NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1294/2013
ze dne 11. prosince 2013,
kterým se zavádí akční program pro oblast cel v Evropské unii na období let 2014-2020 (Clo 2020) a zrušuje rozhodnutí č. 624/2007/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 33 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Víceletý akční program pro oblast cel, který platil před rokem 2014, významně přispěl k usnadnění a posílení spolupráce mezi celními orgány v rámci Unie. Řada činností v celní oblasti je přeshraniční povahy a zahrnuje a ovlivňuje všechny členské státy, takže jednotlivé členské státy nemohou tyto činnosti účinně a efektivně provádět samy. Program Clo na úrovni Unie, který provádí Komise, nabízí členským státům unijní rámec pro rozvoj této spolupráce, což je nákladově efektivnější, než kdyby si každý členský stát zřídil svůj vlastní rámec pro spolupráci na dvoustranné nebo mnohostranné úrovni. Je tudíž vhodné zajistit pokračování předchozího víceletého akčního programu pro oblast cel zavedením nového programu ve stejné oblasti, a sice programu Clo 2020 (dále jen „program“).
(2)
Činnosti v rámci programu, tedy evropské informační systémy, společné akce pro úředníky celní správy a iniciativy v oblasti společné odborné přípravy, přispějí k naplňování strategie Evropa 2020 pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění tím, že posílí fungování vnitřního trhu. Tím, že tento program poskytne rámec pro činnosti, které se zaměřují na účinnější a modernizované fungování celních orgánů, posilují konkurenceschopnost podniků, podporují zaměstnanost a racionalizují a koordinují opatření členských států na ochranu jejich finančních a hospodářských zájmů a zájmů Unie, zároveň aktivně posílí fungování celní unie, díky čemuž budou moci podniky a občané v plné míře využívat potenciálu vnitřního trhu a světového obchodu.
(3)
S cílem podpořit proces přistoupení a přidružení třetích zemí by měly mít přistupující a kandidátské země i potenciální kandidáti a partnerské země evropské politiky sousedství možnost účasti na programu, jestliže budou splněny určité podmínky. Vzhledem ke zvyšující se vzájemné propojenosti světového hospodářství by program měl nadále nabízet možnost zapojit do určitých činností externí odborníky, jako jsou například úředníci ze třetích zemí, zástupci mezinárodních organizací nebo hospodářské subjekty. Účast externích odborníků je považována za zásadní vždy, když bez jejich přispění nelze dosáhnout cílů programu. Zřízení Evropské služby pro vnější činnost pod vedením vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku přispívá ke koordinaci a soudržnosti politik v oblasti, která je významnou součástí vnějších strategií a akcí Unie, a to na dvoustranné i mnohostranné úrovni.
(4)
Cíle programu by měly odrážet problémy a úkoly, které bude v oblasti cel nutné řešit v příštím desetiletí. Program by měl nadále hrát roli v takových klíčových oblastech, jako je soudržné provádění práva Unie v oblasti cel a v souvisejících oblastech. Program by se měl kromě toho zaměřit na ochranu finančních a hospodářských zájmů Unie a zajištění bezpečnosti. To by mělo zahrnovat mimo jiné spolupráci a sdílení informací mezi vnitrostátními a unijními orgány odpovědnými za monitorování vnitřního trhu a celními orgány. Program by se měl rovněž věnovat usnadňování obchodu, mimo jiné společným úsilím v boji proti podvodům, a na zvyšování administrativní kapacity celních orgánů. V této souvislosti by měla být provedena analýza detekčních zařízení a souvisejících technologií z hlediska nákladů a přínosů s cílem umožnit, aby celní orgány mohly i v období po roce 2020 snadněji pořizovat moderní nástroje celní kontroly. Posouzeny by rovněž měly být metody usnadňující pořizování moderních nástrojů celní kontroly, včetně společného zadávání veřejných zakázek.
(5)
Nástroje využívané v programu, které byly v platnosti před rokem 2014, se ukázaly být náležitými, a měly by proto být zachovány. S ohledem na potřebu strukturovanější operační spolupráce by měly být přidány další nástroje, konkrétně skupiny odborníků složené z odborníků Unie a členských států, kteří mají společně vykonávat úkoly ve specifických oblastech, a dále akce zaměřené na budování kapacit veřejné správy, které by měly poskytovat specializovanou pomoc zúčastněným zemím, které potřebují budovat správní kapacitu.
(6)
V posilování celních systémů v rámci Unie hrají klíčovou roli evropské informační systémy, a proto by měly být v rámci programu i nadále financovány. Kromě toho by mělo být možné do programu zahrnout i nové celní informační systémy zřízené podle právních předpisů Unie. Evropské informační systémy by měly být ve vhodných případech v zájmu vyšší flexibility a účinnosti celní správy založeny na sdílených vývojových modelech a sdílené informační architektuře.
(7)
Prostřednictvím programu by měla rovněž být budována odborná způsobilost, které by mělo být dosaženo formou společné odborné přípravy. Celní úředníci si musí rozšiřovat a obnovovat znalosti a dovednosti, které jsou pro Unii potřebné. Program by měl hrát významnou úlohu při rozvoji lidských kapacit prostřednictvím posílení podpory odborné přípravy, která se zaměří na celní úředníky i na hospodářské subjekty. Za tímto účelem by se současná koncepce Unie v oblasti společné odborné přípravy, která se dosud zakládala zejména na rozvoji centrálního elektronického vzdělávání (eLearning), měla vyvinout v mnohostranný program Unie pro podporu odborné přípravy.
(8)
Program by měl přikládat náležitý význam fungování stávajících evropských informačních systémů pro cla a rozvoji nových evropských informačních systémů nezbytných pro provádění celního kodexu Unie a vynakládat na ně odpovídající podíl svého rozpočtu. Zároveň by měly být věnovány odpovídající prostředky na činnosti sdružující úředníky pracující v celní oblasti a činnosti v oblasti budování odborné způsobilosti. Kromě toho by měl program umožnit určitou míru pružnosti v rámci rozpočtu, aby bylo možné reagovat na změny politických priorit.
(9)
Program by měl být v platnosti po dobu sedmi let, aby bylo jeho trvání sladěno s platností víceletého finančního rámce stanoveného v nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2003 (2).
(10)
Toto nařízení stanoví pro celou dobu trvání programu finanční krytí, které pro Evropský parlament a Radu představuje během ročního rozpočtového procesu hlavní referenční částku ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení ze dne 2. prosince 2013 (3).
(11)
V souladu se závazkem, který si Komise stanovila pro dosažení soudržnosti a zjednodušení programů financování stanovila ve sdělení Komise ze dne 19. října 2010 nazvaném „Přezkum rozpočtu EU“, je třeba zdroje sdílet s ostatními nástroji Unie pro financování, jestliže předpokládané činnosti v rámci programu sledují cíle, které jsou společné různým nástrojům financování, avšak s vyloučením dvojího financování. U akcí v rámci tohoto programu by měla být zajištěna soudržnost ve využívání zdrojů Unie, které jsou určeny na podporu fungování celní unie.
(12)
Opatření, nezbytná pro finanční provádění tohoto nařízení by měla být přijímána v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (4), a s nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (5).
(13)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny přiměřenými opatřeními v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných sankcí.
(14)
Zcela zásadní je spolupráce v oblasti inteligentního posuzování rizik, neboť ta umožňuje, aby měly ze zjednodušené elektronické celní správy co největší užitek důvěryhodné podniky dodržující předpisy, a umožňuje zaměřit se na nesrovnalosti.
(15)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o sestavování ročních pracovních programů. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (6).
(16)
Za účelem odpovídající reakce na změny politických priorit by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změny seznamu ukazatelů k měření dosažení zvláštních cílů a pozměnění orientačních částek vyhrazených na jednotlivé druhy akcí. Je obzvlášť důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(17)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž zavedení víceletého programu, který má zlepšit fungování celní unie, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, protože členské státy nemohou účinně zajistit spolupráci a koordinaci potřebnou pro provádění programu, a proto jich může být z důvodu jejich rozsahu a účinku lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(18)
Při provádění programu by Komisi měl být nápomocen výbor pro program Clo 2020.
(19)
V zájmu usnadnění hodnocení programu by měl být od samotného začátku zaveden odpovídající rámec pro sledování výsledků dosažených programem. Mělo by být provedeno hodnocení v polovině období zaměřené na dosahování cílů programu, jeho účinnost a přidanou hodnotu programu na evropské úrovni. Závěrečné hodnocení by dále mělo posoudit dlouhodobý dopad a udržitelnost výsledků programu. Měla by být zajištěna plná transparentnost spojená s pravidelným podáváním zpráv o sledování a hodnocení Evropskému parlamentu a Radě. Tato hodnocení by měla vycházet z ukazatelů měřících účinky programu na základě předem stanovených základních hodnot. Ukazatele by mimo jiné měly měřit dobu, během níž společná komunikační síť funguje bez systémových selhání, neboť to představuje podmínku řádného fungování všech evropských informačních systémů, aby celní orgány v celní unii mohly účinně spolupracovat.
(20)
Zpracovávání osobních údajů prováděné v členských státech v souvislosti s tímto nařízením a pod dohledem příslušných orgánů členských států, zejména nezávislých veřejných orgánů určených členskými státy, se řídí směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (7). Zpracovávání osobních údajů prováděné Komisí v rámci tohoto nařízení a pod dohledem evropského inspektora ochrany údajů se řídí nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 45/2001 (8). Výměna nebo předávání informací příslušnými orgány by se měly uskutečňovat v souladu s pravidly o předávání osobních údajů stanovenými ve směrnici 95/46/ES a výměna nebo předávání informací ze strany Komise by se měly uskutečňovat v souladu s pravidly o předávání osobních údajů stanovenými v nařízení (ES) č. 45/2001.
(21)
Toto nařízení nahrazuje rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 624/2007/ES (9). Uvedené rozhodnutí by proto mělo být zrušeno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
1. Zavádí se víceletý akční program „Clo 2020“ (dále jen „program“), jehož cílem je podpořit fungování celní unie.
2. Program se vztahuje na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„celními orgány“ orgány odpovědné za uplatňování celních předpisů;
2)
„externími odborníky“:
a)
zástupci orgánů státní správy, a to i ze zemí, které se neúčastní programu podle čl. 3 odst. 2;
b)
hospodářské subjekty a organizace zastupující hospodářské subjekty;
c)
zástupci mezinárodních a jiných příslušných organizací.
Článek 3
Účast v programu
1. Zúčastněnými zeměmi jsou členské státy a země uvedené v odstavci 2 za předpokladu, že jsou splněny podmínky v něm uvedené.
2. Účast v programu je otevřena těmto zemím:
a)
přistupujícím zemím, kandidátským zemím a potenciálním kandidátům, jež využívají předvstupní strategie, v souladu s obecnými zásadami a obecnými podmínkami pro účast těchto zemí v programech Unie stanovenými v příslušných rámcových dohodách, v rozhodnutích Rady přidružení nebo podobných dohodách;
b)
partnerským zemím v rámci evropské politiky sousedství, pokud tyto země dosáhly dostatečné úrovně sblížení příslušných právních předpisů a správních postupů s právními předpisy a správními postupy Unie.
Partnerské země uvedené v prvním pododstavci písm. b) se programu účastní v souladu s ustanoveními, jež se s těmito zeměmi určí po vytvoření rámcových dohod o jejich účasti na programech Unie.
Článek 4
Přispění k činnostem v rámci programu
Pokud je to nezbytné pro dosažení cílů uvedených v článcích 5 a 6, mohou být přizváni externí odborníci, aby přispěli k vybraným činnostem organizovaným v rámci programu. Tyto externí odborníky vybírá Komise spolu se zúčastněnými zeměmi podle jejich dovedností, zkušeností a znalostí, jež jsou potřebné pro dané činnosti.
Článek 5
Obecný cíl a zvláštní cíle
1. Obecným cílem programu je podpořit fungování a modernizaci celní unie, a posílit tak vnitřní trh prostřednictvím spolupráce mezi zúčastněnými zeměmi, jejich celními orgány a úředníky. O dosažení obecného cíle se usiluje splněním zvláštních cílů.
2. Zvláštními cíli je podporovat celní orgány při ochraně finančních a hospodářských zájmů Unie a jejích členských států, včetně boje proti podvodům a ochrany práv duševního vlastnictví, zvyšovat bezpečnost a zabezpečení, chránit občany a životní prostředí, zlepšovat administrativní kapacitu celních orgánů a posilovat konkurenceschopnost evropských podniků.
Těchto zvláštních cílů bude dosaženo zejména:
a)
využitím výpočetní techniky,
b)
zajištěním moderních a harmonizovaných přístupů k celním postupům a kontrolám,
c)
usnadňováním zákonného obchodu,
d)
snižováním administrativní zátěže a nákladů na dodržování předpisů; a
e)
posilováním fungování celních orgánů.
3. Dosažení zvláštních cílů se měří zejména pomocí ukazatelů uvedených v příloze I. V případě nutnosti lze tyto ukazatele v průběhu programu revidovat.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 15 s cílem pozměňovat seznam ukazatelů obsažený v příloze I.
Článek 6
Operační cíle
Program má tyto operační cíle:
a)
podporovat přípravu, soudržné uplatňování a účinné provádění právních předpisů Unie a politiky v oblasti cel;
b)
rozvíjet, zdokonalovat, provozovat a podporovat evropské informační systémy v oblasti cel;
c)
určovat, rozvíjet, sdílet a uplatňovat osvědčené pracovní postupy a správní postupy, zejména v návaznosti na srovnávací analýzy;
d)
upevňovat dovednosti a schopnosti celních úředníků;
e)
zlepšovat spolupráci mezi celními orgány a mezinárodními organizacemi, třetími zeměmi, jinými vládními orgány, včetně unijních a vnitrostátních orgánů dozoru nad trhem, jakož i hospodářskými subjekty a organizacemi zastupujícími hospodářské subjekty.
KAPITOLA II
ZPŮSOBILÉ AKCE
Článek 7
Způsobilé akce
Program za podmínek stanovených v ročním pracovním programu uvedeném v článku 14 poskytuje finanční podporu tyto druhy akcí:
a)
společné akce:
i)
semináře a pracovní setkání;
ii)
projektové skupiny, které se zpravidla skládají z omezeného počtu zemí, působí pouze po omezenou dobu a sledují předem stanovený cíl s přesně definovaným výsledkem, včetně koordinace či srovnávání;
iii)
pracovní návštěvy organizované zúčastněnými zeměmi nebo jinou zemí, které umožní úředníkům získat nebo zvýšit jejich odbornou způsobilost či znalosti v celních záležitostech; u pracovních návštěv organizovaných ve třetích zemích lze z programu financovat pouze cestovní a pobytové náklady (ubytování a denní příspěvky);
iv)
činnosti sledování prováděné společnými skupinami úředníků Komise a úředníků zúčastněných zemí, jejichž úkolem je analyzovat celní postupy, zjišťovat problémy při provádění pravidel a případně i předkládat návrhy na úpravu pravidel a pracovních metod Unie;
v)
skupiny odborníků, zejména strukturované formy spolupráce dočasného či trvalého charakteru, jež sdružují odborné znalosti a dovednosti k plnění úkolů v konkrétních oblastech nebo provádějí operační činnosti,, případně podporou on-line služeb spolupráce, administrativní pomoci i infrastruktury a vybavení;
vi)
akce zaměřené na budování kapacit celní správy a podpůrné akce;
vii)
studie;
viii)
společně vytvořené komunikační akce;
ix)
jakékoli další činnosti, které podporují obecné, zvláštní a operační cíle uvedené v článcích 5 a 6;
b)
budování kapacit v oblasti informačních technologií: vývoj, údržba, provoz a kontrola kvality unijních složek evropských informačních systémů stanovených v oddílu A přílohy II a nových evropských informačních systémů zřízených právem Unie;
c)
budování odborné způsobilosti: společné akce v oblasti odborné přípravy, jejichž cílem je podpora nezbytných odborných dovedností a znalostí vztahujících se k oblasti cel.
Článek 8
Zvláštní prováděcí ustanovení o společných akcích
1. Účast na společných akcích uvedených v čl. 7 písm. a) je dobrovolná.
2. Zúčastněné země zajistí, aby k účasti na společných akcích byli nominováni úředníci s náležitým profilem a kvalifikací.
3. Zúčastněné země případně přijmou nezbytná opatření pro provádění společných akcí, zejména zvyšováním informovanosti o těchto akcích a zajištěním optimálního využití vzniklých výstupů.
Článek 9
Zvláštní prováděcí ustanovení o budování kapacit v oblasti informačních technologií
1. Komise a zúčastněné země zajistí, aby evropské informační systémy uvedené v oddílu A přílohy II byly rozvíjeny, provozovány a náležitě udržovány.
2. Komise ve spolupráci se zúčastněnými zeměmi koordinuje ty aspekty zavádění a fungování unijních složek, jež jsou uvedeny v oddílu B přílohy II, i neunijních složek, jež popisuje oddíl C přílohy II, Evropských informačních systémů uvedených v oddílu A přílohy II, které jsou nezbytné pro zajištění jejich operability, vzájemné propojenosti a soustavného zlepšování.
3. Unie nese náklady na pořízení, vývoj, instalaci, údržbu a každodenní provoz unijních složek. Náklady na pořízení, vývoj, instalaci, údržbu a každodenní provoz neunijních složek nesou zúčastněné země.
Článek 10
Zvláštní prováděcí ustanovení o budování odborné způsobilosti
1. Účast na společných akcích v oblasti odborné přípravy uvedených v čl. 7 písm. c) je dobrovolná.
2. Zúčastněné země případně začlení do svých vnitrostátních programů odborné přípravy společně vytvořený obsah odborné přípravy, včetně modulů elektronického vzdělávání, programů odborné přípravy a společně dohodnutých norem odborné přípravy.
3. Zúčastněné země zajistí, aby jejich úředníci obdrželi úvodní i průběžnou odbornou přípravu, která je nezbytná pro získání společných odborných dovedností a znalostí v souladu s programy odborné přípravy.
4. Zúčastněné země poskytnou svým úředníkům nezbytnou jazykovou přípravu, aby získali dostatečnou úroveň jazykových znalostí pro účast v programu.
KAPITOLA III
FINANČNÍ RÁMEC
Článek 11
Finanční rámec
1. Finanční krytí pro provádění programu na období 2014-2020 je stanoveno na 522 943 000 EUR v běžných cenách.
Roční rozpočtové prostředky schvalují Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
2. V rámci finančního krytí jsou orientační částky přidělovány na způsobilé akce uvedené v článku 7 v rámci procentuálního rozmezí uvedeného v příloze III pro každý druh akce. Komise se od orientačních částek přídělů finančních prostředků uvedených v příloze může odchýlit, nesmí však zvýšit přidělený podíl finančního krytí na jednotlivé druhy akce o více než 10 %.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci podle článku 15 pozměňující orientační příděly finančních prostředků uvedené v příloze III, pokud by bylo nezbytné uvedený limit překročit.
Článek 12
Druhy podpory
1. Komise provádí program v souladu s nařízením (EU. Euratom) č. 966/2012.
2. Finanční podpora Unie na způsobilé akce podle článku 7 má podobu:
a)
grantů;
b)
zadávání veřejných zakázek;
c)
náhrady nákladů vynaložených externími odborníky uvedenými v článku 4.
3. Míra spolufinancování u grantů činí až 100 % způsobilých nákladů v případě denních příspěvků, nákladů na cestování a ubytování a nákladů spojených s organizováním akcí.
Pokud tyto akce vyžadují udělení grantů, stanoví příslušnou míru spolufinancování roční pracovní programy.
4. Finanční příděl pro program může pokrýt také:
a)
náklady vzniklé v souvislosti s přípravnými, monitorovacími, auditními a hodnotícími činnostmi, kterých je zapotřebí pro řízení programu a dosažení jeho cílů, zejména náklady na studie, na schůzky odborníků, informační a komunikační akce, včetně institucionální komunikace o politických prioritách Unie, jestliže se vztahují k cílům tohoto programu;
b)
náklady spojené se sítěmi informačních technologií se zaměřením na zpracování a výměnu informací; a
c)
všechny ostatní náklady na technickou a administrativní pomoc, které vzniknou Komisi při řízení programu.
Článek 13
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby byly při provádění akcí financovaných podle tohoto nařízení finanční zájmy Unie chráněny opatřeními k prevenci podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání, účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět na základě kontroly dokumentů i inspekce na místě audit u všech příjemců grantů, zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů, kteří v rámci tohoto nařízení obdrželi finanční prostředky Unie.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) může provádět vyšetřování, včetně kontrol a inspekcí na místě, v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (10) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (11) s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou uzavřenou na základě tohoto nařízení nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
KAPITOLA IV
PROVÁDĚCÍ PRAVOMOCI
Článek 14
Pracovní program
1. Za účelem provádění programu přijímá Komise prostřednictvím prováděcích aktů roční pracovní programy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 2.
Každý roční pracovní program provede cíle programu tím, že určí:
a)
akce v souladu s obecnými, zvláštními a operačními cíli stanovenými v článcích 5 a 6, způsob provádění a ve vhodných případech rovněž podmínky zřizování týmů odborníků uvedených v čl. 7 písm. a) bodu v), jakož i očekávané výsledky;
b)
rozpis rozpočtu podle druhu akce;
c)
míru spolufinancování u grantů, jak je uvedeno v čl. 12 odst. 3.
2. Při přípravě ročního pracovního programu bere Komise v úvahu společný přístup v oblasti celní politiky. Tento přístup je pravidelně revidován a určován v partnerství mezi Komisí a členskými státy ve Skupině pro celní politiku složené z vedoucích celních správ členských států nebo jejich zástupců a zástupců Komise.
Komise Skupinu pro celní politiku pravidelně informuje o opatřeních vztahujících se k provádění programu.
Článek 15
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci podle čl. 5 odst. 3 druhého pododstavce a čl. 11 odst. 2 druhého pododstavce je svěřena Komisi na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 5 odst. 3 druhém pododstavci a čl. 11 odst. 2 druhém pododstavci kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 5 odst. 3 druhého pododstavce a čl. 11 odst. 2 druhého pododstavce vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament ani Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 16
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
KAPITOLA V
SLEDOVÁNÍ A HODNOCENÍ
Článek 17
Sledování akcí v rámci programu
1. Komise ve spolupráci se zúčastněnými zeměmi na základě ukazatelů uvedených v příloze I sleduje provádění programu a akcí v jeho rámci.
2. Komise zveřejní výsledky sledování.
3. Výsledky sledování se použijí pro účely hodnocení programu v souladu s článkem 18.
Článek 18
Hodnocení
1. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě hodnotící zprávu v polovině období a závěrečnou hodnotící zprávu týkající se oblastí uvedených v odstavcích 2 a 3. Výsledky těchto hodnocení, včetně nalezených výraznějších nedostatků, se začlení do rozhodnutí o možném prodloužení, úpravě či pozastavení programů v následujících obdobích. Tato hodnocení provádí nezávislý externí hodnotitel.
2. Do 30. června 2018 vypracuje Komise hodnotící zprávu v polovině období, která se zaměří na dosažení cílů akcí v rámci programu, účinnost využívání prostředků a přidanou hodnotu programu na evropské úrovni. Tato zpráva se bude mimoto zabývat zjednodušením a trvalou platností cílů, jakož i přínosem programu k prioritám Unie, totiž inteligentnímu a udržitelnému růstu podporujícímu začlenění.
3. Do 31. prosince 2021 vypracuje Komise závěrečnou hodnotící zprávu týkající se oblastí uvedených v odstavci 2 a dlouhodobého dopadu a udržitelnosti účinků programu.
4. Zúčastněné země poskytnou Komisi na její žádost veškeré údaje a informace, které mohou přispět k její hodnotící zprávě v polovině období a závěrečné hodnotící zprávě.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Zrušení
Rozhodnutí č. 624/2007/ES se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2014.
Finanční závazky související s akcemi prováděnými podle uvedeného rozhodnutí se však až do dokončení těchto akcí nadále řídí uvedeným rozhodnutím.
Článek 20
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. prosince 2013.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 1294/2013
(2013. gada 11. decembris),
ar ko izveido rīcības programmu muitas nozarei Eiropas Savienībā laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam ("Muita 2020") un atceļ Lēmumu Nr. 624/2007/EK
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 33. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),
tā kā:
(1)
Muitas daudzgadu rīcības programma, kuru piemēroja līdz 2014. gadam, ir devusi ievērojamu ieguldījumu muitas iestāžu sadarbības veicināšanā un uzlabošanā Savienībā. Daudzas darbības muitas jomā notiek pāri robežām, tajās ir iesaistītas un tās skar visas dalībvalstis, tāpēc dalībvalstis katra atsevišķi nespēj tās efektīvi un iedarbīgi īstenot. Muitas programma Savienības līmenī, ko īsteno Komisija, dalībvalstīm minēto sadarbības pasākumu veidošanai nodrošina Savienības pamatregulējumu, kas ir efektīvāk izmaksu ziņā nekā katrai dalībvalstij veidot savu individuālu sadarbības satvaru uz divpusējiem vai daudzpusējiem pamatiem. Tāpēc ir lietderīgi nodrošināt iepriekšējās muitas daudzgadu rīcības programmas turpināšanu, izveidojot jaunu programmu šajā pašā jomā - "Muita 2020" ("Programma").
(2)
Pasākumi saskaņā ar Programmu, t. i., Eiropas informācijas sistēmas, kopīgas darbības muitas jomas amatpersonām un kopīgas apmācību iniciatīvas, veicinās stratēģijas "Eiropa 2020 - stratēģija gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei" īstenošanu, stiprinot iekšējā tirgus darbību. Nodrošinot regulējumu pasākumiem, kuru mērķis ir muitas dienestus padarīt efektīvākus un mūsdienīgākus, stiprināt uzņēmumu konkurētspēju, sekmēt nodarbinātību un racionalizēt un koordinēt dalībvalstu darbības ar mērķi aizsargāt savas un Savienības finanšu un ekonomiskās intereses, Programma aktīvi stiprinās muitas savienības darbību, lai uzņēmumi un iedzīvotāji varētu gūt labumu no visām iekšējā tirgus un pasaules tirdzniecības iespējām.
(3)
Lai atbalstītu trešo valstu pievienošanās un asociācijas procesu, dalībai Programmā vajadzētu būt pieejamai valstīm, kas pievienojas, un kandidātvalstīm, kā arī potenciālajām kandidātēm un Eiropas kaimiņattiecību politikas partnervalstīm, ja ir izpildīti konkrēti nosacījumi. Ņemot vērā aizvien pieaugošo pasaules ekonomikas savstarpējo atkarību, Programmai būtu jāturpina nodrošināt iespēju konkrētās darbībās iesaistīt ārējos ekspertus, piemēram, trešo valstu amatpersonas, starptautisku organizāciju pārstāvjus vai ekonomikas dalībniekus. Ja programmas mērķus nevar sasniegt bez ārējo ekspertu ieguldījuma, to dalība uzskatāma par ļoti svarīgu. Eiropas Ārējās darbības dienesta izveide Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos pakļautībā sekmē politikas koordinēšanu un saskaņošanu jomā, kas ir Savienības ārējo stratēģiju un darbību būtisks elements, gan uz divpusējiem, gan daudzpusējiem pamatiem.
(4)
Programmas mērķos būtu jāņem vērā muitas nozarei nākamajā desmitgadē aktuālās problēmas un izaicinājumi. Programmai arī turpmāk vajadzētu būt nozīmīgai tādos svarīgos jautājumos kā Savienības tiesību aktu saskaņota īstenošana muitas jomā un ar to saistītos jautājumos. Turklāt Programmā galvenais uzsvars būtu jāliek uz Savienības finanšu un ekonomisko interešu aizsardzību un drošības un drošuma aizsardzību. Tam inter alia būtu jāietver valstu un Savienības tirgus pārraudzības iestāžu un muitas iestāžu sadarbība un informācijas kopīga izmantošana. Programmai vajadzētu būt vērstai arī uz tirdzniecības sekmēšanu, inter alia kopīgi cīnoties pret krāpšanu un palielinot muitas dienestu administratīvo spēju. Šajā sakarībā būtu jāveic noteikšanas aprīkojuma un saistīto tehnoloģiju izmaksu un ieguvumu analīze, lai muitas dienestiem atvieglotu mūsdienīgu muitas kontroles rīku iegādi pēc 2020. gada. Būtu jāizskata arī tādas metodes, tostarp kopējs publiskais iepirkums, kuras atvieglo mūsdienīgu muitas kontroles rīku iegādi.
(5)
Līdz 2014. gadam izmantotie programmas rīki ir atzīti par piemērotiem, un tāpēc tie būtu jāsaglabā. Ņemot vērā vajadzību pēc strukturētākas operatīvās sadarbības, būtu jāpievieno papildu rīki, proti, ekspertu komandas, ko veido Savienības un valstu speciālisti kopīgai uzdevumu veikšanai konkrētās jomās, un valsts pārvaldes administratīvās jaudas stiprināšanas pasākumi, kuriem vajadzētu nodrošināt specializētu palīdzību tām iesaistītajām valstīm, kam nepieciešama administratīvās spējas stiprināšana.
(6)
Eiropas informācijas sistēmām ir svarīga nozīme muitas sistēmu stiprināšanai Savienībā, un tāpēc tās arī turpmāk būtu jāfinansē saskaņā ar Programmu. Turklāt vajadzētu būt iespējai Programmā ietvert jaunas ar muitu saistītas informācijas sistēmas, kas izveidotas saskaņā ar Savienības tiesību aktiem. Eiropas informācijas sistēmām attiecīgos gadījumos vajadzētu būt veidotām, balstoties uz kopīgiem izstrādes modeļiem un IT arhitektūru, lai uzlabotu muitas pārvaldes elastīgumu un efektivitāti.
(7)
Būtu jārīko arī pasākumi cilvēku kompetenču uzlabošanai, kas notiktu kopēju apmācību veidā, un tie būtu jāīsteno, izmantojot Programmu. Muitas ierēdņiem ir jāpilnveido un jāuzlabo savas zināšanas un prasmes, kas nepieciešamas, lai strādātu Savienības vajadzību labā. Programmai vajadzētu būt būtiskai cilvēku spēju stiprināšanā, īstenojot pastiprinātu apmācību atbalstu muitas ierēdņiem, kā arī ekonomikas dalībniekiem. Minētajā nolūkā pašreizējā Savienības kopējo apmācību pieeja, kuras pamatā galvenokārt bija centrālās e-mācīšanās attīstība, būtu jāattīsta, veidojot daudzšķautņainu apmācību atbalsta programmu Savienībai.
(8)
Programmā pietiekami liels uzsvars būtu jāliek uz pastāvošo muitas jomas Eiropas informācijas sistēmu darbību un jaunu, Savienības Muitas kodeksa īstenošanai vajadzīgu Eiropas informācijas sistēmu izstrādi, un tām būtu jāpiešķir atbilstīga budžeta daļa. Vienlaikus būtu jānodrošina pietiekami līdzekļi pasākumiem, kas pulcina muitas jomā strādājošos ierēdņus, un darbībām cilvēku kompetenču pilnveidošanai. Turklāt Programmā būtu jānodrošina zināma budžeta elastība, lai tā spētu reaģēt uz izmaiņām politikas prioritātēs.
(9)
Programmas darbības laikam vajadzētu būt septiņiem gadiem, lai tās ilgumu pielāgotu daudzgadu finanšu shēmas ilgumam, kas noteikts Padomes Regulā (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (2013. gada 2. decembris) (2).
(10)
Šajā regulā paredzēts finansējums visam Programmas laikam, kam Eiropas Parlamentam un Padomei ikgadējās budžeta procedūras laikā jābūt par galveno atsauces summu, kā paredzēts 17. punktā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas iestāžu 2013. gada 2. decembris nolīgumā par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un finanšu pareizu pārvaldību (3).
(11)
Saskaņā ar Komisijas apņēmību, kas pausta tās 2010. gada 19. oktobra paziņojumā "Par ES budžeta pārskatīšanu", proti, saskaņot un vienkāršot finansēšanas programmas, resursi būtu jāizmanto kopīgi ar citiem Savienības finansēšanas instrumentiem, ja ar pasākumiem saskaņā ar Programmu iecerēts sasniegt mērķus, kas ir kopīgi dažādiem finansēšanas instrumentiem, tomēr vienlaikus novēršot divkāršu finansēšanu. Darbībām saskaņā ar Programmu būtu jānodrošina Savienības resursu izmantošanas saskaņotība, atbalstot muitas savienības darbību.
(12)
Pasākumi, kas nepieciešami šīs regulas finansiālai īstenošanai, būtu jāpieņem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (4) un ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 1268/2012 (5).
(13)
Savienības finanšu intereses būtu jāaizstāv, izmantojot atbilstīgus pasākumus visā izdevumu ciklā, tostarp pārkāpumu novēršanu, atklāšanu un izmeklēšanu, zaudēto, nepamatoti izmaksātu vai nepareizi izlietotu līdzekļu atgūšanu un attiecīgā gadījumā piemērojot sankcijas.
(14)
Sadarbība riska saprātīgā izvērtēšanā ir būtiski svarīga, lai tie uzņēmumi, kas ievēro attiecīgās prasības un ir uzticami, gūtu maksimālu labumu no muitas e-pārvaldības vienkāršošanas un lai varētu mērķtiecīgi novērst pārkāpumus.
(15)
Lai nodrošinātu vienādus šīs regulas īstenošanas nosacījumus, īstenošanas pilnvaras attiecībā uz ikgadējo darba programmu izveidi būtu jāpiešķir Komisijai. Šīs pilnvaras būtu jāīsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (6).
(16)
Lai atbilstīgi reaģētu uz izmaiņām politikas prioritātēs, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu attiecībā uz saraksta ar tiem rādītājiem grozīšanu, ar ko mēra konkrētu mērķu sasniegšanu, un to indikatīvo summu mainīšanu, kas piešķirtas katram darbības veidam. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(17)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķi, proti, izveidot daudzgadu programmu muitas savienības darbības uzlabošanai, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstis, jo tās nevar efektīvi īstenot sadarbību un koordinēšanu, kas nepieciešama Programmas īstenošanai, bet tā mēroga un iedarbības dēļ to var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.
(18)
Programmas "Muita 2020" komitejai būtu jāpalīdz Komisijai īstenot Programmu.
(19)
Lai atvieglotu Programmas izvērtēšanu, jau pašā sākumā būtu jāizveido pienācīga sistēma Programmas sasniegto rezultātu pārraudzīšanai. Būtu jāveic starpposma izvērtēšana, analizējot Programmas mērķu īstenošanu, tās efektivitāti un pievienoto vērtību Eiropas līmenī. Noslēguma izvērtējumā papildus būtu jāiekļauj tādi jautājumi kā Programmas ilgtermiņa ietekme un ilgtspēja. Būtu jānodrošina pilnīga pārredzamība, nodrošinot regulāru ziņošanu Eiropas Parlamentam un Padomei par pārraudzīšanu un izvērtēšanu. Minētajiem izvērtējumiem vajadzētu būt balstītiem uz rādītājiem, ar ko mēra Programmas rezultātus, tos salīdzinot ar iepriekš definētiem bāzes datiem. Ar rādītājiem inter alia būtu jāmēra, cik ilgu laiku bez sistēmas kļūdām ir pieejams kopējais sakaru tīkls, jo tas ir priekšnosacījums tam, lai pareizi darbotos visas Eiropas informācijas sistēmas un muitas dienesti varētu efektīvi sadarboties muitas savienībā.
(20)
Personas datu apstrādi, ko dalībvalstīs veic saistībā ar šo regulu un dalībvalstu kompetento iestāžu, jo īpaši dalībvalstu izraudzītu publisku neatkarīgu iestāžu pārraudzībā, reglamentē Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 95/46/EK (7). Personas datu apstrādi, ko Komisija veic saistībā ar šo regulu un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāja pārraudzībā, reglamentē Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 45/2001 (8). Jebkurai informācijas apmaiņai vai nodošanai, ko veic kompetentās iestādes, būtu jānotiek saskaņā ar noteikumiem par personas datu nodošanu, kā paredzēts Direktīvā 95/46/EK, un jebkurai informācijas apmaiņai vai nodošanai, ko veic Komisija, būtu jānotiek saskaņā ar noteikumiem par personas datu nodošanu, kā paredzēts Regulā (EK) Nr. 45/2001.
(21)
Ar šo regulu aizstāj Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 624/2007/EK (9). Tāpēc minētais lēmums būtu jāatceļ,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I NODAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. pants
Priekšmets
1. Ar šo tiek izveidota daudzgadu rīcības programma "Muita 2020" ("Programma"), lai atbalstītu muitas savienības darbību.
2. Programma ir spēkā no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim.
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā izmanto šādas definīcijas:
1)
"muitas dienesti" ir iestādes, kas atbildīgas par muitas jomas noteikumu piemērošanu;
2)
"ārējie eksperti" ir:
a)
valsts iestāžu pārstāvji, tostarp no valstīm, kas nepiedalās Programmā, ievērojot 3. panta 2. punktu,
b)
uzņēmēji un organizācijas, kas pārstāv uzņēmējus,
c)
starptautisku un citu atbilstīgu organizāciju pārstāvji.
3. pants
Dalība Programmā
1. Iesaistītās valstis ir dalībvalstis un 2. punktā minētās valstis, ar noteikumu, ka ir nodrošināta atbilstība minētajā punktā izklāstītajiem nosacījumiem.
2. Programmā var piedalīties jebkura no šādām valstīm:
a)
valstis, kas pievienojas, kandidātvalstis un potenciālās kandidātes, kurām piemēro pirmsiestāšanās stratēģiju, saskaņā ar galvenajiem principiem un noteikumiem attiecībā uz šo valstu piedalīšanos Savienības programmās, kuri paredzēti attiecīgajos pamatnolīgumos un Asociācijas padomes lēmumos vai līdzīgos nolīgumos;
b)
Eiropas kaimiņattiecību politikas partnervalstis, ar noteikumu, ka šīs valstis ir sasniegušas pietiekamu līmeni attiecīgo tiesību aktu un administratīvo metožu tuvināšanā Savienības līmenim.
Punkta pirmās daļas b) apakšpunktā minētās partnervalstis piedalās Programmā saskaņā ar noteikumiem, kas jānosaka ar šīm valstīm, ņemot vērā pamatnolīgumus, kas attiecas uz to piedalīšanos Savienības programmās.
4. pants
Ieguldījums pasākumos saskaņā ar Programmu
Ārējos ekspertus var uzaicināt sniegt ieguldījumu atsevišķos Programmas organizētajos pasākumos, kad vien tas ir svarīgi 5. un 6. pantā minēto mērķu sasniegšanai. Šos ekspertus atlasa Komisija kopā ar iesaistītajām valstīm, ņemot vērā viņu prasmes, pieredzi un zināšanas, kas ir svarīgas konkrētajiem pasākumiem.
5. pants
Vispārīgais mērķis un konkrētie mērķi
1. Programmas vispārīgais mērķis ir atbalstīt muitas savienības darbību un modernizāciju, lai stiprinātu iekšējo tirgu, izmantojot iesaistīto valstu, to muitas iestāžu un ierēdņu sadarbību. Vispārīgā mērķa sasniegšanu panāk, īstenojot konkrētos mērķus.
2. Konkrētie mērķi ir atbalstīt muitas dienestus, lai aizsargātu Savienības un tās dalībvalstu finanšu un ekonomiskās intereses, tostarp apkarotu krāpšanu un aizsargātu intelektuālā īpašuma tiesības, un lai palielinātu drošību un drošumu, aizsargātu iedzīvotājus un vidi, uzlabotu muitas dienestu administratīvās spējas un stiprinātu Eiropas uzņēmumu konkurētspēju.
Konkrētos mērķus sasniedz, jo īpaši izmantojot
a)
datorizāciju,
b)
nodrošinot mūsdienīgas un saskaņotas pieejas muitas procedūrām un pārbaudēm,
c)
atvieglojot likumīgu tirdzniecību,
d)
samazinot izmaksas atbilstības nodrošināšanai un administratīvo slogu, un
e)
uzlabojot muitas dienestu darbību.
3. Konkrēto mērķu sasniegšanu mēra, pamatojoties uz I pielikumā uzskaitītajiem rādītājiem. Vajadzības gadījumā Programmas īstenošanas laikā minētos rādītājus var pārskatīt.
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 15. pantu, lai grozītu I pielikumā iekļauto rādītāju sarakstu.
6. pants
Darbības mērķi
Programmas darbības mērķi ir šādi:
a)
atbalstīt Savienības tiesību aktu un politikas izstrādi, saskaņotu piemērošanu un efektīvu īstenošanu muitas jomā;
b)
izstrādāt, uzlabot, izmantot un uzturēt Eiropas informācijas sistēmas muitas jomā;
c)
apzināt, izstrādāt, kopīgi izmantot un piemērot vislabākās darba metodes un administratīvās procedūras, jo īpaši pēc salīdzinošās novērtēšanas darbībām;
d)
stiprināt muitas amatpersonu prasmes un kompetences;
e)
uzlabot sadarbību starp muitas dienestiem un starptautiskām organizācijām, trešām valstīm, citām valstu iestādēm, tostarp Savienības un valstu tirgus uzraudzības iestādēm, kā arī uzņēmējiem un to organizācijām.
II NODAĻA
ATBALSTĀMĀS DARBĪBAS
7. pants
Atbalstāmās darbības
Ievērojot nosacījumus, kas izklāstīti 14. pantā minētajā gada darba programmā, ar Programmu finansiālu atbalstu sniedz šādiem darbības veidiem:
a)
kopīgas darbības:
i)
semināri un darbsemināri;
ii)
projektu grupas, ko galvenokārt veido ierobežots skaits valstu; tās darbojas ierobežotu laiku, lai sasniegtu kādu iepriekš noteiktu mērķi ar skaidri noteiktu rezultātu, tostarp koordinēšanu vai salīdzinošu vērtēšanu;
iii)
darba vizītes, ko organizē iesaistītās valstis vai kāda cita valsts, lai ļautu savām amatpersonām iegūt vai uzlabot kompetenci vai zināšanas muitas jautājumos; darba vizītēm, ko organizē trešās valstīs, attiecināmās izmaksas saskaņā ar Programmu ir tikai ceļa izdevumi un uzturs (uzturēšanās un dienas nauda);
iv)
pārraudzības pasākumi, ko īsteno Komisijas un iesaistīto valstu ierēdņu kopīgās komandas, lai analizētu muitas prakses, noteiktu grūtības īstenošanas noteikumos un vajadzības gadījumā izteiktu ieteikumus Savienības noteikumu un darba metožu pielāgošanai;
v)
ekspertu komandas, proti, strukturētas sadarbības formas, kas izveidotas kā pagaidu vai pastāvīgas komandas, kurās apvieno speciālas zināšanas uzdevumu veikšanai konkrētās jomās vai operatīvu darbību veikšanai, iespējams, saņemot tiešsaistes sadarbības, administratīvās palīdzības un infrastruktūras un aprīkojuma sistēmu atbalsta pakalpojumus;
vi)
muitas administratīvās spējas stiprināšana un atbalsta darbības;
vii)
pētījumi;
viii)
kopīgi izstrādātas darbības saziņas jomā;
ix)
jebkurš cits pasākums, atbalstot 5. un 6. pantā izklāstīto vispārīgo, konkrēto un darbības mērķu sasniegšanu;
b)
IT spēju veidošana - II pielikuma A. iedaļā izklāstīto Eiropas informācijas sistēmu Savienības elementu, kā arī jaunu, saskaņā ar Savienības tiesību aktiem izveidotu Eiropas informācijas sistēmu izstrāde, uzturēšana, darbība un kvalitātes kontrole;
c)
cilvēku kompetences pilnveidošana - kopīgi apmācību pasākumi, lai sekmētu vajadzīgās profesionālās prasmes un zināšanas attiecībā uz muitu.
8. pants
Īpaši īstenošanas noteikumi kopīgām darbībām
1. Dalība 7. panta a) punktā minētajās kopīgajās darbībās ir brīvprātīga.
2. Iesaistītās valstis nodrošina, lai dalībai kopīgās darbībās tiktu izvirzīti ierēdņi ar atbilstīgu profilu un kvalifikāciju.
3. Iesaistītās valstis attiecīgos gadījumos veic visus vajadzīgos pasākumus kopīgo darbību īstenošanai, jo īpaši, uzlabojot informētību par šīm darbībām un nodrošinot, ka optimālu to radītos rezultātus izmanto optimāli.
9. pants
Īpaši īstenošanas noteikumi IT spēju veidošanai
1. Komisija un iesaistītās valstis nodrošina II pielikuma A. iedaļā minēto Eiropas informācijas sistēmu izstrādi, darbību un pienācīgu uzturēšanu.
2. Komisija sadarbībā ar iesaistītajām valstīm koordinē II pielikuma A. iedaļā minēto Eiropas informācijas sistēmu to II pielikuma B. iedaļā uzskaitīto Savienības elementu un II pielikuma C. iedaļā aprakstīto ārpussavienības elementu izveides un darbības aspektus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu to darboties spēju, sadarbspēju un pastāvīgus uzlabojumus.
3. Savienība sedz Savienības elementu iegādes, izstrādes, uzstādīšanas, uzturēšanas un ikdienas darbības izmaksas. Ārpussavienības elementu iegādes, izstrādes, uzstādīšanas, uzturēšanas un ikdienas darbības izmaksas sedz iesaistītās valstis.
10. pants
Īpaši īstenošanas noteikumi cilvēku kompetences pilnveidošanai
1. Dalība 7. panta c) punktā minētajos kopīgajos apmācības pasākumos ir brīvprātīga.
2. Iesaistītās valstis attiecīgos gadījumos savās valstu apmācības programmās integrē kopīgi izstrādāto apmācību saturu, tostarp e-apmācības moduļus, apmācības programmas un standartus, par kuriem ir panākta kopīga vienošanās.
3. Iesaistītās valstis nodrošina saviem ierēdņiem sākotnēju un turpmāku apmācību, kas vajadzīga, lai iegūtu vispārējas profesionālās prasmes un zināšanas saskaņā ar apmācības programmām.
4. Iesaistītās valstis atbalsta valodu mācības, kas šiem ierēdņiem ir vajadzīgas, lai sasniegtu pietiekamu valodu zināšanu līmeni dalībai Programmā.
III NODAĻA
FINANŠU SHĒMA
11. pants
Finanšu shēma
1. Finansējums Programmas īstenošanai laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam ir noteikts EUR 522 943 000 apmērā pašreizējās cenās.
Eiropas Parlaments un Padome apstiprina gada apropriācijas, ievērojot daudzgadu finanšu shēmas noteikto maksimālo apmēru.
2. No Programmas finansējuma indikatīvus apjomus iedala 7. pantā minētajām atbalstāmajām darbībām, ņemot vērā III pielikumā paredzēto procentu daļu katram darbības veidam. Komisija var atkāpties no minētajām indikatīvajām summām, kas noteiktas minētajā pielikumā, bet tā nevar katram darbības veidam iedalīto finansējuma daļu palielināt par vairāk nekā 10 %.
Ja būtu vajadzība pārsniegt minēto ierobežojumu, Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 15. pantu, lai grozītu indikatīvās summas, kas noteiktas III pielikumā
12. pants
Finansēšanas pasākumu veidi
1. Komisija Programmu īsteno saskaņā ar Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012.
2. Savienības finansiālais atbalsts 7. pantā paredzētajām atbalstāmajām darbībām tiek īstenots kā:
a)
dotācijas;
b)
publiskā iepirkuma līgumi;
c)
regulas 4. pantā minēto ārējo ekspertu izdevumu atlīdzināšana.
3. Līdzfinansējuma likme dotācijām ir līdz 100 % no attiecināmajām izmaksām, ja tās ir dienas nauda, ceļa izdevumi, uzturēšanās izdevumi un izdevumi, kas saistīti ar pasākumu organizēšanu.
Piemērojamo līdzfinansējuma likmi, ja darbībām ir vajadzīga dotāciju piešķiršana, nosaka gada darba programmās.
4. No Programmas finansējuma piešķīruma var segt arī
a)
izdevumus, kas attiecas uz sagatavošanas, pārraudzības, kontroles, revīzijas un izvērtēšanas pasākumiem, kas vajadzīgi Programmas pārvaldībai un tās mērķu sasniegšanai, jo īpaši izdevumus par pētījumiem, ekspertu sanāksmēm, informēšanas un saziņas darbībām, tostarp Savienības politisko prioritāšu korporatīvo izziņošanu, ciktāl šīs prioritātes ir saistītas ar šīs programmas mērķiem;
b)
izdevumus, kas saistīti ar IT tīkliem, kas paredzēti informācijas apstrādei un apmaiņai; un
c)
visus citus tehniskā un administratīvā atbalsta izdevumus, kādi rodas Komisijai, lai pārvaldītu Programmu.
13. pants
Savienības finansiālo interešu aizsardzība
1. Komisija veic atbilstīgus pasākumus, ar ko nodrošina, lai, īstenojot saskaņā ar šo regulu finansētas darbības, tiktu aizsargātas Savienības finanšu intereses, piemērojot aizsargpasākumus pret krāpšanu, korupciju un jebkādām citām nelikumīgām darbībām, veicot efektīvas pārbaudes un, ja ir atklāti pārkāpumi, atgūstot nepamatoti izmaksātās summas, kā arī vajadzības gadījumā piemērojot iedarbīgas, samērīgas un atturošas administratīvas un finansiālas sankcijas.
2. Komisijai vai tās pārstāvjiem un Revīzijas palātai ir tiesības veikt revīziju, izmantojot dokumentus un uz vietas, par visiem dotāciju saņēmējiem, līgumslēdzējiem un apakšlīgumu slēdzējiem, kas ir saņēmuši Savienības finansējumu saskaņā ar šo regulu.
3. Lai noteiktu, vai notikusi krāpšana, korupcija vai jebkāda cita nelikumīga darbība, kas ietekmē Savienības finanšu intereses saistībā ar dotāciju līgumu, lēmumu par dotāciju piešķiršanu vai līgumu, kas finansēts saskaņā ar šo regulu, Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) var veikt izmeklēšanas, tostarp pārbaudes uz vietas un inspekcijas, saskaņā ar noteikumiem un procedūrām, kas paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES, Euratom) Nr. 883/2013 (10) un Padomes Regulā (Euratom, EK) Nr. 2185/96 (11).
IV NODAĻA
ĪSTENOŠANAS PILNVARAS
14. pants
Darba programma
1. Lai īstenotu Programmu, Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, pieņem gada darba programmas. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 16. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
Ar katru gada darba programmu īsteno Programmas mērķus, nosakot:
a)
darbības saskaņā ar 5. un 6. pantā izklāstītajiem vispārīgajiem, konkrētajiem un darbības mērķiem, īstenošanas paņēmienu, tostarp attiecīgā gadījumā 7. panta a) punkta v) apakšpunktā minēto ekspertu grupu izveidošanas kārtību, un gaidāmos rezultātus;
b)
budžeta sadalījumu pa darbības veidiem;
c)
to dotāciju līdzfinansēšanas likmes, kas minētas 12. panta 3. punktā.
2. Sagatavojot gada darba programmu, Komisija ņem vērā kopējo pieeju attiecībā uz muitas politiku. Šo pieeju regulāri pārskata un nosaka Komisijas un dalībvalstu partnerībā Muitas politikas grupā, kuras sastāvā ir dalībvalstu muitas pārvaldes iestāžu vadītāji vai to pārstāvji un Komisijas pārstāvji.
Komisija regulāri informē Muitas politikas grupu par pasākumiem, kas attiecas uz Programmas īstenošanu.
15. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 5. panta 3. punkta otrajā daļā un 11. panta 2. punkta otrajā daļā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz laikposmu no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 5. panta 3. punkta otrajā daļā un 11. panta 2. punkta otrajā daļā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 5. panta 3. punkta otro daļu un 11. panta 2. punkta otro daļu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
16. pants
Komiteju procedūra
1. Komisijai palīdz komiteja. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
V NODAĻA
PĀRRAUDZĪBA UN IZVĒRTĒŠANA
17. pants
Darbību saskaņā ar Programmu pārraudzība
1. Komisija, sadarbojoties ar iesaistītajām valstīm, pārrauga Programmas un darbību saskaņā ar to īstenošanu, pamatojoties uz I pielikumā uzskaitītajiem rādītājiem.
2. Komisija publisko pārraudzības rezultātus.
3. Pārraudzības rezultātu izmanto Programmas izvērtēšanai saskaņā ar 18. pantu.
18. pants
Izvērtēšana
1. Komisija iesniedz Parlamentam un Padomei Programmas starpposma un noslēguma izvērtējuma ziņojumu par 2. un 3. punktā minētajiem jautājumiem. Minēto izvērtējumu rezultātus, tostarp apzinātos svarīgākos trūkumus, iestrādā lēmumos par iespējamiem Programmas atjauninājumiem, grozījumiem vai apturēšanu turpmākajos laikposmos. Minētos izvērtējumus veic neatkarīgs ārējs vērtētājs.
2. Komisija līdz 2018. gada 30. jūnijam sagatavo starpposma izvērtējuma ziņojumu par darbību saskaņā ar Programmu mērķu sasniegšanu, resursu izmantošanas efektivitāti un Programmas pievienoto vērtību Eiropas līmenī. Turklāt minētajā ziņojumā ietver informāciju par vienkāršošanu un turpmāku Programmas mērķu svarīgumu, kā arī Programmas ieguldījumu Savienības prioritāšu izpildē, īstenojot gudru, ilgtspējīgu un iekļaujošu izaugsmi.
3. Komisija līdz 2021. gada 31. decembrim izstrādā noslēguma izvērtējuma ziņojumu par 2. punktā minētajiem jautājumiem un par Programmas rezultātu ilgtermiņa ietekmi un ilgtspēju.
4. Iesaistītās valstis pēc Komisijas lūguma iesniedz visus datus un informāciju, kas tai vajadzīgi starpposma un noslēguma izvērtējuma ziņojumu sagatavošanai.
VI NODAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
19. pants
Atcelšana
Lēmumu Nr. 624/2007/EK atceļ no 2014. gada 1. janvāra.
Tomēr minētais lēmums turpina reglamentēt finanšu saistības, kas attiecas uz darbībām, kuras veic saskaņā ar minēto lēmumu, līdz to izpildīšanai.
20. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2014. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2013. gada 11. decembrī