kādas konkrētas aizsargātas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes reputācija, kas šādi tiek arī uzskatīts, ja vien valsts iestādes nav pierādījušas šāda riska pastāvēšanu. Noteikumi, kas attiecas uz šā papildu kritērija piemērošanu, ir noteikti I pielikuma B daļā.
2. Ja dalībvalstis nolemj izmantot vienu vai vairākus atbilstības kritērijus, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 1. punkta a)-c) apakšpunktā, un papildu kritēriju, kas minēts šā panta 1. punktā, jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršanā šādus kritērijus tās var piemērot valsts vai zemākā teritoriālā līmenī.
3. Ja dalībvalstis piemēro vienu vai vairākus prioritāros kritērijus, kas uzskaitīti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punktā, piemēro šīs regulas II pielikuma A-H daļā izklāstītos noteikumus.
Dalībvalstis var piemērot arī papildu objektīvos un nediskriminējošos kritērijus saistībā ar ražotāja iepriekšējo rīcību un bezpeļņas organizācijām ar sociālu mērķi, kuras saņēmušas zemi, kas bijusi konfiscēta saistībā ar terora aktiem un citiem noziegumu veidiem. Noteikumi, kas attiecas uz šo papildu kritēriju piemērošanu, noteikti II pielikuma I daļā.
4. Ja dalībvalstis jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršanai nolemj izmantot vienu vai vairākus prioritāros kritērijus, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta a)-h) apakšpunktā, un papildu kritērijus, kas minēti šā panta 3. punktā, tās šādus kritērijus var piemērot vienādi valsts līmenī vai dažādās nozīmīguma pakāpēs dažādos dalībvalstu apgabalos.
5. Viena vai vairāku Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punktā uzskaitīto kritēriju izmantošanu par atbilstības kritērijiem kādā no ģeogrāfiskajiem mērogiem, kas minēti tās 63. panta 2. punktā, uzskata par pienācīgi pamatotu 64. panta 1. punkta d) apakšpunkta nolūkā, ja ar to ir iecerēts atrisināt kādu īpašu problēmu, kas ietekmē vīnogu audzēšanas nozari šajā konkrētajā ģeogrāfiskajā mērogā un kas var tikt atrisināta tikai ar šādu ierobežojumu.
6. Neskarot noteikumus, kas I un II pielikumā paredzēti attiecībā uz īpašiem atbilstības un prioritāriem kritērijiem, dalībvalstis vajadzības gadījumā pieņem papildu pasākumus, lai nepieļautu to, ka pieteikuma iesniedzēji apiet atbilstības un prioritāros kritērijus, kas iekļauti minētajos pielikumos.
3. pants
Paredzamās atkārtotās apstādīšanas atļaujas
Dalībvalstis saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 66. panta 2. punktu var noteikt, ka par atļaujas piešķiršanu ražotājiem, kas apņemas izart ar vīnogulājiem apstādītu platību, jāiemaksā nodrošinājums.
Jebkurā gadījumā, ja izaršanu ražotāji vēl nav veikuši tā ceturtā gada beigās, ko skaita no dienas, kad ir iestādīti jaunie vīnogulāji, attiecībā uz neizarto platību piemēro Regulas (ES) Nr. 1308/2013 71. pantu.
4. pants
Atkārtotas apstādīšanas ierobežojumi
Dalībvalstis var ierobežot atkārtotu apstādīšanu, pamatojoties uz Regulas (ES) Nr. 1308/2013 66. panta 3. punktu, ja īpašā atkārtoti apstādāmā platība atrodas apgabalā, kuram jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju izdošana ir ierobežota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 63. panta 2. punkta b) apakšpunktu, un ar nosacījumu, ka lēmums ir pamatots ar vajadzību izvairīties no skaidri pierādīta riska, ka būtiski mazināsies kāda konkrēta aizsargāta cilmes vietas nosaukuma vai aizsargātas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes vērtība.
Panta pirmajā daļā minētais būtiskas mazināšanās risks nepastāv, ja:
a)
īpašā atkārtoti apstādāmā platība atrodas tajā pašā aizsargāta cilmes vietas nosaukuma vai aizsargātas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes apgabalā kā izartā platība un atkārtotā apstādīšana ar vīnogulājiem atbilst tam pašam aizsargātajam cilmes vietas nosaukumam vai tai pašai aizsargātajai ģeogrāfiskās izcelsmes norādei, kurai atbilda izartā platība;
b)
atkārtotās stādīšanas mērķis ir ražot vīnus, kam nav ģeogrāfiskās izcelsmes norādes, ar nosacījumu, ka pieteikuma iesniedzējs uzņemas tādas pašas saistības kā tās, kas noteiktas šīs regulas I pielikuma A un B daļas 2. punktā attiecībā uz jauniem stādījumiem.
5. pants
Sodi un izmaksu atgūšana
Dalībvalstis uzliek finanšu sodus ražotājiem, kuri nepilda pienākumu, kas noteikts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 71. panta 1. punktā.
Minimālais naudas sods ir:
a)
EUR 6 000 par hektāru, ja ražotājs izar visus neatļautos stādījumus četru mēnešu laikā no dienas, kad viņam ir paziņots par pārkāpumu, kā minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 71. panta 2. punktā;
b)
EUR 12 000 par hektāru, ja ražotājs izar visus neatļautos stādījumus pirmā gada laikā pēc tam, kad beidzies četru mēnešu periods;
c)
EUR 20 000 par hektāru, ja ražotājs izar visus neatļautos stādījumus pēc tam, kad pagājis pirmais gads pēc četru mēnešu perioda beigām.
Ja gada ienākumi, kas gūti no platības, kurā atrodas attiecīgie vīnogulāji, saskaņā ar aplēsēm pārsniedz EUR 6 000 par hektāru, dalībvalstis var palielināt otrajā daļā norādītās minimālās summas proporcionāli gada vidējiem ienākumiem no šīs platības hektāra.
Ja dalībvalsts nodrošina neatļauto stādījumu izaršanu ar saviem līdzekļiem, attiecīgās izmaksas, ko sedz ražotājs saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 71. panta 2. punktu, aprēķina objektīvi, ņemot vērā darbaspēka izmaksas, iekārtu un transporta izmantošanu vai citas radušās izmaksas. Šādu izmaksu summu pieskaita piemērojamā soda apjomam.
6. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2014. gada 15. decembrī