PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 471/2014
ze dne 13. května 2014
o uložení konečného vyrovnávacího cla na dovoz solárního skla pocházejícího z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení řízení
(1)
Dne 27. dubna 2013 Evropská komise (dále jen „Komise“) zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie oznámení (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) (2), kterým informovala o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu solárního skla pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „Čína“) do Evropské unie.
(2)
Řízení zahájila Komise na základě podnětu, který podala dne 14. března 2013 společnost EU ProSun Glass (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby solárního skla v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování solárního skla a o tím způsobené podstatné újmě, což Komise považovala za dostačující pro zahájení šetření.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 nařízení (ES) č. 597/2009 (dále jen „základní nařízení“) Komise před zahájením řízení oznámila vládě Čínské lidové republiky (dále jen „čínská vláda“), že obdržela podnět s náležitými podklady, podle nějž subvencovaný dovoz solárního skla pocházejícího z ČLR způsobuje výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Komise vyzvala čínskou vládu ke konzultacím s cílem vyjasnit situaci ohledně obsahu podnětu a dosáhnout řešení na základě vzájemní dohody.
(4)
Čínská vláda přijala nabídku ke konzultacím, jež pak následně proběhly. Řešení na základě vzájemné dohody se v rámci těchto konzultací nedosáhlo. Komise však řádně přihlédla ke stanoviskům, jež čínská vláda předložila ohledně režimů uvedených v podnětu. V návaznosti na konzultace byla obdržena podání ze strany čínské vlády.
2. Souběžné antidumpingové řízení
(5)
Dne 28. února 2013 Komise zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie oznámení (3), kterým informovala o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu solárního skla pocházejícího z ČLR.
(6)
Dne 27. listopadu 2013 Komise nařízením Komise (EU) č. 1205/2013 (4) uložila prozatímní antidumpingové clo na dovoz solárního skla pocházejícího z ČLR.
(7)
Analýza újmy provedená v rámci tohoto antisubvenčního šetření a analýza újmy provedená v rámci souběžně probíhajícího antidumpingového šetření vycházejí ze stejné definice výrobního odvětví Unie, stejných reprezentativních výrobců v Unii a stejného období šetření a přinášejí stejné závěry, není-li uvedeno jinak. Tento přístup byl považován za vhodný pro zefektivnění analýzy újmy a dosažení odpovídajícího zjištění v obou řízeních. Z tohoto důvodu byly stanoviska týkající se aspektů újmy předložená v jednom z těchto řízení zohledněna v obou řízeních.
3. Strany dotčené řízením
(8)
O zahájení šetření Komise oficiálně informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR, známé dovozce, dodavatele, distributory, uživatele a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich šetření týká, jakož i orgány ČLR. V oznámení o zahájení řízení byly všechny strany, jichž se šetření týkalo, vyzvány, aby se obrátily na Komisi a přihlásily se.
(9)
Účastníci řízení měli možnost písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(10)
Žadatelé, vyvážející výrobci v ČLR, dovozci a orgány ČLR předložili svá stanoviska. Všichni účastníci řízení, kteří o to požádali a kteří prokázali, že mají konkrétní důvody ke slyšení, byli vyslechnuti.
3.1 Výběr vzorku
(11)
Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že by mohla omezit řízení na přiměřený počet vyvážejících výrobců v ČLR, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, jichž se bude šetření týkat, a to prostřednictvím výběru vzorku v souladu s článkem 27 základního nařízení.
3.2 Výběr vzorku výrobců v Unii
(12)
Komise sestavila vzorek pěti společností z osmi výrobců, kteří se přihlásili, na základě největšího reprezentativního objemu prodeje obdobného výrobku v průběhu období šetření.
(13)
Po inspekcích na místě se Komise rozhodla vyjmout jednu z pěti společností zařazených do vzorku, neboť tato společnost nebyla shledána reprezentativní pro výrobní odvětví Unie, jelikož to byl jediný z osmi výrobců, jež se přihlásili, který byl v zahajovací fázi. Z tohoto důvodu spatřovala Komise nebezpečí v tom, že v případě jeho zahrnutí by ukazatele újmy, zejména pokud jde o ziskovost, nemusely poskytovat věrohodný obrázek o situaci výrobního odvětví Unie.
(14)
V důsledku toho zahrnoval konečný vzorek čtyři výrobce v Unii. Jejich výroba představovala 79 % objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie v průběhu období šetření. Vzorek byl tudíž považován za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
(15)
Na základě článku 29 základního nařízení tři výrobci v Unii požádali, aby jejich totožnost nebyla odhalena. Tvrdili, že odhalení totožnosti by mohlo vést k vážným nepříznivým důsledkům pro jejich podnikatelskou činnost. Komise prozkoumala předložené důvody a jejich žádosti vyhověla. Vzhledem k omezenému počtu výrobců v Unii nebyla v obecném informačním dokumentu zveřejněna žádná další jména, jelikož by to umožnilo identifikaci společností požadujících zachování anonymity.
(16)
Totožnost společnosti Interfloat Corporation/GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (dále jen „GMB/IF“) však již byla veřejně známá, poněvadž tato společnost prohlásila, že je jednou ze společností, které podnět podporují. V obecném informačním dokumentu proto byla tato společnost jmenována.
(17)
V nedůvěrné verzi svých stanovisek k poskytnutým informacím také žadatel jmenoval tři výrobce v Unii, kteří ukončili činnost (Guardian, AGC a Centrosolar Glass), a čtvrtou společnost, která výrazně omezila výrobu (Saint Gobain).
3.3 Výběr vzorku vyvážejících výrobců v ČLR
(18)
V oznámení o zahájení řízení byli všichni vyvážející výrobci v ČLR požádáni, aby se Komisi přihlásili a v dané lhůtě poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(19)
Devět vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců poskytlo požadované informace a souhlasilo se svým zařazením do vzorku. Spolupracující společnosti zahrnovaly téměř 100 % vykázaného vývozu solárního skla do Unie v průběhu roku 2012.
(20)
Podle článku 27 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců založený na největším reprezentativním objemu vývozu dotčeného výrobku, který mohl být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vybraný vzorek představoval 76 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie v období šetření.
(21)
Komise v souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení informovala všechny dotčené strany o vybraném vzorku a vyzvala je, aby se s němu vyjádřily. Komise žádná stanoviska neobdržela.
3.4 Individuální zjišťování
(22)
Žádný vyvážející výrobce v ČLR nepožádal o individuální zjišťování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení.
3.5 Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, a uživatelů
(23)
Na formulář pro výběr vzorku, který byl přiložen k oznámení o zahájení řízení, odpověděli čtyři dovozci, kteří nejsou ve spojení, a na dotazník odpověděli dva dovozci a dvanáct uživatelů. Vzhledem k nízkému počtu spolupracujících dovozců nebyl výběr vzorku nutný.
4. Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(24)
Dotazníky byly zaslány čínské vládě, vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, všem dovozcům, kteří se přihlásili, a všem uživatelům, kteří se přihlásili. Čínské vládě byl také zaslán dodatek k dotazníku, který jí byl zaslán, a čínská vláda byla požádána, aby jej předala komerčním bankám ve státním vlastnictví v ČLR, které v průběhu období šetření půjčily prostředky společnostem zařazených do vzorku. Čínská vláda uvedla, že dodatek dotčeným bankám předala, avšak zatím žádné odpovědi neobdržela.
(25)
Odpovědi na dotazníky došly od čtyř čínských vyvážejících výrobců, od všech výrobců v Unii zařazených do vzorku, od dvou dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, a od 12 uživatelů.
(26)
Komise si zjistila a ověřila všechny informace, které účastníci řízení poskytli a které považovala za nezbytné pro konečné zjištění subvencování, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě byly provedeny takto:
a)
vyvážející výrobci v ČLR:
-
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd, Flat Solar Glass Group Co., Ltd, Shanghai Flat Glass Co., Ltd, Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd. („Flat Solar Group“),
-
Henan Yuhua Photovoltaic New Material Co., Ltd,
-
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd. („Xinyi PV“);
b)
vláda ČLR:
-
ministerstvo obchodu, Peking,
-
čínská komise pro bankovní dohled, Peking;
c)
výrobci v Unii:
-
GMB/IF, Německo,
-
[důvěrné],
-
[důvěrné],
-
[důvěrné],
-
[důvěrné];
d)
dovozci, kteří nejsou ve spojení
-
Vetrad NV, Nizozemsko,
e)
uživatelé:
-
Sunerg Solar SRL, Itálie,
-
Viessmann Faulquemont SAS, Francie.
(27)
Všem účastníkům řízení byl zaslán informační dokument, který obsahoval základní skutečnosti a úvahy, na jejichž základě Komise navrhla uložit vyrovnávací cla na solární sklo pocházející z Čínské lidové republiky. Všem stranám byla sdělena lhůta, během níž se mohly k poskytnutým informacím vyjádřit.
(28)
Stanoviska předložená účastníky řízení byla zvážena a případně vzata v úvahu.
(29)
Čínská vláda tvrdila, že tento informační dokument nesplňoval normy stanovené v článcích 22.3 a 22.5 Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, protože neobsahoval dostatečně podrobná zjištění a závěry vyšetřujícího orgánu. Čínská vláda však neposkytla žádný konkrétní příklad tohoto údajného selhání. Komise dokument důkladně přezkoumala a domnívá se, že obsahuje dostatečné informace k tomu, aby čínská vláda mohla uplatňovat svá práva na obhajobu.
(30)
Některé informace nemohly být v informačním dokumentu zahrnuty, jelikož se jednalo důvěrné obchodní informace, a proto byly poskytnuty pouze dotčeným vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku. Vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku byly zaslány důvěrné konkrétní informace obsahující výpočty a údaje týkající se jednotlivých vyrovnávaných režimů a výhod, a byla jim dána 25denní lhůta k poskytnutí stanovisek.
5. Období šetření
(31)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(32)
Výrobkem, který je předmětem šetření, je solární sklo složené z tvrzeného plochého sodnovápenatého skla s obsahem železa menším než 300 ppm, solární propustností větší než 88 % (měřeno podle AM1,5 300-2 500 nm), protitepelnou odolností až do 250 °C (měřeno dle EN 12150), odolností proti teplotním šokům z Δ 150 K (měřeno podle normy EN 12150) a minimální mechanickou pevností 90 N/mm2 nebo vyšší (měřeno podle normy EN 1288-3) (dále jen „dotčený výrobek“, běžně označovaný jako „solární sklo“). Dotčený výrobek spadá v současnosti pod kód KN ex 7007 19 80.
2. Obdobný výrobek
(33)
Z šetření vyplynulo, že dotčený výrobek, tedy výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu ČLR, a výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie mají podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a použití. Proto se považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. Definice výrobku
(34)
Jeden dovozce, který není ve spojení, požádal o vyloučení zahradnického skla používaného na stavbu skleníků z působnosti šetření, přičemž argumentoval tím, že k takovým stavbám jsou zapotřebí skleněné tabule mnoha různých velikostí, zatímco solární sklo se vyrábí pouze v určitých přesně stanovených velikostech. Tento dovozce také předložil osvědčení o tom, že část jeho dovozu tvoří sklo s obsahem železa vyšším než 300 ppm. V důsledku toho tento dovoz nespadá do definice výrobku. Pokud jde o zbývající část jeho dovozu, Komise je toho názoru, že navzdory rozdílu ve velikosti mohou být uvedené skleněné tabule použity také jako solární sklo. Dovozci by za účelem obcházení cla mohli objednat větší skleněné tabule, než potřebují, a pak sklo oříznout až v Unii. Zahradnické sklo s obsahem železa nižším než 300 ppm proto spadá do definice dotčeného výrobku.
(35)
Další dovozce, který není ve spojení, tvrdil, že jím dovážené sklo pro nábytkářský průmysl (používané pro skleněné poličky, výplně, stolní desky, posuvné dveře, svrchní díly výrobků atd.) má stejné nebo velmi podobné technické vlastnosti jako solární sklo, ale požádal o jeho vyloučení z působnosti šetření, protože má odlišné konečné užití.
(36)
Na základě poskytnutých důkazů se však zdá, že většina skla dováženého uvedeným výrobcem, který není ve spojení, nemá všechny technické vlastnosti solárního skla, jak jsou uvedeny výše. Konkrétně šest typů dováženého skla má obsah železa mnohem vyšší než 300 ppm a jeden druh dováženého skla má obsah železa nižší než 300 ppm, ale propustnost sluneční energie je u nich výrazně nižší než minimálních 88 % nutných k tomu, aby sklo bylo definováno jako solární.
(37)
Dovozce namítal, že i když tyto typy skla nesplňují jednu z technických vlastností solárního skla, jak jsou uvedeny výše, jsou přesto v souladu s primární klasifikací solárního skla, tj. „tvrzené ploché sodnovápenaté sklo“. Komise však zastává názor, že pouze ty druhy skla, které splňují všechny technické vlastnosti solárního skla, spadají do působnosti tohoto šetření. Všechny výše uvedené typy skla dovážené tímto konkrétním dovozcem jsou proto mimo oblast působnosti tohoto šetření.
(38)
Z důvodu právní jistoty je třeba objasnit, že jakýkoli typ zahradnického a nábytkářského skla, které splňuje technické vlastnosti uvedené v 32. bodě odůvodnění, spadá i nadále do definice dotčeného výrobku, neboť může být používáno jako solární sklo.
(39)
Po poskytnutí informací tentýž dovozce namítal, že jelikož solární sklo, které lze též použít jako nábytkářské sklo, nebylo z působnosti vyloučeno, znamená to pro společnosti administrativní zátěž a zpoždění. To je údajně způsobeno skutečností, že společnosti jsou povinny zasílat zkušební protokoly celním orgánům v Unii pokaždé, když se celní orgány dotazují, zda se na dovážené zboží vztahují opatření.
(40)
Komise se domnívá, že tyto druhy skla by neměly být vyloučeny z oblasti působnosti šetření, protože solární sklo lze potenciálně používat i v zahradnictví a nábytkářství. K zajištění náležité ochrany výrobního odvětví Unie proti poškozujícímu účinku subvencí, které jsou vyrovnávány, je třeba zabránit mezerám, které mohou umožnit obcházení. Pozitivní účinek odpovídající ochrany převažuje nad negativním účinkem dodatečné administrativní zátěže pravděpodobně způsobené dotčenému dovozci.
(41)
Tentýž dovozce rovněž tvrdil, že z definice dotčeného výrobku by mělo být vyloučeno plavené sklo, protože proces jeho výroby se liší od výrobního procesu válcovaného skla, které dovozce chápe jako jediný typ solárního skla. Dovozce uvedl, že výrobky z plaveného skla určené pro bytové zařízení nelze použít jako solární sklo, a proto by měly být vyloučeny z působnosti šetření. Plavené sklo však nemůže být vyloučeno z působnosti šetření, neboť splňuje všechny technické vlastnosti uvedené výše. Z důvěrných dokumentů, které Komisi poskytli během šetření účastníci řízení, vyplývá, že plavené sklo lze použít jako solární sklo a vyrábí jej jak výrobní odvětví v Unii, tak čínští vývozci. Tuto skutečnost potvrzují informace veřejně dostupné na internetu (5). Plavené sklo proto zůstává v působnosti šetření.
C. SUBVENCE
1. Úvod
(42)
Žadatel uvedl, že ČLR subvencuje své odvětví výroby solárního skla. Podnět obsahuje důkazy prima facie týkající se několika praktik subvencování zahrnutých jak v právních předpisech, tak i v řadě politických a plánovacích dokumentů, na nichž je státní podpora v daném odvětví založena.
(43)
Komise přezkoumala a analyzovala dokumenty uvedené v podnětu, jakož i další dokumenty předložené v průběhu šetření čínskou vládou a vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a zjistila, že mnoho z těchto dokumentů skutečně dokazuje, že odvětví výroby solárního skla v ČLR využívá v mnoha oblastech preferenčního zacházení.
(44)
Čínská vláda zahrnula odvětví výroby solárního skla mezi „klíčová“ výrobní odvětví ve svém 12. pětiletém plánu (6). Čínská vláda rovněž vydala zvláštní politický dokument „12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví“, ve kterém se klade důraz na sklo jako hlavní pomocný materiál pro fotovoltaické odvětví, u něhož je vyžadována domácí výroba. V souladu s tímto plánem má vláda podporovat průmyslový vývoj a technologické inovace a přilákat finanční prostředky pro toto odvětví.
(45)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila způsob, jakým Komise citovala z 12. pětiletého plánu v kontextu solárního skla. To bylo zamítnuto, jelikož uvedený plán konkrétně zmiňuje solární sklo, a to v kapitole 9 sloupci 6 týkajícím se „Klíčových oblastí rozvoje výroby“. 12. pětiletý plán jasně stanoví priority čínské vlády pro období, na které se vztahuje, přičemž jednou z těchto priorit je výroba solárního skla.
(46)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila způsob, jakým Komise interpretovala „12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví“, přičemž uvedla, že se závěry Komise nesouhlasí. Nicméně tato výhrada byla odmítnuta, neboť jasně odporuje informacím obdrženým od jiných orgánů čínské vlády. Během návštěvy u čínské vlády ministerstvo průmyslu a informačních technologií vysvětlilo, že solární sklo je zahrnuto v tomto plánu, který se silně zaměřuje na zvyšování kvality, jelikož dobrá kvalita solárního skla je nezbytná k podpoře solárního fotovoltaického odvětví.
(47)
O významu inovací a nových materiálů obecně pojednává dokument „12. pětiletý program průmyslových technologických inovací“ (7), který je určen k provádění pětiletého plánu a také „dlouhodobého plánu vědeckotechnického rozvoje“ (8). Jeho silné zaměření na technologické inovace zahrnuje vývoj nových materiálů. V této souvislosti se také konkrétně zmiňuje solární sklo.
(48)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila závěry Komise, přičemž uvedla, že v žádném z uvedených dokumentů nebylo solární sklo zmíněno. Komise konstatuje, že oba tyto dokumenty jsou určeny k tomu, aby poskytovaly zvláštní pomoc technologicky vyspělým podnikům, jak je uvedeno v 401. a 402. bodě odůvodnění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1239/2013 (dále jen „nařízení o solárních panelech“), kde čínská vláda uvedla tytéž argumenty. (9) Oba dokumenty provádějí 12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví a pomáhají technologicky vyspělým podnikům, které zahrnují mnoho výrobců solárního skla.
(49)
„Rozhodnutí Státní rady č. 40 o vyhlášení a provedení „dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace““, (které se společně s přiloženými „dočasnými pravidly o podpoře průmyslové restrukturalizace“ označuje jako „rozhodnutí č. 40“) uvádí, že čínská vláda bude aktivně podporovat rozvoj nových odvětví energetiky a urychlí rozvoj odvětví solární energie (10); vyzývá všechny finanční instituce, aby poskytly úvěrovou pomoc pouze podporovaným projektům (kategorie, do níž patří projekty týkající se solárního skla) a slibuje provádění „dalších preferenčních politik na podporované projekty“ (11).
(50)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila výklad Komise, pokud jde o článek 5 a článek 17 „dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace“. Čínská vláda uvedla, že článek 5 nezmiňuje solární sklo. Jelikož však zmiňuje podporu solární energetiky, k níž je solární sklo zapotřebí, Komise je toho názoru, že solární sklo spadá do oblasti působnosti dočasných pravidel.
(51)
Čínská vláda pak zpochybnila výklad Komise, pokud jde o článek 17, který sice stanoví, že pouze podporovaná odvětví by měla obdržet úvěrovou pomoc, avšak nařizuje, aby se tak dělo spíše „podle úvěrových zásad“ než na preferenčním základě.
(52)
Při kontrole společností zařazených do vzorku ani při návštěvě u čínské vlády nebyly zjištěny žádné důkazy, že toto ustanovení bylo dodržováno. Dotčené banky při šetření nespolupracovaly tak, aby bylo možné toto ustanovení vyzkoušet nebo ověřit. Šetření ve skutečnosti ukázalo, že některé podniky preferenční úvěrové politiky využívají. Komise proto odmítá tvrzení čínské vlády, že poskytování úvěrů odvětví výroby solárního skla bylo prováděno „podle úvěrových zásad“. Klíčovým bodem zůstává, že všechny finanční instituce poskytují úvěry podporovaným odvětvím, která zahrnují výrobu solárního skla, a že tato podpora je poskytována de facto za preferenčních podmínek.
(53)
Národní komise pro rozvoj a reformy v roce 2011 vydala Státní radě doporučení, aby přezkoumala program v rozhodnutí č. 40. Státní rada vydala „Rozhodnutí Státní rady č. 9 o vyhlášení a provedení katalogu pokynů pro průmyslovou restrukturalizaci“ (dále jen „rozhodnutí č. 9“). Tento dokument „aktivně vyzývá“ čínskou vládu a veřejné orgány, aby „vedly rozvoj příslušných odvětví a optimalizovaly průmyslovou restrukturalizaci“. Ustanovení čl. 12 odst. 2 rozhodnutí č. 9 konkrétně zmiňuje podporu výroby „ultra čirého plaveného skla pro odvětví solární energie“.
(54)
Národní plán pro střednědobý a dlouhodobý rozvoj v oblasti vědy a technologie (2006-2020), přijatý čínskou vládou, slibuje, že „politika financování bude na prvním místě“, že „podpoří finanční instituce, aby poskytovaly preferenční úvěrovou pomoc hlavním národním projektům v oblasti vědecké a technologické industrializace“, „podpoří finanční instituce, aby zlepšily a posílily finanční služby poskytované podnikům působícím v oblasti špičkových technologií“ a „zavede preferenční daňovou politiku v zájmu rozvoje podniků působících v oblasti špičkových technologií“.
(55)
Výroba solárního skla spadá pod popis technologicky vyspělého podniku, jak dokazuje řada výrobců se statusem podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií, a je novým odvětvím jak v Číně, tak i v Unii. V této souvislosti Komise rovněž poznamenává, že jedna ze společností zařazených do vzorku obdržela zvláštní grant od Národní komise pro rozvoj a reformy jako ocenění za její inovace v oblasti solárního skla, což jednoznačně dokazuje zájem čínské vlády v tomto odvětví vyspělých technologií.
(56)
Žadatel uvedl, že údajné subvence sestávaly z režimů uvedených v oddílu C bodě 2. Po kontrole společností zařazených do vzorku v ČLR a návštěvě u čínské vlády Komise tyto režimy analyzovala, pokud z nich společnosti zařazené do vzorku získaly výhodu v průběhu období šetření.
2. Další zjištěné režimy subvencí
(57)
Během kontroly společností zařazených do vzorku vyšly při analýze jejich vnitřních záznamů najevo subvence od správních orgánů na úrovni provincií, měst, obvodů nebo okresů. Tyto subvence žadatel ve svém podnětu konkrétně neuváděl. Na základě informací, které má Komise k dispozici, není jasné, zda se jedná o subvence ad hoc nebo o místní subvenční programy. Nicméně v důsledku místní povahy těchto režimů nelze očekávat, že by žadatelé byli o podrobnostech uvedených subvencí informováni, a proto nejsou uvedené subvence v podnětu přímo zmíněny.
(58)
Komise nabídla další konzultace s čínskou vládou týkající se těchto jiných subvencí, které jsou specifické pro určité společnosti nebo umístění, jež byly zjištěny v záznamech společností zařazených do vzorku v průběhu inspekcí na místě a nebyly zmíněny v podnětu. Tyto konzultace Komise nabídla za účelem zajištění náležitého postupu v průběhu šetření. Čínská vláda tuto nabídku odmítla, přičemž uvedla, že by taková nabídka nebyla v souladu s Dohodou o subvencích a vyrovnávacích opatřeních.
(59)
Komise se domnívá, že tyto jiné subvence jsou úzce spojeny s druhy opatření a postupů, o kterých pojednává podnět a oznámení o zahájení řízení. Tato opatření zahrnují stejný druh finančního příspěvku a výhod, pokud jde o dotčený výrobek, a proto se na ně vztahuje definice „subvenční praktiky nebo praktik, které mají být předmětem šetření“, jež mají být podle čl. 22 odst. 2 písm. iii) Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních uvedeny v oznámení o zahájení řízení. Seznam režimů uvedených v oznámení o zahájení řízení není vyčerpávající, což je patrné z formulace „Subvence spočívají mimo jiné v...“ v oddílu 3. Komise proto dospěla k závěru, že tyto další subvence spadají do oblasti působnosti tohoto řízení.
(60)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila výklad Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních ze strany Komise a uvedla, že podle jejího názoru neměla Komise žádný právní základ pro vyrovnávání zvláštní subvence poskytnuté jednomu z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, i kdyby tato subvence byla přímo spojena se subvenční praktikou zjištěnou žadateli. Komise nesouhlasí s výkladem Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních ze strany čínské vlády v tomto bodě. Pokud žadatelé zjistili subvenční praktiku a v rámci stejné subvenční praktiky jsou společně s příklady vnitrostátních režimů zjištěny místní výhody, Komise má za to, že má právo vyrovnávat veškeré zjištěné výhody. To platí zejména v případě, kdy jsou působení, povaha a účinky zjištěných výhod stejné jako u jiných režimů, které jsou již uvedeny v podnětu i oznámení o zahájení řízení.
3. Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů
(61)
Komise oznámila čínské vládě dne 18. prosince 2013, že zváží použití dostupných údajů, a to v důsledku nedostatečné reakce komerčních bank ve státním vlastnictví, kterým čínská vláda zaslala dodatek, který jí byl poskytnut.
(62)
Dne 26. prosince 2013 čínská vláda odpověděla a vyjádřila nesouhlas s navrhovaným použitím článku 28 proti „údajně státem vlastněným bankám“, avšak nezpochybnila skutečnost, že banky odpověď na dotazník nepředložily. Čínská vláda rovněž nezpochybnila skutečnost, že jsou uvedené banky ve vlastnictví státu. Proto neměla Komise jinou možnost, než využít nejlepší dostupné údaje, pokud jde o údaje, které měly poskytnout komerční banky ve státním vlastnictví.
(63)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila použití článku 28 pro nahrazení informací, které byly požadovány v dodatku zaslaném komerčním bankám ve státním vlastnictví. Komise nepopírá, že čínská vláda předložila v tomto šetření informace, které Komise analyzovala a v nezbytné míře zohlednila. Jelikož však ani čínská vláda, ani komerční banky ve státním vlastnictví nebyly schopny poskytnout některé informace, například o úvěruschopnosti, musela Komise využít „dostupné údaje“ podle článku 28 základního nařízení.
(64)
Pokud jde o jiné subvence, které nebyly výslovně uvedeny v oznámení o zahájení řízení s odkazem na konkrétní program a byly zjištěny během inspekcí na místě u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, Komise k dosažení svých závěrů využila veškeré důkazy, které měla k dispozici. Tyto zjištěné subvence náležely k typům opatření a postupů popsaným v oznámení o zahájení řízení a Komise nabídla čínské vládě další konzultace ohledně těchto subvencí, nicméně tato nabídka nebyla přijata. Komise se domnívá, že uvedené subvence jsou úzce spojeny s druhy opatření a postupů, o kterých pojednává podnět a oznámení o zahájení řízení.
(65)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila závěry Komise, pokud jde o subvence zjištěné v průběhu kontrol provedených u společností zařazených do vzorku a všechny ostatní body týkající se režimů subvencí. Komise by ráda objasnila, že v těchto případech článek 28 nepoužila. V případě, že byla spolupráce dobrá, avšak informace jednoduše nebylo možné poskytnout - například pokud jde o přesný právní základ pro jednorázovou platbu subvence - byly důkazy poskytnuté dotčenou společností použity pro dosažení závěru, zda se jednalo o napadnutelnou subvenci či nikoli.
(66)
Čínská vláda též tvrdila, že Komise neposkytla dostatečné informace, když použila nejlepší dostupné údaje podle článku 28 základního nařízení. Toto tvrzení se ve skutečnosti týká použití závěrů z předchozích šetření, kdy byla šetřena tatáž subvence. V takových případech Komise odkazuje na příslušné body odůvodnění dotčeného nařízení a shrnuje zjištěné argumenty.
(67)
Čínská vláda poznamenává, že informační dokument nepopisuje podrobně u společností zařazených do vzorku žádné zjištěné konkrétní jednorázové subvence. Takto bylo učiněno výslovně za účelem ochrany důvěrných obchodních informací poskytnutých Komisi společnostmi zařazenými do vzorku a žádný další výtah, který nemá důvěrnou povahu, není možný. Úplné důvěrné informace byly poskytnuty každému jednotlivému vyvážejícímu výrobci zařazenému do vzorku. Pokud právní základ poskytl vyvážející výrobce zařazený do vzorku, pak to bylo poznamenáno v informacích, které byly poskytnuty zpět společnosti. V každém případě, když byly čínské vládě v souvislosti s uvedenými subvencemi nabídnuty konzultace, byla jí rovněž dána příležitost poskytnout další podstatné informace, což neučinila.
4. Šetřené režimy
(68)
Komise zaslala čínské vládě a vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku dotazník a vyžádala si informace týkající se těchto režimů, v jejichž rámci byly údajně poskytovány subvence odvětví výroby solárního skla:
-
preferenční úvěry odvětví výroby solárního skla:
-
úvěrové linky a půjčky se zvýhodněnou úrokovou sazbou poskytnuté komerčními bankami ve státním vlastnictví a veřejnými rozvojovými bankami (12),
-
subvenční programy vývozních úvěrů,
-
vývozní záruky,
-
státem financované pojištění pro zelené technologie („Green express“),
-
finanční výhody z poskytnutí přístupu k offshore holdingovým společnostem,
-
splátky úvěru vládou;
-
grantové programy:
-
subvence „známých značek“ a programu „China World Top Brands“,
-
fondy pro vnější expanzi průmyslu v provincii Guandong;
-
dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou:
-
poskytování antimonu,
-
dodávání elektrické energie,
-
poskytování práv k užívání pozemků;
-
programy osvobození od přímých daní a jejich snížení:
-
programy osvobození od přímých daní nebo jejich snížení v rámci programu „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“
-
snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy,
-
osvobození od daně a snížení daně z příjmů pro „produktivní podniky se zahraničními investicemi“,
-
snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně,
-
zápočet daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi,
-
preferenční daň z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které jsou uznávány jako podniky využívající nejnovější a špičkové technologie,
-
snížení daní pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií a zapojené v určených projektech,
-
preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu,
-
daňové programy v provincii Guandong,
-
osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky,
-
programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla:
-
osvobození od DPH při využívání dovezeného zařízení,
-
odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně,
-
osvobození od DPH a od cla na nákupy fixních aktiv rámci programu na rozvoj zahraničního obchodu
-
jiné subvence a jiné subvenční programy (včetně programů správních orgánů na úrovni provincií, měst, obvodů nebo okresů).
5. Politika preferenčních úvěrů, jiné financování, záruky a pojištění
5.1 Zvýhodněné úvěry
a) Úvod
(69)
Komise zaslala čínské vládě dodatek, který měl být předán komerčním bankám ve státním vlastnictví, veřejným rozvojovým bankám a soukromým finančním institucím, které půjčily v průběhu období šetření finanční prostředky společnostem zařazeným do vzorku. Čínská vláda sdělila Komisi, že tak učinila, avšak zatím žádné odpovědi neobdržela. Jak bylo uvedeno výše, Komise proto oznámila čínské vládě, že kvůli této nedostatečné spolupráci použije článek 28 a k dosažení závěrů ohledně tohoto bodu využije dostupné údaje.
b) Právní základ
(70)
Preferenční úvěry v Číně upravují tyto právní předpisy: Zákon ČLR o komerčním bankovnictví (dále jen „zákon o bankovnictví“), obecná pravidla týkající se půjček vyhlášená Čínskou lidovou bankou dne 28. června 1996 a rozhodnutí č. 40 Státní rady, jak je uvedeno výše.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(71)
Předchozí antisubvenční šetření proti ČLR dospěla k závěru, že v bankovním systému v Číně převládají banky vlastněné státem nebo banky, ve kterých má stát vliv prostřednictvím držby akcií. Obojí se souhrnně označuje jako „komerční banky ve státním vlastnictví“. Komise rovněž zjistila, že komerční banky ve státním vlastnictví vykonávají vládní moc. Komise neshledala žádné důkazy, že se situace změnila. Jak je uvedeno ve 161. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, které se týká posledního šetření v této záležitosti, pět největších komerčních bank ve státním vlastnictví (Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank, Bank of Communications a ICBC) představuje více než 50 % bankovního sektoru z hlediska bilanční sumy.
(72)
Na základě využití dostupných údajů, včetně skutečností stanovených v nařízení o solárních panelech, platí i nadále závěr, že komerční banky ve státním vlastnictví jsou veřejnoprávní subjekty ve smyslu čl. 2 písm. b) základního nařízení, jak bylo podrobně uvedeno ve 158. až 168. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech.
(73)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila tento závěr, přičemž uvedla, že Komise neuvedla důvody, proč považovala komerční banky ve státním vlastnictví za veřejnoprávní subjekty. Komise toto tvrzení odmítá, jelikož důvody, proč jsou komerční banky ve státním vlastnictví veřejnoprávními subjekty, jsou uvedeny ve 158. až 168. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech a čínská vláda neposkytla žádné informace, které by byly s uvedenými nejlepšími dostupnými údaji v rozporu. Zde je jejich shrnutí:
a)
komerční banky ve státním vlastnictví drží největší tržní podíl a jsou převládajícími aktéry na trhu v ČLR;
b)
z dostupných údajů vyplývá, že komerční banky ve státním vlastnictví podléhají vládnímu dozoru prostřednictvím vlastnictví a správní kontroly jejich obchodního chování, včetně mezí pro úrokové sazby, které mohou nabízet;
c)
zákon o bankovnictví a ostatní právní předpisy vyžadují, aby banky půjčovaly v souladu s potřebami národního hospodářství, poskytovaly úvěrovou pomoc podporovaným projektům a upřednostňovaly podniky působící v oblasti nových a špičkových technologií.
(74)
Závěry v těchto bodech odůvodnění jsou nedávné, jelikož byly zveřejněny až na konci roku 2013, a byly zveřejněny s plným vědomím změny, která v červenci 2013 nastala v oblasti politiky týkající se spodních hranic pro úrokové sazby v Číně.
(75)
Stejně jako v předchozích šetřeních se Komise pokusila ověřit úlohu, kterou sehrává čínská vláda a zejména centrální banka, Čínská lidová banka, na finančních trzích a v bankovním sektoru, pokud jde o poskytování úvěrů pro odvětví výroby solárního skla. Zatímco spolupráce ze strany čínské vlády a Čínské lidové banky byla obecně uspokojivá, Čínská lidová banka neposkytla úplné znění „oběžníku Čínské lidové banky o otázkách úpravy úrokových sazeb u vkladů a úvěrů“ (YinFa (2004) 251), který stanoví spodní hranice a stropy úrokových sazeb pro úvěry a vklady. Pro úvěry komerčních bank (komerční banky ve státním vlastnictví i soukromé komerční banky) a úvěry veřejných rozvojových bank oběžník pouze stanovuje spodní hranici. V případě preferenčních úvěrů a úvěrů, pro něž čínská vláda přijala zvláštní předpisy, oběžník stanoví, že se úrokové sazby nesmějí pohybovat směrem nahoru. Přesná horní mez pro uvedené úvěry se stanoví ve zvláštních předpisech.
(76)
V průběhu inspekce Komise na místě Čínská lidová banka uvedla, že zmíněný dokument nelze poskytnout, jelikož nebyl veřejně k dispozici na jejích internetových stránkách. Vyhledáváním na internetu však byla nalezena kopie oběžníku a jeho překlad do angličtiny, a to v balíčku dokumentů, které čínská vláda před několika lety poskytla australským orgánům. (13) Vzhledem k neexistenci úřední kopie přímo od čínské vlády považovala Komise tuto verzi za pravdivou a úplnou kopii dotčeného oběžníku.
(77)
Z oběžníku vyplývá, že Čínská lidová banka ovlivňovala stanovování úrokových sazeb pro úvěry, které v období šetření v ČLR poskytovaly komerční banky ve státním vlastnictví. Čínská vláda vysvětlila, že v červenci 2013 Čínská lidová banka zrušila jak spodní hranici, tak strop pro úrokové sazby úvěrů. Tato skutečnost byla vzata na vědomí, nicméně jelikož k ní došlo po konci období šetření, nemá vliv na zde uvedené závěry. V každém případě spodní hranice pro úrokové sazby, která byla běžná v průběhu období šetření, není jediným argumentem, proč Komise považuje komerční banky ve státním vlastnictví za veřejnoprávní subjekty. Bez ohledu na to závěry uvedené v 158. až 168. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech stále platí.
(78)
Po poskytnutí informací čínská vláda učinila několik připomínek týkajících se oběžníku „YinFa (2004) 251“, aniž by poskytla vysvětlení, proč úplné znění tohoto oběžníku nebylo Komisi poskytnuto a aniž by potvrdila, zda je znění, které bylo poskytnuto australským orgánům a které Komise nalezla, správné. Jak bylo dříve zjištěno v šetření týkajícím se solárních panelů, tento oběžník jasně stanoví pokyny Čínské lidové banky ohledně poskytování úvěrů určené bankám. Jak bylo uvedeno v předchozích šetřeních, obsah tohoto oběžníku je důležitý pro porozumění toho, jakou úlohu čínská vláda a Čínská lidová banka sehrávají ve směřování bank a poskytování úvěrů.
(79)
I nadále platí závěr Komise, který byl již uveden v nařízení o solárních panelech, totiž že zaprvé článek 34 zákona o bankovnictví ukládá bankám povinnost vykonávat svou úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství. Potřeby národního hospodářství jsou stanoveny v 12. pětiletém plánu.
(80)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila výklad článku 34 zákona o bankovnictví ze strany Komise, přičemž uvedla, že „tato věta je nejednoznačná a nedává bankám žádný výslovný pokyn, aby jednaly určitým způsobem. Žádný dokument nepopisuje potřeby národního hospodářství, ať se jedná o 12. pětiletý plán nebo jiné nařízení/rozhodnutí“.
(81)
To se odlišuje od výkladu článku 34 ze strany čínské vlády v šetření týkajícím se solárních panelů, kde byl popsán jako „neutrální“. Komise s tímto posouzením ze strany čínské vlády nesouhlasí. Komise je toho názoru, že politiky týkající se národního hospodářství jsou stanovené v 12. pětiletém plánu a zvláštním plánu pro fotovoltaické odvětví a že finanční ústavy jsou vyzývány k poskytování úvěrů podporovaným odvětvím, jako je odvětví výroby solárního skla, a čínská vláda neprokázala, že tomu tak není.
(82)
Čínská vláda upozornila Komisi na jiné články zákona o bankovnictví, zejména na články 4, 5 a 7, které by měly zajistit, aby byly úvěry poskytovány bez zásahů a po příslušném posouzení. Komise uznává, že tyto články existují, avšak poznamenává, že čínská vláda, banky a také dotčené společnosti zařazené do vzorku nebyly schopny prokázat, že úvěry byly poskytnuty bez zásahů - vzhledem k preferenčním úvěrům pro odvětví výroby solárního skla - a s posouzením úvěru -, jelikož navzdory žádostem nebyly žádné úvěrové dohody ani posouzení rizik, včetně úvěrových ratingů, poskytnuty jako věcné důkazy, ani nebylo shledáno jejich spojení s jakýmkoli úvěrem poskytnutým jakémukoli vyvážejícímu výrobci zařazenému do vzorku.
(83)
Zadruhé se od bank vyžaduje, aby poskytovaly úvěrovou pomoc podporovaným odvětvím podle rozhodnutí č. 40 a č. 9, které mají právní sílu zákona. Čínská vláda potvrdila během kontroly na ministerstvu obchodu, že solární sklo je podporovaným odvětvím. To je v souladu s katalogem pokynů pro průmyslovou restrukturalizaci z roku 2011, který poskytla čínská vláda ve své odpovědi na dotazník, a v němž je solární sklo klasifikováno v podporované kategorii.
(84)
Rozhodnutí č. 40 stanoví instrukce pro všechny finanční instituce v podobě závazných pokynů ohledně propagace a pomoci týkající se podporovaných odvětví, přičemž odvětví výroby solárního skla je podporovaným odvětvím.
(85)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila posouzení Komise, pokud jde o dopad rozhodnutí č. 40 a připojených nařízení, a rozhodnutí č. 9. Komise potvrzuje, že podle jejího posouzení jak rozhodnutí č. 40, tak připojená nařízení stanoví potřeny národního hospodářství. Stanoví strategii pro vládu a pro finanční sektor a zejména stanoví poskytování přímých úvěrů podporovaným odvětvím, jako je odvětví výroby solárního skla.
(86)
Čínská vláda byla požádána, aby objasnila právní status rozhodnutí Státní rady, jako je rozhodnutí č. 40. Ta však pouze odpověděla, že se jedná o nařízení vydané Státní radou, které není součástí čínských právních předpisů. Na podporu tohoto tvrzení však neposkytla žádné důkazy. Postoj, který čínská vláda zaujala, je v rozporu s veřejně dostupnými informacemi, které popisují Státní radu jako nejvyšší správní orgán, který má správní legislativní pravomoc. Podle těchto zdrojů jsou rozhodnutí Státní rady právně závaznými předpisy. (14) Na základě dostupných údajů Komise tedy zastává názor, že rozhodnutí č. 40 a prováděcí rozhodnutí připojená k uvedenému rozhodnutí, jako například rozhodnutí č. 9, jsou správní předpisy, a proto jsou součástí čínských právních předpisů.
(87)
Komise proto potvrzuje analýzu uvedenou ve 191. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, v němž dospěla k závěru, rozhodnutí č. 40 a rozhodnutí č. 9 jsou právně závazná pro ostatní veřejnoprávní a hospodářské subjekty.
(88)
Komise rovněž zjišťovala, zda jsou soukromé banky v Číně pověřeny a/nebo řízeny čínskou vládou, aby výrobcům solárního skla nabízely preferenční úvěry ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(89)
Článek 34 zákona o bankovnictví je použitelný také pro soukromé banky v Číně. Čínská vláda a účastníci řízení nepředložili žádný důkaz, že závěr týkající se právní situace, jehož bylo dosaženo ve 174. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, totiž že jim čínská vláda dává pokyny stejně jako bankám ve vlastnictví státu, přestává platit. Článek 34 zákona o bankovnictví stanoví, že je bankám nařízeno „vykonávat úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a sociálního rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky“ (15). Za těchto okolností, jak je uvedeno v 188. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, o strategii komerčních bank ve státním vlastnictví i soukromých bank, pokud jde o poskytování úvěrů jak, rozhoduje čínská vláda.
(90)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila závěr, že pověřuje nebo řídí soukromé banky v ČLR a napadla zejména váhu, jakou Komise přikládá článku 34 zákona o bankovnictví, přičemž uvedla, že „pokud jde o“„potřeby národního hospodářství“, lze je vykládat různě a výklad se evidentně liší v závislosti na osobě/subjektu, která/který uvedené ustanovení zkoumá“.
(91)
Je pozoruhodné, že čínská vláda vyjádřila nesouhlas s výkladem Komise, nicméně nepředložila vlastní výklad vlastního právního předpisu.
(92)
Komisi však postačí odkázat na zjištění z předchozích šetření a v tomto případě na dostupné údaje, aby zopakovala závěr, že potřeby národního hospodářství jsou stanoveny v plánech a nařízeních vydaných ČLR a že článek 34 vyžaduje, aby banky poskytovaly úvěry v souladu s těmito popisy národního hospodářství, což zahrnuje podporu výroby solárního skla.
(93)
Zjištění, že čínská vláda pověřuje a řídí soukromé banky, aby v souladu s článkem 34 zákona o bankovnictví poskytovaly úvěry podporovaným odvětvím, proto zůstává zachováno.
(94)
Komise proto dospěla k závěru, že v případě úvěrů poskytnutých komerčními bankami ve státním vlastnictví v ČLR se jedná o finanční příspěvek výrobcům solárního skla ve formě přímého převodu peněžních prostředků vládou ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení.
(95)
Stejné důkazy také ukazují, že komerční banky ve státním vlastnictví (jakož i soukromé banky) jsou pověřeny nebo řízeny vládou, což v důsledku znamená, že existuje finanční příspěvek stanovený v čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(96)
Pokud jde o specifičnost, Komise poznamenává, že čínská vláda nařizuje poskytovat preferenční úvěry omezenému počtu odvětví a že odvětví výroby solárního skla, jakožto součást fotovoltaického odvětví, je jedním z nich, jak je podrobně uvedeno v 172. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech. Čínská vláda zahrnula odvětví výroby solárního skla mezi „klíčová“ výrobní odvětví ve svém 12. pětiletém plánu. Rozhodnutí č. 40 uvádí, že čínská vláda aktivně podpoří rozvoj nových odvětví energetiky a urychlí rozvoj odvětví solární energie. Všem finančním institucím je dán pokyn, aby poskytly úvěrovou pomoc pouze podporovaným projektům, což je kategorie, do níž patří projekty týkající se solárního skla. Rozhodnutí rovněž slibuje provádění „dalších preferenčních politik na podporované projekty“.
(97)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila zjištění o specifičnosti a zejména způsob, jakým Komise interpretovala 12. pětiletý plán, přičemž uvedla, že „nemá žádnou právní hodnotu a není závazným dokumentem“. Komise nesouhlasí s tímto prohlášením, a poznamenává, že čínská vláda uvedla v předchozích šetřeních stejná tvrzení, která rovněž nebyla přijata. 12. pětiletý plán uvádí, že byl „projednán a schválen Všečínským shromážděním lidových zástupců a má sílu zákona.“
(98)
Komise proto dospěla k závěru, že subvence v podobě preferenčních úvěrů nejsou poskytovány obecně, a jsou tudíž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení.
(99)
V míře, v níž jsou vládní půjčky nebo půjčky od soukromých subjektů pověřených nebo řízených vládou poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu, je těmto poskytována výhoda.
(100)
Stejně jako v předchozích šetřeních se Komise pokusila ověřit posouzení úvěrového rizika vypracovaná bankami, které v průběhu období šetření půjčily finanční prostředky společnostem zařazeným do vzorku. Společnosti nepředložily žádné důkazy týkající se jejich úvěrového ratingu a banky při šetření nespolupracovaly. Komise proto neměla k dispozici žádný důkaz, že úvěry pro společnosti v odvětví výroby solárního skla byly založeny na posouzení rizik a že stanovená úroková sazba je výsledkem tohoto posouzení.
(101)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda, vyvážející výrobci ani banky neposkytly žádné informace, Komise využila dostupných údajů ke stanovení, zda preferenční úvěry v ČLR ve skutečnosti přinesly výhody vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, kteří měly úvěry od bank v ČLR.
(102)
Komise, stejně jako v šetření týkajícím se solárních panelů, začala s úředně zveřejněnými úrokovými sazbami centrální banky z Čínské lidové banky pro úvěry v juan renminbi („CNY“). Průměrná úroková sazba za období šetření činila 6,26 %.
(103)
Komise poté upravila úrokovou sazbu Čínské lidové banky s ohledem na úvěrové riziko dotčených společností. Ty však neposkytly žádné nezávislé úvěrové ratingy ani podobné informace, které by Komisi umožnily výpočet úvěrového ratingu. Komise nicméně v předchozích šetřeních zjistila, že úvěrové ratingy čínských firem jsou narušené vládní podporou a že neexistují žádné důkazy o jakémkoli smysluplném posouzení rizika příjemců úvěrů. Komise proto použila stejnou metodiku jako v šetření týkajícím se solárních panelů a považovala všechny dotčené společnosti za společnosti s neinvestičním stupněm „BB“, jak je definuje úvěrová ratingová společnost Bloomberg.
(104)
Prémie u dluhopisů vydávaných společnostmi s ratingy BB proti dluhopisům vydávaným společnostmi s ratingy AAA (které má ČLR u dluhopisů), jak ji zaznamenala společnost Bloomberg, pak byla přičtena k průměrné úvěrové úrokové sazbě Čínské lidové banky v průběhu období šetření. Výsledkem byla referenční úroková sazba pro období šetření za úvěry poskytnuté společnostem zařazeným do vzorku v CNY, ve výši 10,37 %.
(105)
Srovnáním této referenční úrokové sazby se skutečnou úrokovou sazbou účtovanou během období šetření dotčeným společnostem Komise dospěla k závěru, že úvěry byly odvětví výroby solárního skla poskytnuty za podmínek, které jsou příznivější než tržní podmínky.
(106)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila volbu referenční hodnoty ze strany Komise a závěry, které Komise učinila na základě srovnání referenční hodnoty a skutečně placeného úroku.
(107)
Srovnání mezi referenčním a skutečně zaplaceným úrokem jasně ukazuje, že vyvážející výrobci, kteří si půjčovali od čínských bank, v CNY, platili méně, než běžné komerční úrokové sazby pro společnosti v jejich finančním postavení.
(108)
Za druhé, Komise si byla vědoma toho, že Čínská lidová banka v červenci 2013 zrušila spodní hranici, a tuto skutečnost uvedla v informačním dokumentu. To však nic nemění na závěru, že čínská vláda zasahuje do chování bank v Číně, pokud jde o poskytování úvěrů, zejména prováděním rozhodnutí č. 40 a přiložených nařízení, a ustanovení článku 34 zákona o bankovnictví.
(109)
Za třetí Komise vypočítala referenční hodnotu pouze pro úvěry poskytnuté v CNY, jelikož vyvážející výrobci zařazení do vzorku neměli u čínských bank úvěry v EUR nebo USD.
(110)
Čínská vláda dále požadovala podrobnější informace o tom, proč Komise měla za to, že vyvážející výrobci zařazení do vzorku by měli mít úvěrový rating BB. Důvodem, proč byl zvolen rating BB, byla skutečnost, že Komise neobdržela žádné důkazy, že byl úvěrový rating vypočten pro kteréhokoli vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku z důvodu nespolupráce dotčených bank. Úvěrový rating BB navíc není nepříznivý úsudek a ve skutečnosti je pro společnosti zařazené do vzorku výhodný, jelikož je nejlepším neinvestičním stupněm na finančních trzích.
(111)
Podle článku 28 musela Komise využít nejlepších dostupných údajů, které byly převzaty ze závěrů nařízení o solárních panelech, kde byl pro společnosti zařazené do vzorku v uvedeném nařízení použit úvěrový rating BB. To bylo v tomto případě považováno za přiměřené a po poskytnutí informací nebyly obdrženy žádné důkazy, že by společnostem zařazeným do vzorku udělily dotčené banky jiný úvěrový rating.
d) Závěr
(112)
Na základě zjištění v rámci šetření dospěla Komise k závěru, že odvětví výroby solárního skla v Číně byly v průběhu období šetření poskytovány preferenční úvěry, a to jak ze strany bank ve vlastnictví státu, tak ze strany soukromých bank. Financování odvětví výroby solárního skla je subvencí ve smyslu základního nařízení, jelikož
a)
existuje finanční příspěvek vlády podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i);
b)
existuje pověření a řízení vládou podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) a
c)
a je tím příjemci poskytnuta výhoda, jak vyžaduje čl. 3 odst. 2.
(113)
Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhodě vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti by tato subvence měla být pokládána za napadnutelnou.
(114)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila použití zjištění z předchozích šetření za účelem dosažení závěrů ohledně subvencování v tomto případě, a zejména tvrdila, že Komise příliš spoléhala na zjištění v nařízení o solárních panelech.
(115)
Toto tvrzení bylo odmítnuto. Jak již bylo poznamenáno výše, vzhledem k nespolupráci ze strany bank v ČLR byla Komise nucena použít ustanovení článku 28 a využít nejlepší dostupné údaje. Šetření v oblasti solárních panelů je nejnovější a obsahuje nejaktuálnější zjištění o subvencování v Číně. Solární panely nejsou stejný výrobek jako solární sklo, ale oba tyto výrobky se používají v témže novém energetické odvětví a vztahují se na ně tytéž plánovací dokumenty vlády. Vzhledem k tomu, že jiné informace nebyly k dispozici, je využití zjištění uvedených v nařízení o solárních panelech jakožto „nejlepších dostupných údajů“ vhodné. Čínská vláda dále tvrdila, že mezi šetřením týkajícím se solárních panelů a tímto šetřením došlo k významným změnám, zejména ke zrušení spodní hranice úrokových sazeb Čínskou lidovou bankou v červenci 2013. Toto tvrzení bylo odmítnuto, neboť závěry z šetření týkajícího se solárních panelů odkazují na uvedené období šetření, stejně jako toto šetření odkazuje na své vlastní období šetření. V obou případech se zrušení spodní hranice uskutečnilo po skončení období šetření, a proto nemá vliv na použití článku 28 a zjištění z šetření týkajícího se solárních panelů jakožto nejlepších dostupných údajů.
(116)
Všem společnostem zařazeným do vzorku, kromě jedné, poskytly úvěry komerční banky ve státním vlastnictví a soukromé banky. Jedna společnost byla financována výhradně prostřednictvím své offshore mateřské společnosti a žádné úvěry od bank se sídlem v ČLR nezískala.
(117)
Po poskytnutí informací jedna ze společností zařazených do vzorku zpochybnila závěr Komise, a uvedla, že ji Komise nepožádala, aby poskytla svůj nezávislý úvěrový rating. Komise však uvedenou společnost požádala, aby poskytla veškeré informace týkající se úvěrů, které získala, avšak společnost neposkytla nezávislý úvěrový rating. Pokud společnost tyto informace měla, pak je vzhledem k tvrzením uvedeným v podnětu a informacím požadovaným v dotazníku měla poskytnout. A zejména vzhledem k informacím v informačním dokumentu, pokud měla nezávislý úvěrový rating, měla jej poskytnout neprodleně. Tento argument se proto odmítá.
e) Výpočet výše subvence
(118)
Ustanovení čl. 6 písm. b) základního nařízení stanoví, že výhoda u preferenčních půjček by se měla vypočítat jako rozdíl mezi částkou zaplacených úroků a částkou, která by byla zaplacena za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by společnost mohla získat na trhu. Jak již bylo uvedeno, vzhledem k neexistenci smysluplného posouzení rizik Komise pro srovnatelné obchodní půjčky vytvořila tržní referenční hodnotu.
(119)
Výhoda byla vypočtena pro období šetření jako rozdíl mezi úroky skutečně placenými v průběhu období šetření a úrokem, který by byl zaplacen při použití referenční hodnoty.
(120)
Subvenční rozpětí vypočtená pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku, založená na této metodice, jsou:
Preferenční půjčky
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
6,2 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,5 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
4,8 %
5.2 Další režimy preferenčních půjček
(121)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku nezískali v průběhu období šetření žádné výhody na základě subvenčních programů vývozních úvěrů, úvěrových linek, vývozních záruk, programu „Green Express“ nebo jako výhody prostřednictvím poskytnutí přístupu k offshore holdingovým společnostem.
6. Grantové programy
(122)
Společnosti zařazené do vzorku nezískaly v průběhu období šetření žádné výhody z programů „známé značky“ nebo „China World Top Brands“.
6.1 Zvláštní grantové programy a granty
a) Úvod
(123)
Společnosti zařazené do vzorku obdržely značné jednorázové granty od různých vládních orgánů na mnoha úrovních, v důsledku čehož získaly v průběhu období šetření výhodu. Tyto skutečnosti byly zjištěny v průběhu inspekcí dotčených společností a nebyly uvedeny v odpovědích na dotazník dotčených společností ani nebyly uvedeny v odpovědi čínské vlády na dotazník, jak bylo požadováno. Žadatel tvrdil, že výrobci solárního skla obdrželi uvedené jednorázové granty od orgánů správy provincie nebo místní samosprávy a že tyto granty přinesly výhodu, protože byly finanční prostředky obdrženy bez odpovídajícího zohlednění. (16) Oznámení o zahájení řízení rovněž stanoví, že „grantové programy“ jsou subvence používané na podporu odvětví výroby solárního skla.
b) Právní základ
(124)
Tyto granty společnostem poskytly orgány na úrovni provincií, měst, správních obvodů nebo okresů a všechny se zdály být specifické pro dotčené společnosti nebo specifické, pokud jde o umístění a druh výrobního odvětví. Úroveň právní podrobnosti pro příslušný zákon, na jehož základě byly tyto výhody uděleny, pokud pro ně vůbec nějaký právní základ existoval, obvykle nebyla Komisi sdělena, přestože byla Komisi často, ne však vždy, předána kopie dokumentu vydaného vládním orgánem, který udělení finančních prostředků doprovázel.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(125)
Jedna společnost zařazená do vzorku obdržela v průběhu období šetření granty od zóny hospodářského rozvoje, v níž se nacházela. Uvedené granty vypočítala zóna hospodářského rozvoje na úrovni 20 % veškerých daní, které společnost odvedla místním daňovým orgánům a které zahrnovaly mimo jiné daň z příjmu právnických osob, daň z užívání pozemků a daň z výnosů z dividend.
(126)
Další společnost zařazená do vzorku obdržela v období šetření velký grant od místní samosprávy na pokrytí poplatků potřebných k připojení společnosti k elektrické síti, které by jinak společnost musela zaplatit sama. Ten byl udělen společnosti „na podporu velkých společností sídlících v regionu“.
(127)
Další společnost zařazená do vzorku obdržela přímý grant ve výši 25 milionů CNY z fondu pro přizpůsobování průmyslu pro výrobu technicky vyspělého solárního skla Národní komise pro rozvoj a reformy. Tento přímý grant od státu byl obdržen v roce 2006 a uvedená společnost si jej rovnoměrně rozdělila po 10 % na následujících 10 let. Za výhodu v průběhu období šetření bylo tedy považováno 2,5 milionu CNY.
(128)
Tatáž společnost rovněž zaevidovala ve svém účetnictví za rok 2012 další granty od místních finančních úřadů a jiných vládních subjektů. Společnost uvedla, že většina těchto grantů nebyly ve skutečnosti přímé převody finančních prostředků od uvedených subjektů určené uvedené společnosti, nýbrž náhrady částek, které uvedená společnost předtím zaplatila vládě. Jelikož nebyl poskytnut žádný uspokojivý důkaz, nemůže Komise toto vysvětlení přijmout.
(129)
Jiná společnost zařazená do vzorku obdržela přímý grant ve výši 15 milionů CNY před obdobím šetření od místní vlády a tato společnost si jej rovnoměrně rozdělila po 10 % na následujících 10 let. Grant byl vyplacen společnosti na vývoj fotovoltaického odvětví (jež zahrnuje odvětví výroby solárního skla), urychlené vybudování pokročilé výrobní základny v místní průmyslové zóně a bezproblémové provádění velkých projektů.
(130)
Stejná společnost rovněž obdržela několik dalších grantů před obdobím šetření, a určitý podíl grantu si přidělila do období šetření. Společnost však neposkytla žádné podrobné údaje o povaze uvedených grantů a vhledem k tomu, že tyto informace nebyly k dispozici, byly k dosažení závěrů využity dostupné údaje. Komise dospěla k závěru, že vzhledem k tomu, že jiné dostupné údaje nebyly k dispozici, jsou uvedené granty specifické pro uvedenou společnost a že výše grantu přiděleného v období šetření by měla být považována za výhodu.
d) Závěr
(131)
Čínská vláda byla vyzvána, aby podala další informace a zahájila konzultace ohledně těchto grantů, což však odmítla. Na základě shromážděných důkazů ohledně obdržení těchto grantů společnostmi zařazenými do vzorku a vzhledem k tomu, že žádné jiné informace nebyly k dispozici, má Komise za to, že uvedené granty jsou subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jelikož čínská vláda převedla finanční prostředky v podobě grantů výrobcům dotčeného výrobku, a že tím byla příjemci poskytnuta výhoda.
(132)
Tyto granty jsou rovněž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 3 základního nařízení, jelikož se zdají být omezeny na některé společnosti nebo specifické projekty v určitých regionech a jsou udělovány ke splnění jednorázových požadavků společností zařazených do vzorku. Tyto granty nesplňují požadavky čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení týkající se nespecifičnosti, jelikož podmínky pro vznik nároku a skutečná výběrová kritéria pro podniky nejsou transparentní, nejsou objektivní a nepoužijí se automaticky. Kromě toho neexistují žádné důkazy, že uvedené granty patří do zastřešujícího subvenčního programu.
(133)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila pravomoc Komise vyšetřovat uvedené granty a analýzu Komise týkající se částečných informací, které měla k dispozici. Komise však pečlivě analyzovala důvěrné obchodní informace poskytnuté dotčenými společnostmi, a pokud existují důkazy, že se jedná o výhodu a že grant je specifický, byla ve vztahu k uvedenému grantu uplatněna vyrovnávací opatření.
(134)
Ve všech případech společnosti poskytly informace ohledně výše grantu, a informace o tom, kdo grant poskytl, i když v některých případech neměla daná společnost žádný dokument, kterým by prokázala právní základ, z něhož subjekt udělující grant vycházel. Dotčené společnosti rovněž většinou tento příjem zaznamenávaly ve svém účetnictví jako „příjem ze subvencí“, přičemž toto účetnictví bylo ověřeno nezávislým auditem. Tato skutečnost byla považována za skutečný důkaz subvence, která přinesla napadnutelnou výhodu.
(135)
Jedna společnost zařazená do vzorku ze stejných důvodů rovněž zpochybnila pravomoc Komise vyšetřovat a vyrovnávat uvedené granty specifické pro jednotlivé společnosti. Ze stejných důvodů Komise odmítá jejich argument a opakuje svůj postoj, že má pravomoc vyšetřovat tyto granty a vyrovnávat je, pokud je to vhodné.
e) Výpočet výše subvence
(136)
Níže uvedená tabulka obsahuje výpočet výhody pro tyto výše uvedené granty, přičemž se za výhodu považuje částka obdržená v průběhu období šetření nebo zaúčtovaná v uvedeném období, pokud byla uvedená částka dotčenou společností odepisována.
Ostatní grantové programy
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
1,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
2,9 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
1,1 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
3,0 %
7. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
7.1 Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ pro podniky se zahraničními investicemi
a) Úvod
(137)
Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ opravňuje podniky se zahraničními investicemi k tomu, aby první dva roky neplatily žádnou daň z příjmu právnických osob a tři následující roky platily pouze 12,5 % místo 25 %.
b) Právní základ
(138)
Právním základem tohoto programu je článek 8 zákona Čínské lidové republiky o dani z příjmů podniků se zahraničními investicemi a zahraničních podniků (dále jen „zákon o dani týkající se podniků se zahraničními investicemi“) a článek 72 prováděcích pravidel k zákonu Čínské lidové republiky o dani z příjmů podniků se zahraničními investicemi a zahraničních podniků. Podle čínské vlády byl tento program ukončen podle článku 57 zákona o dani z příjmů podniků z roku 2008 s přechodným obdobím do konce roku 2012. Uvedený zákon tedy objasňuje, že v rámci tohoto režimu bude existovat výhoda v daňovém roce 2012.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(139)
Uvedený režim „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ přinesl výhody podnikům v průběhu účetního roku 2012, načež byl podle čínské vlády uvedený režim zrušen.
(140)
Jedna ze společností zařazených do vzorku byla podnikem se zahraničním vlastníkem, který uvedený daňový režim využíval v průběhu období šetření. Uvedená společnost získala místo plné sazby ve výši 25 % sazbu daně z příjmu právnických osob ve výši 12,5 %, což bylo uvedeno v jejím přiznání k dani z příjmu právnických osob za rok 2012 a v její roční účetní závěrce.
(141)
Komise o těchto zjištěních informovala účastníky řízení a obdržela stanoviska čínské vlády, která uvedla, že podle oznámení o přechodu (17) budou všechny výhody z tohoto režimu ukončeny v roce 2012. Čínská vláda uvedla, že v případě, že budou uložena vyrovnávací cla, nelze je uložit v případě výhody získané z tohoto režimu jednou společností zařazenou do vzorku v průběhu období šetření. Uvedené tvrzení se přijímá, jelikož pro tuto společnost zařazenou do vzorku, za zvláštních okolností tohoto případu, nemá Komise důkazy o žádné trvající výhodě.
d) Závěr
(142)
Ačkoliv byl režim „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ v předchozích nařízeních vyrovnáván, Komise pro tuto jednu společnost zařazenou do vzorku neukládá clo na vyrovnání výhody zjištěné v průběhu období šetření, jelikož nemá žádné důkazy o tom, že pro tuto jednu společnost zařazenou do vzorku byl ke dni uložení cel v platnosti uvedený režim nebo jakákoli jeho varianta.
7.2 Podniky využívající nejnovější a špičkové technologie
a) Úvod
(143)
Na základě tohoto programu mohou společnosti, které jsou schopny prokázat splnění určitého souboru kritérií k získání statusu „podniku využívajícího nejnovější a špičkové technologie“, využívat sníženou sazbu u daně z příjmů právnických osob ve výši 15 % v porovnání s běžnou sazbou 25 %.
b) Právní základ
(144)
Právní základ tohoto programu je čl. 28 odst. 2 zákona o dani z příjmů podniků z roku 2008 (dále jen „zákon o dani z příjmů podniků“), společně se „správními opatřeními pro označení podniků využívajících nejnovější a špičkové technologie“ (Guo Ke Fa Huo [2008] No. 172) a článek 93 nařízení, kterými se provádí zákon o dani z příjmu podniků, společně s Oznámením státní daňové správy o otázkách úhrady daně z příjmů podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií (Guo Shui Han [2008] č. 985).
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(145)
Tento režim se použije pro podniky, které byly za podniky využívající nejnovější a špičkové technologie uznány čínskou vládou. Aby byly podniky pro tento režim způsobilé, musí mít základní nezávislá práva duševního vlastnictví a musí splňovat následující požadavky, které jsou stanoveny v uvedeném právním základě a shrnují se takto:
a)
jejich výroba je zahrnuta do oblasti působnosti výrobků v „odvětvích špičkových technologií s klíčovou státní podporou“;
b)
jejich celkové výdaje na výzkum a vývoj tvoří 3-6 % celkového příjmu z prodeje;
c)
jejich příjem z výrobků v oblasti špičkových a nových technologií činí více než 60 % celkového příjmu z prodeje;
d)
pracovníci zapojení do výzkumu a vývoje představují 10 % z celkového počtu zaměstnanců;
e)
ostatní požadavky stanovené „správními opatřeními pro podniky využívající špičkové a nové technologie z roku 2008“ jsou splněny.
(146)
Bylo zjištěno, že některé, nikoli však všechny, společnosti zařazené do vzorku tento režim využívají, a tedy platí daň z příjmu právnických osob pouze ve výši 15 % a nikoli 25 %. Tyto společnosti požádaly o status podniků využívajících nové a špičkové technologie a obdržely úřední oznámení, že splnily kritéria režimu, a proto byly způsobilé k tomu, aby svá přiznání k dani právnických osob vyplnily odpovídajícím způsobem.
d) Závěr
(147)
Stejně jako v 322. až 326. bodě odůvodnění šetření týkajícího se solárních panelů je Komise toho názoru, že tento režim je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů čínské vlády, čímž získávají dotčené společnosti výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře.
(148)
Tato subvence je specifická, jak je definováno v čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož je omezena na podniky, které získaly osvědčení podniků využívajících špičkové a nové technologie a splňujících všechny požadavky správních opatření z roku 2008. Společnosti zařazené do vzorku toto osvědčení získaly. Způsobilost není automatická a právní předpisy ani orgán poskytující subvenci nestanovily žádná objektivní kritéria.
(149)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila závěry Komise, přičemž tvrdila, že kritéria způsobilosti byla objektivní a platila stejně pro všechny společnosti v ČLR. Komise nesouhlasí s výkladem zákonů a prováděcích opatření ze strany čínské vlády, ze kterých vyplývá, že je uvedený program omezen na některá odvětví a podniky podporované čínskou vládou na základě kritérií, které se nezdají být objektivní či neutrální, jako například, že je jejich výroba zahrnuta v rozsahu výrobků v „oblasti špičkových technologií s klíčovou státní podporou“.
(150)
Způsobilost rovněž není automatická, ale závisí na udělení osvědčení podniku působícímu v oblasti špičkových a nových technologií, které vydá příslušný orgán na základě vlastního uvážení.
(151)
Komise proto tuto subvenci považuje za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(152)
Komise vypočítala výši napadnutelné subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně placené v průběhu období šetření a výší daně, kterou v období šetření skutečně zaplatily dotčené společnosti.
Podniky využívající nejnovější a špičkové technologie
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,4 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
1,8 %
7.3 Osvobození od daně z výnosů z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
a) Úvod
(153)
Podnět uváděl, že vyvážející výrobci solárního skla dostávali subvence z jiného režimu přímého osvobození od daně, totiž osvobození od daně z výnosů z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky (18). To spadá pod obecné subvenční praktiky osvobození od přímé daně z příjmu a/nebo jejího snížení, jak stanoví oznámení o zahájení řízení.
b) Právní základ
(154)
Právní základy těchto osvobození od daně z výnosů z dividend jsou články 25-26 zákona o dani z příjmu podniků a článek 83 nařízení, kterými se provádí zákon o dani z příjmu podniků.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(155)
Komise zjistila, že jedna společnost zařazená do vzorku získala osvobození od daně z výnosu z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky. Tato společnost požádala přímo místní finanční úřad o odečtení dividend získaných z kapitálových investic ze zdanitelného příjmu.
d) Závěr
(156)
Komise je toho názoru, že se jedná o subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů čínské vlády, čímž získává dotčená společnost výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře.
(157)
V informačním dokumentu Komise uvedla, že je tento režim subvencí specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož právní předpisy omezují přístup k tomuto režimu na určité podniky, které sídlí v Čínské lidové republice a které investovaly do jiných tuzemských podniků.
(158)
Po poskytnutí informací čínská vláda tyto závěry zpochybnila, přičemž uvedla, že osvobození od daně z výnosů z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky nelze považovat za specifické, jelikož čl. 26 odst. 3 zákona o dani z příjmů podniků stanoví, že uvedené osvobození od daně z výnosů z dividend je k dispozici i jiným než tuzemským podnikům. Kromě toho čínská vláda uvádí, že kritéria způsobilosti jsou objektivní a vztahují se na všechny tuzemské podniky bez ohledu na odvětví, výrobek nebo zeměpisnou polohu.
(159)
Třebaže je pravdou, že zákon o dani z příjmů podniků předložený čínskou vládou v předchozím řízení ve svém čl. 26 odst. 3 stanoví, že uvedené osvobození od daně z výnosů z dividend je k dispozici i jiným než tuzemským podnikům, Komise je i nadále toho názoru, že je tento režim subvencí specifický. Článek 25 zákona o dani z příjmů podniků totiž potvrzuje, že toto osvobození od daně je vyhrazeno odvětvím a projektům, které podporuje stát. Přístup k tomuto režimu mají proto pouze podporovaná odvětví a projekty. Jak je vysvětleno v oddíle 5.1 písm. c), je odvětví výroby solárního skla podporovaným odvětvím.
e) Výpočet výše subvence
(160)
Komise vypočítala výši subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně vybírané v průběhu období šetření a výší daně, kterou skutečně zaplatila dotčená společnost.
Režimy daně z výnosů z dividend
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
5,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
7.4 Jiné režimy osvobození od přímých daní a programy jejich snížení
a) Úvod
(161)
Kromě režimů posuzovaných v bodech 7.1-7.3 neshledala Komise žádné důkazy, že by společnostem zařazeným do vzorku byla poskytnuta výhoda prostřednictvím jiných režimů osvobození od přímých daní a programů jejich snížení uvedených výše v oddílu C bodě 4. Nicméně během svých kontrol Komise zjistila dva další režimy daně z příjmů právnických osob, které byly zahrnuty v účetnictví jedné ze společností zařazených do vzorku, konkrétně zápočet výdajů na výzkumné a vývojové činnosti a vracení daně z nemovitostí a daně z užívání pozemků. Ty také spadají pod „režimy osvobození od přímých daní a jejich snížení“ uvedené v oznámení o zahájení řízení, jakožto opatření, prostřednictvím kterých daňový orgán snížil placenou daň z příjmu právnických osob nebo vrátil daň z příjmu právnických osob, která již byla zaplacena. Zápočet daňových výdajů na výzkumné a vývojové činnosti je také spojen s „zápočtem daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi“ uvedeným v oddílu C bodě 4.
b) Právní základ
(162)
Právním základem pro zápočet daňových výdajů na výzkumné a vývojové činnosti je článek 30 čínského zákona o dani z příjmů podniků.
(163)
Komisi nebyl sdělen konkrétní zákon pro vracení daně z nemovitostí a daně z užívání pozemků, nicméně byla Komisi poskytnuta kopie oběžníku vydaného správním orgánem provincie, který osvobození od daně doprovázel.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(164)
Komise zjistila, že jedné společnosti zařazené do vzorku byly započteny výdaje a vrácena daň z nemovitostí a daň z užívání pozemků. Dokument vydaný správním orgánem provincie omezuje vracení na podniky využívající špičkové a nové technologie.
d) Závěr
(165)
Pokud jde o zápočet výdajů na výzkumné a vývojové činnosti, Komise se domnívá, že je tento subvenční režim specifický, jelikož článek 30 je nutno vykládat společně s článkem 25 zákona o dani z příjmů podniků, v němž se uvádí, že toto osvobození od daně je vyhrazeno odvětvím a projektům, které podporuje stát. Přístup k tomuto režimu mají proto pouze podporovaná odvětví a projekty. Jak je vysvětleno v oddíle 5.1 písm. c), je odvětví výroby solárního skla podporovaným odvětvím.
(166)
Vrácení daně z nemovitostí a daně z užívání pozemků bylo specifické z hlediska umístění nebo druhu odvětví. Čínská vláda byla vyzvána, aby poskytla více informací o těchto daňových režimech v žádosti o další konzultace, což však odmítla. Komise proto postupovala na základě shromážděných důkazů, pokud jde o uplatňování uvedených režimů pro společnost zařazenou do vzorku, a také proto, že žádné další údaje nebyly k dispozici.
(167)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila zjištění Komise, přičemž uvedla, že Komise neuvedla v informačním dokumentu žádné skutečné důkazy ohledně specifičnosti těchto režimů. Podrobné informace o specifičnosti těchto režimů byly poskytnuty pouze uvedené společnosti a od uvedené společnosti nebyla obdržena žádná stanoviska. Komise též uvedla další informace o specifičnosti uvedených režimů ve výše uvedených bodech odůvodnění.
(168)
Komise je toho názoru, že tyto režimy jsou subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů čínské vlády, čímž získává dotčená společnost výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře.
e) Výpočet výše subvence
(169)
Komise vypočítala výši subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně vybírané v průběhu období šetření a výší daně, kterou skutečně zaplatila dotčená společnost.
Režimy daně z příjmu právnických osob
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,7 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
8. Programy nepřímých daní a dovozního cla
(170)
Komise nezjistila žádnou výhodu, kterou by získala jakákoli společnost zařazená do vzorku v rámci programů nepřímých daní a dovozního cla uvedených v oddílu C bodě 4.
9. Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
9.1 Poskytování antimonu, dodávání elektřiny
(171)
Nebyla zjištěna žádná výhoda spojená s nákupem antimonu nebo elektřiny, kterou by společnosti zařazené do vzorku získaly v průběhu období šetření.
9.2 Poskytování práv k užívání pozemků
a) Úvod
(172)
Jak je rovněž uvedeno v 354. až 370. bodu odůvodnění nařízení o solárních panelech, společnosti nemohou v ČLR přímo nakupovat pozemky, nýbrž pouze od místních orgánů kupují právo k užívání pozemků.
b) Právní základ
(173)
Zákon o správě půdy ČLR uvádí, že veškerá půda patří lidu a nelze ji kupovat či prodávat, ale stanoví podmínky, za kterých lze prodávat práva k užívání pozemků podnikům, a to na základě výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(174)
Systém dražby by v zásadě umožnil trhu posoudit cenu konkrétního práva k užívaní pozemků, a cena by tedy byla stanovena nezávisle. Nicméně v průběhu návštěvy Komise čínská vláda uvedla, že v každém případě stanoví spodní hranice cen pro každý stupeň pozemku (pozemky jsou ohodnoceny stupněm od 1 do 15 na základě kvality parcely), pod které nemůže cena práva k užívání pozemku klesnout.
(175)
Čínská vláda rovněž řídí nabídku pozemků tím, že stanoví kvótu, omezuje plochu, pro kterou lze prodávat práva k užívání pozemků pro průmyslové účely nebo pro účely bydlení, pro jednotlivé provincie a jednotlivé roky.
(176)
V každém případě, u žádného nákupu práva k užívání pozemku vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku Komise neshledala žádné důkazy dražebního procesu, který by nezávisle stanovil cenu práva k užívání pozemků. Společnost, která pozemky získala, buď nabídla vyvolávací cenu, nebo o 5 CNY za metr čtvereční více, než činila vyvolávací cena, a jelikož byla jediným zájemcem, právo k užívání pozemku získala.
(177)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila zjištění Komise a prohlásila, že práva k užívání pozemků byla výrobním odvětvím v ČLR prodávána skutečným dražebním postupem.
(178)
Čínská vláda nejprve tvrdila, že existoval skutečný dražební systém, protože jediné, co vláda dělala, bylo, stejně jako u každého dražitele, stanovení vyvolávací ceny. Tento argument je odmítnut, jelikož dražba obvykle zahrnuje stanovení vyvolávací ceny nezávislým dražebníkem po nezávislém ocenění, k čemuž v tomto případě nedošlo, jelikož vlastník práva k užívání pozemků je rovněž dražebníkem.
(179)
Čínská vláda poté uvedla, že spodní hranice cen se obvykle používají k zajištění toho, aby konečná cena neklesla pod „základní tržní hodnotu“ práva k užívání pozemků. Žádný důkaz nebyl poskytnut na podporu tohoto argumentu, protože se jedná o argumentaci kruhem, jelikož částka zaplacená za právo k užívání pozemků (kterou vláda stanovila) má být tržní cena (na základě které se pak stanoví spodní hranice).
(180)
Čínská vláda pak uvedla, že skutečnost, že žádní další uchazeči se dražby neúčastnili, „nemůže být základem pro předpoklad, že právo k užívání pozemků nebylo ve skutečnosti vydraženo“. Závěr založený na tomto důkazu je ve skutečnosti přesně opačný. Čínská vláda, navzdory žádostem, neposkytla důkaz jediného práva k užívání pozemků, jehož cena by byla stanovena soutěžní dražbou, a proto je důsledkem tohoto postupu skutečnost, že vláda stanoví cenu a tuto cenu pak společnost zaplatí. Větší počet uchazečů sice nemusí být v každém jednotlivém případě absolutním požadavkem nezbytným pro zajištění existence tržního systému, avšak naprostá neexistence většího počtu uchazečů, která byly zjištěna v případě všech společností zařazených do vzorku, je jasným důkazem neexistence skutečných tržních cen.
(181)
V případě, kdy jedna společnost zařazená do vzorku zaplatila o 5 CNY za metr čtvereční více, než činila cena stanovena vládou, společnost Komisi sdělila, že jim příslušný orgán jednoduše sdělil, že tak mají učinit, aby vznikl dojem, že k dražbě došlo. Komise tudíž nemůže přijmout tuto skutečnost za skutečný důkaz, že v ČLR existuje trh pro prodej práv k užívání pozemků.
(182)
Ve skutečnosti tedy společnosti zařazené do vzorku zaplatily cenu stanovenou čínskou vládou. Jak též uvádí nařízení o solárních panelech (v 361. až 370. bodě odůvodnění), právo k užívání pozemků se poskytuje za cenu nižší než přiměřenou v porovnání s referenční tržní hodnotou, která je uvedena v písmeni e) níže.
d) Závěr
(183)
Komise dospěla k závěru, že poskytování práv k užívání pozemků čínskou vládou je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě dodání zboží, kterým získávají společnosti výhodu. Jelikož šetření neprokázalo existenci fungujícího trhu pro prodej práv k užívání pozemků v ČLR, použití vnější referenční hodnoty (viz písmeno e) níže) ukazuje, že částka, kterou vývozci zařazení do vzorku zaplatili za práva k užívání pozemků, je nižší než tržní sazba.
(184)
Subvence je specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. a) a c) základního nařízení, protože rozhodnutí Státní rady č. 40 ukládá veřejným orgánům povinnost zajistit, aby byly pozemky poskytovány podporovaným odvětvím, k nimž patří i odvětví solárního skla. Článek 18 rozhodnutí č. 40 objasňuje, že odvětví, která jsou „omezená“, nebudou mít k právům k užívání pozemků přístup.
(185)
Situaci týkající se pozemků v ČLR rozebírá rovněž pracovní dokument MMF, který potvrzuje, že při poskytování práv k užívání pozemků čínským podnikům nejsou dodržovány tržní podmínky (19).
(186)
Čínská vláda zpochybnila zjištění o specifičnosti, přičemž uvedla, že omezení v rozhodnutí č. 40 nemohou být použita k prokázání specifického poskytnutí výhody. Tento argument se odmítá, jelikož se v důsledku rozhodnutí č. 40 poskytují práva k užívání pozemků podporovaným odvětvím. Výroba solárního skla je podporovaným odvětvím, a proto je poskytování práv k užívání pozemků pro výrobce solárního skla zahrnuto v ustanoveních rozhodnutí č. 40.
(187)
Jedna společnost zařazená do vzorku rovněž zpochybnila zjištění Komise, a uvedla, že v Číně existuje fungující trh s právy k užívání pozemků. Nicméně její posouzení postupu týkajícího se práv k užívání pozemků v Číně nevede k uvedenému závěru. Společnost nebyla stále schopna prokázat, že práva k užívání pozemků jsou nezávisle oceněna, že se prodávají prostřednictvím nezávislé dražby, že cena práva k užívání pozemků je výsledkem postupu podávání konkurenčních nabídek a že žádná cena není narušena podporou ze strany vlády.
(188)
Společnost zařazená do vzorku poté prohlásila, že navzdory skutečnosti, že Komise měla shledat, že trh funguje, a že tedy neexistují žádné subvence, Komise by měla porovnat cenu práva k užívání pozemku dané společnosti s referenční hodnotou, konkrétně s cenami práva k užívání pozemků v provincii, ve které se společnost nachází. Vzhledem k tomu, že Komise zjistila, že v uvedené provincii neexistuje žádná vhodná tržní referenční hodnota, byl tento argument odmítnut.
e) Výpočet subvenčního rozpětí
(189)
Výhodu tedy představuje rozdíl mezi cenou zaplacenou za právo k využívání pozemků a vhodnou vnější referenční hodnotou. Stejně jako v nařízení o solárních panelech je touto referenční hodnotou tržní cena za pozemky v samostatném celním územím Tchaj-wan, Penghu, Kinmen a Matsu (dále jen „Čínská Tchaj-pej“).
(190)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila použití Čínské Tchaj-peje jako referenční hodnoty a požadovala další informace o tom, proč je Čínská Tchaj-pej vhodná. Jak bylo vysvětleno v 467. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, Komise považuje Čínskou Tchaj-pej za vhodný referenční základ z těchto důvodů:
a)
srovnatelná úroveň hospodářského rozvoje, HDP a hospodářské struktury v Čínské Tchaj-peji a většině provincií a měst v ČLR, kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci zařazení do vzorku;
b)
fyzická blízkost ČLR a Čínské Tchaj-peje;
c)
vysoký stupeň rozvoje průmyslové infrastruktury v Čínské Tchaj-peji i v mnoha provinciích v ČLR;
d)
silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Čínskou Tchaj-pejí a ČLR;
e)
vysoká hustota obyvatelstva v mnoha provinciích ČLR a v Čínské Tchaj-peji;
f)
podobný typ pozemků a obchodních transakcí použitých pro stanovení relevantního referenčního základu Čínské Tchaj-peji a v ČLR a
g)
společné demografické, jazykové a kulturní charakteristiky Čínské Tchaj-peje a ČLR.
(191)
Vzhledem ke všem těmto faktorům dospěla Komise k závěru, že ceny práv k užívání pozemků v ČLR, pokud by na trhu převládaly tržní podmínky, by pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku byly velmi podobné cenám pozemků v Čínské Tchaj-peji.
(192)
Jedna společnost uvedla, že pokud je třeba použít vnější referenční základ, pak by měl být vzat v úvahu HDP provincie, v níž se společnost nachází, a referenčním základem by měly být „současné ceny pozemků v Egyptě, Arménii, Guatemale, Kongu, Mongolsku nebo Indonésii“, jelikož tyto země mají „podobný stupeň rozvoje“. Tento argument byl odmítnut z těchto důvodů:
a)
úroveň hospodářského rozvoje není jediným výše uvedeným faktorem, proč je Čínská Tchaj-pej vhodným referenčním základem;
b)
společnost odkazovala na provincii, ve které se nachází, a ne na město, které má mnohem vyšší HDP na obyvatele než uvedená provincie, které je obklopuje, a
c)
nepředložila žádné argumenty jiné než HDP, proč by byl kterýkoli z jiných vnějších referenčních základů vhodnější než Čínská Tchaj-pej.
(193)
Další společnost zařazená do vzorku po poskytnutí informací uvedla, že Čínská Tchaj-pej není vhodná s ohledem na hospodářské podmínky v dané provincii, ve které se společnost nachází, nicméně nenavrhla žádné jiné řešení. Vzhledem k tomu, že jiné návrhy řešení referenční hodnoty nebyly předloženy, použití Čínské Tchaj-peje se potvrzuje.
(194)
Průměrné ceny pozemků v Čínské Tchaj-peji pro rok 2012 byly převzaty z odboru průmyslu ministerstva hospodářství a upraveny zpětně o inflaci a růst HDP za účelem stanovení referenční ceny pro pozemky v každém kalendářním roce. Vzhledem k tomu, že práva k užívání pozemků platí 50 let a odepisují se na tomto základě, výhoda v období šetření bude 1/50 rozdílu mezi referenční cenou a skutečně hrazenou cenou.
(195)
Subvenční sazba zjištěná pro poskytování pozemků za cenu nižší než přiměřenou je:
Poskytování půdy za cenu nižší než přiměřenou
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
2,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
8,0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,3 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
7,1 %
10. Závěr ohledně subvencování
(196)
Komise vypočítala výše napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního nařízení u šetřených společností pro jednotlivé režimy, a sečtením těchto údajů vypočítala celkovou výši subvence pro celou společnost za období šetření.
(197)
Pro výpočet níže uvedených celkových subvenčních rozpětí Komise nejprve vypočítala procento subvencování, což je podíl výše subvence na celkovém obratu společnosti. Tato procentuální hodnota pak byla použita k výpočtu subvence přiřazené k vývozu dotčeného výrobku do Unie v období šetření.
(198)
Dále byla vypočítána výše subvence na metr čtvereční dotčeného výrobku vyváženého do Unie v průběhu období šetření a níže uvedená rozpětí byla vypočítána jako procento hodnoty CIF stejného dovozu na metr čtvereční.
(199)
Po poskytnutí informací čínská vláda uvedla, že Komise při zveřejňování subvenčních rozpětí v době poskytnutí informací nevzala v úvahu dumpingová rozpětí vypočítaná v souběžném antidumpingovém řízení a že Komise se při výpočtu cla, jež má být uloženo, zabývala pouze otázkou „dvojího započítání“.
(200)
Čínská vláda žádala, aby v případě zjištění, že subvencování způsobilo dumping, byla tato skutečnost zohledněna při výpočtech rozpětí, jakož i při výpočtech cla.
(201)
Jelikož v tomto případě jsou opatření omezena rozpětím újmy, takový zásah by skutečná uložená cla nezměnil. Komise proto nepovažovala za nezbytné zabývat se obsahem těchto tvrzení.
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroba v Unii
(202)
Po zahájení řízení se přihlásilo osm výrobců, kteří vyráběli v Unii obdobný výrobek v průběhu období šetření. Komisi není znám žádný jiný výrobce obdobného výrobku v Unii. Komise se proto domnívá, že těchto osm výrobců představuje výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení, a proto budou uvedení výrobci označováni jako „výrobní odvětví Unie“.
(203)
K určení celkové výroby v Unii během období šetření byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací poskytnutých žadatelem, makroekonomické údaje poskytnuté sdružením výrobního odvětví Unie (Glass for Europe) a odpovědi na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Údaje týkající se výrobců v Unii zařazených do vzorku byly porovnány s odpověďmi na dotazník. Na tomto základě bylo odhadnuto, že celková výroba v Unii činila během období šetření asi 21 734 000 metrů čtverečních.
(204)
Po poskytnutí informací si čínská vláda povšimla rozdílů mezi údaji uvedenými v informačním dokumentu a údaji obsaženými v podnětu, které se týkaly odvětví Unie. Dále uvedla, že to svědčí o neexistenci objektivních a věrohodných důkazů a zpochybňuje závěry, k nimž Komise dospěla.
(205)
Rozdíly mezi údaji uvedenými v podnětu a v informačním dokumentu zjištěné čínskou vládou jsou způsobeny tím, že všechny údaje týkající se výrobců v Unii zařazených do vzorku byly ověřeny na místě a v případě potřeby aktualizovány. Jelikož vzorek představuje 79 % celkového prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie, Komise nemůže přijmout argument, že použité důkazy nebyly objektivním a věrohodným základem pro závěry, k nimž dospěla.
2. Určení příslušného trhu Unie
(206)
Výroba žádného výrobce v Unii zařazeného do vzorku nebyla určena pro vlastní spotřebu. Proto nebylo nutné provést zvláštní analýzu závislého prodeje.
3. Spotřeba v Unii
(207)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemu celkového prodeje všech výrobců v Unii na trhu Unie po odečtení jejich vývozu a přičtení dovozu z ČLR a z dalších třetích zemí. Stanovení spotřeby v Unii bylo založeno na údajích poskytnutých žadatelem a sdružením Glass for Europe, které byly pokud možno porovnány s odpověďmi na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(208)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka č. 1
Spotřeba v Unii (1 000 m2)
2009
2010
2011
Období šetření
Celková spotřeba v Unii
16 596
28 239
33 993
27 412
Index
100
170
205
165
Zdroj: Glass for Europe, žadatel a odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(209)
V posuzovaném období mezi roky 2009 a 2011 se celková spotřeba v Unii zvýšila o 65 %, ale v období šetření se oproti roku 2011 snížila. Spotřeba v roce 2012 však zůstala výrazně nad úrovní z roku 2009. Bylo to způsobeno především vyšší spotřebou konečných produktů, zejména solárních modulů (viz oddíl E bod 2.3).
4. Dovoz z dotčené země
4.1 Objem a podíl subvencovaného dovozu z dotčené země na trhu
(210)
Jelikož se solární sklo dováží do Unie pod kódem KN 7007 19 80 - Ostatní - Vrstvené bezpečnostní sklo, jež zahrnuje i jiné výrobky, které nejsou předmětem tohoto šetření, nemohly být k určení objemu dovozu a hodnoty použity údaje Eurostatu. Objem a hodnota dovozu vycházely z údajů, které poskytli žadatel a Glass for Europe. Subvencovaný dovoz z dotčené země do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka č. 2
Objem dovozu (1 000 m2) a podíl na trhu
2009
2010
2011
Období šetření
Objem dovozu z ČLR (1 000 m2)
1 200
2 050
6 150
8 350
Index
100
171
513
696
Podíl na trhu
7,2 %
7,3 %
18,1 %
30,5 %
Index
100
100
250
421
Zdroj: Glass for Europe a podnět.
(211)
Objem subvencovaného dovozu dotčeného výrobku do Unie v posuzovaném období výrazně vzrostl o 596 %. To vedlo k významnému zvýšení tržního podíl dovozu dotčeného výrobku z ČLR na trhu Unie (zvýšení z 7,2 % na 30,5 %).
(212)
Spotřeba v Unii se rovněž zvýšila do roku 2012. V roce 2012, když se trh Unie zmenšil, dokázali čínští vyvážející výrobci přesto zvýšit svůj celkový objem dovozu.
(213)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že Komise použila značně přehnané údaje, zatímco čínské statistiky vývozu pravděpodobně vykázaly mnohem nižší vývoz v období šetření ve srovnání s objemem dovozu podle informačního dokumentu a požádala o vysvětlení, jak tyto objemy byly vypočteny.
(214)
Komise nejprve poznamenává, že vývozní statistiky předložené čínskou vládou - včetně všech druhů z tvrzeného skla - jsou více než 2,5krát nižší než statistiky Eurostatu pro celý kód KN ex 7007 19 80 pro rok 2012. V důsledku toho je nelze považovat za dostatečně spolehlivé.
(215)
Komise své výpočty založila na informacích, které poskytli žadatel a sdružení Glass for Europe. Tyto údaje jsou k dispozici v nedůvěrném spisu. Komise tyto informace porovnala s ověřenými údaji, které poskytli vyvážející výrobci zařazení do vzorku a ostatní spolupracující vyvážející výrobci. Jako je uvedeno v oddíle A bodě 3.3, spolupracující vyvážející výrobci zahrnovali téměř 100 % vykázaného vývozu solárního skla do Unie v průběhu roku 2012. Komise proto nemá důvod se domnívat, že informace, na nichž se její zjištění zakládá, jsou nesprávné. Kromě toho čínská vláda neposkytla na podporu svého tvrzení žádné důkazy.
4.2 Ceny subvencovaného dovozu z dotčené země a cenové podbízení
(216)
Průměrná cena subvencovaného dovozu z dotčené země do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka č. 3
Dovozní ceny (EUR/m2)
2009
2010
2011
Období šetření
ČLR
6,02
6,10
4,96
4,38
Index
100
101
82
73
Zdroj: žadatel a odpovědi čínských vyvážejících výrobců na dotazník.
(217)
Průměrná dovozní cena dotčeného výrobku v posuzovaném období klesla. Průměrná dovozní cena poklesla o 27,2 % z 6,02 EUR/m2 v roce 2009 na 4,38 EUR/m2 v období šetření.
(218)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření byly porovnány vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku, účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, a upravené na úroveň cen ze závodu s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dovozu čínských výrobců zařazených do vzorku, účtovaných prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, zjištěné na základě cen CIF s příslušnou úpravou směrem nahoru, tj. o náklady na celní odbavení, manipulaci a nakládku ve výši 0,40 EUR/m2 a dovozní clo 3 %. Tyto úpravy zvýšily cenu o 7 až 15 %, tj. o vážený průměr 11 %, v závislosti na kontrolním čísle výrobku.
(219)
Porovnání cen bylo provedeno podle typu výrobku u transakcí na stejné úrovni obchodní činnosti s náležitou úpravou, jak je uvedeno v bodě odůvodnění výše, a po odečtení rabatů a slev. Výsledkem porovnání vyjádřeném v procentech obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření bylo vážené průměrné rozpětí cenového podbízení na společnost mezi 10,6 % a 26,7 % cen výrobců v Unii zařazených do vzorku ze subvencovaného dovozu dotčeného výrobku.
5. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(220)
V souladu s čl. 8 odst. 5 základního nařízení byly v rámci posouzení účinků subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie posouzeny všechny hospodářské činitele a ukazatele, které v posuzovaném období ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie.
(221)
Jak je vysvětleno v oddílu A bodu 3.2, byl za účelem posouzení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku.
(222)
Pro účely analýzy újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise analyzovala makroekonomické ukazatele za posuzované období na základě údajů poskytnutých sdružením Glass for Europe a žadatelem a vztahujících se na všechny výrobce v Unii. Mikroekonomické ukazatele analyzovala Komise na základě odpovědí na dotazník, které zaslali výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(223)
Za účelem tohoto šetření byly posouzeny tyto makroekonomické ukazatele: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, velikost subvenčního rozpětí a překonání účinků dřívější subvence.
(224)
Rovněž byly posouzeny tyto mikroekonomické ukazatele: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.
(225)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že Komise neprovedla analýzu újmy v souladu s čl. 8 odst. 1 a 4 základního nařízení, protože analýzu újmy provedla na základě dvou samostatných a údajně rozporuplných souborů údajů, a to makroekonomických a mikroekonomických ukazatelů újmy. Dále tvrdí, že údajná rozporuplnost analýzy založené na dvou souborech údajů vyvolává vážné pochybnosti o vhodnosti, spravedlivosti a objektivitě celkového obrazu o újmě.
(226)
Tentýž účastník citoval řadu předchozích šetření, kde orgány Unie údajně definovaly nejednotným způsobem různé soubory údajů jako makroekonomické nebo mikroekonomické údaje.
(227)
Komise nemůže toto tvrzení přijmout. Jedná se o metodiku, jež se používá v případech výběru vzorku za účelem analýzy situace ve výrobním odvětví unie a s ohledem na vývoj, který vykazuje nejen vzorek, nýbrž i výrobní odvětví Unie jako celek. Při analýze byly zohledněny všechny činitele uvedené v čl. 8 odst. 4 základního nařízení. Závěr o újmě je též vypracován na základě všech těchto činitelů. Analýza újmy byla tedy provedena v souladu s čl. 8 odst. 1 a 4 základního nařízení.
6. Makroekonomické ukazatele
6.1 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(228)
Celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka č. 4
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2009
2010
2011
Období šetření
Výrobní kapacita (1 000 m2)
39 000
44 611
48 511
54 615
Index 2009
100
114
124
140
objem výroby (1 000 m2)
17 540
29 245
31 245
21 734
Index
100
167
178
124
Využití kapacity
45 %
66 %
64 %
40 %
Index
100
146
143
88
Zdroj: žadatel a odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(229)
Výroba výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období zvyšovala v souladu se spotřebou. Již na začátku posuzovaného období mělo výrobní odvětví Unie nadbytečnou výrobní kapacitu. V důsledku rychlého růstu spotřeby v Unii uvedená nadbytečná kapacita klesala do roku 2011, neboť výrobní kapacita v Unii sice rostla, nicméně pomaleji než spotřeba v Unii. Výrobní kapacita v roce 2012 dále rostla, avšak spotřeba v Unii klesala. Výroba rostla od roku 2009 do roku 2011 a poté v období šetření klesla o 30 %. V důsledku stávajících kapacit bylo výrobní odvětví Unie schopno rozšířit výrobu, aby vycházelo vstříc silnému růstu poptávky v Unii do roku 2011. V reakci na růst pozorovaný od roku 2009 do roku 2011 výrobní odvětví Unie zároveň přidalo další kapacitu, která začala vyrábět částečně až v období šetření. To vedlo k prudkému poklesu využití kapacity v období šetření ve srovnání s předchozími roky.
(230)
Ačkoli v posuzovaném období výrobní odvětví Unie rozšířilo svou kapacitu v reakci na zvýšenou spotřebu, úroveň výroby výrobního odvětví Unie narostla méně než spotřeba a využití kapacity po značném nárůstu v prvních třech letech posuzovaného období klesalo během období šetření, což se časově shodovalo s růstem podílu na trhu subvencovaného dovozu z dotčené země a nekalou soutěží, se kterou se setkávali hlavní odběratelé výrobního odvětví Unie v sektoru solárních panelů v důsledku čínského dumpingu a také zjištěného subvencování v uvedeném odvětví.
6.2 Objem prodeje a podíl na trhu
(231)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka č. 5
Objem prodeje a podíl na trhu
2009
2010
2011
Období šetření
Objem prodeje (1 000 m2)
14 696
25 303
26 556
18 039
Index
100
172
181
123
Podíl na trhu
88,6 %
89,6 %
78,1 %
65,8 %
Index
100
101
88
74
Zdroj: Glass for Europe, žadatel a odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(232)
Během posuzovaného období vzrostl objem prodeje výrobního odvětví Unie o 22,7 %. V souvislosti s růstem spotřeby v Unii o 65 % se to však projevilo poklesem podílu výrobního odvětví Unie na trhu z 88,6 % v roce 2009 na 65,8 % v období šetření, tj. poklesem o 25,7 % v posuzovaném období. Prodej výrobního odvětví Unie se zvýšil mnohem méně než subvencovaný dovoz z dotčené země. Z toho vyplývá, že výrobci v Unii nebyli s to plně využít rostoucí spotřeby, a jejich podíl na trhu se proto v průběhu posuzovaného období snížil.
6.3 Růst
(233)
Růst výrobního odvětví Unie se odráží v objemových ukazatelích, jako je výroba, prodej, a v jeho podílu na trhu ve srovnání s vývojem spotřeby. I přes vzrůst spotřeby během posuzovaného období nerostl podíl výrobců v Unii na trhu v souladu se spotřebou. Podíl výrobního odvětví Unie na trhu v posuzovaném období klesal. Ve stejném období se podíl dovozu z ČLR zvýšil o 321 %. Skutečnost, že výrobní odvětví Unie nemohlo růst v souladu s růstem trhu, měla celkový nepříznivý dopad na jeho hospodářskou situaci.
6.4 Zaměstnanost a produktivita
(234)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 6
Zaměstnanost a produktivita
2009
2010
2011
Období šetření
Zaměstnanost - ekvivalent plného úvazku (FTE)
565
792
932
857
Index
100
140
165
152
Produktivita (1 000 m2/FTE)
31
37
34
25
Index
100
119
108
82
Zdroj: žadatel a odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(235)
Od roku 2009 do období šetření se zaměstnanost celkově zvýšila o 52 %. Ke zvýšení však došlo v období do roku 2011, kdy dosáhla nejvyšší hodnoty ve výši 932 plných úvazků (FTE) a následně poklesla na 857 FTE během období šetření. Produktivita se v letech 2010 a 2011 ve srovnání s rokem 2009 zvýšila pouze mírně. Částečně to bylo způsobeno tím, že výroba obdobného výrobku je vysoce automatizovaná a vyžaduje malý počet pracovních sil. V období šetření ovšem klesla o 24,4 % oproti roku 2011. Příčinou byl pokles výroby během stejného období o přibližně 30 %, což nepříznivě ovlivnilo míru využití kapacity.
(236)
Zaměstnanost tedy během období šetření poklesla, reagujíc tak na vývoj výroby obdobného výrobku v Unii během období šetření.
6.5 Velikost subvenčního rozpětí a překonání účinků dřívější subvence
(237)
Všechna subvenční rozpětí jsou podstatně vyšší než nepatrná. S ohledem na objem a ceny dovozu z dotčené země lze dopad skutečných subvenčních rozpětí tohoto rozměru na výrobní odvětví Unie považovat za podstatný.
(238)
Jelikož se jedná o první antisubvenční šetření ohledně dotčeného výrobku, není překonání účinků dřívější subvence pro toto posouzení relevantní.
7. Mikroekonomické ukazatele
(239)
Jak je uvedeno výše, mikroekonomické ukazatele byly analyzovány na základě odpovědí na dotazník, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku. Většina výrobců v Unii zařazených do vzorku učinila počáteční investice a zahájila výrobu obdobného výrobku v roce 2009. Ačkoli se většina výrobců v Unii zařazených do vzorku již obchodování se sklem věnovala dříve, musely všechny společnosti investovat do specializovaných zařízení pro solární sklo, která jsou zcela nezávislá na výrobě běžného skla, jelikož čistota skla a obsah železa ve skle se velmi liší, stejně jako jeho celková kvalita. Kromě toho musí být solární sklo tvrzeno, což se u obyčejného skla neprovádí. Dále se také na sklo nanáší povlak. Proto jsou všechny níže analyzované ukazatele výrazně ovlivněny touto počáteční fázi v roce 2009. Aby se ukázal vývoj bez rušivého vlivu počáteční fáze společností zařazených do vzorku, jsou i indexy prezentovány od roku 2010.
7.1 Ceny a faktory ovlivňující ceny
(240)
Průměrné prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka č. 7
Průměrné prodejní ceny v Unii
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná prodejní jednotková cena na trhu Unie (EUR/m2)
10,64
9,07
8,91
8,20
Index 2009
100
85
84
77
Index 2010
117
100
98
90
Jednotkové výrobní náklady (EUR/m2)
13,13
8,38
8,44
9,34
Index 2009
100
64
64
71
Index 2010
157
100
101
112
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(241)
Po celé posuzované období prodejní jednotkové ceny klesaly, ale pád cen byl nejvýraznější v období šetření, kdy se snížily o 7,9 % oproti roku 2011, o 9,5 % ve srovnání s rokem 2010 a o 23 % proti roku 2009. Pokles prodejních cen výrobců v Unii byl pomalejší než trend pozorovaný u prodejních cen dovážených výrobků z dotčené země. Například pokles čínských cen mezi roky 2011 a 2012 činil 11 %, zatímco ceny v Unii klesly během stejného období o 8 %.
(242)
Navzdory velkému rozdílu mezi průměrnou prodejní jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie a cenou čínského dovozu (jak je vysvětleno v oddílu D bodě 4.2) bylo skutečné cenové podbízení v období šetření na základě porovnání jednotlivých typů výrobku mnohem menší, tj. mezi 10,6 % a 26,7 %. To je způsobeno tím, že ne všechny typy výrobku, které byly vyráběny výrobním odvětvím Unie, vyváželi čínští výrobci zařazení do vzorku.
(243)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že Komise nevzala při posuzování průměrných čínských cen v úvahu rozdíl mezi typy výrobku vyváženými čínskými vyvážejícími výrobci a typy výrobku prodávanými výrobci v Unii. Zmínka o tom, že mezi průměrnou prodejní cenou výrobního odvětví v Unii a průměrnou prodejní cenou čínských vyvážejících výrobců byl velký rozdíl, údajně vedla ke zkreslené prezentaci skutečností z důvodu rozdílu mezi prodejními cenami v Unii a čínskými dovozními cenami.
(244)
Jak je uvedeno výše, Komise provedla podrobné srovnání u jednotlivých typů výrobku pro účely cenového podbízení, což je nepopiratelně součástí analýzy újmy. Navíc jasně označila příčinu uvedených rozdílů - skutečnost, že ne všechny typy výrobku, které byly vyráběny výrobním odvětvím Unie, vyráběli čínští vyvážející výrobci. V důsledku toho nelze tvrdit, že Komise prezentovala skutečnosti zavádějícím a zkreslujícím způsobem.
(245)
Jednotkové výrobní náklady se mezi rokem 2011 a obdobím šetření zvýšily o více než 10 %, zatímco mezi roky 2010 a 2011 zůstaly relativně stabilní. Výrobní náklady obecně sledovaly trend prodejních cen mezi roky 2009 a 2011. Zvýšení jednotkových výrobních nákladů v roce 2012 bylo způsobeno snížením objemu výroby.
(246)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že snížení průměrné jednotkové prodejní ceny během posuzovaného období bylo způsobeno mimo jiné zvýšením efektivity výroby. Zvýšení jednotkových výrobních nákladů v roce 2012 navíc pravděpodobně nebylo způsobeno snížením objemu výroby, ale zvýšením výrobní kapacity.
(247)
Zvýšení efektivity v období 2009-2011 vedlo ke snížení jednotkových výrobních nákladů, a tím přispělo ke snížení jednotkové prodejní ceny. Komise však zjistila, že v průběhu období šetření průměrná prodejní cena klesla výrazně pod úroveň průměrných jednotkových výrobních nákladů, a tudíž pokrývala pouze 88 % těchto nákladů. Zvýšení výrobní kapacity společností zařazených do vzorku nemohlo ve stejnou dobu způsobit zvýšení jejich jednotkových výrobních nákladů. Jejich výrobní kapacita se mezi roky 2011 a 2012 zvýšila pouze o 2,6 %, zatímco jejich průměrné jednotkové výrobní náklady se během stejného období zvýšily o 10,6 %. Tato tvrzení byla proto odmítnuta.
7.2 Náklady práce
(248)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka č. 8
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrné náklady na zaměstnance (v EUR)
45 232
44 503
48 288
50 615
Index 2009
100
98
107
112
Index 2010
102
100
109
114
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(249)
Mezi rokem 2009 a obdobím šetření průměrné náklady práce na zaměstnance průběžně vzrostly celkem o 12 %. Nicméně mezi rokem 2011 a obdobím šetření došlo ke značnému nárůstu, a to o 4,8 %. Celkový nárůst nákladů práce lze částečně vysvětlit náklady vynaloženými některými výrobci v Unii v souvislosti s nevyužitím kapacity závodů mezi rokem 2011 a obdobím šetření, jinak řečeno nutností platit zaměstnance bez ohledu na to, že ve skutečnosti nepracovali.
7.3 Zásoby
(250)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka č. 9
Zásoby
2009
2010
2011
Období šetření
Stav zásob na konci období (1 000 m2)
1 540
1 875
1 657
1 778
Index 2009
100
122
108
115
Index 2010
82
100
88
95
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(251)
Mezi rokem 2011 a obdobím šetření se zásoby zvýšily o 7,3 % a mezi rokem 2009 a obdobím šetření vzrostly o 15 %, zatímco v období 2010-2011 meziročně klesly o 11,6 %.
(252)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že trendy týkající se zásob nejsou relevantní, jelikož jejich nárůst v absolutních a relativních hodnotách byl velmi nízký.
(253)
Vzhledem ke zjištěnému cenovému vývoji, není pro výrobce racionální udržovat velké zásoby, protože jejich hodnota rychle klesá. Proto by bylo možno očekávat, že výrobci v Unii budou udržovat omezené zásoby obdobného výrobku. Růst zásob obdobného výrobku mezi roky 2011 a obdobím šetření je proto sice omezeným, nicméně významným ukazatelem pro určení toho, zda byla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma. Na vysoký objem zásob v absolutních hodnotách v roce 2010 je třeba nahlížet v kontextu prodeje, který byl v uvedeném roce mnohem větší v než v období šetření.
7.4 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(254)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka č. 10
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2009
2010
2011
Období šetření
Ziskovost
-20,3 %
8,3 %
8,2 %
-14,5 %
Index 2009
100
241
240
129
Index 2010
- 244
100
99
- 174
Peněžní tok (v tis. EUR)
-21 550
29 574
33 425
6 200
Index 2009
100
337
355
229
Index 2010
-73
100
113
21
Investice (v tis. EUR)
46 087
18 230
7 633
10 712
Index 2009
100
40
17
23
Index 2010
253
100
42
59
Návratnost investic
-6,9 %
9,6 %
13,3 %
-11,5 %
Index 2009
100
339
393
66
Index 2010
-72
100
139
- 120
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(255)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku byla stanovena tak, že čistý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, před zdaněním, byl vyjádřen jako procentní podíl na obratu tohoto prodeje.
(256)
Jak je vysvětleno v oddílu D bodě 7, v roce 2009 zaznamenala většina výrobců v Unii zařazených do vzorku ztráty způsobené zejména tím, že v té době zahajovala výrobu obdobného výrobku. Již v roce 2010 však průměrný zisk činil 8,31 %. Následně ziskovost v roce 2011 mírně klesla, když se začal zvyšovat subvencovaný dovoz. A konečně, toto odvětví utrpělo značné ztráty během období šetření, zejména pokles o 276,6 % v porovnání s rokem 2011.
(257)
Vývoj čistého peněžního toku, což je schopnost výrobců v Unii zařazených do vzorku samofinancovat svoji činnost, zaznamenal mezi rokem 2011 a obdobím šetření výrazný propad o 81 %. Od roku 2010 postupně rostl a za posuzované období se celkově zvýšil.
(258)
Návratnost investic byla vyjádřena jako zisk v procentech vztažený k čisté účetní hodnotě investic.
(259)
Z tabulky 10 vyplývá, že po počáteční fázi v roce 2009, kdy výrobní odvětví značně investovalo do obdobného výrobku, investice v letech 2009 až 2011 postupně klesaly a poté se v období šetření zvýšily. V období šetření však investice zůstaly na nízké úrovni ve srovnání s rokem 2009. Investice učiněné v období šetření směřovaly hlavně do výzkumu a vývoje a do zlepšování a údržby výrobní technologie a výrobního procesu s cílem zlepšit efektivitu. Výrobní odvětví ve stejném období investovalo zejména do nových typů výrobku, které se z ČLR nedováží, a které jsou náročné na výzkum a inovace.
(260)
Naopak návratnost investic v letech 2009 až 2012 klesla o 34 %. Před obdobím šetření však neustále rostla, a to v letech 2009 až 2011 o 293 %, ale v období šetření klesla ve srovnání s rokem 2011 o 186 %. Propad v roce 2012 je logickým důsledkem skutečnosti, že výrobní odvětví Unie utrpělo v průběhu období šetření ztrátu.
(261)
Co se týče schopnosti opatřit si kapitál, byla zjištěna trvale klesající schopnost výrobního odvětví Unie vytvářet hotovost pro výrobu obdobného výrobku, a v důsledku toho zhoršování jeho finanční situace.
8. Závěr ohledně újmy
(262)
Analýza situace ve výrobním odvětví Unie odhalila u většiny ukazatelů újmy jednoznačně klesající vývoj. Díky celkově rostoucí spotřebě celková výroba v posuzovaném období vzrostla. Ačkoli se objem prodeje zvýšil, podíl výrobního odvětví Unie na trhu se v posuzovaném období v důsledku silnějšího růstu spotřeby během uvedeného období zmenšil. Průměrná prodejní cena během posuzovaného období prudce klesala, což mělo nepříznivý vliv na všechny ukazatele finanční výkonnosti, jako je ziskovost, peněžní tok, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.
(263)
V posuzovaném období se zvýšil celkový objem prodeje výrobního odvětví Unie. Růst objemu prodeje výrobního odvětví Unie však byl doprovázen výrazným snížením průměrné prodejní ceny, jakož i zmenšením podílu výrobního odvětví Unie na trhu.
(264)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti šetření zejména potvrdilo, že prodejní ceny výrobního odvětví Unie nedosahují ani výrobních nákladů v průběhu období šetření, což se nepříznivě projevuje na ziskovosti výrobního odvětví Unie, která během období šetření vykazovala výrazně záporné hodnoty.
(265)
Výrobní kapacita se však mezi rokem 2009 a obdobím šetření vyvíjela příznivě. Kromě toho, ačkoli investice mezi rokem 2009 a obdobím šetření klesly, od roku 2011 do období šetření se opět zvýšily. Jak je vysvětleno v oddíle D bodě 7.4, příčina je v tom, že společnosti zařazené do vzorku i nadále investovaly do obdobného výrobku a přitom se zaměřily mimo jiné na ty typy výrobku, které vyplňovaly mezery na trhu, kam se ještě nedostal vývoz těchto konkrétních typů výrobku z dotčené země, které byly náročné na výzkum a inovace. Zároveň je zřejmé, že výrobní odvětví Unie musí být rovněž schopno vyrábět a prodávat vysoké objemy více základních typů výrobku (které v současnosti soutěží se subvencovaným dovozem z ČLR), aby se tak více rozptýlily fixní náklady a mohlo být dosahováno úspor z rozsahu.
(266)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že v posouzení ze strany Komise je určitý rozpor, jelikož v něm bylo uvedeno, že se investice týkaly zejména výzkumu a vývoje, a zároveň se v něm tvrdí, že kapacita byla v období šetření navýšena v očekávání zvýšené poptávky. Tato tvrzení nejsou v rozporu, nýbrž se vzájemně doplňují - investice do nových typů výrobku v průběhu stejného období nutně vedou také ke zvýšení kapacity. Přestože se uvedené investice náklady výrobního odvětví Unie zvyšují, jsou navíc také důležitým ukazatelem toho, že odvětví činí vše, co je v jeho silách, aby zůstalo konkurenceschopné.
(267)
Proto lze dospět k závěru, že výrobnímu odvětví Unie během období šetření byla nejen způsobena podstatná újma, ale toto odvětví také aktivně hledalo způsoby, jak oslabit vliv subvencovaného dovozu dotčeného výrobku, a to vývojem inovovaných výrobků, jež se z dotčené země zatím nedovážejí.
(268)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újmu ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(269)
V souladu s čl. 8 odst. 6 a 7 základního nařízení bylo zkoumáno, zda subvencovaný dovoz z dotčené země způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, kterou lze považovat za podstatnou. Byly zkoumány i jiné známé činitele, které by mohly vedle subvencovaného dovozu současně způsobovat újmu výrobnímu odvětví Unie, aby se zajistilo, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude přičítána subvencovanému dovozu.
1. Účinek subvencovaného dovozu
(270)
Ze šetření vyplynulo, že subvencovaný dovoz v posuzovaném období vzrostl, přičemž se jeho objem zvýšil o 596 % a jeho podíl na trhu o 366 %. Je proto potvrzeno, že objem i podíl dovozu dotčeného výrobku na trhu během posuzovaného období výrazně vzrostl. Mezi nárůstem subvencovaného dovozu a ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu existuje zjevná časová souvislost. Jinak řečeno, dovoz rostl podstatně rychleji než trh Unie a výrobci v Unii ztráceli podíl na trhu v důsledku čínského subvencovaného dovozu. Šetření rovněž prokázalo, že - jak je uvedeno v oddílu D bodě 4.2 - ceny subvencovaného dovozu během období šetření byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie.
(271)
Šetření ukázalo, že ceny subvencovaného dovozu se během posuzovaného období snížily o 27,2 %, což vedlo k ještě větším rozdílům mezi cenami výrobců v Unii a cenami vyvážejících výrobců. Výrobní odvětví Unie kvůli tomuto extrémnímu cenovému tlaku vyvinulo značné úsilí zaměřené na snížení výrobních nákladů. I přes toto úsilí však mimořádně nízká úroveň čínských dovozních cen donutila výrobní odvětví Unie k dalšímu snižování jeho prodejní ceny, a to až na neziskovou úroveň. Po počáteční fázi v roce 2009 výrobci v Unii dosáhli stabilní úrovně zisku v letech 2010 a 2011. V průběhu období šetření však výrobci v Unii zaznamenali značné ztráty.
(272)
Po poskytnutí informací několik účastníků řízení napadlo závěr Komise, že mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem z ČLR je příčinná souvislost. Účastníci tvrdili, že mezi újmou a zvýšeným dovozem z dotčené země není žádná časová souvislost. Důvodem je skutečnost, že mezi roky 2009 a 2011 se čínský dovoz výrazně zvýšil. Kromě toho průměrná cena čínského dovozu v roce 2011 činila 4,96 EUR/m2, což je částka, která se blíží částce v roce 2012 (4,38 EUR/m2).
(273)
Titíž účastníci tvrdili, že závěr, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie by měla být přičítána čínskému dovozu v roce 2012, je v rozporu s jeho zjištěním, že čínský dovoz údajně neměl žádný nepříznivý dopad o rok dříve, přestože průměrná dovozní cena byla velmi podobná.
(274)
Účastníci také tvrdili, že časovou souvislost mezi způsobenou podstatnou újmou a subvencovaným čínským dovozem nelze posuzovat na základě celého posuzovaného období od roku 2009 do konce období šetření, bez ohledu na trendy, které nastaly během tohoto období.
(275)
Od počátku posuzovaného období do konce období šetření dovozy vzrostly o 596 %, přičemž jejich podíl na trhu se zvýšil o 321 %. V průběhu posuzovaného období klesla dovozní cena o 27,2 %.
(276)
Je pravdou, že ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie v roce 2011 bylo jen mírně nižší než v roce 2010, a to navzdory vysokému růstu dovozu z ČLR již v roce 2011. V průběhu roku 2011 však spotřeba solárního skla v Unii výrazně vzrostla, konkrétně o 20,4 % mezi roky 2010 a 2011, zatímco dovoz z ČLR se během stejného období zvýšil o 150 %. V období šetření sice spotřeba skutečně klesla o něco více než 19 %, avšak objem čínského dovozu se dále zvýšil o více než 35 %. To jasně ukazuje časovou souvislost mezi podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie v období šetření, a silným růstem čínského subvencovaného dovozu. Rovněž je logické, že trvá určitou dobu, než některé nepříznivé účinky zvýšených subvencovaných dovozů (například ztrátu klientů, ztráty, snížení návratnosti investic a peněžního toku atd.) pocítí výrobci v Unii. Toto tvrzení se proto odmítá.
(277)
Komise také analyzovala trendy, které nastaly během posuzovaného období. Skutečnost, že v roce 2011 bylo výrobní odvětví Unie ještě ziskové, i když čínský dovoz vzrostl již v uvedeném roce, neovlivňuje závěr, že v období šetření existovala časová souvislost mezi újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, a pokračujícím růstem subvencovaného čínského dovozu.
(278)
Přestože spotřeba v období šetření poklesla o něco více než 19 %, čínští vyvážející výrobci v témže období:
a)
zvýšili svůj podíl na trhu e srovnání s rokem 2011 o 12,4 procentních bodů, zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu se snížil o 12,3 procentních bodů;
b)
zvýšili objem čínského dovozu o více než 35 %, přičemž prodej výrobního odvětví Unie poklesl o 32 %, a
c)
dále snížili své již tak velmi nízké vývozní ceny o více než 10 % a jejich ceny byly až o 26,7 % nižší než ceny výrobního odvětví Unie, čímž přispívali ke ztrátám způsobeným výrobnímu odvětví Unie v období šetření.
(279)
Na základě výše uvedené analýzy dospěla Komise k závěru, že subvencovaný dovoz a značný nárůst jeho podílu na trhu za ceny, které se trvale podbízejí vůči cenám výrobního odvětví Unie, způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
2. Účinky jiných činitelů
2.1 Dovoz ze třetích zemí
(280)
Objem dovozu z dalších třetích zemí se během posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka č. 11
Dovoz z třetích zemí (1 000 m2)
Třetí země
2009
2010
2011
Období šetření
Objem (m2)
700
886
1 287
1 023
Index
100
127
184
146
Podíl na trhu
4,2 %
3,1 %
3,8 %
3,7 %
Index
100
74
90
88
Průměrná cena v EUR/m2
10,50
10,09
9,60
8,40
Index
100
96
91
80
Zdroj: Glass for Europe a žadatel.
(281)
Objem dovozu z dalších třetích zemí v posuzovaném období vzrostl o 46 %, což je v souladu s nárůstem spotřeby v Unii. Jeho podíl na trhu se mírně snížil během období šetření ve srovnání s rokem 2011 (3,7 %), ale celkově zůstal během posuzovaného období stabilní. Druhým největším vývozcem po ČLR je Turecko následované Indií.
(282)
Z dostupných informací o dovozu ze všech třetích zemí vyplývá, že průměrná dovozní cena byla vyšší než průměrná čínská dovozní cena. Totéž platí i pro jednotkovou cenu za určité typy dotčeného výrobku. Na druhé straně byla průměrná dovozní cena třetích zemí podobná nebo vyšší než průměrná cena výrobního odvětví Unie.
(283)
S ohledem na celkové objemy dovozu z třetích zemí a jejich podíl na trhu a s ohledem na úroveň jejich cen, Komise dospěla k závěru, že dovoz ze třetích zemí nenarušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
2.2 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(284)
Objem vývozu výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka č. 12
Vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku
2009
2010
2011
IP
Hodnota prodeje na vývoz (1 000 EUR)
19 313
19 814
27 419
7 001
Index
100
103
142
36
Objem prodeje na vývoz (1 000 m2)
1 460
1 713
2 708
760
Index
100
117
185
52
Průměrná cena v EUR/m2
13,22
11,56
10,12
9,21
Index
100
87
77
70
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(285)
Prodej na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku se v letech 2009 až 2011 zvýšil, ale v období šetření náhle klesl o 74 % z hlediska hodnoty a o 71,9 % z hlediska objemu. Na základě odpovědí čínských vývozců zařazených do vzorku se zdá, že to způsobily velmi nízké ceny čínského vývozu do zemí, kam především mířil vývoz výrobního odvětví Unie (zejména USA, Kanada).
(286)
Prodej na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku tvořil 20 % objemu jejich celkového prodeje v roce 2009 (v zahajovací fázi), v roce 2010 to bylo 11 % a v nejlepším roce 2011 jen 14 %. V roce 2012 došlo k dalšímu poklesu na 5 %.
(287)
Pro výrobní odvětví Unie je hlavním trhem trh Unie, který je jedním z největších na světě, a nikoliv trhy třetích zemí. Skutečnost, že solární sklo je poměrně těžké a křehké, také způsobuje dodatečné náklady při dálkové přepravě (z důvodu rozbití a koroze). Šetření rovněž potvrdilo, že snížená vývozní výkonnost je především důsledkem soutěžení s levným čínským vývozem také na trzích třetích zemí. Proto Komise nemůže učinit závěr, že zhoršená vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku narušuje příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(288)
Po poskytnutí informací někteří účastníci zpochybnili zjištění Komise, že pokles prodeje na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku v průběhu období šetření byl s největší pravděpodobností způsoben velmi nízkými cenami čínského vývozu do hlavních míst určení vývozu Unie (zejména USA, Kanada). Domnívali se, že je tento závěr neodůvodněný, jelikož k čínskému vývozu docházelo také v roce 2011, a proto neexistuje žádný důvod, proč by se měl dopad projevit pouze v roce 2012. Byli rovněž toho názoru, že skutečným důvodem jejich nízkého prodeje na vývoz byla skutečnost, že výrobní odvětví Unie nebylo konkurenceschopné, a jakmile ceny na světových trzích poklesly, výrobní odvětví Unie si nedokázalo konkurenceschopnost udržet. V důsledku toho účastníci tvrdili, že k způsobené újmě dále přispěl pokles prodeje na vývoz výrobního odvětví Unie v průběhu období šetření.
(289)
Komise tato tvrzení odmítá, a to z následujících důvodů. Pro výrobní odvětví Unie je stále hlavním trhem trh Unie, nikoli trhy třetích zemí. Dodatečné náklady vynaložené při dálkové přepravě (z důvodu rozbití a koroze) lze kompenzovat pouze tehdy, pokud je úroveň cen ve třetích zemích dostatečně vysoká. Zdá se, že tomu tak není. Na základě informací, které má Komise k dispozici z odpovědí na dotazník vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, byly ceny čínského vývozu do hlavních míst určení vývozu Unie skutečně velmi nízké a v porovnání s rokem 2011 v průběhu období šetření ještě více poklesly. Z toho vyplývá, že snížená vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie je způsobena zejména stále nižšími ceny čínského vývozu na trzích třetích zemí, jak bylo potvrzeno v průběhu šetření.
(290)
Titíž účastníci rovněž tvrdili, že se šetření týkalo trhu Unie a neposuzovalo žádné údajné nekalé cenové praktiky na trzích třetích zemí.
(291)
Kromě toho zjištění ze strany orgánů EU, a to i za předpokladu, že byla správná, údajně připisovala subvencovanému dovozu do Unie újmu způsobenou jinými činiteli. Údajný levný nebo subvencovaný čínský vývoz do třetích zemí tedy nebyl subvencovaným dovozem do EU, a jako takový se považuje za jiný činitel, jehož poškozující účinky nelze připisovat subvencovanému dovozu.
(292)
Výše uvedené tvrzení Komise odmítá. Komise nešetřila, zda jsou ceny dovozu z ČLR do třetích zemí dumpingové a/nebo subvencované. Pouze na základě vývozních cen do třetích zemí, které předložili vyvážející výrobci zařazení do vzorku, stanovila, že se tyto ceny v posledních letech neustále snižují.
(293)
Ve stejném duchu Komise analyzovala snížení cen dovozu z ČLR do třetích zemí jako samostatný činitel a nepřipisovala jej subvencovanému dovozu do Unie. Tato skutečnost byla pouze použita jako možné vysvětlení snížení objemu vývozu Unie do jeho hlavních míst určení ve třetích zemích v souvislosti s tím, že uvedené trhy nejsou a nikdy nebyly hlavními trhy pro výrobní odvětví Unie. I v nejlepších letech 2010 a 2011 se více než 85 % prodeje výrobního odvětví Unie uskutečnilo na trhu Unie.
(294)
Proto Komise dospěla k závěru, že zhoršená vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku nemůže narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
2.3 Vývoj spotřeby a kapacity
(295)
Jak bylo uvedeno v oddílu D bodě 3, mezi rokem 2009 a obdobím šetření vzrostla spotřeba v Unii o 65 %. Vrcholila v roce 2011, kdy vzrostla o 105 % v porovnání s rokem 2009. Výrobní odvětví Unie však z rostoucí spotřeby nemohlo plně těžit. Jeho celkový prodej se do roku 2011 významně zvyšoval, ale rostl pomaleji než trh. Poté v průběhu období šetření celkově klesal. V posuzovaném období totiž jeho podíl na trhu neustále klesal až o 25,7 % ve srovnání s rokem 2009 (-15,8 % oproti roku 2011). Naopak, čínský podíl na trhu i prodej výrazně vzrostl, i když se spotřeba mezi rokem 2011 a obdobím šetření snížila, mezi rokem 2011 a obdobím šetření dosáhl růst 68,4 % a celkově se za celé období zvýšil o 321 %. Během posuzovaného období došlo k nárůstu čínského dovozu o 596 %.
(296)
Vzhledem k tomu, že spotřeba v Unii v posuzovaném období rostla, její vývoj jen zesiluje příčinnou souvislost mezi rostoucím subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie, ale není sama o sobě příčinou této újmy. Kromě toho i v období šetření, kdy spotřeba klesla, subvencovaný dovoz z ČLR dále zvýšil svůj podíl na trhu na úkor výrobního odvětví Unie.
(297)
Po poskytnutí informací několik účastníků tvrdilo, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie byla zapříčiněna poklesem spotřeby Unie. To je údajně jediný činitel, který zřejmě klesl poprvé v roce 2012 a se kterým může být přiměřeně spojována újma, zatímco čínský dovoz začal již v roce 2011, a to za ceny srovnatelné s cenami v roce 2012.
(298)
V roce 2012 spotřeba ve srovnání s předchozími roky opravdu poklesla. Analýza Komise však probíhá od počátku posuzovaného období v roce 2009 do konce období šetření a v tomto období se spotřeba v Unii zvýšila celkem o 65 %. Během posuzovaného období se podíl výrobního odvětví Unie na trhu neustále a značně snižoval, a to celkem o 25,7 %, zatímco podíl čínského dovozu na trhu se zvýšil o 321 %. Během posuzovaného období došlo k nárůstu čínského dovozu o 596 %.
(299)
Kromě toho byla spotřeba v Unii v období šetření stále na srovnatelné úrovni jako v roce 2010, zatímco, jak je uvedeno výše v tabulce 10, rok 2010 byl rokem, kdy výrobní odvětví Unie dosáhlo přiměřeného zisku. Proto nemohl pokles spotřeby v Unii v průběhu období šetření sám o sobě vést ke ztrátám způsobeným výrobnímu odvětví Unie v období šetření. Kromě toho podíl výrobního odvětví Unie na trhu mezi roky 2010 a 2012 klesl o 26,6 %, zatímco podíl čínského dovozu na trhu v průběhu téhož období vzrostl o 318 %. A dále, jestliže měl pokles spotřeby v průběhu období šetření výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu, potom měl mít uvedený pokles také dopad na čínský dovoz. To se však zřejmě nestalo. Čínský dovoz v průběhu období šetření naopak výrazně vzrostl, a to jak z hlediska objemu, tak i co se týče podílu na trhu.
(300)
S ohledem na výše uvedené úvahy Komise toto tvrzení odmítá. Komise tudíž dospěla k závěru, že pokles spotřeby během období šetření nemohl narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(301)
Pokud jde o výrobní kapacitu výrobního odvětví Unie, jak je uvedena výše v tabulce 4, její zvýšení jasně sledovalo trend ve zvyšování spotřeby v Unii do konce roku 2011. Šetření ukázalo, že hlavním důvodem ke zvýšení výrobní kapacity mezi rokem 2011 a obdobím šetření o 12,5 % byl vstup jedné společnosti na trh se solárním sklem. Výrobní kapacita všech ostatních společností na trhu v průběhu téhož období mírně klesla. V důsledku toho celkový trend ve vývoji kapacity výrobního odvětví Unie sledoval trend ve spotřebě v Unii. Komise se tedy domnívá, že vysoká výrobní kapacita výrobního odvětví Unie, která byla vysoká již na začátku posuzovaného období a zůstala vysoká v průběhu období šetření, nemohla narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
(302)
Po poskytnutí informací někteří účastníci tvrdili, že Komise nezohlednila údajnou nadměrnou kapacitu jako důležitou příčinou újmy. Během posuzovaného období zvýšení kapacity nebylo údajně odůvodněno zvýšením spotřeby, jelikož výrobní odvětví Unie má neustále velký rozdíl mezi výrobní kapacitou a spotřebou, což nebylo dle jejich názoru ekonomicky udržitelné. Dále tvrdili, že skutečnost, že mezi rokem 2011 a koncem období šetření vstoupil na trh nový subjekt, přispěla ke způsobené újmě, neboť zvýšila domácí konkurenci.
(303)
Smluvní strany také tvrdily, že snižující se spotřeba v Unii, zvyšující se výrobní kapacita ve spojení s poklesem prodeje na vývoz vedla k nízké míře využití kapacity. Důsledkem této nízké míry využití byly vysoké fixní náklady, které podle nich měly vážný dopad na unijní odvětví výroby solárního skla.
(304)
Komise poznamenává, že úroveň kapacity celého výrobního odvětví Unie byla v průběhu celého posuzovaného období neustále vyšší než celková spotřeba v Unii. To však nezabránilo společnostem ve výrobním odvětví Unie zařazeným do vzorku dosáhnout v průběhu dvou let před obdobím šetření zisku, zatímco významné ztráty ve výši -14,5 % zaznamenaly pouze v období šetření.
(305)
Kromě toho kapacita výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostla mezi lety 2010 a 2011 pouze o 4 % a mezi rokem 2011 a obdobím šetření o 2,6 %, což vedlo k mírnému celkové zvýšení mezi rokem 2010 a obdobím šetření o 6,7 %.
(306)
V důsledku toho, rozdílem mezi spotřebou a kapacitou, který existoval během celého posuzovaného období, přestože byl mírně vyšší v období šetření, nelze vysvětlit značné ztráty, které utrpěly společnosti zařazené do vzorku v období šetření. V důsledku toho Komise odmítá tvrzení, že úroveň kapacity výrobního odvětví Unie není ekonomicky udržitelná.
(307)
Pokud jde o tvrzení, že nový subjekt na trhu v roce 2012 přispěl k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, Komise poznamenává, že tento nový subjekt, přestože zavedl vysokou kapacitu, měl velmi omezený objem výroby a prodeje, přibližně 2 % z celkového prodeje v EU v období šetření. V důsledku toho neměl jeho vstup téměř žádný dopad na výkonnost výrobního odvětví Unie jako celku, kromě výrazného zvýšení jeho kapacity a údajů o využití kapacity. Bez údajů týkajících se této společnosti by kapacita všech ostatních výrobců v Unii mezi lety 2011 a 2012 skutečně poklesla.
(308)
Vyšetřování rovněž nepotvrdilo, že na odvětví výroby solárního skla mají značný dopad fixní náklady. Ve skutečnosti se průměrné fixní náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku v průběhu období šetření pohybovaly v rozmezí 25-35 % celkových nákladů. V předchozích letech 2010 a 2011 byl procentní podíl fixních nákladů mírně nižší, avšak stále ve stejném rozsahu. To jasně ukazuje, že vysoká kapacita v období šetření samozřejmě měla dopad na výrobní náklady, avšak její dopad nebyl významný a nemůže vysvětlovat vysoké ztráty v období šetření, zejména ve srovnání se zisky dosaženými v předchozích letech. Kromě toho míra využití kapacity výrobců v Unii zařazených do vzorku v porovnání s předchozími roky klesla, nicméně v období šetření byla stále na úrovni 65 %.
(309)
Komise se ve své analýze dále zohlednila, že instalovanou kapacitu je možné přizpůsobit pro výrobu jiných typů skla, které nepatří do oblasti působnosti tohoto šetření. Proto také Komise i z tohoto důvodu nesouhlasí s názorem účastníka řízení, že vysoká instalovaná kapacita je z ekonomického hlediska neudržitelná.
(310)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem Komise odmítá tvrzení předložená účastníky řízení a opakuje, že vývoj spotřeby, kapacity a využití kapacity v průběhu posuzovaného období, a to jak při oddělené, tak i kumulativní analýze, nejsou takové povahy, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem.
2.4 Vývoj v oblasti solárních modulů
(311)
Podle informací, které má Komise k dispozici (20), se přibližně 80-85 % solárního skla prodává výrobcům solárních modulů (krystalické křemíkové fotovoltaické moduly a fotovoltaické moduly s tenkým filmem) a přibližně 15-20 % se prodává výrobcům solárních fototermických kolektorů na ohřev vody. Proto mají trendy pozorované v odvětví solárních modulů významný dopad na spotřebu solárního skla.
(312)
Po poskytnutí informací dva účastníci tvrdili, že kromě vývoje spotřeby dotčeného výrobku byla újma způsobená výrobnímu odvětví Unie zapříčiněna také poklesem spotřeby solárních modulů a ztrátami, které toto výrobní odvětví utrpělo na konci roku 2011 a začátkem roku 2012. Dopad finančních potíží výrobců solárních panelů na trh se solárním sklem se údajně začal projevovat koncem roku 2011 a v roce 2012, a to v důsledku nezbytné časové prodlevy mezi těmito dvěma událostmi.
(313)
Ve stejném období, tj. 2009-2012, se spotřeba solárních modulů neustále zvyšovala, a ačkoli v roce 2012 došlo k poklesu, úroveň spotřeby zůstala o 221 % vyšší než v roce 2009 a o 44 % vyšší než v roce 2010 (21). Kromě toho bylo zjištěno, že i když poptávku po modulech v Unii původně vytvořily režimy finanční podpory, hlavně zaručené výkupní ceny, nelze dospět k závěru, že škrty v těchto cenách (na konci roku 2011 a na počátku roku 2012) narušily příčinnou souvislost mezi subvencovanými dovozy a újmou (22). Důvodem byla skutečnost, že poptávka po solárních modulech zůstala ve stejném období let 2009-2012 relativně vysoká.
(314)
Během posuzovaného období proto zůstala úroveň spotřeby solárních modulů, a v důsledku toho i poptávka po solárním skle, vysoká. Její mírný pokles v roce 2012 nemůže být sám o sobě považován za tak silný faktor, aby narušil zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(315)
Podobně, vzhledem k tomu, že poptávka po solárních modulech zůstala v období 2009-2012 poměrně vysoká a poptávka po solárním skle se ve stejném období zvýšila o 65 %, nelze dopad zhoršené finanční situace výrobců solárních modulů na konci roku 2011/začátkem roku 2012 na spotřebu solárního skla sám o sobě považovat za tak silný faktor, aby narušil zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem solárního skla z ČLR a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
(316)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti Komise potvrzuje, že vývoj spotřeby solárních modulů nemůže být sám o sobě považován za tak silný faktor, aby narušil zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
3. Závěr
(317)
Šetření prokázalo příčinnou souvislost mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem z ČLR. Komise analyzovala další možné příčiny újmy, jako je dovoz z jiných třetích zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, změny struktury spotřeby a výrobní kapacity nebo tržní situaci některých uživatelů dotčeného výrobku. U žádné z nich, ať byla analyzována jednotlivě nebo souhrnně, nabylo zjištěno, že by mohla narušit zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(318)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků subvencovaného dovozu způsobujícího újmu, se vyvozuje závěr, že subvencovaný dovoz z dotčené země způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 6 základního nařízení.
(319)
Po období šetření několik výrobců solárního skla v Unii veřejně oznámilo ukončení výrobní činnosti, v důsledku čehož se značná provozní kapacita nevyhnutelně přesunula do nevyužité kapacity. To dále posiluje výše stanovenou příčinnou souvislost a prokazuje zničující účinek subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie.
F. ZÁJEM UNIE
(320)
V souladu s článkem 31 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory závěru o subvenci působící újmu nebylo v tomto případě jednoznačně v zájmu Unie přijímat opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců, dodavatelů surovin a uživatelů dotčeného výrobku.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(321)
Výrobní odvětví Unie v období šetření přímo zaměstnávalo ve výrobě a prodeji obdobného výrobku přibližně 860 osob. Šetření prokázalo, že výrobnímu odvětví Unie byla v období šetření způsobena podstatná újma zapříčiněná subvencovaným dovozem z dotčené země. Někteří výrobci v Unii již byli nuceni uzavřít svá výrobní zařízení a někteří jiní se potýkali s platební neschopností (23). Pokud by opatření nebyla uložena, jeví se další zhoršení situace výrobního odvětví Unie jako velmi pravděpodobné.
(322)
Očekává se, že uložení antisubvenčních cel odstraní účinky subvence působící újmu, která spočívají v narušení obchodu, a obnoví účinnou hospodářskou soutěž na trhu Unie a výrobnímu odvětví Unie umožní přizpůsobit ceny obdobného výrobku tak, aby zohledňovaly výrobní náklady, což zlepší jeho ziskovost. Lze rovněž očekávat, že uložení opatření umožní výrobnímu odvětví Unie získat zpět alespoň část podílu na trhu, o nějž přišlo v průběhu posuzovaného období, což bude mít kladný dopad na jeho celkovou finanční situaci.
(323)
Výrobní odvětví Unie by navíc mělo mít lepší přístup ke kapitálu a mělo by být schopno dalších investic do výzkumu, vývoje a inovací na trhu se solárním sklem.
(324)
A konečně je pravděpodobné, že výrobci v Unii, kteří byli nuceni zastavit výrobu v důsledku tlaku čínského subvencovaného dovozu, by mohli znovu zahájit své podnikání. Celkově by podle tohoto scénáře byla zajištěna nejen stávající pracovní místa ve výrobním odvětví Unie, ale existovaly by i reálné vyhlídky na další rozšíření výroby a zvýšení zaměstnanosti.
(325)
Pokud by opatření přijata nebyla, lze očekávat, že dojde k další ztrátě podílu na trhu s dalším zhoršením ziskovosti výrobního odvětví Unie. To by bylo z krátkodobého až střednědobého hlediska neudržitelné. V důsledku toho by kromě velkého počtu výrobců v Unii, kteří byli již z trhu vytlačeni, mohla platební neschopnost hrozit také dalším výrobcům, což by v krátkodobém až střednědobém výhledu vedlo k pravděpodobnému zániku výrobního odvětví Unie s následným závažným dopadem na stávající pracovní místa.
(326)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení antisubvenčních cel by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců a obchodníků, kteří nejsou ve spojení
(327)
Hlavní předmět podnikání dvou spolupracujících dovozců tvořilo obchodování s dotčeným výrobkem. Oba diverzifikovali zdroje dotčeného výrobku, jinak řečeno. neodebírali jej jen z ČLR, ale také z Unie a z třetích zemí.
(328)
Bylo předloženo tvrzení, že přijetí opatření týkajících se dotčeného výrobku by nepříznivě ovlivnilo podnikatelskou činnost dovozců. Za prvé by uložení cel nevedlo k vyloučení veškerého dovozu z ČLR. Zadruhé, i když lze očekávat, že uložení opatření se může nepříznivě odrazit na finanční situaci dovozců dovážejících pouze nebo hlavně z ČLR, vzhledem k možnosti odebírat dotčený výrobek z třetích zemí lze předpokládat, že dovozci pružně změní zdroje svých dodávek, bude-li to nutné.
(329)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení opatření na navržené úrovni může mít určitý nepříznivý dopad na situaci dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení, ale i to, že jejich dopad zmírňuje skutečnost, že dovozci a obchodníci mohou využít jiné zdroje dodávek, jak z třetích zemí, tak z odvětví Unie, které má kapacitu zvýšit svou výrobu, a v každém případě uložená opatření nepřeváží nad pozitivním dopadem pro ostatní strany.
3. Zájem dodavatelů surovin
(330)
Při šetření nespolupracoval žádný dodavatel surovin. Jelikož nebyly dostupné údaje od těchto dodavatelů, nebyly k dispozici ani žádné důkazy o tom, že by uložení opatření bylo proti zájmu uvedených účastníků.
4. Zájem uživatelů
(331)
Všichni uživatelé, kteří odpověděli, jsou výrobci solárních modulů a/nebo fototermických kolektorů. Tři uživatelé se vyslovili pro uložení antisubvenčních cel s tím, že výrobní odvětví Unie vyrábí lepší solární sklo, které čínské společnosti nemohou vždy dodat. Tři další uživatelé byli naopak proti uložení antisubvenčních opatření. Tito uživatelé očekávají, že uložení antisubvenčních cel by mělo nepříznivý dopad na jejich obchodní činnost. Předpokládají, že nejsou schopni přenést zvýšení cen na konečného spotřebitele vzhledem k tíživé situaci, v níž se odvětví solárních modulů nachází.
(332)
Podle informací od uživatelů představuje solární sklo pouze asi 6-8 % celkových nákladů na solární moduly. Solární sklo tedy tvoří pouze omezenou část nákladů a konečné hodnoty fotovoltaických modulů. Kromě toho lze předpokládat, že pokud budou uložena antisubvenční cla na solární sklo dovážené z ČLR, dopad na celkové náklady solárních modulů by měl být nižší než 1 %. Je to způsobeno hlavně tím, že spolupracující uživatelé nakupují významné množství solárního skla od výrobců v Unii.
(333)
Možné zavedení antisubvenčních cel, ve srovnání s opačným scénářem bez uložení cel, proto sice pravděpodobně způsobí mírný nárůst cen vstupů pro solární moduly, neočekává se však, že bude mít závažný nepříznivý dopad na náklady a na konečné ceny solárních modulů od výrobního odvětví Unie.
(334)
Kromě toho někteří uživatelé již odebírají z jiných zdrojů dodávek, např. z Turecka a Indie, a ti by neměli být nepříznivě ovlivněni uložením antisubvenčních cel. Ostatní uživatelé se mohou také přeorientovat na jiné zdroje dodávek, a to buď z třetích zemí, nebo od výrobního odvětví Unie.
(335)
Vzhledem k výše uvedenému Komise odmítá námitky, které někteří uživatelé vznesli proti uložení opatření.
5. Aspekty hospodářské soutěže
(336)
Jeden dovozce tvrdil, že někteří výrobci v Unii jsou účastníky celosvětového kartelu výrobců plochého skla (které zahrnuje i solární sklo) a Evropská komise jim v roce 2007 uložila pokutu, a proto využívají antisubvenční nástroj k tomu, aby si od členů kartelu vynahradili ztráty, jež jim vznikly z pokut za kartel a ze ztráty podílu na trhu v Unii. Kromě toho, má-li být přístup na trh Unie omezen pomocí antisubvenčních cel, budou výrobci v Unii více motivováni k tomu, aby uzavřeli kartel nebo zahájili jiné jednání narušující hospodářskou soutěž v souvislosti s takovým zbožím, jako je bytové zařízení, kde mají v Unii jen slabou schopnost dosahovat pákového efektu.
(337)
Tato tvrzení by měla být odmítnuta. Za prvé, Komise konstatuje, že kartel přestal fungovat v roce 2007. Účinky kartelu v minulosti proto neměly žádný dopad na odvětví během posuzovaného období. Za druhé, žádný z výrobců zařazených do vzorku výrobců v Unii a žádný ze současných výrobců v Unii s nejvyšším objemem prodeje se na kartelu nepodílel. Zatřetí se neočekává, že eventuální uložení antisubvenčních cel bude mít dopad na soutěžní chování výrobního odvětví Unie, jelikož na jedné straně nedojde ke změně struktury trhu Unie, a na druhé straně mají podniky obecnou povinnost dodržovat platné předpisy Unie a vnitrostátní předpisy upravující hospodářskou soutěž bez ohledu na to, zda jsou cla uložena či nikoli.
(338)
Jeden dovozce vznesl rovněž námitku, že uložení cel by mělo nepříznivý dopad na trh s anitreflexním povlakem solárního skla v Unii. Tento trh, který daný dovozce definoval jako související trh, údajně ovládají výrobci v Unii a uložení opatření by posílilo jejich postavení na úkor konkurenčních dodavatelů antireflexního povlaku. Kromě toho bylo uvedeno, že dovozci mají potíže se získáváním zakázek od výrobců v Unii nebo s dodávkou takových zakázek v přiměřených lhůtách a za rozumné ceny.
(339)
Trh s antireflexním povlakem je součástí šetření, nikoli souvisejícím trhem. Šetřením bylo prokázáno, že výrobci v Unii v průběhu období šetření zůstali v tomto segmentu trhu stále konkurenceschopní navzdory relativně vyšším cenám, které si účtují z důvodu, že trh považuje jejich výrobky s povlakem za výrobky s kvalitativní výhodou. Nebyly však poskytnuty žádné důkazy o tom, že by výrobní odvětví Unie nebylo schopno uspokojit případnou vyšší poptávku po solárním skle s antireflexním povlakem. Tento argument by proto měl být odmítnut.
(340)
Pokud jde o tvrzení, že výrobci v Unii odmítali zakázky nebo včasné dodávky za rozumné ceny, je pouze na každém výrobci, jakou obchodní strategii si zvolí, pokud tento výrobce nebo výrobci nemají samostatně nebo společně dominantní postavení na relevantním trhu. Na trhu Unie existuje dostatečná hospodářská soutěž, aby bylo možno měnit a/nebo diverzifikovat dodavatele. Tento argument by proto také měl být odmítnut.
6. Závěr ohledně zájmu Unie
(341)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se vyvozuje závěr, že na základě posouzení všech různých zájmů jako celku, je v zájmu Unie uložit konečná opatření vůči dovozu solárního skla pocházejícího z ČLR.
G. VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
(342)
Vzhledem k závěrům, pokud jde o subvencování, újmu, příčinné souvislosti a zájem Unie, by měla být zavedena konečná vyrovnávací opatření, aby se zabránilo působení další újmy výrobnímu odvětví Unie subvencovaným dovozem.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(343)
Ke stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná subvenční rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, která byla způsobena výrobcům v Unii, aniž by přitom bylo překročeno zjištěné subvenční rozpětí.
(344)
Při výpočtu výše cla nezbytného k odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého může přiměřeně dosáhnout toto výrobní odvětví u prodeje obdobného výrobku v Unii za běžných podmínek hospodářské soutěže, tedy bez subvencovaného dovozu.
(345)
Za přiměřené minimum, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie pravděpodobně dosáhnout, pokud by neexistoval subvencovaný dovoz působící újmu, lze považovat ziskové rozpětí 8,3 % z obratu. Toto ziskové rozpětí vychází z průměrného zisku dosahovaného výrobci v Unii zařazenými do vzorku v roce 2010, kdy dovoz dotčeného výrobku byl ještě malý, a proto zatím nemohl narušit běžné podmínky hospodářské soutěže.
(346)
Na tomto základě byla vypočtena také cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobnímu odvětví Unie. Cena nepůsobící újmu byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí 8,3 % k výrobním nákladům výrobců v Unii zařazených do vzorku během období šetření.
(347)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, náležitě upravené o náklady na dovoz a celní poplatky, s váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného výrobci z Unie zařazenými do vzorku na trhu Unie v období šetření nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty CIF dovozu.
(348)
Po poskytnutí informací jeden účastník zpochybnil ziskové rozpětí použité jako cílový zisk. Uvedl, že Komise měla zohlednit všechny ostatní činitele které ovlivnily ziskovost v období šetření. Tvrdil, že přiměřený cílový zisk nemůže být vyšší než 5 %.
(349)
Komise tato tvrzení z následujících důvodů odmítá. Použitý výpočet cílového zisku není založen na odhadu, ale na skutečném zisku, jehož dosáhlo výrobní odvětví Unie před narušením hospodářské soutěže způsobeným čínským subvencovaným dovozem. Komise to považuje za přiměřený zisk a rovněž vzala v úvahu, že se situace na trhu neodlišuje výrazně od období šetření, ponecháme-li stranou dopady čínského subvencovaného dovozu. Prohlášení účastníka v tomto ohledu, že spotřeba v roce 2010 byla mnohem vyšší než v roce 2012, je věcně nesprávné. Jak je uvedeno v oddíle E bodě 2.3, spotřeba v roce 2010 byla na podobné úrovni jako v roce 2012. V roce 2010 také výrobní odvětví Unie s ohledem na očekávaný silný růst poptávky zvyšovalo kapacitu, což nepříznivě ovlivnilo jeho zisk v uvedeném roce. Navrhovaný cílový zisk ve výši 5 % je dále neodůvodněný, jelikož není založen na žádných údajích nebo skutečných výpočtech, a proto se zamítá.
2. Opatření
(350)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s článkem 15 základního nařízení by mělo být uloženo konečné vyrovnávací clo na dovoz solárního skla pocházejícího z ČLR, a to na úrovni nižší z hodnot zjištěného subvenčního rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných subvenčních rozpětí.
(351)
Vzhledem k vysoké úrovni spolupráce vyvážejících výrobců z ČLR bylo clo pro „všechny ostatní společnosti“ stanoveno na úrovni nejvyššího cla, jež má být uloženo společnostem, které byly buď zařazeny do vzorku, nebo během šetření spolupracovaly. Clo pro všechny ostatní společnosti bude použito na společnosti, které v rámci šetření nespolupracovaly.
(352)
Pro spolupracující čínské společnosti nezařazené do vzorku, které jsou uvedeny v příloze, je konečná celní sazba stanovena jako vážený průměr sazeb pro společnosti zařazené do vzorku.
(353)
Na základě výše uvedených skutečností se sazby, podle nichž se tato cla ukládají, stanovují takto:
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Vyrovnávací clo
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
39,3 %
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
26,2 %
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
42,1 %
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
17,1 %
16,7 %
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
12,4 %
33,2 %
12,4 %
Všechny ostatní společnosti
17,1 %
42,1 %
17,1 %
(354)
Výše uvedená vyrovnávací opatření se stanoví ve formě valorických cel, což znamená v poměru k hodnotě dovozu.
(355)
Individuální sazby vyrovnávacího cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Proto odrážejí situaci zjištěnou v průběhu šetření, pokud jde o uvedené společnosti vybrané do vzorku, přičemž pro spolupracující společnosti nevybrané do vzorku se použijí průměrné celní sazby.
(356)
Uvedené celní sazby se tedy (na rozdíl od celostátního cla platného pro „všechny ostatní společnosti“) vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených těmito společnostmi, a tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není jmenovitě uvedena v článku 1, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(357)
Každou žádost o použití individuální vyrovnávací celní sazby pro jednotlivé společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Je-li to na místě, nařízení se poté pozmění tak, že se aktualizuje seznam společností využívajících individuální celní sazby.
(358)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie, kromě těch, kteří při šetření spolupracovali.
(359)
Po poskytnutí informací žadatel tvrdil, že valorická antidumpingová a vyrovnávací cla jsou neúčinná a požádal Komisi o uložení opatření v podobě minimální dovozní ceny. Minimální dovozní cenu navíc navrhlo i několik uživatelů. Důvody předložené účastníky řízení a příčiny, proč Komise tyto žádosti zamítla, jsou uvedeny v 144. až 168. bodě prováděcího nařízení Komise (EU) č. 470/2014 (24) (dále jen „konečné antidumpingové nařízení“).
(360)
Po poskytnutí informací nabídli tři vyvážející výrobci zařazení do vzorku a společnost Henan Yuhua cenové závazky ve formě minimálních dovozních cel. Komise navržené závazky zamítla z důvodů uvedených ve 172. až 179. bodě odůvodnění nařízení o uložení konečného antidumpingového cla.
(361)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 25 odst. 1 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz solárního skla složeného z tvrzeného plochého sodnovápenatého skla s obsahem železa menším než 300 ppm, solární propustností větší než 88 % (měřeno podle AM1,5 300-2 500 nm), protitepelnou odolností až do 250 °C (měřeno dle EN 12150), odolností proti teplotním šokům Δ 150 K (měřeno podle normy EN 12150) a minimální mechanickou pevností 90 N/mm2 nebo vyšší (měřeno podle normy EN 1288-3) v současnosti kódu KN ex 7007 19 80 pocházejícího z Čínské lidové republiky. Solární sklo s povlakem (jednostranným nebo oboustranným) spadá pod kód TARIC 7007198019 a solární sklo bez povlaku spadá pod kód TARIC 7007198011.
2. Sazby vyrovnávacího cla použitelné na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený společnostmi uvedenými v tabulce se stanoví takto:
Společnost
Vyrovnávací clo
Doplňkový kód TARIC
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
B943
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
B944
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
B945
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
B946
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
12,4 %
Všechny ostatní společnosti
17,1 %
B999
3. Uplatnění individuálních sazeb vyrovnávacího cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která musí splňovat požadavky stanovené v příloze II, celním orgánům členských států. V případě nepředložení takové faktury se použije celní sazba vztahující se na „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Pokud případný nový vyvážející výrobce v Čínské lidové republice poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
-
v průběhu období šetření (od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012) nevyvážel do Unie výrobek popsaný v čl. 1 odst. 1,
-
není ve spojení s žádným vývozcem nebo výrobcem v Čínské lidové republice, na které se vztahují opatření uložená tímto nařízením,
-
po skončení období šetření, na němž jsou založena tato opatření, buď vyvezl dotčený výrobek do Unie, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt značné množství dotčeného výrobku do Unie,
ustanovení čl. 1 odst. 2 mohou být změněna zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na něž se tudíž vztahuje vážená průměrná celní sazba ve výši 12,4 %.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. května 2014.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 471/2014
(2014. gada 13. maijs),
ar ko nosaka galīgos kompensācijas maksājumus Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes solārā stikla importam
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2009. gada 11. jūnija Regulu (EK) Nr. 597/2009 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1) (“pamatregula”), un jo īpaši tās 15. pantu,
tā kā:
A. PROCEDŪRA
1. Procedūras sākšana
(1)
Eiropas Komisija (“Komisija”), 2013. gada 27. aprīlīEiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicējot paziņojumu (“paziņojums par procedūras sākšanu”), informēja par antisubsidēšanas procedūras sākšanu attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas (“ĶTR” jeb “Ķīna”) izcelsmes solārā stikla importu (2) Eiropas Savienībā.
(2)
Komisija sāka procedūru pēc tam, kad 2013. gada 14. martāEU ProSun Glass (“sūdzības iesniedzējs”) to ražotāju vārdā, kuri ražo vairāk nekā 25 % no Savienības solārā stikla kopējā ražošanas apjoma, iesniedza sūdzību. Sūdzībā bija ietverti pirmšķietami pierādījumi par solārā stikla subsidēšanu un no tās izrietošu būtisku kaitējumu, un Komisija tos atzinusi par pietiekamiem, lai pamatotu izmeklēšanas sākšanu.
(3)
Komisija pirms procedūras sākšanas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 597/2009 (“pamatregula”) 10. panta 7. punktu paziņoja Ķīnas Tautas Republikas valdībai (“ĶV”), ka ir saņēmusi pienācīgi dokumentētu sūdzību, kurā apgalvots, ka subsidētais ĶTR izcelsmes solārā stikla imports nodara būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Komisija aicināja ĶV apspriesties, lai noskaidrotu situāciju attiecībā uz sūdzības saturu un panāktu abpusēju vienošanos par risinājumu.
(4)
ĶV pieņēma apspriešanās piedāvājumu, un pēc tam notika apspriešanās. Apspriešanās laikā netika panākta abpusēja vienošanās par risinājumu. Tomēr ĶV piezīmes par sūdzībā uzskaitītajām shēmām tika pienācīgi ņemtas vērā. Pēc apspriešanās ĶV iesniedza attiecīgus dokumentus.
2. Paralēlā antidempinga procedūra
(5)
Komisija, 2013. gada 28. februārīEiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicējot paziņojumu, informēja par antidempinga procedūras sākšanu attiecībā uz ĶTR izcelsmes solārā stikla importu (3) Savienībā.
(6)
Komisija 2013. gada 27. novembrī ar Regulu (ES) Nr. 1205/2013 (4) noteica pagaidu antidempinga maksājumu ĶTR izcelsmes solārā stikla importam.
(7)
Kaitējuma analīze, kas veikta pašreizējā antisubsidēšanas un paralēlajā antidempinga izmeklēšanā, bija pamatota ar to pašu Savienības ražošanas nozares, to pašu reprezentatīvo Savienības ražotāju un to pašu izmeklēšanas perioda definīciju un tajā, ja vien nav norādīts citādi, tika izdarīti identiski secinājumi. Tas tika atzīts par pareizu, lai varētu iekļaut kaitējuma analīzi un abās izmeklēšanās nodrošināt saskaņotus konstatējumus. Tāpēc piezīmes par kaitējuma aspektiem, kas izteiktas kādā no minētajām procedūrām, tika ņemtas vērā abās procedūrās.
3. Procedūrā iesaistītās personas
(8)
Par izmeklēšanas sākšanu Komisija oficiāli informēja sūdzības iesniedzējus, citus zināmos Savienības ražotājus, zināmos ražotājus eksportētājus ĶTR, zināmos importētājus, piegādātājus, lietotājus un zināmās iesaistītās apvienības un ĶTR iestādes. Ar paziņojumu par procedūras sākšanu visas personas, kuras skar izmeklēšana, tika aicinātas sazināties ar Komisiju un pieteikties.
(9)
Ieinteresētajām personām tika dota iespēja paziņojumā par procedūras sākšanu noteiktajā termiņā rakstiski darīt zināmu savu viedokli un pieprasīt uzklausīšanu.
(10)
Sūdzības iesniedzēji, ražotāji eksportētāji ĶTR, importētāji un ĶTR iestādes darīja zināmu savu viedokli. Tika uzklausītas visas ieinteresētās personas, kas to pieprasīja un norādīja konkrētus iemeslus, kāpēc tās būtu jāuzklausa.
3.1. Atlase
(11)
Komisija paziņojumā par procedūras sākšanu norādīja, ka tā līdz saprātīgam skaitam varētu ierobežot ĶTR ražotāju eksportētāju, nesaistīto importētāju un Savienības ražotāju skaitu, veidojot izlasi saskaņā ar pamatregulas 27. pantu.
3.2. Savienības ražotāju atlase
(12)
No astoņiem ražotājiem, kuri pieteicās, Komisija izveidoja piecu uzņēmumu izlasi, pamatojoties uz lielāko reprezentatīvo līdzīgā ražojuma pārdošanas apjomu izmeklēšanas periodā (“IP”).
(13)
Pēc pārbaudes apmeklējumiem Komisija nolēma izslēgt vienu no pieciem atlasītajiem uzņēmumiem, konstatējot, ka šis uzņēmums nav reprezentatīvs Savienības ražošanas nozarei, jo tas bija tikai viens no astoņiem ražotājiem, kuri pieteicās, kas bija darbības sākuma posmā. Tāpēc Komisija uzskatīja, ka, iekļaujot minēto uzņēmumu, pastāv risks, ka kaitējuma rādītāji, īpaši rentabilitātes rādītāji, var nesniegt patiesu priekšstatu par Savienības ražošanas nozares stāvokli.
(14)
Tāpēc galīgajā izlasē bija iekļauti četri Savienības ražotāji. IP to ražošanas apjoms veidoja 79 % Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoma Savienības tirgū. Tādējādi izlase bija uzskatāma par Savienības ražošanas nozares reprezentatīvu izlasi.
(15)
Trīs Savienības ražotāji, pamatojoties uz pamatregulas 29. pantu, pieprasīja neizpaust viņu identitāti. Tie apgalvoja, ka to identitātes atklāšana varētu izraisīt ievērojamu nelabvēlīgu ietekmi uz to uzņēmējdarbību. Komisija pārbaudīja sniegtos iemeslus un apstiprināja to pieprasījumu. Ņemot vērā to, ka Savienībā ir ierobežots ražotāju skaits, pārējie nosaukumi vispārējās izpaušanas dokumentā netika atklāti, jo tas varētu ļaut identificēt uzņēmumus, kuri vēlējās palikt anonīmi.
(16)
Tomēr uzņēmuma Interfloat Corporation/GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (“GMB/IF”) identitāte jau bija publiski zināma, jo tas paziņoja, ka ir viens uzņēmumiem, kuri atbalsta sūdzību. Tāpēc uzņēmums tika minēts vispārējās izpaušanas dokumentā.
(17)
Turklāt sūdzības iesniedzējs piezīmju nekonfidenciālajā redakcijā nosauca trīs Savienības ražotājus, kuri bija beiguši uzņēmējdarbību (Guardian, AGC un Centrosolar Glass), kā arī ceturto uzņēmumu, kas bija ievērojami samazinājis ražošanas apjomu (Saint Gobain).
3.3. ĶTR ražotāju eksportētāju atlase
(18)
Paziņojumā par procedūras sākšanu visiem ĶTR ražotājiem eksportētājiem tika lūgts paziņot par sevi Komisijai un konkrētajā termiņā sniegt paziņojumā par procedūras sākšanu norādīto informāciju.
(19)
Deviņi ražotāji eksportētāji vai ražotāju eksportētāju grupas sniedza lūgto informāciju un piekrita iekļaušanai izlasē. Uzņēmumi, kas sadarbojās, eksportēja gandrīz 100 % no solārā stikla reģistrētā eksporta uz Savienību 2012. gadā.
(20)
Saskaņā ar pamatregulas 27. pantu Komisija izveidoja izlasi no četriem ražotājiem eksportētājiem vai ražotāju eksportēju grupām, pamatojoties uz lielāko reprezentatīvo attiecīgā ražojuma eksporta apjomu, ko noteiktajā laikā bija iespējams pienācīgi pārbaudīt. Izlase izmeklēšanas periodā veidoja 76 % no attiecīgā ražojuma eksporta kopapjoma uz Savienību.
(21)
Saskaņā ar pamatregulas 27. panta 2. punktu Komisija informēja visas ieinteresētās personas par izvēlēto izlasi, un tās tika aicinātas izteikt piezīmes. Piezīmes netika saņemtas.
3.4. Atsevišķa pārbaude
(22)
Neviens ĶTR ražotājs eksportētājs nepieprasīja atsevišķu pārbaudi saskaņā ar pamatregulas 27. panta 3. punktu.
3.5. Nesaistīto importētāju un lietotāju atlase
(23)
Četri nesaistīti importētāji sniedza atbildes uz atlases veidlapas jautājumiem, kas bija pievienota paziņojumam par procedūras sākšanu, bet divi importētāji un divpadsmit lietotāji sniedza atbildes uz anketas jautājumiem. Ņemot vērā tādu importētāju nelielo skaitu, kas sadarbojās, atlase nebija vajadzīga.
4. Atbildes uz anketas jautājumiem un pārbaudes apmeklējumi
(24)
Anketas nosūtīja ĶV un atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem, atlasītajiem Savienības ražotājiem, visiem importētājiem un lietotājiem, kas bija atsaukušies. ĶV tika nosūtīts arī papildinājums tai nosūtītajai anketai ar aicinājumu ĶV pārsūtīt šo papildinājumu tādām valstij piederošām komercbankām (“VPKB”) ĶTR, kas izmeklēšanas periodā aizdevušas līdzekļus atlasītajiem uzņēmumiem. ĶV apgalvoja, ka tā esot pārsūtījusi papildinājumu attiecīgajām bankām, bet vēl neesot saņēmusi atbildi.
(25)
Atbildes uz anketas jautājumiem saņēma no četriem atlasītajiem Ķīnas ražotājiem eksportētājiem, visiem atlasītajiem Savienības ražotājiem, diviem nesaistītiem Savienības importētājiem un 12 lietotājiem.
(26)
Komisija pieprasīja un pārbaudīja visu informāciju, ko bija sniegušas ieinteresētās personas un ko tā uzskatīja par vajadzīgu, lai galīgi noteiktu subsidēšanu, tās radīto kaitējumu un Savienības intereses. Tika veikti šādi pārbaudes apmeklējumi:
a)
ražotāji eksportētāji ĶTR:
-
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd; Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd (“Flat Solar Group”),
-
Henan Yuhua Photovoltaic New Material Co., Ltd,
-
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd (“Xinyi PV”);
b)
ĶTR valdība:
-
Tirdzniecības ministrija, Pekina,
-
Ķīnas Banku regulatora komisija, Pekina;
c)
ražotāji Savienībā:
-
GMB/IF, Vācija,
-
[konfidenciāli],
-
[konfidenciāli],
-
[konfidenciāli],
-
[konfidenciāli]
d)
nesaistīti importētāji:
-
Vetrad NV, Nīderlande;
e)
lietotāji:
-
Sunerg Solar SRL, Itālija,
-
Viessmann Faulquemont SAS, Francija
(27)
Visām ieinteresētajām personām nosūtīja izpaušanas dokumentu, kurā ietvēra būtiskākos faktus un apsvērumus, uz kuru pamata Komisija ierosināja noteikt kompensācijas maksājumus attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes solāro stiklu. Visas ieinteresētās personas tika informētas par termiņu, kurā tās varēja sniegt piezīmes par izpausto informāciju.
(28)
Ieinteresēto personu sniegtās piezīmes tika izskatītas un attiecīgā gadījumā ņemtas vērā.
(29)
Ķīnas valdība (“ĶV”) apgalvoja, ka šis izpaušanas dokuments neatbilst standartiem, kas noteikti ASCM 22.3. un 22.5. punktā, jo izmeklēšanas iestāde tajā nav sniegusi pietiekami detalizētus konstatējumus un secinājumus. Tomēr ĶV nesniedza konkrētus iespējamo nepilnību piemērus. Rūpīgi pārbaudījusi dokumentu, Komisija konstatēja, ka dokumentā ir pietiekami daudz informācijas, lai ĶV varētu īstenot savas tiesības uz aizstāvību.
(30)
Izpaušanas dokumentā nevarēja sniegt konkrētu informāciju, jo tā bija komercnoslēpums un to izpauda tikai atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem. Atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem nosūtīja īpašu konfidenciālu izpaušanas dokumentu, kurā sniedza aprēķinus un informāciju par katru shēmu un kompensēto ieguvumu, un tiem atvēlēja 25 dienas piezīmju sniegšanai.
5. Izmeklēšanas periods
(31)
Subsidēšanas un kaitējuma izmeklēšana aptvēra laikposmu no 2012. gada 1. janvāra līdz 31. decembrim (“izmeklēšanas periods” jeb “IP”). Kaitējuma novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude aptvēra laikposmu no 2009. gada 1. janvāra līdz izmeklēšanas perioda beigām (“attiecīgais periods”).
B. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS
1. Attiecīgais ražojums
(32)
Izmeklējamais ražojums ir solārais stikls no rūdīta nātrija-kalcija lokšņu stikla, kura dzelzs saturs ir mazāks par 300 ppm, saules caurlaidība ir vairāk nekā 88 % (mērot saskaņā ar AM1,5 300-2 500 nm), izturība pret karstumu ir līdz 250 °C (mērot saskaņā ar EN 12150), izturība pret termisku šoku ir Δ 150 K (mērot saskaņā ar EN 12150) un kura mehāniskā izturība ir 90 N/mm2 vai vairāk (mērot saskaņā ar EN 1288-3) (“attiecīgais ražojums”, ko parasti dēvē par “solāro stiklu”). Attiecīgo ražojumu patlaban klasificē ar KN kodu ex 7007 19 80.
2. Līdzīgais ražojums
(33)
Izmeklēšanā noskaidrojās, ka attiecīgajam ražojumam, ĶTR ražotajam un iekšzemes tirgū pārdotajam ražojumam un Savienības ražošanas nozares ražotajam un Savienībā pārdotajam ražojumam ir līdzīgas fizikālās, ķīmiskās, tehniskās pamatīpašības un lietojums. Tāpēc tie uzskatāmi par līdzīgiem ražojumiem pamatregulas 2. panta c) punkta nozīmē.
3. Ražojuma klāsts
(34)
Kāds nesaistīts importētājs lūdza izslēgt no izmeklēšanas jomas siltumnīcu būvei paredzētu dārzkopības stiklu, apgalvojot, ka šādai būvei vajadzīgas dažādu izmēru stikla loksnes, savukārt solāro stiklu ražo tikai noteiktos izmēros. Turklāt importētājs iesniedza sertifikātu, kurā norādīts, ka daļu no tā importa veido stikls ar dzelzs saturu vairāk nekā 300 ppm. Tādējādi minētais imports ir ārpus ražojuma klāsta. Attiecībā uz šā uzņēmuma pārējo importa daļu Komisija uzskata, ka, neraugoties uz izmēru atšķirību, šīs stikla loksnes var izmantot arī kā solāro stiklu. Piemēram, lai apietu maksājumu, importētāji varētu pasūtīt lielākas stikla loksnes, nekā tas nepieciešams, un Savienībā šo stiklu tikai sagriezt. Tāpēc dārzkopības stikls ar dzelzs saturu mazāk nekā 300 ppm ir attiecīgā ražojuma daļa.
(35)
Cits nesaistīts importētājs apgalvoja, ka tā importētajam mēbeļu stiklam (ko izmanto stikla plauktu, paneļu pildījuma, galda virsmu, bīdāmo durvju, virsmas plātņu utt. ražošanai) ir tādas pašas vai ļoti līdzīgas tehniskās īpašības kā solārajam stiklam, taču pieprasīja tā izslēgšanu no izmeklēšanas jomas, jo tam ir atšķirīgs galīgais izmantojums.
(36)
Tomēr, pamatojoties uz sniegtajiem pierādījumiem, šķiet, ka lielākajai daļai stikla, ko importēja šis nesaistītais importētājs, nav visu to pašu tehnisko īpašību kā iepriekšējā punktā aprakstītajam solārajam stiklam. Sešiem importētā stikla veidiem dzelzs saturs ir daudz lielāks nekā 300 ppm, bet viena veida importētā stikla dzelzs saturs ir mazāks nekā 300 ppm, un to saules caurlaidība ir ievērojami zemāka par minimālo 88 % caurlaidību, kas ir vajadzīga, lai ražojumu definētu kā solāro stiklu.
(37)
Importētājs norādīja, ka, lai gan šādu veidu stikls neatbilst vienam solārā stikla tehniskajam parametram, kā aprakstīts iepriekš, šie ražojumi atbilst solārā stikla pamata klasifikācijai, t. i., “rūdīts nātrija-kalcija lokšņu stikls”. Tomēr Komisija uzskata, ka izmeklēšanas jomā ietilpst tikai tādu veidu stikls, kas atbilst visiem solārā stikla tehniskajiem parametriem. Tāpēc visi iepriekš minētie stikla veidi, ko importē šis konkrētais importētājs, neietilpst šīs izmeklēšanas jomā.
(38)
Tiesiskās noteiktības labad būtu jānorāda, ka attiecīgā ražojuma klāstā paliek visu veidu dārzkopības un mēbeļu stikls, kam ir tehniskās īpašības, kā izklāstīts 32. apsvērumā, jo to var izmantot kā solāro stiklu.
(39)
Pēc informācijas izpaušanas tas pats importētājs apgalvoja - tā kā no darbības jomas neizslēdza solāro stiklu, ko var izmantot kā mēbeļu stiklu, uzņēmumiem tiek radīts administratīvais slogs un izraisīti kavējumi. Tas esot saistīts ar to, ka uzņēmumiem ir pienākums nosūtīt pārbaudes ziņojumus muitas dienestiem Savienībā ikreiz, kad muitas dienesti vēlas pārbaudīt, vai uz importējamajām precēm attiecas pasākumi.
(40)
Komisija uzskata, ka šādu veidu stikls nebūtu jāizslēdz no izmeklēšanas darbības jomas, jo solāro stiklu potenciāli var izmantot kā dārzkopības un mēbeļu stiklu. Lai nodrošinātu Savienības ražošanas nozares pienācīgu aizsardzību pret kompensējamo subsīdiju kaitīgo ietekmi, būtu jāizvairās no nepilnībām, kas var pieļaut pasākumu apiešanu. Pietiekamas aizsardzības pozitīvā ietekme atsver negatīvo ietekmi, ko, iespējams, rada papildu administratīvais slogs attiecīgajam importētājam.
(41)
Tas pats importētājs arī apgalvoja, ka no ražojuma klāsta būtu jāizslēdz termiski pulēts stikls, jo tam ir atšķirīgs ražošanas process nekā velmētajam stiklam, kas saskaņā ar importētāja viedokli ir vienīgais solārā stikla veids. Minētais importētājs paziņoja, ka termiski pulēta stikla ražojumus mājas aprīkojumam nevar izmantot kā solāro stiklu, tāpēc tie būtu jāizslēdz no izmeklēšanas jomas. Tomēr termiski pulētu stiklu nevar izslēgt no izmeklēšanas jomas, jo tas atbilst visām iepriekš minētajām tehniskajām īpašībām. Konfidenciālie dokumenti, ko iesniegušas ieinteresētās personas, liecina, ka termiski pulētu stiklu var izmantot kā solāro stiklu un ka to ražo gan Savienības ražotāji, gan Ķīnas eksportētāji. To apstiprina publiski pieejama informācija internetā (5). Tāpēc termiski pulēts stikls paliek izmeklēšanas jomā.
C. SUBSIDĒŠANA
1. Ievads
(42)
Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka ĶTR subsidē solārā stikla ražošanas nozari. Sūdzībā ietverti pirmšķietami pierādījumi par vairākiem subsidēšanas prakses veidiem tiesību aktos un vairākos politikas un plānošanas dokumentos, kas ir pamatā valsts atbalstam attiecīgajā nozarē.
(43)
Komisija izskatīja un analizēja sūdzībā minētos dokumentus, kā arī citus dokumentus, ko izmeklēšanas gaitā iesniedza ĶV un atlasītie ražotāji eksportētāji, un secināja, ka daudzi no minētajiem dokumentiem liecina, ka solārā stikla ražošanas nozarei ĶTR daudzās jomās ir preferences.
(44)
ĶV ir iekļāvusi solārā stikla ražošanas nozari “stratēģisko” nozaru sarakstā 12. piecgades plānā (6). ĶV ir izdevusi arī īpašu politikas dokumentu “12. piecgades plāns fotoelementu nozarei”, kurā galvenā uzmanība veltīta fotoelementu nozares papildmateriāliem, kas ražojami uz vietas. Plānā iekļauta prasība valdībai atbalstīt nozares attīstību un tehnoloģisko inovāciju un piesaistīt tai līdzekļus.
(45)
Pēc informācijas izpaušanas ĶV apstrīdēja Komisijas citātu no 12. piecgades plāna solārā stikla kontekstā. Tas tika noraidīts, jo plāna 9. nodaļas 6. ailē attiecībā uz “Rūpniecības attīstības galvenajām jomām” īpaši minēts solārais stikls. 12. piecgades plānā ĶV skaidri noteica prioritātes laikposmam, uz kuru tas attiecas, un viena no šīm prioritātēm ir solārā stikla ražošanā.
(46)
Pēc informācijas izpaušanas ĶV apšaubīja Komisijas traktējumu saistībā ar “12. piecgades plānu fotoelementu nozarei”, norādot, ka tā neatbalsta Komisijas secinājumus. Tomēr šis arguments tika noraidīts, jo tas nepārprotami ir pretrunā ar informāciju, kas saņemta no citiem ĶV dienestiem. Apmeklējuma laikā ĶV Rūpniecības un informācijas tehnoloģiju ministrija (“MIIT”) paskaidroja, ka minētais plāns, kurš īpaši vērsts uz kvalitātes uzlabošanu, attiecas uz solāro stiklu, jo solārā stikla augsta kvalitāte ir būtiska, lai veicinātu saules fotoelementu nozares attīstību.
(47)
Inovācijas un jauno materiālu nozīme ir uzsvērta Rūpniecisko tehnoloģiju inovācijas 12. piecgades programmā (7), kas izstrādāta, lai īstenotu piecgades plānu un Ilgtermiņa zinātnes un tehnoloģiskās attīstības plānu (8). Tajā galvenā uzmanība pievērsta tehnoloģiskai inovācijai, kas ietver jaunu materiālu izstrādi. Šajā sakarībā izdarīta arī īpaša atsauce uz solāro stiklu.
(48)
Pēc informācijas izpaušanas ĶV apstrīdēja Komisijas secinājumus, apgalvojot, ka solārais stikls nav minēts kādā no šiem dokumentiem. Komisija norāda, ka abu minēto dokumentu mērķis ir piedāvāt īpašu palīdzību augsto tehnoloģiju uzņēmumiem, kā iztirzāts Padomes Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1239/2013 (9) (“saules enerģijas paneļu regula”) 401. un 402. apsvērumā, turklāt ĶV izmantoja tos pašus argumentus. Ar abiem dokumentiem īsteno 12. piecgades plānu un plānu fotoelementu nozarei un atbalsta augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumus, kuru vidū ir daudzi solārā stikla ražotāji.
(49)
Valsts padomes lēmumā Nr. 40 “Par pagaidu noteikumu izsludināšanu un īstenošanu attiecībā uz rūpniecības strukturālo pielāgojumu veicināšanu” (kas kopā ar pievienotajiem “Pagaidu noteikumiem attiecībā uz rūpniecības strukturālo pielāgojumu veicināšanu” tiek saukti par “Lēmumu Nr. 40”) teikts, ka ĶV aktīvi atbalstīs jaunas enerģētikas nozares attīstību un paātrinās saules enerģētikas attīstību (10); tajā uzdots visām finanšu iestādēm sniegt kreditēšanas atbalstu veicināmajiem projektiem (šai kategorijai pieder arī solārā stikla projekti) un apsolīts īstenot “citus prioritārus politikas virzienus, kas atbalsta veicināmos projektus” (11).
(50)
Pēc informācijas izpaušanas ĶV apstrīdēja to, kā Komisija traktē 5. un 17. pantu “Pagaidu noteikumos attiecībā uz rūpniecības strukturālo pielāgojumu veicināšanu”. ĶV norādīja, ka solārais stikls 5. pantā nav minēts. Tomēr, tā kā tajā norādīta saules enerģijas izmantošanas veicināšana, kam nepieciešams solārais stikls, Komisija uzskata, ka saskaņā ar pagaidu noteikumiem tas attiecas arī uz solāro stiklu.
(51)
Pēc tam ĶV apšaubīja Komisijas 17. panta traktējumu, kurā, lai arī norādīts, ka atbalsta kredīti būtu jāpiešķir tikai atbalstāmajām nozarēm, paredzēts arī, ka to veic “saskaņā ar kreditēšanas principiem” nevis preferenču veidā.
(52)
Atlasīto uzņēmumu pārbaudē vai pārbaudes apmeklējuma laikā ĶV netika gūti pierādījumi, ka šis noteikums ticis ievērots. Attiecīgās bankas izmeklēšanā nesadarbojās, liedzot šo noteikumu pārbaudi un verifikāciju. Faktiski izmeklēšanā noskaidrots, ka daži uzņēmumi iegūst no preferenciālo aizdevumu politikas. Tāpēc Komisija noraida ĶV apgalvojumu, ka aizdevumi solārā stikla ražošanas nozarei sniegti “saskaņā ar kreditēšanas principiem”. Svarīgākais aspekts arvien ir tas, ka visām finanšu iestādēm jāizsniedz kredīti atbalstāmām nozarēm, kas ietver solārā stikla ražošanu, un ka šis atbalsts de facto sniegts ar preferenciāliem nosacījumiem.
(53)
Valsts attīstības un reformu komisija (“VARK”) 2011. gadā sniedza ieteikumu Valsts padomei pārskatīt Lēmumu Nr. 40. Valsts padome izdeva Lēmumu Nr. 9 “Par pārstrukturēšanas pamatnostādņu izsludināšanu un īstenošanu attiecībā uz rūpniecības strukturālo pielāgojumu veicināšanu”. Šajā dokumentā ĶV un publiskās aģentūras “tiek aktīvi mudinātas vadīt attiecīgo nozaru attīstību un optimizēt rūpnieciskās infrastruktūras pilnveidošanu”. Lēmuma Nr. 9 12. punkta 2. apakšpunktā konkrēti norādīts, ka ir jāveicina “ultradzidra termiski pulēta stikla ražošana”.
(54)
Valsts nostādnēs zinātnes un tehnoloģiju attīstībai vidējā termiņā un ilgtermiņā (2006.-2020. gadam), ko pieņēmusi ĶV, solīts “piešķirt prioritāti politikas finansēšanai”, “mudināt finanšu iestādes piešķirt prioritāru kredīta atbalstu lielākajiem valsts zinātnes un tehnoloģiju industrializācijas projektiem”, “mudināt finanšu iestādes uzlabot un nostiprināt finanšu pakalpojumus augsto tehnoloģiju uzņēmumiem” un “īstenot prioritāru nodokļu politiku, lai sekmētu augsto tehnoloģiju uzņēmumu attīstību”.
(55)
Solārā stikla ražošana ir šajā aprakstā par augsto tehnoloģiju uzņēmumiem, par ko liecina ražotāju skaits ar jauno un augsto tehnoloģiju uzņēmuma statusu, un tā ir jauna nozare gan Ķīnā, gan Savienībā. Šajā sakarā Komisija vēlas arī norādīt, ka viens no atlasītajiem uzņēmumiem saņēma īpašu subsīdiju no Valsts attīstības un reformu komisijas (“VARK”) kā apbalvojumu par inovāciju solārā stikla jomā, kas skaidri liecina par ĶV ieinteresētību šajā augsto tehnoloģiju nozarē.
(56)
Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka iespējamās subsīdijas ietver shēmas, kas uzskaitītas turpmāk C iedaļas 2. punktā. Pēc atlasīto ĶTR uzņēmumu pārbaudes un ĶTR valdības apmeklējuma Komisija analizēja minētās shēmas, saskaņā ar kurām izmeklēšanas periodā atlasītie uzņēmumi saņēma ieguvumu.
2. Citas konstatētās subsīdiju shēmas
(57)
Atlasīto uzņēmumu pārbaudes laikā veiktās iekšējās uzskaites analīzē konstatēja subsīdijas, ko piešķīra provinces, pilsētas, valsts vai reģiona valdības iestādes. Šīs subsīdijas netika konkrēti uzskaitītas sūdzībā. Pamatojoties uz Komisijas rīcībā esošo informāciju, nav skaidrs, vai tās ir ad hoc subsīdijas vai vietējās subsīdiju programmas. Tomēr šo shēmu vietējās iezīmes nozīmē, ka no sūdzības iesniedzējiem nevar pamatoti sagaidīt, ka tie ir informēti par minēto subsīdiju detaļām, tādēļ šīs subsīdijas nav tieši minētas sūdzībā.
(58)
Komisija piedāvāja papildu konsultācijas ar ĶV par minētajām citām subsīdijām, kas attiecas uz konkrētu uzņēmumu vai atrašanās vietu (pārbaudes apmeklējumos konstatētas atlasīto uzņēmumu uzskaitē) un nav uzskaitītas sūdzībā. Ar minētajām konsultācijām, ko piedāvāja Komisija, bija paredzēts nodrošināt izmeklēšanas procedūru pienācīgu ievērošanu. ĶV atteicās no šā piedāvājuma, apgalvojot, ka šāds piedāvājums nebūs saskaņā ar Nolīgumu par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem (“ASCM”).
(59)
Komisija uzskata, ka šīs citas subsīdijas ir cieši saistītas ar tādiem pasākumu un prakses veidiem, kas minēti sūdzībā un paziņojumā par procedūras sākšanu. Minētie pasākumi ietver tāda paša veida finansiālu ieguldījumu un ieguvumu saistībā ar attiecīgo ražojumu, un tādējādi tie ietilpst “subsidēšanas prakses vai izmeklējamās prakses” definīcijā, ko saskaņā ar ASCM 22. panta 2. punkta iii) apakšpunktu paredzēts norādīt paziņojumā par procedūras sākšanu. Shēmas, kas minētas paziņojumā par procedūras sākšanu, nav izsmeļošas, par ko liecina formulējums 3. iedaļā “šīs subsīdijas cita starpā ir ..”. Tādēļ Komisija secināja, ka minētās papildu subsīdijas ir šīs procedūras darbības jomā.
(60)
Pēc informācijas izpaušanas ĶV apstrīdēja Komisijas traktējumu attiecībā uz ASCM, un saskaņā ar ĶV viedokli Komisijai nebija juridiska pamata, balstoties uz kuru kompensēt konkrētu subsīdiju vienam atlasītajam ražotājam eksportētājam, pat ja šī subsīdija bija tieši saistīta ar subsidēšanas praksi, ko bija norādījuši sūdzības iesniedzēji. Komisija nepiekrīt ĶV par ASCM interpretāciju šajā jautājumā. Ja sūdzības iesniedzēji ir apzinājuši subsidēšanas praksi un paralēli valsts shēmu piemēriem tajā pašā subsidēšanas praksē konstatēti vietējie ieguvumi, Komisija uzskata, ka tai ir tiesības kompensēt visus konstatētos ieguvumus. Jo īpaši tas attiecas uz gadījumiem, kuros konstatēto ieguvumu mehānismi, būtība un ietekme ir tādi paši kā citām shēmām, kas jau ir apzinātas sūdzībā un paziņojumā par procedūras sākšanu.
3. Nesadarbošanās un pieejamo faktu izmantošana
(61)
Komisija 2013. gada 18. decembrī informēja ĶV, ka tā apsvērs iespēju izmantot pieejamos faktus, jo nav saņemta atbilde no VPKB, kurām ĶV pārsūtīja tai iesniegto papildinājumu.
(62)
ĶV sniedza atbildi 2013. gada 26. decembrī, nepiekrītot ierosinātai 28. panta izmantošanai pret “iespējamajām valstij piederošām bankām”, bet neapstrīdēja faktu, ka bankas nav sniegušas atbildes uz anketas jautājumiem. ĶV arī neapstrīdēja faktu, ka šīs bankas ir valsts īpašumā. Tādēļ Komisija nebija citas iespējas kā izmantot labākos pieejamos faktus attiecībā uz informāciju, kura bija jāsniedz VPKB.
(63)
Pēc informācijas izpaušanas ĶV apstrīdēja 28. panta izmantošanu, lai aizstātu informāciju, kas tika pieprasīta papildinājumā, ko nosūtīja VPKB. Komisija neapstrīd, ka ĶV ir sniegusi informāciju šajā izmeklēšanā, un Komisija to vajadzības gadījumā ir analizējusi un ņēmusi vērā. Tomēr, ne ĶV, ne VPKB vai uzņēmumi nevarēja sniegt informāciju, piemēram, par kredītspēju, tāpēc Komisijai bija jāizmanto “pieejamie fakti” saskaņā ar pamatregulas 28. pantu.
(64)
Attiecībā uz pārējām subsīdijām, kas, atsaucoties uz kādu konkrētu programmu, nav konkrēti minētas paziņojumā par procedūras sākšanu un kas konstatētas atlasīto ražotāju eksportētāju pārbaudes apmeklējumos, Komisija, lai izdarītu secinājumus, ir izmantojusi visus pieejamos pierādījumus. Uz minētājām konstatētajām subsīdijām attiecas pasākumu un prakses veidi, kas aprakstīti paziņojumā par procedūras sākšanu, un Komisija piedāvāja, bet ĶV atteicās no papildu apspriešanās par minētajām subsīdijām. Komisija uzskata, ka šīs subsīdijas ir cieši saistītas ar tādu pasākumu veidiem un praksi, kas minēti sūdzībā un paziņojumā.
(65)
Pēc konstatējumu izpaušanas ĶV apstrīdēja Komisijas secinājumus attiecībā uz subsīdijām, kuras konstatētas atlasīto uzņēmumu pārbaudes laikā, un attiecībā uz citiem punktiem par subsīdiju shēmām. Komisija vēlas precizēt, ka tā nav piemērojusi 28. pantu minētajos gadījumos. Gadījumos, kad sadarbība bija laba, bet informāciju vienkārši nevarēja sniegt, piemēram, informāciju par precīzu juridisko pamatu vienreizēja subsīdiju maksājuma gadījumā, lai nonāktu pie secinājuma par to, vai tā bija kompensējama subsīdija, tika izmantoti uzņēmuma sniegtie pierādījumi.
(66)
ĶV arī apgalvo, ka Komisija nav izpaudusi pietiekami daudz informācijas, kad tā saskaņā ar pamatregulas 28. pantu izmantojusi labākos pieejamos faktus. Šis apgalvojums faktiski attiecas uz tādu secinājumu izmantošanu, kuri izdarīti iepriekšējās izmeklēšanās par to pašu subsīdiju. Šajos gadījumos Komisija ir atsaukusies uz konkrētiem attiecīgās regulas apsvērumiem un apkopojusi konstatētos argumentus.
(67)
ĶV norāda, ka informācijas izpaušanas dokumentā nav detalizēti aprakstītas īpašas vienreizējas subsīdijas, kas konstatētas atlasītajiem uzņēmumiem. To darīja, lai aizsargātu komercnoslēpumu, ko atlasītie uzņēmumi izpauda Komisijai, un papildu nekonfidenciāls kopsavilkums nav iespējams. Konfidenciālu informāciju pilnībā izpauda katram atsevišķam atlasītajam ražotājam eksportētājam. Ja juridisko pamatu sniedza atlasītais ražotājs eksportētājs, tas tika darīts zināms, izpaužot informāciju uzņēmumam. Katrā gadījumā tad, kad ĶV tika piedāvāta apspriešanās par šīm subsīdijām, tai arī deva iespēju sniegt attiecīgu papildu informāciju, ko tā nav darījusi.
4. Izmeklētās shēmas
(68)
Komisija nosūtīja anketas ĶV atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem, lūdzot informāciju par šādām shēmām, saskaņā ar kurām, kā tika apgalvots, piešķir subsīdijas solārā stikla ražošanas nozarei:
-
preferenciāli aizdevumi solārā stikla ražošanas nozarei:
-
kredītlīnijas un politika, saskaņā ar kuru VPKB un publiskās attīstības bankas (12) piešķir aizdevumus ar zemām procentu likmēm,
-
eksporta kredītu subsīdiju programmas,
-
eksporta garantijas,
-
zaļo tehnoloģiju valsts apmaksāta apdrošināšana (Green express),
-
finansiālas priekšrocības, nodrošinot piekļuvi ārzonu pārvaldītājsabiedrībām,
-
aizdevuma atmaksa, ko veic valsts,
-
dotāciju programmas:
-
subsīdijas “Slaveno zīmolu” un Ķīnas pasaules klases zīmolu programmām,
-
fondi Guandong provinces rūpniecības nozaru ārējai ekspansijai,
-
valdības nodrošinātās preces un pakalpojumi par neatbilstoši zemu cenu:
-
antimona nodrošināšana,
-
enerģijas nodrošināšana,
-
zemes izmantošanas tiesību nodrošināšana,
-
tiešie atbrīvojumi no nodokļiem un nodokļu atlaižu programmas:
-
ienākuma nodokļa atbrīvojumi vai samazinājumi saskaņā ar programmu Two Free/Three Half,
-
ienākuma nodokļa atlaides ārvalstu investīciju uzņēmumiem (“FIE”), pamatojoties uz ģeogrāfisko atrašanās vietu,
-
vietējie ienākumu nodokļa atbrīvojumi vai samazinājumi “produktīviem FIE”,
-
ienākuma nodokļa atlaides FIE, kas iegādājas Ķīnā ražotas iekārtas,
-
nodokļu kompensācijas par pētniecību un izstrādi, ko veic FIE,
-
preferenciālais uzņēmumu ienākuma nodoklis FIE, kas atzīti par augsto un jauno tehnoloģiju nozarēm,
-
nodokļu atlaides augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumiem, kas iesaistīti īpašos projektos,
-
preferenciālā ienākuma nodokļa politika uzņēmumiem Ziemeļaustrumu reģionā,
-
Guandong provinces nodokļu programmas,
-
dividenžu nodokļa atbrīvojums kvalificētiem rezidentuzņēmumiem,
-
netiešo nodokļu un importa tarifu programmas:
-
PVN atbrīvojumi par importētu iekārtu izmantošanu,
-
PVN atlaides FIE par Ķīnā ražotu iekārtu iegādi,
-
PVN un tarifu atbrīvojumi par pamatlīdzekļu iegādi saskaņā ar Ārējās tirdzniecības attīstības programmu,
-
citas subsīdijas un citas subsīdiju programmas (tostarp provinču, pilsētu, reģionu vai rajonu valdības iestāžu programmas)
5. Preferenciālas politikas aizdevumi, cits finansējums, galvojumi un apdrošināšana
5.1. Preferenciālie aizdevumi
a) Ievads
(69)
Komisija nosūtīja papildinājumu ĶV, ko vajadzēja pārsūtīt VPKB, publiskām attīstības bankām un privātīpašumā esošām finanšu iestādēm, kuras izmeklēšanas periodā aizdevušas līdzekļus atlasītajiem uzņēmumiem. ĶV informēja Komisiju, ka tas noticis, bet atbildes nav sniegtas. Kā izklāstīts iepriekš, Komisija attiecīgi informēja ĶV, ka, ņemot vērā šādu nesadarbošanos, tā piemēros 28. pantu un izmantos pieejamos faktus, lai par šo jautājumu izdarītu secinājumus.
b) Juridiskais pamats
(70)
Preferenciāli aizdevumi Ķīnā paredzēti šādos tiesību aktos: ĶTR Likums par komercbankām (“Banku likums”), Vispārīgie noteikumi par aizdevumiem, ko īsteno Ķīnas Tautas banka (“ĶTB”), un Valsts padomes 1996. gada 28. jūnija Lēmums Nr. 40, uz ko atsauce izdarīta iepriekš tekstā.
c) Izmeklēšanas konstatējumi
(71)
Iepriekšējās pretsubsīdiju izmeklēšanās par ĶTR secināts, ka Ķīnas banku sistēmā dominē valstij piederošas bankas vai bankas, kurās valstij ir kontrolpakete akciju sadalījuma ziņā. Abos gadījumos saīsinājums ir šāds: “VPKB”. Komisija arī konstatēja, ka VPKB īsteno valdības pilnvaras. Komisija nav guvusi pierādījumus tam, ka situācija ir mainījusies. Kā minēts saules enerģijas paneļu regulas 161. apsvērumā, kas ir jaunākā izmeklēšana, kurā aptverta šī joma, piecas lielākās VPKB (Ķīnas Lauksaimniecības banka, Ķīnas Banka, Ķīnas Būvniecības banka, Ķīnas Sakaru banka un ICBC) pārstāv vairāk nekā pusi Ķīnas banku nozares bilance vērtības ziņā.
(72)
Pamatojoties uz pieejamiem faktiem, tostarp faktiem, kas konstatēti saules enerģijas paneļu regulā, secinājums paliek nemainīgs, proti, VPKB ir valsts struktūras pamatregulas 2. panta b) apakšpunkta izpratnē (kā norādīts saules enerģijas paneļu regulas 158.-168. apsvērumā).
(73)
Pēc informācijas izpaušanas ĶV apstrīdēja šo secinājumu, norādot, ka Komisija nav izklāstījusi iemeslus, kādēļ tā uzskatīja VPKB par publiskām iestādēm. Komisija noraida šo apgalvojumu, jo iemesli, kādēļ VPKB ir publiskas iestādes, ir izklāstīti saules enerģijas paneļu regulas 158.-168. apsvērumā, un ĶV nesniedza informāciju, kas būtu pretrunā šiem labākajiem pieejamajiem faktiem. Rezumējot:
a)
VPKB ir lielākā tirgus daļa, un tās ir dominējošie dalībnieki ĶTR tirgū;
b)
pamatojoties uz pieejamiem faktiem, valdība kontrolē VPKB, izmantojot īpašumtiesības un administratīvo kontroli pār to komercdarbību, tostarp paredzot ierobežojumus attiecībā uz procentu likmēm, ko tās var piedāvāt;
c)
Banku likums un citi normatīvie un administratīvie akti paredz, ka bankas piešķir aizdevumus atbilstoši valsts ekonomikas vajadzībām, sniedz kredītatbalstu atbalstāmiem projektiem un piešķir prioritāti jauno un augsto tehnoloģiju uzņēmumiem.
(74)
Secinājumi šajos apsvērumos ir izdarīti nesen, jo tie publicēti vien 2013. gada beigās, un tie publicēti pilnībā pārzinot politikas pārmaiņas, kas attiecībā uz procentu likmju minimālajām robežvērtībām Ķīnā notikušas 2013. gada jūlijā.
(75)
Tāpat kā iepriekšējās izmeklēšanās Komisija mēģināja pārbaudīt ĶV ietekmi un jo īpaši centrālās bankas (Ķīnas Tautas Banka (“ĶTB”)) ietekmi finanšu tirgos un banku nozarē saistībā ar aizdevumu piešķiršanu solārā stikla ražošanas nozarei. Lai gan sadarbība ar ĶV un ĶTB kopumā tiek vērtēta apmierinoši, ĶTB nesniedza apkārtraksta par kārtību, kā reglamentē procentu likmes depozītiem un aizdevumiem, (Yinfa (2004. gads), Nr. 251) pilnīgu tekstu, kurā izklāstītas aizdevumu un depozītu procentu likmju minimālās un maksimālās robežvērtības. Apkārtrakstā sniegtas tikai minimālās robežvērtības attiecībā uz komercbanku aizdevumiem (VPKB un privātīpašumā esošām komercbankām) un publisko attīstības banku aizdevumiem. Apkārtrakstā paredzēts, ka procentu likmes nedrīkst paaugstināties preferenciāliem aizdevumiem un aizdevumiem, kam ĶV pieņēmusi īpašus noteikumus. Precīza maksimālā robežvērtība ir paredzēta īpašos noteikumos, kas piemērojami minētajiem aizdevumiem.
(76)
Komisijas pārbaudes apmeklējuma laikā ĶTB paziņoja, ka nevar iesniegt dokumentu, jo tas nav publiski pieejams tās tīmekļa vietnē. Tomēr, meklējot internetā, atrodama apkārtraksta kopija un tulkojums angļu valodā, kas pirms vairākiem gadiem kā daļa no dokumentu paketes sniegta Austrālijas iestādēm (13). Tā kā ĶV nav iesniegusi oficiālu kopiju, Komisija izmantoja šo redakciju kā attiecīgā apkārtraksta patiesu un pilnīgu kopiju.
(77)
Apkārtraksts liecina, ka ĶTB ietekmējusi procentu likmju noteikšanu aizdevumiem, ko ĶTR izmeklēšanas periodā piešķīrušas VPKB. ĶV skaidroja, ka ĶTB 2013. gada jūlijā atcēla aizdevumu procentu likmju minimālās un maksimālās robežvērtības. To ņēma vērā, taču, tā kā tas bija pēc izmeklēšanas perioda beigām, tas neietekmē šeit izklāstītos secinājumus. Katrā gadījumā procentu likmju minimālā robežvērtība, kas bija spēkā izmeklēšanas periodā, nav vienīgais arguments, kādēļ Komisija uzskata VPKB par publiskām iestādēm. Katrā gadījumā tiek piemēroti saules enerģijas paneļu regulas 158.-168. apsvēruma secinājumi.
(78)
Pēc informācijas izpaušanas ĶV izteica vairākas piezīmes par apkārtrakstu “YinFa (2004) 251”, nesniedzot paskaidrojumu, kāpēc šā apkārtraksta pilnīgs teksts netika iesniegts Komisijai, un neapstiprinot, vai teksts, kas tika iesniegts Austrālijas iestādēm un ko atrada Komisijas dienesti, ir precīzs. Kā iepriekš konstatēts saules enerģijas paneļu izmeklēšanā, apkārtrakstā ir skaidri izklāstīti ĶTB norādījumi bankām attiecībā uz aizdevumiem. Kā noteikts iepriekšējās izmeklēšanās, minētais apkārtraksts ir svarīgs, lai izprastu ĶV un ĶTB funkciju, ko tās veic saistībā ar banku norīkošanu un aizdevumiem.
(79)
Iepriekš saules enerģijas paneļu regulā konstatētais Komisijas secinājums paliek spēkā, proti, pirmkārt, Banku likuma 34. pantā paredzēts, ka bankas ĶTR veic ar aizdevumiem saistītu uzņēmējdarbību saskaņā ar valsts ekonomikas vajadzībām. Valsts ekonomikas vajadzībām ir izklāstītas 12. piecgadu attīstības plānā.
(80)
Pēc informācijas izpaušanas ĶV apstrīdēja Komisijas interpretāciju attiecībā uz Banku likuma 34. pantu, norādot, ka “šis teikums ir neskaidrs un nesniedz skaidrus norādījumus bankām rīkoties noteiktā veidā. Nav dokumentu, kuros aprakstītas valsts ekonomikas vajadzības (vai tas būtu 12. piecgades plāns vai kādu cits noteikums vai lēmums).”
(81)
Tas atšķiras no ĶV 34. panta interpretācijas saules enerģijas paneļu izmeklēšanā, kur tā to klasificēja kā “neitrālu”. Komisija nepiekrīt ĶV vērtējumam. Komisija uzskata - un ĶV nav pierādījusi pretējo -, ka politika attiecībā uz valsts ekonomiku ir izklāstīta 12. piecgades plānā un konkrētos plānos fotoelementu nozarei un ka finanšu iestādes tiek mudinātas sniegt aizdevumus atbalstāmajām nozarēm, piemēram, solārā stikla ražošanas nozarei.
(82)
ĶV ir pievērsusi Komisijas uzmanību citiem Banku likuma pantiem, proti, 4., 5. un 7. pantam, kuriem būtu jānodrošina, ka aizdevumus izsniedz, nepieļaujot iejaukšanos un veicot kredītnovērtējumu. Komisija atzīst, ka šādi panti ir spēkā, bet norāda, ka ĶV, bankas un attiecīgie atlasītie uzņēmumi nav spējuši demonstrēt, ka aizdevumi - ņemot vērā preferenciālus aizdevumus solārā stikla ražošanas nozarei - piešķirti, nepieļaujot iejaukšanos un veicot kredītnovērtējumu, jo, neraugoties uz lūgumiem, aizdevumu līgumi vai riska novērtējumi, tostarp kredītreitingi, netika sniegti kā pierādījumi, vai izdarīti konstatējumi, ka tie saistīti ar kādu no sniegtajiem aizdevumiem jebkādam atlasītajam ražotājam eksportētājam.
(83)
Otrkārt, bankām jāsniedz kreditēšanas atbalsts atbalstāmām nozarēm saskaņā ar Lēmumu Nr. 40 un Lēmumu Nr. 9, kuriem ir likuma spēks. ĶV tirdzniecības ministrijas pārbaudes laikā apstiprināja, ka solārais stikls ir atbalstāma nozare. Tas ir saskaņā ar 2011. gada Rūpnieciskās pārstrukturēšanas pamatnostādņu katalogu, ko, atbildot uz anketas jautājumiem, sniedza ĶV un kurā solārais stikls klasificēts kā atbalstāma kategorija.
(84)
Lēmumā Nr. 40 saistošu instrukciju veidā ir sniegtas norādes visām finanšu iestādēm par atbalstāmo nozaru sekmēšanu un atbalstīšanu, un solārā stikla ražošanas nozare ir atbalstāma nozare.
(85)
Pēc informācijas izpaušanas ĶV apstrīdēja Komisijas ietekmes novērtējumu par Lēmumu Nr. 40, tam pievienotajiem noteikumiem un Lēmumu Nr. 9. Komisija atgādina, ka saskaņā ar tās novērtējumu par Lēmumu Nr. 40 un pievienotajiem noteikumiem, tajos izklāstītas valsts ekonomikas vajadzības. Tajos izklāstīta valdības un finanšu nozares stratēģija, un jo īpaši tādu tiešo aizdevumu jomā, kurus finanšu iestādes piešķir atbalstāmām nozarēm, piemēram, solārā stikla ražošanas nozarei.
(86)
ĶV tika lūgts precizēt Valsts padomes lēmumu juridisko statusu, piemēram, lēmuma Nr. 40 juridisko statusu. ĶV vienīgā atbilde bija šāda: tie ir noteikumi, ko izdod Valsts padome un kas nav Ķīnas tiesību aktu daļa. Tomēr ĶV nesniedza pierādījumus, kas pamatotu šo apgalvojumu. ĶV valdības viedoklis ir pretrunā ar publiski pieejamo informāciju, kas Valsts padomi raksturo kā visaugstāko administratīvo iestādi, kurai ir administratīvo noteikumu pieņemšanas pilnvaras. Saskaņā ar šiem avotiem Valsts padomes lēmumi ir juridiski saistoši noteikumi (14). Tāpēc Komisija, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem, uzskata, ka Lēmums Nr. 40 un minētajam lēmumam pievienotie īstenošanas lēmumi (piemēram, Lēmums Nr. 9) ir administratīvi noteikumi, tādēļ tie ir Ķīnas tiesību aktu daļa.
(87)
Tāpēc Komisija apstiprina savu analīzi saules enerģijas paneļu regulas 191. apsvērumā, kurā secināts, ka Lēmums Nr. 40 un Lēmums Nr. 9 ir juridiski saistoši citām valsts iestādēm un ekonomikas dalībniekiem.
(88)
Komisija arī analizēja, vai privātīpašumā esošām bankām Ķīnā tiek uzticēti uzdevumi un/vai doti ĶV norādījumi izsniegt preferenciālus aizdevumus ražotājiem solārā stikla nozarē pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punkta izpratnē.
(89)
Banku likuma 34. pants attiecas arī uz privātīpašumā esošām bankām Ķīnā. ĶV un ieinteresētās personas nav sniegušas pierādījumus, ka secinājums par juridisko situāciju, kas izklāstīts saules enerģijas paneļu regulas 174. apsvērumā, proti, ka ĶV instruē tās tādā pašā veidā kā valstij piederošas bankas, nav spēkā. Banku likuma 34. pantā paredzēts, ka bankas tiek instruētas “veikt aizdevumu darījumus, ņemot vērā ekonomikas vajadzības un sociālo attīstību, kā arī atbilstoši valsts rūpniecības politikai” (15). Šādos apstākļos, kā norādīts saules enerģijas paneļu regulas 188. apsvērumā, par VPKB un privātīpašumā esošu banku kreditēšanas stratēģiju lemj ĶV.
(90)
Pēc informācijas izpaušanas ĶV apstrīdēja secinājumu, ka tā uztic vai dod norādījumus privātbankām ĶTR, un jo īpaši apstrīdēja nozīmi, ko Komisija piešķīrusi Banku likuma 34. pantam, norādot, ka “to, kas ir “valsts ekonomikas vajadzības,” var interpretēt dažādi, un tas bez šaubām atšķiras atkarībā no personas/struktūras, kura pārbauda noteikumu”.
(91)
Jānorāda, ka ĶV, nepiekrītot Komisijas interpretācijai, nav sniegusi savu interpretāciju par saviem valsts tiesību aktiem.
(92)
Tomēr Komisija tikai atsaucas uz iepriekšējās izmeklēšanas secinājumiem, un šajā lietā pieejamajiem faktiem, lai atkārtoti apstiprinātu secinājumu, ka valsts ekonomikas vajadzības tiek noteiktas plānos un noteikumos, ko izdod ĶTR, un 34. pants paredz, ka bankas izsniedz aizdevumus saskaņā ar šiem valsts ekonomikas aprakstiem, kas ietver solārā stikla ražošanas sekmēšanu.
(93)
Tādēļ secinājums paliek nemainīgs, ka ĶV saskaņā ar Banku likuma 34. pantu uztic un norīko privātbankas izsniegt aizdevumus atbalstāmām nozarēm.
(94)
Tāpēc Komisija secina, ka aizdevumi, ko VPKB sniegušas ĶTR, ietver valdības finansiālu ieguldījumu solārā stikla ražotājiem līdzekļu tieša pārveduma veidā, kā noteikts pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punktā.
(95)
Tie paši pierādījumi liecina, ka valdība uztic un norīko VPKB (kā arī privātīpašumā esošas bankas) veikt konkrētus uzdevumus, un tāpēc tas nozīmē, ka pastāv finansiāls ieguldījums pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punkta izpratnē.
(96)
Attiecībā uz specifiskumu Komisija norāda, ka ĶV novirza preferenciālos aizdevumus ierobežotam nozaru skaitam, un solārā stikla ražošanas nozare (kā daļa FE nozares), kā minēts saules enerģijas paneļu regulas 172. apsvērumā, ir viena no tām. ĶV ir iekļāvusi solārā stikla ražošanas nozari “stratēģisko” nozaru sarakstā 12. piecgades plānā. Lēmumā Nr. 40 paredzēts, ka ĶV aktīvi atbalstīs jaunu enerģētikas nozaru attīstību un sekmēs saules enerģijas izmantošanas attīstību. Visas finanšu iestādes ir instruētas sniegt kreditēšanas atbalstu tikai atbalstāmiem projektiem - kategorijai, kurai pieder solārā stikla projekti. Šajā lēmumā ir arī solījums īstenot “cita veida preferenciālu politiku attiecībā uz atbalstāmiem projektiem”.
(97)
Pēc informācijas izpaušanas ĶV apstrīdēja konstatējumu par specifiskumu, un jo īpaši Komisijas 12. piecgades plāna traktējumu, norādot, ka tam “nav juridiska spēka, jo tas nav saistošs dokuments”. Komisija nepiekrīt šim apgalvojumam, un norāda, ka ĶV izdarīja tādus pašus apgalvojumus iepriekšējās izmeklēšanās, kas arī netika apstiprināti. 12. piecgades plānā norādīts: “Šo plānu izstrādāja un apstiprināja Nacionālais Tautas kongress, un tam ir likuma spēks.”
(98)
Tāpēc Komisija secina, ka subsīdijas preferenciālu aizdevumu veidā nav vispārpieejamas, un tādējādi, ievērojot pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunktu, tās ir specifiskas.
(99)
Ieguvums pastāv tādā mērā, kādā valdības aizdevumi vai aizdevumi no privātām struktūrām, kam valdība uztic uzdevumus un dod norādījumus, tiek piešķirti ar nosacījumiem, kas ir labvēlīgāki par saņēmējam tirgū tobrīd pieejamajiem.
(100)
Tāpat kā iepriekšējās izmeklēšanās Komisija mēģināja pārbaudīt kredītriska novērtējumus, ko veica bankas, kas izmeklēšanas periodā izsniedza aizdevumus atlasītajiem uzņēmumiem. Uzņēmumi nesniedza pierādījumus par savu kredītreitingu, un bankas izmeklēšanā nesadarbojās. Tāpēc Komisija nevarēja gūt pierādījumus, ka aizdevumi solārā stikla uzņēmumiem bija balstīti uz riska novērtējumu un šādas darbības rezultātā noteiktajām procentu likmēm.
(101)
Tā kā ne ĶV, ne ražotāji eksportētāji un bankas nav snieguši informāciju, Komisija izmantoja pieejamos faktus, lai noteiktu, vai preferenciālie aizdevumi ĶTR tiešām bija ieguvums atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem, kuri saņēma aizdevumus no bankām ĶTR.
(102)
Tāpat kā izmeklēšanā attiecībā uz saules enerģijas paneļiem, Komisija sāka izmeklēšanu par oficiāli publicētām centrālās bankas (ĶTB) procentu likmēm aizdevumiem Ķīnas juaņos renminbi (“CNY”). Vidējā procentu likme izmeklēšanas periodā bija 6,26 %.
(103)
Pēc tam Komisija koriģēja ĶTB procentu likmi, lai ņemtu vērā attiecīgo uzņēmumu kredītrisku. Taču tie nesniedza neatkarīgus kredītreitingus vai līdzīgu informāciju, kas ļautu Komisijai aprēķināt kredītreitingu. Katrā gadījumā Komisija ir atzinusi, ka Ķīnas uzņēmumu kredītreitingi iepriekšējās izmeklēšanās tikuši izkropļoti ar valdības atbalstu un ka nav pierādījumu par jebkādu nozīmīgu kredītņēmēju riska novērtējumu veikšanu. Tāpēc Komisija izmantoja to pašu metodiku kā saules enerģijas paneļu izmeklēšanā un uzskatīja, ka visu attiecīgo uzņēmumu kredītreitings ir “BB” (spekulatīvā kategorija), kā definējis kredītreitingu uzņēmums Bloomberg.
(104)
Bloomberg reģistrēto prēmiju par obligācijām, kuras emitējuši uzņēmumi ar reitingu “BB” salīdzinājumā obligācijām, ko emitējuši uzņēmumi ar reitingu “AAA” (ĶTR obligāciju pašreizējais reitings), pēc tam pieskaitīja ĶTB vidējai aizdevumu likmei IP. Rezultāts bija standarta procentu likme izmeklēšanas periodā - 10,37 % - CNY aizdevumiem atlasītajiem uzņēmumiem.
(105)
Salīdzinot šo standarta procentu likmi ar faktisko procentu likmi, ko IP noteica attiecīgajiem uzņēmumiem, Komisija secināja, ka aizdevumi solārā stikla ražošanas nozarei tiek piešķirti ar nosacījumiem, kas ir labvēlīgāki par tirgus nosacījumiem.
(106)
Pēc informācijas izpaušanas ĶV apstrīdēja Komisijas standarta izvēli un secinājumus, ko Komisija izdarīja no salīdzinājuma starp standarta un faktiski samaksāto procentu likmi.
(107)
Salīdzinājums starp standarta un faktiski samaksāto procentu likmi nepārprotami liecina, ka atlasītie ražotāji eksportētāji, kas saņēma aizdevumus no Ķīnas bankām CNY, maksāja mazāk par parastajām komerciālajām procentu likmēm uzņēmumiem to attiecīgajā finanšu stāvoklī.
(108)
Otrkārt, Komisija tika informēta par to, ka ĶTB 2013. gada jūlijā atcēla minimālās robežvērtības aizdevumiem, un šis fakts tika minēts izpaušanas dokumentā. Tomēr tas neietekmē secinājumu, ka ĶV iejaucas Ķīnas banku kreditēšanas praksē, jo īpaši piemērojot Lēmumu Nr. 40, tam pievienotos noteikumus un Banku likuma 34. panta noteikumus.
(109)
Treškārt, Komisijas aprēķināja standartu tikai aizdevumiem CNY, jo atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem nebija aizdevumu EUR vai USD no Ķīnas bankām.
(110)
Visbeidzot, ĶV pieprasīja papildu informāciju par to, kādēļ Komisija uzskatīja, ka atlasīto ražotāju eksportētāji kredītreitings būtu bijis “BB”. Kredītreitings “BB” tika izvēlēts tādēļ, ka Komisija nav saņēmusi pierādījumus, ka kādam no atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem aprēķināts kredītreitings, jo attiecīgās bankas nesadarbojās. Kredītreitings “BB” nav nelabvēlīgs slēdziens, un patiesībā ir labvēlīgs attiecīgajiem atlasītajiem uzņēmumiem, jo tas ir labākais kredītreitings ārpus ieguldījuma kategorijas finanšu tirgos.
(111)
Saskaņā ar 28. panta noteikumiem Komisijai bija pienākums izmantot labākos pieejamos faktus, kas ir gūti no saules enerģijas paneļu regulas secinājumiem, kurā attiecībā uz atlasītajiem uzņēmumiem izmantots kredītreitings “BB”. Tas šajā lietā tika uzskatīts par pamatotu, un pēc informācijas izpaušanas netika saņemti pierādījumi tam, ka bankas atlasītajiem uzņēmumiem piešķīrušas atšķirīgus kredītreitingus.
d) Secinājums
(112)
Pamatojoties uz izmeklēšanas konstatējumiem, Komisija secina, ka solārā stikla ražošanas nozare Ķīnā IP saņēmusi ieguvumu preferenciālo aizdevumu veidā no valstij piederošām un privātbankām. Solārā stikla ražošanas nozares finansējums ir subsīdija pamatregulas nozīmē, jo:
a)
ir valdības finansiāls ieguldījums, kā norādīts 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punktā;
b)
valdība uztic uzdevumus un dod norādījumus, kā norādīts 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punktā; un
c)
tādējādi saskaņā ar 3. panta 2. punktu tiek piešķirts ieguvums.
(113)
Ņemot vērā finansiālā ieguldījuma esību, ražotāju eksportētāju ieguvumus un specifiskumu, šī subsīdija būtu jāuzskata par kompensējamu.
(114)
Pēc informācijas izpaušanas ĶV apstrīdēja konstatējumu izmantošanu no iepriekšējām izmeklēšanām, lai šajā lietā izdarītu secinājumus par subsidēšanu, un jo īpaši apgalvoja, ka Komisija pārāk paļāvās uz konstatējumiem saules enerģijas paneļu regulā.
(115)
Šis apgalvojums tika noraidīts. Kā jau minēts iepriekš, ņemot vērā to, ka ĶTR bankas nesadarbojās, Komisija bija spiesta piemērot 28. panta noteikumus un labākos pieejamos faktus. Saules enerģijas paneļu izmeklēšana ir jaunākā izmeklēšana un tajā ietverti jaunākie konstatējumi par subsidēšanu Ķīnā. Saules paneļi nav tāds pats ražojums kā solārais stikls, bet šie abi ražojumi ir tajā pašā jaunajā enerģētikas nozarē, un uz tiem attiecas tie paši valdības plānošanas dokumenti. Tā kā citas informācijas nebija, saules enerģijas paneļu izmeklēšanas konstatējumu izmantošana kā “labāko pieejamo informāciju” ir atbilstoša. ĶV arī apgalvoja, ka laikposmā starp saules enerģijas paneļu izmeklēšanu un šo izmeklēšanu notikušas būtiskas pārmaiņas, jo īpaši ĶTB 2013. gada jūlijā atcēlusi minimālās robežvērtības procentu likmēm. Šis apgalvojums tika noraidīts, jo saules enerģijas paneļu izmeklēšanas secinājumi attiecas uz šo izmeklēšanas periodu, tāpat kā šī izmeklēšana attiecas uz savu izmeklēšanas periodu. Abos gadījumos minimālās robežvērtības atceltas pēc izmeklēšanas perioda beigām, tādējādi tas neietekmē 28. panta izmantošanu un saules enerģijas paneļu izmeklēšanas konstatējumu izmantošanu kā labākos pieejamos faktus.
(116)
Visi, izņemot vienu atlasīto uzņēmumu, saņēma aizdevumus no VPKB un privātbankām. Viens uzņēmums saņēma finansējumu, izmantojot ārzonas mātes sabiedrību, un nesaņēma finansējumu no ĶTR reģistrētām bankām.
(117)
Pēc informācijas izpaušanas viens atlasītais uzņēmums apstrīdēja Komisijas secinājumu un norādīja, ka Komisija to nelūdza sniegt informāciju par šā uzņēmuma neatkarīgu kredītreitingu. Tomēr Komisija lūdza uzņēmumam sniegt visu informāciju par aizdevumiem, ko tas saņēma, taču uzņēmums nesniedza informāciju par neatkarīgu kredītreitingu. Ja uzņēmumam būtu šāda informācija, tad, ņemot vērā sūdzībā ietvertos apgalvojumus un informāciju, ko lūdza anketā, tam to vajadzēja sniegt. Un jo īpaši ņemot vērā informāciju izpaušanas dokumentā, ja tam bija neatkarīgs kredītreitings, tas būtu bijis jāsniedz nekavējoties. Tāpēc šis arguments tiek noraidīts.
e) Subsīdijas apjoma aprēķināšana
(118)
Pamatregulas 6. panta b) punktā ir noteikts, ka ieguvumu no šādiem aizdevumiem aprēķina kā starpību starp samaksāto procentu likmes summu un summu, ko uzņēmums maksātu par līdzīgu komercaizdevumu, ko tas varētu iegūt tirgū. Kā minēts iepriekš, ievērojot to, ka nebija citādu jēgpilnu riska novērtējumu, Komisija aprēķināja tirgus standartu līdzīgiem komercaizdevumiem.
(119)
Ieguvumu IP aprēķināja kā starpību starp faktiski samaksātiem procentiem IP laikā un procentiem, kas būtu jāmaksā, izmantojot standartu.
(120)
Subsīdiju starpības, ko, balstoties uz šo metodiku, aprēķināja atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem, ir šādas:
Preferenciālie aizdevumi
Uzņēmuma nosaukums
Subsīdijas starpība
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
6,2 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,5 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
4,8 %
5.2. Citas preferenciālu aizdevumu shēmas
(121)
Atlasītie ražotāji eksportētāji IP nav saņēmuši ieguvumus saskaņā ar eksporta kredītu subsīdiju programmām, kredītlīnijām, eksporta garantijām, programmu Green Express vai ieguvumus no piekļuves ārzonu pārvaldītājsabiedrībām.
6. Dotāciju programmas
(122)
Atlasītie uzņēmumi IP nav saņēmuši ieguvumus no programmām “Slavenie zīmoli” vai “Ķīnas pasaules klases zīmoli”.
6.1. Īpašu dotāciju programmas un dotācijas
a) Ievads
(123)
Atlasītie uzņēmumi saņēmuši ievērojamas vienreizējas dotācijas no dažādām valsts iestādēm dažādos valdības līmeņos, kā rezultātā IP saņemts ieguvums. Minētās dotācijas konstatētas attiecīgo uzņēmumu pārbaudēs un, lai gan informācija tika pieprasīta, tās netika izpaustas šo attiecīgo uzņēmumu vai ĶV atbildēs uz anketas jautājumiem. Sūdzībā apgalvots, ka solārā stikla ražotāji saņēmuši minētās vienreizējās dotācijas no reģionu un vietējās valdības iestādēm un ka tās ir ieguvums, jo līdzekļi saņemti, neveicot pienācīgu novērtējumu (16). Paziņojumā par procedūras sākšanu arī skaidri noteikts, ka “dotāciju programmas” ir subsidēšanas prakse, ko izmanto, lai atbalstītu solārā stikla ražošanas nozari.
b) Juridiskais pamats
(124)
Minētās subsīdijas uzņēmumiem piešķīra valsts, provinču, pilsētu, reģionu vai rajonu valdības iestādes, un tās acīmredzot bija specifiskas attiecīgajiem uzņēmumiņiem vai specifiskas nozares atrašanās vietas vai veida ziņā. Sīkāka juridiskā informācija par konkrētiem tiesību aktiem, saskaņā ar kuriem piešķirti ieguvumi (ja tiem vispār bija juridiskais pamats), netika izpausta, lai gan Komisijai bieži vien, bet ne vienmēr, iesniedza valdības iestādes izdotā dokumenta kopiju par līdzekļu piešķiršanu.
c) Izmeklēšanas konstatējumi
(125)
Viens atlasītais uzņēmums IP saņēma dotācijas no Ekonomiskās attīstības zonas, kurā tas atrodas. Ekonomiskās attīstības zonā minētās dotācijas aprēķināja šādi: 20 % no visiem nodokļiem, ko uzņēmums samaksājis vietējām nodokļu iestādēm, cita starpā tas ietver uzņēmumu ienākuma nodokli, zemes izmantošanas nodokli un dividenžu ienākuma nodokli.
(126)
Cits atlasītais uzņēmums IP ir saņēmis lielu dotāciju no vietējās valdības, lai segtu maksu, kas saistīta ar uzņēmuma elektroapgādes ierīkošanu un ko tam būtu jāsedz pašam. Šim uzņēmumam tika piešķirts “atbalsts lieliem uzņēmumiem, kas reģistrēti reģionā”.
(127)
Cits atlasītais uzņēmums saņēma 25 milj. CNY tiešo dotāciju no Valsts attīstības un reformu komisijas (“VARK”) Rūpnieciskās pielāgošanās fonda augsto tehnoloģiju solārā stikla ražošanai. Šī tiešā valsts dotācija tika saņemta 2006. gadā, un uzņēmums saņēma 10 % dotācijas nākamajos 10 gados. Tādējādi 2,5 milj. CNY uzskatīti par ieguvumu IP.
(128)
Tas pats uzņēmums 2012. gada pārskatos bija iegrāmatojis citas dotācijas no vietējā nodokļu dienesta un citām vietējās pārvaldes iestādēm. Uzņēmums apgalvoja, ka šo dotāciju lielākā daļa patiesībā nav tiešie līdzekļu pārvedumi no šīm iestādēm uzņēmumam, bet gan tādu summu atmaksa, ko uzņēmums bija samaksājis iepriekš valdībai. Komisija nevarēja pieņemt šo paskaidrojumu, jo tas nevarēja sniegt pietiekamus pierādījumus.
(129)
Vēl viens atlasītais uzņēmums pirms IP no vietējās valdības saņēma tiešo dotāciju 15 milj. CNY, un šis uzņēmums saņēma 10 % dotācijas nākamajos 10 gados. Uzņēmums saņēma minēto dotāciju attīstībai fotoelementu jomā (kas ietver solārā stikla ražošanas nozari), uzlabotas ražošanas bāzes paātrinātai būvniecībai vietējā rūpniecības zonā un lielo projektu sekmīgai īstenošanai.
(130)
Tas pats uzņēmums pirms IP saņēma vairākas citas dotācijas, attiecinot dotācijas daļu uz IP. Tomēr uzņēmums nesniedza sīkāku informāciju par šo dotāciju iezīmēm, un, ņemot vērā informācijas trūkumu, lai nonāktu pie secinājuma, tika izmantoti pieejamie fakti. Komisija, ņemot vērā citu faktu trūkumu, secināja, ka šīs dotācijas ir specifiskas šim uzņēmumam un ka IP piešķirtās dotācijas summa būtu jāuzskata par ieguvumu.
d) Secinājums
(131)
ĶV tika aicināta sniegt papildu informāciju un apspriesties par minētajām dotācijām, taču tā no konsultācijām atteicās. Pamatojoties uz gūtajiem pierādījumiem par to, ka atlasītie uzņēmumi saņem minētās dotācijas, un tā kā trūka citas informācijas, Komisija minētās dotācijas uzskata par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta un 2. punkta izpratnē, jo dotāciju veidā attiecīgā ražojuma ražotājiem nodrošināts līdzekļu tiešs pārvedums no ĶV un tādējādi nodrošināts ieguvumus.
(132)
Minētās dotācijas ir arī specifiskas pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta un 4. panta 3. punkta izpratnē, jo tās ir attiecināmas tikai uz ierobežotu uzņēmumu vai konkrētu projektu skaitu noteiktos reģionos, un tās piešķir, lai segtu atlasīto uzņēmumu vienreizējās vajadzības. Šīs dotācijas neatbilst nespecifiskuma prasībām, kas ietvertas pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktā, jo attiecināmības nosacījumi un faktiskās atlases kritēriji uzņēmumiem, lai tie būtu atbilstīgi, nav pārredzami, objektīvi un netiek piemēroti automātiski. Turklāt nav pierādījumu, ka šīs dotācijas ir saistītas ar vispārēju subsīdiju programmu.
(133)
Pēc informācijas izpaušanas ĶV apstrīdēja Komisijas pilnvaras izmeklēt minētās dotācijas un Komisijas veikto analīzi par daļēju informāciju, kas tai pieejama. Tomēr Komisija rūpīgi analizēja komercnoslēpumu, ko izpauda attiecīgie uzņēmumi, un gadījumos, kad nebija pierādījumu par ieguvuma un dotācijas specifiskumu, dotācija tika kompensēta.
(134)
Visos gadījumos uzņēmumi sniedza informāciju par dotācijas apjomu un par to, kas izmaksāja dotāciju, pat ja dažos gadījumos uzņēmumam nebija dokumentu, lai pierādītu juridisko pamatu, balstoties uz kā piešķīrējs piešķīra dotāciju. Attiecīgie uzņēmumi galvenokārt iegrāmatoja šos ienākumus savos pārskatos pozīcijā “subsīdiju ienākumi”, un šie pārskati tika pārbaudīti neatkarīgi. Tas tika ņemts vērā kā pozitīvs pierādījums par subsīdiju, kas bija kompensējams ieguvums.
(135)
Viens atlasītais uzņēmums to pašu iemeslu dēļ arī apstrīdēja Komisijas pilnvaras izmeklēt un kompensēt minētās dotācijas konkrētiem uzņēmumiem. To pašu iemeslu dēļ Komisija noraidīja uzņēmuma argumentu, atkārtoti paužot savu nostāju, ka tai ir pilnvaras izmeklēt šīs dotācijas un attiecīgā gadījumā tās kompensēt.
e) Subsīdijas summas aprēķināšana
(136)
Tabulā sniegti ieguvuma aprēķini iepriekš minētajām dotācijām, kur ieguvums ir izmeklēšanas periodā saņemtā summa vai iegrāmatotā summa izmeklēšanas periodam, ja attiecīgais uzņēmums to amortizējis.
Citas dotāciju programmas
Uzņēmuma nosaukums
Subsīdijas starpība
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
1,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
2,9 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
1,1 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
3,0 %
7. Tiešie atbrīvojumi no nodokļiem un nodokļu atlaižu programmas
7.1. Programma Two Free/Three Half ārvalstu investīciju uzņēmumiem
a) Ievads
(137)
Programma Two Free/Three Half dod tiesības ārvalstu investīciju uzņēmumiem (Foreign Invested Enterprises (“FIE”)) nemaksāt uzņēmumu ienākuma nodokli pirmajos divos gados un nākamajos trijos gados maksāt tikai 12,5 %, nevis 25 %.
b) Juridiskais pamats
(138)
Šīs programmas juridiskais pamats ir 8. pants Ķīnas Tautas Republikas Likumā par ārvalstu investīciju uzņēmumu un ārvalstu uzņēmumu ienākuma nodokli (“FIE nodokļa likums”) un 72. pants Ķīnas Tautas Republikas Likuma par ārvalstu investīciju uzņēmumu un ārvalstu uzņēmumu ienākuma nodokli īstenošanas noteikumos. Saskaņā ar ĶV šī programma ir izbeigta, ievērojot 2008. gada Uzņēmumu ienākuma nodokļa likuma (“EIT likums”) 57. pantu (ar pārejas periodu līdz 2012. gada beigām). Tādējādi likumā ir skaidri noteikts, ka 2012. taksācijas gadā saskaņā ar šo shēmu tiks piešķirts ieguvums.
c) Izmeklēšanas konstatējumi
(139)
Saskaņā ar shēmu Two Free/Three Half uzņēmumiem 2012. finanšu gadā piešķirti ieguvumi; pēc tam, kā norādījusi ĶV, šī shēma ir atcelta.
(140)
Viens no atlasītajiem uzņēmumiem bija ārvalstu uzņēmumus, kas IP izmantoja minēto shēmu. Tam piemērota 12,5 % uzņēmumu ienākuma nodokļa likme nevis standartlikme - 25 % -, kas bija norādīta uzņēmumu ienākuma nodokļa deklarācijā par 2012. gadu un gada pārskatos.
(141)
Komisija izpauda šos konstatējumus ieinteresētajām personām un saņēma ĶV piezīmes, kurās norādīts, ka saskaņā ar paziņojumu par pārejas periodu (17) visi ieguvumi saskaņā ar šo shēmu 2012. gadā tiks pārtraukti. ĶV norādīja, ka tādējādi - ja kompensācijas maksājumi tiek noteikti - attiecībā uz ieguvumu, ko IP saskaņā ar šo shēmu saņēmis viens atlasītais uzņēmums, maksājumus nevarētu noteikt. Šis arguments tiek pieņemts, jo attiecībā uz šo atlasīto uzņēmumu, un jo īpaši ņemot vērā šā gadījuma apstākļus, Komisijai nav pierādījumu par ieguvuma turpināšanos.
d) Secinājums
(142)
Lai gan iepriekšējās regulās shēmas Two Free/Three Half ir kompensētas, Komisija šim vienam atlasītajam uzņēmumam neuzliek pienākumu kompensēt ieguvumu IP, jo Komisijai nav pierādījumu, ka minētā shēma vai tās variācija būs spēkā attiecībā uz šo vienu atlasīto uzņēmumu dienā, kad tiks noteikti maksājumi.
7.2. Augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumi
a) Ievads
(143)
Šī programma ļauj uzņēmumiem, kuri var pierādīt, ka tie ievēro konkrētu kritēriju kopumu, lai tiktu atzītam par “augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumu”, saņemt 15 % uzņēmumu ienākuma nodokļa samazinājumu salīdzinājumā ar 25 % standartlikmi.
b) Juridiskais pamats
(144)
Šīs programmas juridiskais pamats ir EIT likuma 28. panta 2. punkts un Administratīvie pasākumi augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumu noteikšanai (Guo Ke Fa Huo (2008) Nr. 172), kā arī EIT īstenošanas noteikumu 93. pants un Valsts nodokļu pārvaldes paziņojums par jautājumiem, kas attiecas uz Kārtību, kādā augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumi maksā uzņēmumu ienākuma nodokli (Guo Shui Han (2008) Nr. 985).
c) Izmeklēšanas konstatējumi
(145)
Šo shēmu piemēro ĶV atzītiem augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumiem. Lai varētu pretendēt uz šo shēmu, uzņēmumiem nepieciešamas patstāvīgas intelektuālā pamatīpašuma tiesības, un tiem jāatbilst vairākām prasībām, kas izklāstītas juridiskajā pamatojumā un apkopotas šādi:
a)
to produkcija ir iekļauta ražojumu jomā, kas pieder valsts būtiski atbalstīto augsto tehnoloģiju jomām;
b)
kopējās pētniecības un izstrādes izmaksas veido 3-6 % no kopējiem tirdzniecības ieņēmumiem;
c)
ieņēmumi no augsto un jauno tehnoloģiju ražojumiem veido vairāk nekā 60 % no kopējiem tirdzniecības ieņēmumiem;
d)
personāls, kas iesaistīts pētniecībā un izstrādē, veido 10 % no kopējā darbinieku skaita;
e)
ir izpildītas citas prasības, kas paredzētas 2008. gada augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumu administratīvajos pasākumos.
(146)
Tika konstatēts, ka daži atlasītie uzņēmumi izmantoja šo shēmu, un tādējādi maksāja 15 % nevis 25 % uzņēmumu ienākuma nodokli. Šie uzņēmumi iesniedza pieteikumu, lai tiem piešķirtu jauno un augsto tehnoloģiju uzņēmumu statusu, un saņēma oficiālu paziņojumu, ka tie atbilst shēmas kritērijiem un tādējādi tiem ir tiesības attiecīgi aizpildīt uzņēmumu ienākuma nodokļa deklarācijas.
d) Secinājums
(147)
Kā minēts iepriekšējās saules enerģijas paneļu izmeklēšanas 322.-326. apsvērumā, Komisija uzskata, ka šī shēma ir subsīdija pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta izpratnē, jo pastāv finansiāls ieguldījums, kas izpaužas kā nesaņemtie ĶV ieņēmumi, kas rada ieguvumu attiecīgajiem uzņēmumiem. Saņēmēju ieguvums ir vienāds ar nodokļu ietaupījumu.
(148)
Šī subsīdija ir specifiska pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē, jo tā attiecas tikai uz tiem uzņēmumiem, kas sertificēti kā augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumi un kas atbilst visām 2008. gada administratīvo pasākumu prasībām. Attiecīgie atlasītie uzņēmumi veica šādu sertifikāciju. Atbilstība nav automātiska, un tiesību aktos nebija iestrādāti objektīvi kritēriji vai tos nebija noteikusi piešķīrēja iestāde.
(149)
Pēc konstatējumu izpaušanas ĶV apstrīdēja Komisijas secinājumus, apgalvojot, ka atbilstības kritēriji ir objektīvi un ka tie tiek vienādi piemēroti visiem uzņēmumiem ĶTR. Komisija nepiekrīt ĶV traktējumam attiecībā uz tiesību aktiem un īstenošanas pasākumiem, kas liecina, ka programma attiecas tikai uz konkrētām nozarēm un uzņēmumiem, ko atbalsta ĶV, pamatojoties uz kritērijiem, kas acīmredzami nav neitrāli, piemēram, ka to produkcija ir iekļauta ražojumu jomā, kas pieder valsts būtiski atbalstīto augsto tehnoloģiju jomām.
(150)
Atbilstība nav automātiska un ir atkarīga no tā, vai tiek piešķirts augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmuma sertifikāts, ko izdod pēc kompetento iestāžu veiktas diskrecionāras procedūras.
(151)
Tāpēc Komisija šo subsīdiju uzskata par kompensējamu.
e) Subsīdijas summas aprēķināšana
(152)
Komisija ir aprēķinājusi kompensējamās subsīdijas summu kā starpību starp nodokļu summu, ko parasti maksā IP, un nodokļu summu, ko attiecīgie uzņēmumi faktiski samaksājuši IP.
Augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumi
Uzņēmuma nosaukums
Subsīdijas starpība
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,4 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
1,8 %
7.3. Dividenžu nodokļa atbrīvojums kvalificētiem rezidentuzņēmumiem
a) Ievads
(153)
Sūdzībā apgalvots, ka solārā stikla ražotāji eksportētāji saņēma subsīdijas no citas tiešo nodokļu atbrīvojuma shēmas, proti, dividenžu nodokļa atbrīvojuma kvalificētiem rezidentuzņēmumiem (18). Kā izklāstīts paziņojumā par procedūras sākšanu, tas ietilpst vispārējā subsidēšanas praksē saistībā ar tiešā ienākuma nodokļa atbrīvojumiem un/vai samazinājumiem.
b) Juridiskais pamats
(154)
Šāda dividenžu ienākuma nodokļa atbrīvojuma juridiskais pamats ir EIT likuma 25.-26. pants un EIT likuma īstenošanas noteikumu 83. pants.
c) Izmeklēšanas konstatējumi
(155)
Komisija konstatēja, ka viens atlasītais uzņēmums saņēma dividenžu nodokļa atbrīvojumu kvalificētiem rezidentuzņēmumiem. Šis uzņēmums tieši pieteicās vietējā nodokļu dienestā, lai saņemtu atbrīvojumu no dividendēm, kas gūtas, izmantojot kapitāla ieguldījumus no apliekamajiem ienākumiem.
d) Secinājums
(156)
Komisija uzskata, ka šī shēma ir subsīdija pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta izpratnē, jo pastāv finansiāls ieguldījums, kas izpaužas kā nesaņemtie ĶV ieņēmumi, kas rada ieguvumu attiecīgajiem uzņēmumiem. Saņēmēja ieguvums ir vienāds ar nodokļu ietaupījumu.
(157)
Komisija informācijas izpaušanas dokumentā apliecināja, ka šī subsīdiju shēma ir specifiska saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunktu, jo atbilstoši tiesību aktiem šī shēma attiecas tikai uz tiem uzņēmumiem, kas atrodas Ķīnas Tautas Republikā un kuri ir veikuši ieguldījumus citos rezidentuzņēmumos.
(158)
Pēc informācijas izpaušanas ĶV apstrīdēja šo secinājumu, norādot, ka dividenžu nodokļa atbrīvojumu kvalificētiem rezidentuzņēmumiem nevar uzskatīt par specifisku, jo EIT likuma 26. panta 3. punktā paredzēts, ka šāds dividenžu nodokļa atbrīvojums ir pieejams arī ārvalstu uzņēmumiem. Turklāt ĶV norādīja, ka atbilstības kritēriji ir objektīvi un attiecas uz visiem rezidentuzņēmumiem neatkarīgi no nozares, ražojuma vai ģeogrāfiskās atrašanās vietas.
(159)
Lai gan ir taisnība, ka EIT likuma, ko šajā procedūrā iesniedza ĶV, 26. panta 3. punktā ir paredzēts, ka šāds dividenžu nodokļa atbrīvojums ir pieejams arī nerezidentuzņēmumiem, Komisija tomēr uzskata, ka šī subsīdiju shēma ir specifiska. EIT likuma 25. pantā apstiprināts, ka šis nodokļa atbrīvojums attiecas tikai uz tādām nozarēm un projektiem, ko atbalsta valsts. Tādējādi šo shēmu var izmantot tikai atbalstāmām nozarēm un projektiem. Kā paskaidrots iepriekš 5.1. p c) punktā, solārā stikla ražošanas nozare ir atbalstāma nozare.
e) Subsīdijas summas aprēķināšana
(160)
Komisija ir aprēķinājusi subsīdijas summu kā starpību starp nodokļu summu, ko parasti iekasēja IP, un nodokļu summu, ko attiecīgais uzņēmums faktiski samaksājis IP.
Dividenžu ienākuma nodokļa shēmas
Uzņēmuma nosaukums
Subsīdijas starpība
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
5,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
7.4. Citas shēmas tiešajiem atbrīvojumiem no nodokļiem un nodokļu atlaižu programmas
a) Ievads
(161)
Izņemot tās shēmas, kas novērtētas 7.1.-7.3. iedaļā, Komisija nekonstatēja pierādījumus par ieguvumiem, kas, izmantojot citas shēmas tiešajiem atbrīvojumiem no nodokļiem un nodokļu atlaižu programmas (kā minēts C iedaļas 4. punktā), piešķirti atlasītajiem uzņēmumiem. Tomēr pārbaudēs Komisija konstatēja vēl divas citas uzņēmumu ienākuma nodokļa shēmas, kuras bija ietvertas viena atlasītā uzņēmuma pārskatos, proti, pētniecības un izstrādes izdevumu kompensācija un nekustamā īpašuma nodokļa un zemes izmantošanas nodokļa kompensācija. Tās arī ir kategorijā “shēmas tiešajiem atbrīvojumiem no nodokļiem un nodokļu atlaižu shēmas” (kā norādīts paziņojumā par procedūras sākšanu) kā pasākumi, ar kuriem nodokļu dienests samazinājis samaksātā uzņēmumu ienākuma nodokļa summu vai ar kuriem nodokļu dienests ir atlīdzinājis uzņēmuma ienākuma nodokli, kas jau ir samaksāts. Pētniecības un izstrādes izdevumu nodokļu kompensācija arī ir saistīta ar iepriekš C iedaļas 4. punktā minēto shēmu “nodokļu kompensācijas par pētniecību un izstrādi, ko veic FIE”.
b) Juridiskais pamats
(162)
Pētniecības un izstrādes izdevumu nodokļu kompensācijas juridiskais pamats ir Ķīnas EIT likuma 30. pants.
(163)
Attiecībā uz nekustamā īpašuma nodokļa un zemes izmantošanas nodokļa kompensācijām konkrēts tiesību akts, saskaņā ar kuru šie ieguvumi piešķirti, netika izpausts, lai gan Komisijai iesniedza apkārtraksta kopiju, ko izdeva vietējā valdības iestāde un kas bija pievienota atbrīvojumam.
c) Izmeklēšanas konstatējumi
(164)
Komisija konstatēja, ka viens atlasītais uzņēmums saņēma pētniecības un izstrādes izdevumu kompensācijas un nekustamā īpašuma nodokļa un zemes izmantošanas nodokļa kompensācijas. Dokumentā, ko izdeva vietējā valdības iestāde, kompensācijas attiecinātas tikai uz nesen dibinātiem augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumiem.
d) Secinājums
(165)
Attiecībā uz pētniecības un izstrādes izdevumu kompensācijām Komisija uzskata, ka šī subsīdiju shēma ir specifiska, jo EIT likuma 30. pants ir lasāms kopā ar 25. pantu, kurā paredzēs, ka šis nodokļa atbrīvojums ir attiecināms tikai uz atbalstāmām nozarēm un projektiem. Tādējādi šo shēmu var izmantot tikai atbalstāmām nozarēm un projektiem. Kā paskaidrots iepriekš 5.1. iedaļas c) punktā, solārā stikla ražošanas nozare ir atbalstāma nozare.
(166)
Nekustamā īpašuma nodokļa un zemes izmantošanas nodokļa kompensācijas bija specifiskas atrašanās vietas un nozares veida ziņā. Papildu apspriešanās lūgumā Ķīnas valdībai lūdza sniegt vairāk informācijas par minētajām nodokļu shēmām, taču tā informāciju nesniedza. Tādēļ Komisija, pamatojoties uz pierādījumiem, kas gūti attiecībā uz šo shēmu piemērošanu atlasītajam uzņēmumam, un ievērojot to, ka cita informācija nebija pieejama, veica turpmākas darbības.
(167)
Pēc konstatējumu izpaušanas ĶV apstrīdēja Komisijas konstatējumus, norādot, ka Komisija nav izpaudusi apstiprinošus pierādījumus attiecībā uz šo shēmu specifiskumu. Sīkāku informāciju par šo shēmu specifiskumu izpauda tikai šim uzņēmumam, un minētā uzņēmuma piezīmes netika saņemtas. Komisija ir sniegusi plašāku informāciju par šo shēmu specifiskumu iepriekš izklāstītajos apsvērumos.
(168)
Komisija uzskata, ka šīs shēmas ir subsīdijas pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta izpratnē, jo pastāv finansiāls ieguldījums, kas izpaužas kā nesaņemtie ĶV ieņēmumi, kas rada ieguvumu attiecīgajam uzņēmumam. Saņēmēja ieguvums ir vienāds ar nodokļu ietaupījumu.
e) Subsīdijas summas aprēķināšana
(169)
Komisija ir aprēķinājusi subsīdijas summu kā starpību starp nodokļu summu, ko parasti iekasēja IP, un nodokļu summu, ko attiecīgais uzņēmums faktiski samaksājis IP.
Ienākuma nodokļa shēmas
Uzņēmuma nosaukums
Subsīdijas starpība
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,7 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
8. Netiešo nodokļu un importa tarifu programmas
(170)
Komisija nav konstatējusi ieguvumu, kas nodrošināts kādam atlasītajam uzņēmumam tādu netiešo nodokļu un importa tarifu programmu satvarā, kas uzskaitītas iepriekš C iedaļas 4. punktā.
9. Valdības nodrošinātās preces un pakalpojumi par neatbilstoši zemu cenu
9.1. Antimona nodrošināšana; elektroapgādes nodrošināšana
(171)
Ieguvums, kas saistīts ar antimona vai elektroapgādes nodrošināšanu atlasītajiem uzņēmumiem IP, netika konstatēts.
9.2. Zemes izmantošanas tiesību nodrošināšana
a) Ievads
(172)
Kā izklāstīts arī saules enerģijas paneļu regulas 354.-370. apsvērumā, uzņēmumi no vietējām iestādēm ĶTR nevar iegādāties zemi, bet tikai zemes izmantošanas tiesības (“ZIT”).
b) Juridiskais pamats
(173)
ĶTR Zemes pārvaldes likumā paredzēts, ka visa zeme pieder cilvēkiem, un to nevar nopirkt vai pārdot, bet izvirzīti arī nosacījumi, saskaņā ar kuriem zemes izmantošanas tiesības drīkst pārdot uzņēmumiem, rīkojot konkursus, kotēšanu vai izsoles.
c) Izmeklēšanas konstatējumi
(174)
Principā izsoļu sistēma ļautu tirgum novērtēt konkrētu zemes izmantošanas tiesību cenu, un tādējādi cena tiktu noteikta neatkarīgi. Tomēr Komisijas apmeklējuma laikā ĶV norādīja, ka katrā gadījumā tā nosaka tādu minimālo cenu katrai zemes kategorijai (zemi, balstoties uz zemes gabala kvalitāti, iedala kategorijā no 1 līdz 15), par kuru zemes izmantošanas tiesību cenas nevar būt zemākas.
(175)
ĶV arī kontrolē zemes piedāvājumu, ar kvotām ierobežojot zemes platību, kādā rūpniecisko vai dzīvojamo objektu nolūkiem var pārdot zemes izmantošanas tiesības (pēc provinces un gada).
(176)
Katrā gadījumā nevienā zemes izmantošanas tiesību iegādes gadījumā, ko veikuši atlasītie uzņēmumi, Komisija nav guvusi pierādījumus par izsoles procesu, kurā zemes izmantošanas tiesību cena noteikta neatkarīgi. Uzņēmums, kam piešķīra zemi, izteica cenas piedāvājumu vai cena bija par 5 CNY par kvadrātmetru lielāka par sākuma cenu, un, tā kā tas bija vienīgais piedāvājums, tam piešķirtas zemes izmantošanas tiesības.
(177)
Pēc informācijas izpaušanas ĶV apstrīdēja Komisijas konstatējumus, norādot, ka izmantošanas tiesību tirdzniecībā ĶTR ražošanas nozarei ir ievērota izsoles procedūra.
(178)
Pirmkārt, ĶV apgalvoja, ka izsoles procedūra ir ievērota, jo vienīgais, ko tāpat kā visi citi izsolītāji darīja valdība, bija sākuma cenas noteikšana. Šis arguments tiek noraidīts, jo izsoles sākumcenu parasti pēc neatkarīga novērtējuma nosaka neatkarīgs izsolītājs, kas šajā gadījumā nenotika, jo zemes izmantošanas tiesību īpašnieks ir arī izsolītājs.
(179)
Pēc tam ĶV norādīja, ka minimālā cena nodrošina to, lai galīgā cena nebūtu mazāka par zemes izmantošanas tiesību “tirgus pamatvērtību”. Netika sniegti pierādījumi, kas pamatotu šo apgalvojumu, kurš pats par sevi atkārtojas, jo naudas summai, ko maksā par zemes izmantošanas tiesībām (ko ir noteikusi valdība), būtu jābūt tirgus cenai (uz kuras balstās minimālā cena).
(180)
Pēc tam ĶV norādīja, ka tas, ka izsolē nebija citu pretendentu “nevar būt pamats pieņēmumam, ka ZIT faktiski nav tikušas izsolītas”. Faktiski secinājums, kas izriet no šiem pierādījumiem, ir pilnībā pretējs. Neraugoties uz lūgumiem, ĶV nav sniegusi pierādījumus kādai zemes izmantošanas tiesību cenai, ko noteica konkurētspējīgā izsolē, un tādējādi šajā procesā valdība nosaka cenu, bet uzņēmums to maksā. Lai gan, lai noteiktu, vai pastāv tirgus sistēma, vairāki pretendenti var nebūt obligāta prasība visos gadījumos, pilnīgs vairāku pretendentu trūkums, kas tika konstatēts attiecībā uz visiem atlasītajiem uzņēmumiem, ir nepārprotama pazīme, ka patiesās tirgus cenas netika maksātas.
(181)
Attiecībā uz gadījumu, kurā viens atlasītais uzņēmums samaksāja 5 CNY par kvadrātmetru vairāk par cenu, ko bija noteikusi valdība, uzņēmums paziņoja Komisijai, ka to šim uzņēmumam lika darīt kompetentā iestāde, lai tas izskatītos pēc procesa, kurā izsole ir notikusi. Tāpēc Komisija nevar ņemt vērā šo faktu kā apstiprinošu pierādījumu tam, ka ĶTR ir zemes izmantošanas tiesību tirgus.
(182)
Tādējādi atlasītie uzņēmumi faktiski samaksāja cenu, ko bija noteikusi ĶV. Kā izklāstīts arī saules enerģijas paneļu regulas 361.-370. apsvērumā, zemes izmantošanas tiesības piešķir par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo salīdzinājumā ar tirgus standartu, kas ir noteikts turpmāk e) iedaļā.
d) Secinājums
(183)
Komisija secina, ka ĶV piešķirtās zemes izmantošanas tiesības ir uzskatāmas par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii) punkta un 3. panta 2. punkta izpratnē, un tā izpaužas kā preču nodrošināšana, kas rada ieguvumus uzņēmumiem. Tā kā izmeklēšanā netika konstatēts funkcionējošs zemes izmantošanas tiesību tirgus ĶTR, ārējs standarts (sk. e) iedaļu turpmāk) liecina, ka summa, ko atlasītie eksportētāji samaksājuši par zemes izmantošanas tiesībām, ir zem tirgus vērtības.
(184)
Šī subsīdija ir specifiska saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta a) un c) apakšpunktu, jo Valsts padomes Lēmumā Nr. 40 paredzēts, ka publiskās iestādes nodrošina zemi atbalstāmām nozarēm, un solārā stikla ražošanas nozare ir viena no tām. Lēmuma Nr. 40 18. pantā skaidri norādīts, ka nozarēm, kas ir “ierobežotas”, zemes izmantošanas tiesības nebūs pieejamas.
(185)
Zemes tirgus ĶTR ir aplūkots arī SVF darba dokumentā, kas apstiprina, ka ZIT piešķiršana Ķīnas nozaru uzņēmumiem neatbilst tirgus nosacījumiem (19).
(186)
ĶV apstrīdēja konstatējumu par specifiskumu, norādot, ka Lēmumā Nr. 40 iekļautos ierobežojumus nevar izmantot, lai pierādītu konkrēta ieguvuma nodrošināšanu. Šis arguments tiek noraidīts, jo Lēmumā Nr. 40 ir paredzēts piešķirt zemes izmantošanas tiesības atbalstāmām nozarēm. Solārā stikla ražošana ir atbalstāma nozare, tādēļ zemes izmantošanas tiesību nodrošināšana solārā stikla ražotājiem ir ietverta Lēmuma Nr. 40 noteikumos.
(187)
Viens atlasītais uzņēmums arī apstrīdēja Komisijas konstatējumus, norādot, ka Ķīnā ir funkcionējošs zemes izmantošanas tiesību tirgus. Tomēr šā uzņēmuma novērtējums par zemes izmantošanas tiesību procesu Ķīnā neļauj izdarīt secinājumu. Uzņēmums tomēr nevarēja pierādīt, ka ZIT tiek novērtētas neatkarīgi; ka tās pārdod neatkarīgā izsolē; ka ZIT cenas konkursa procedūrā nosaka tirgus un ka cenas netiek kropļotas ar valdības atbalstu.
(188)
Pēc tam atlasītais uzņēmums norādīja, ka, neraugoties uz to, ka Komisijai būtu bijis jākonstatē funkcionējoša tirgus esība un tādējādi subsīdijas neesība, Komisijai būtu jāsalīdzina uzņēmuma ZIT ar standartu, proti, ZIT cenām provincē, kurā uzņēmums atrodas. Ņemot vērā Komisijas konstatējumu par to, ka minētajā provincē nav atbilstoša tirgus standarta, šis arguments tika noraidīts.
e) Subsīdijas starpības aprēķināšana
(189)
Ieguvums ir starpība starp samaksāto cenu par zemes izmantošanas tiesībām un atbilstošu ārējo standartu. Tāpat kā saules enerģijas paneļu regulā šis ārējais standarts ir zemes tirgus cena Taivānas, Penhu, Kinmenas un Macu (“Ķīnas Taibeja”) atsevišķā muitas teritorijā.
(190)
Pēc informācijas izpaušanas ĶV apstrīdēja Ķīnas Taibejas kā standarta izmantošanu un lūdza papildu informāciju par to, kādēļ Ķīnas Taibeja ir piemērota. Kā skaidrots saules enerģijas paneļu regulas 467. apsvērumā, Komisija uzskata Ķīnas Taibeju par piemērotu ārējo standartu šādu iemeslu dēļ:
a)
salīdzināms ekonomikas attīstības līmenis, IKP un ekonomikas struktūra Ķīnas Taibejā un lielākajā daļā pilsētu un provinču ĶTR, kur atrodas atlasītie ražotāji eksportētāji;
b)
ĶTR un Ķīnas Taibejas ģeogrāfiskais tuvums;
c)
rūpniecības infrastruktūras lielais īpatsvars Ķīnas Taibejā un daudzās ĶTR provincēs;
d)
ciešas ekonomiskas saites un pārrobežu tirdzniecība starp Ķīnas Taibeju un ĶTR;
e)
lielais iedzīvotāju blīvums daudzās ĶTR provincēs un Ķīnas Taibejā;
f)
zemes gabalu un to darījumu līdzība, kurus izmanto attiecīgā standarta aprēķināšanai Ķīnas Taibejā un ĶTR; un
g)
Ķīnas Taibejai un ĶTR kopīgās demogrāfiskās, valodas un kultūras iezīmes.
(191)
Ņemot vērā visus šos faktorus, Komisija secināja, ka zemes izmantošanas tiesību cenas ĶTR (ja pastāvētu tirgus apstākļi), ko maksāja atlasītie ražotāji eksportētāji, būtu ļoti līdzīgas zemes cenām Ķīnas Taibejā.
(192)
Ja tiktu izmantots ārējais standarts, viens atlasītais uzņēmums šādā gadījumā ierosināja, ka būtu jāņem vērā provinces IKP, kurā tas atradās, un ka standartam būtu jābūt “pašreizējām zemes cenām Ēģiptē, Armēnijā, Gvatemalā, Kongo, Mongolijā vai Indonēzija”, jo šīs valstis bija “līdzīgā attīstības pakāpē”. Šo argumentu noraidīja šādu iemeslu dēļ:
a)
ekonomiskās attīstības līmenis nav vienīgais iepriekš minētais faktors, kādēļ Ķīnas Taibeja ir piemērots standarts;
b)
uzņēmums atsaucās uz provinci, kurā tas atradās, nevis pilsētu, kuras IKP uz vienu iedzīvotāju ir daudz lielāks nekā provincē, kurā šī pilsēta ietilpst; un
c)
izņemot apsvērumu par IKP, uzņēmums nesniedza papildu argumentus, kādēļ citi ārēji standarti būtu bijuši atbilstošāki par Ķīnas Taibeju.
(193)
Vēl viens atlasītais uzņēmums pēc informācijas izpaušanas norādīja, ka Ķīnas Taibejas izmantošana, ievērojot ekonomiskos apstākļus konkrētajā provincē, kurā tas atradās, nav piemērota; tomēr attiecīgais uzņēmums neieteica alternatīvu. Ņemot vērā to, ka trūkst alternatīvu standarta ierosinājumu, tiek apstiprināta Ķīnas Taibejas izmantošana.
(194)
Vidējās zemes cenas Ķīnas Taibejā par 2012. gadu tika iegūtas no Ekonomikas lietu ministrijas Rūpniecības biroja un pielāgotas ar atpakaļejošu datumu attiecībā uz inflāciju un IKP izaugsmi, lai noteiktu standarta zemes cenu katrā kalendāra gadā. Tā kā zemes izmantošanas tiesības ir spēkā 50 gadus un to nolietojums tiek aprēķināts uz šā pamata, IP gūtais ieguvums būs 1/50 no starpības starp standarta cenu un faktiski samaksāto cenu.
(195)
Subsīdijas likme, ko noteica zemes nodrošināšanai par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo (Less than Adequate Remuneration (“LTAR”)), ir šāda:
Zemes nodrošināšana par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo
Uzņēmuma nosaukums
Subsīdijas starpība
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
2,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
8,0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,3 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
7,1 %
10. Secinājums par subsidēšanu
(196)
Komisija saskaņā ar pamatregulas noteikumiem ir aprēķinājusi kompensējamo subsīdiju summas shēmu dalījumā pārbaudītajiem uzņēmumiem un summējusi šos rādītājus, lai aprēķinātu kopējo subsīdijas summu visam uzņēmumam attiecībā uz IP.
(197)
Lai aprēķinātu turpmāk minētās kopējās subsīdiju starpības, Komisija vispirms aprēķināja subsidēšanas procentuālo daļu, kas ir subsīdijas summa kopējā uzņēmuma apgrozījumā. Pēc tam šo procentuālo daļu izmantoja, lai aprēķinātu subsīdiju, kas piešķirta attiecīgā ražojuma eksportam uz Savienību IP.
(198)
Pēc tam tika aprēķināta subsīdijas summa par tāda ražojuma kvadrātmetru, kas IP eksportēts uz Savienību, un turpmāk minētās starpības ir aprēķinātas kā procentuālā daļa no attiecīgā eksporta CIF vērtības uz kvadrātmetru.
(199)
Pēc informācijas izpaušanas ĶV norādīja, ka Komisija, izpaušanas brīdī publicējot subsīdijas starpības, neņēma vērā aprēķinātās dempinga starpības paralēli notiekošajā antidempinga procedūrā un ka tā, aprēķinot nosakāmo maksājumu, aplūkojusi tikai “dubultuzskaites” jautājumu.
(200)
ĶV lūdza gadījumos, kuros konstatēts, ka subsidēšana radīja dempingu, to ņemt vērā starpības aprēķinos un maksājuma aprēķinos.
(201)
Ņemot vērā to, ka pasākumi šajā gadījumā attiecas tikai uz kaitējuma starpību, šāda darbība nemainītu faktiski noteiktos maksājumus. Tādēļ Komisija neuzskatīja, ka ir jāaplūko šo apgalvojumu būtība.
Uzņēmuma nosaukums
Subsīdijas starpība
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
D. KAITĒJUMS
1. Savienības ražošanas nozares un Savienības ražošanas apjoma definīcija
(202)
Pēc procedūras sākšanas pieteicās astoņi ražotāji, kas IP ražoja līdzīgo ražojumu Savienībā. Komisijas rīcībā nav informācijas par citiem līdzīgā ražojuma ražotājiem Savienībā. Tādējādi Komisija uzskata, ka šie astoņi Savienības ražotāji veido Savienības ražošanas nozari pamatregulas 9. panta 1. punkta izpratnē, un turpmāk tekstā tie ir saukti par “Savienības ražošanas nozari”.
(203)
Lai noteiktu Savienības kopējo ražošanas apjomu IP, tika izmantota visa pieejamā informācija par Savienības ražošanas nozari, tostarp sūdzības iesniedzēja sniegtā informācija, makroekonomiskie dati, ko sniegusi Savienības ražošanas nozares apvienība (Glass for Europe), un atlasīto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem. Datus attiecībā uz atlasītajiem ražotājiem pārbaudīja, salīdzinot ar atbildēm uz anketas jautājumiem. Pamatojoties uz to, tika aplēsts, ka IP kopējais ražošanas apjoms Savienībā bija apmēram 21 734 000 m2.
(204)
Pēc informācijas izpaušanas ĶV norādīja uz atšķirībām starp datiem, kas sniegti informācijas izpaušanas dokumentā, un sūdzības datiem, kas attiecas uz Savienības ražošanas nozari. Turklāt ĶV apgalvoja, ka tas liecina par to, ka trūkst objektīvu un ticamu pierādījumu, un ka Komisijas secinājumi ir apšaubāmi.
(205)
ĶV konstatētās atšķirības starp sūdzības datiem un izpaušanas dokumenta datiem radīja apstāklis, ka visi dati, kas attiecas uz atlasītajiem Savienības ražotājiem, tika pārbaudīti uz vietas un vajadzības gadījumā atjaunināti. Tā kā izlase veido 79 % no Savienības ražošanas nozares kopējā pārdošanas apjoma Savienības tirgū, Komisija nevar pieņemt argumentu, ka izmantotie pierādījumi nebija objektīvs un ticams pamats, uz kura Komisija izdarīja savus secinājumus.
2. Attiecīgā Savienības tirgus noteikšana
(206)
Visu atlasīto Savienības ražotāju produkcija nebija paredzēta pašu patēriņam. Tāpēc nebija vajadzības veikt īpašu analīzi par pārdošanas apjomu pašu patēriņam.
3. Patēriņš Savienībā
(207)
Patēriņš Savienībā tika aprēķināts, pamatojoties uz visu Savienības ražotāju kopējo pārdošanas apjomu Savienības tirgū, no kura atņemts to veiktais eksports un pieskaitīts imports no ĶTR un citām trešajām valstīm. Savienības patēriņu aprēķināja, pamatojoties uz sūdzības iesniedzēja un Glass for Europe sniegtajiem datiem, ja iespējams, tos salīdzinot ar atlasīto Savienības ražotāju atbildēm uz anketas jautājumiem.
(208)
Savienības patēriņa dinamika bija šāda:
1. tabula
Savienības patēriņš (1 000 m2)
2009
2010
2011
IP
Kopējais Savienības patēriņš
16 596
28 239
33 993
27 412
Indekss
100
170
205
165
Avots: Glass for Europe, sūdzības iesniedzējs un Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.
(209)
Attiecīgajā periodā no 2009. gada līdz 2011. gadam kopējais Savienības patēriņš palielinājās par 65 %, taču IP salīdzinājumā ar 2011. gadu tas samazinājās. Tomēr patēriņš 2012. gadā saglabājās ievērojami virs 2009. gada līmeņa. Tas galvenokārt ir saistīts ar gatavo izstrādājumu, jo īpaši saules enerģijas moduļu, patēriņa pieaugumu (sk. turpmāk E.2.3. iedaļu).
4. Imports no attiecīgās valsts
4.1. Attiecīgās valsts izcelsmes subsidētā importa apjoms un tirgus daļa
(210)
Tā kā solāro stiklu Savienībā importē, to deklarējot ar KN kodu 7007 19 80 - Citi - Laminēts neplīstošais stikls, kas aptver arī citus ražojumus, uz kuriem šī izmeklēšana neattiecas, Eurostat datus nevarēja izmantot importa apjomu un vērtību noteikšanai. Importa apjomus un vērtības noteica, pamatojoties uz sūdzības iesniedzēja un Glass for Europe sniegtajiem datiem. Attiecīgās valsts izcelsmes subsidētā importa uz Savienību dinamika bija šāda:
2. tabula
Importa apjoms (1 000 m2) un tirgus daļa
2009
2010
2011
IP
ĶTR importa apjoms (1 000 m2)
1 200
2 050
6 150
8 350
Indekss
100
171
513
696
Tirgus daļa
7,2 %
7,3 %
18,1 %
30,5 %
Indekss
100
100
250
421
Avots: Glass for Europe un sūdzības iesniedzējs.
(211)
Attiecīgajā periodā attiecīgā ražojuma subsidētā importa apjoms uz Savienību ievērojami palielinājās - par 596 %. Tāpēc būtiski palielinājās attiecīgā ražojuma ĶTR importa tirgus daļa Savienības tirgū (pieaugums no 7,2 % līdz 30,5 %).
(212)
Savienības patēriņš līdz 2012. gadam arī ir audzis. Neraugoties uz to, ka 2012. gadā Savienības tirgus saruka, Ķīnas ražotāji eksportētāji varēja palielināt kopējo importa apjomu.
(213)
Pēc konstatējumu izpaušanas ĶV apgalvoja, ka Komisija ir izmantojusi pārspīlētus datus un ka Ķīnas eksporta statistika neapšaubāmi liecina par mazāku eksporta apjomu IP salīdzinājumā ar importa apjomu, kas norādīts izpaušanas dokumentā, un lūdza skaidrot, kā minētie apjomi ir aprēķināti.
(214)
Komisija vispirms norāda, ka eksporta statistikas dati, kurus iesniegusi ĶV - tostarp par visu veidu rūdīto stiklu -, ir vairāk nekā 2,5 reizes mazāki par Eurostat statistikas datiem par 2012. gadu KN kodam ex 7007 19 80. Tātad tos nevar uzskatīt par pietiekami ticamiem.
(215)
Komisija pamatoja savus aprēķinus ar sūdzības iesniedzēja un Glass for Europe sniegto informāciju. Šie dati ir pieejami nekonfidenciālajos dokumentos. Komisija pārbaudīja šo informāciju ar pārbaudītiem datiem, kurus sniedza atlasītie ražotāji eksportētāji un citi ražotāji eksportētāji, kas sadarbojās. Kā iepriekš minēts A3.3. iedaļā, ražotāji eksportētāji, kas sadarbojās, aptvēra gandrīz 100 % no solārā stikla reģistrētā eksporta uz Savienību 2012. gadā. Tādēļ Komisijai nav iemesla uzskatīt, ka informācija, uz kuru tā balstīja savus konstatējumus, ir nepareiza. Turklāt ĶV neiesniedza pierādījumus, lai pamatotu savu apgalvojumu.
4.2. Cenas subsidētajam importam no attiecīgās valsts un cenu samazinājums
(216)
Vidējās cenas dinamika subsidētajam importam Savienībā no attiecīgās valsts bija šāda:
3. tabula
Importa cenas (EUR/m2)
2009
2010
2011
IP
ĶTR
6,02
6,10
4,96
4,38
Indekss
100
101
82
73
Avots: sūdzības iesniedzējs un Ķīnas ražotāju eksportētāju atbildes uz anketas jautājumiem.
(217)
Attiecīgā ražojuma vidējā importa cena attiecīgajā periodā samazinājās. Importa vidējā cena IP samazinājās par 27,2 % (no 6,02 EUR/m2 2009. gadā līdz 4,38 EUR/m2 IP).
(218)
Lai noteiktu cenu samazinājumu IP, atlasīto Savienības ražotāju vidējās svērtās pārdošanas cenas pa ražojuma veidiem nesaistītiem pircējiem Savienības tirgū, koriģētas EXW līmenī, tika salīdzinātas ar atlasīto Ķīnas ražotāju importa atbilstošajām vidējām svērtajām CIF cenām pa ražojuma veidiem pirmajam neatkarīgajam pircējam Savienības tirgū, koriģētām uz augšu, proti, 0,40 EUR/m2 muitošanas, pārkraušanas un iekraušanas izmaksām un 3 % importa nodokli. Piemērojot šo korekciju, cena paaugstinājās par 7 līdz 15 % atkarībā no ražojuma kontroles numura, proti, par 11 % vidējo svērto vērtību.
(219)
Šāds cenu salīdzinājums tika veikts darījumiem pa ražojuma veidiem vienā un tajā pašā tirdzniecības līmenī, vajadzības gadījumā, kā minēts iepriekšējā apsvērumā, veicot atbilstīgas korekcijas un atskaitot rabatus un atlaides. Izsakot salīdzinājumu procentos no atlasīto Savienības ražotāju apgrozījuma IP, attiecīgā ražojuma subsidētā importa vidējā svērtā cena uzņēmumiem bija no 10,6 % līdz 26,7 % zem atlasīto Savienības ražotāju cenām.
5. Savienības ražošanas nozares ekonomiskais stāvoklis
(220)
Atbilstoši pamatregulas 8. panta 5. punktam subsidētā importa ietekme uz Savienības ražošanas nozari tika analizēta, novērtējot visus ekonomikas faktorus un rādītājus, kas ietekmē šīs Savienības ražošanas nozares stāvokli attiecīgajā periodā.
(221)
Kā minēts iepriekš A.3.2. iedaļā, lai pārbaudītu iespējamo Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, izmantoja atlasi.
(222)
Lai veiktu kaitējuma analīzi, Komisija nošķīra makroekonomiskos un mikroekonomiskos kaitējuma rādītājus. Pamatojoties uz Glass for Europe datiem un sūdzību, kas attiecas uz visiem Savienības ražotājiem, Komisija analizēja attiecīgā perioda makroekonomiskos rādītājus. Komisija analizēja mikroekonomiskos rādītājus, pamatojoties uz pārbaudītajām atlasīto Savienības ražotāju atbildēm uz anketas jautājumiem.
(223)
Šīs izmeklēšanas nolūkā tika novērtēti šādi makroekonomiskie rādītāji: ražošanas apjoms, ražošanas jauda, jaudas izmantojums, pārdošanas apjoms, tirgus daļa, izaugsme, nodarbinātība, produktivitāte, subsīdijas starpības lielums un atgūšanās no iepriekšējās subsīdijas.
(224)
Tika novērtēti šādi mikroekonomiskie rādītāji: vienības vidējās cenas, vienības izmaksas, darbaspēka izmaksas, krājumi, rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi, ienākums no ieguldījumiem un spēja piesaistīt kapitālu.
(225)
Viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Komisijai nav izdevies veikt kaitējuma analīzi saskaņā ar pamatregulas 8. panta 1. un 4. punktu, jo tā veica kaitējuma analīzi, pamatojoties uz divām atsevišķām un, iespējams, nekonsekventām datu kopām, t. i., makroekonomiskajiem un mikroekonomiskajiem kaitējuma rādītājiem. Turklāt tas apgalvoja, ka iespējamā analīzes nekonsekvence, pamatojoties uz abām datu kopām, rada nopietnas šaubas par kopējās kaitējuma ainas atbilstību, godīgumu un objektivitāti.
(226)
Tā pati persona minēja vairākas iepriekšējās izmeklēšanas, kurās Savienības iestādes esot nekonsekventi definējušas dažādas datu kopas kā makrodatus vai mikrodatus.
(227)
Komisija nepiekrīt šim apgalvojumam. Šī ir metodika, ko piemēro atlases gadījumos, lai analizētu Savienības ražošanas nozares stāvokli un ņemtu vērā ne tikai izlases, bet arī Savienības ražošanas nozares tendences kopumā. Veicot analīzi, tika ņemti vērā visi faktori saskaņā ar pamatregulas 8. panta 4. punktu. Secinājums par kaitējumu izdarīts, ņemot vērā visus minētos faktorus. Tāpēc kaitējuma analīze veikta saskaņā ar pamatregulas 8. panta 1. un 4. punktu.
6. Makroekonomiskie rādītāji
6.1. Ražošanas apjoms, ražošanas jauda un tās izmantojums
(228)
Kopējā ražošanas apjoma, ražošanas jaudas un jaudas izmantojuma dinamika Savienībā attiecīgajā periodā bija šāda:
4. tabula
Ražošanas apjoms, ražošanas jauda un tās izmantojums
2009
2010
2011
IP
Ražošanas jauda (1 000 m2)
39 000
44 611
48 511
54 615
Indekss - 2009. gads
100
114
124
140
Ražošanas apjoms (1 000 m2)
17 540
29 245
31 245
21 734
Indekss
100
167
178
124
Jaudas izmantojums
45 %
66 %
64 %
40 %
Indekss
100
146
143
88
Avots: sūdzības iesniedzējs un Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.
(229)
Savienības ražošanas nozares ražošanas apjoms attiecīgajā periodā palielinājās atbilstīgi patēriņam. Jau attiecīgā perioda sākumā Savienības ražošanas nozarei bija ražošanas jaudas pārpalikums. Pateicoties Savienības patēriņa straujam pieaugumam, līdz 2011. gadam jaudas pārpalikums samazinājās; lai arī tika novērots uzlabojums, tas nebija izteiktāks par Savienības patēriņa pieaugumu. Ražošanas jauda 2012. gadā turpināja palielināties, savukārt patēriņš Savienībā samazinājās. Ražošanas apjoms 2009.-2011. gadā palielinājās un tad IP samazinājās par 30 %. Ņemot vērā esošo jaudu, Savienības ražošanas nozare varētu strauji palielināt ražošanas apjomu, lai apmierinātu lielo Savienības pieprasījuma pieaugumu līdz 2011. gadam. Vienlaikus, reaģējot uz izaugsmi, kas novērota 2009.-2011. gadā, Savienības ražošanas nozare palielināja jaudu, kas daļēji atspoguļojās ražošanas apjomā vien IP. Tā rezultātā IP salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem strauji kritās jaudas izmantojums.
(230)
Lai arī Savienības ražošanas nozare, reaģējot uz augošu pieprasījumu, attiecīgajā periodā palielināja jaudu, Savienības ražošanas nozares ražošanas apjoms pieauga lēnāk nekā patēriņš, un ražošanas jaudas izmantojums pēc būtiska pieauguma attiecīgā perioda pirmajos trijos gados izmeklēšanas periodā samazinājās, kas sakrita ar subsidētā importa lielāku tirgus daļu no attiecīgās valsts un negodīgu konkurenci, ar ko saskārās Savienības ražošanas nozares galvenie klienti lietotāji saules enerģijas paneļu nozarē, ko izraisīja Ķīnas dempinga un subsidēšanas prakse, kas ir noteikta arī šajā nozarē.
6.2. Pārdošanas apjoms un tirgus daļa
(231)
Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoma un tirgus daļas dinamika attiecīgajā periodā bija šāda:
5. tabula
Pārdošanas apjoms un tirgus daļa
2009
2010
2011
IP
Pārdošanas apjoms (1 000 m2)
14 696
25 303
26 556
18 039
Indekss
100
172
181
123
Tirgus daļa
88,6 %
89,6 %
78,1 %
65,8 %
Indekss
100
101
88
74
Avots: Glass for Europe, sūdzības iesniedzējs un Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.
(232)
Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoms attiecīgajā periodā palielinājās par 22,7 %. Tomēr, lai arī Savienības patēriņš palielinājās par 65 %, Savienības ražošanas nozares tirgus daļa samazinājās no 88,6 % 2009. gadā līdz 65,8 % IP, proti, attiecīgajā periodā samazinājums bija par 25,7 %. Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoms palielinājās daudz mazāk nekā subsidētā importa apjoms no attiecīgās valsts. Tāpēc Savienības ražotāji nevarēja pilnībā gūt labumu no patēriņa pieauguma un to tirgus daļa attiecīgajā periodā samazinājās.
6.3. Izaugsme
(233)
Par Savienības ražošanas nozares izaugsmi liecina tās apjoma rādītāji, piemēram, ražošanas un tirgus daļas rādītāji, ja tos salīdzina ar patēriņa dinamiku. Lai arī patēriņš attiecīgajā periodā pieauga, Savienības ražotāju tirgus daļa nepalielinājās atbilstīgi patēriņam. Savienības ražošanas nozares tirgus daļa attiecīgajā periodā samazinājās. Tajā pašā periodā ĶTR importa tirgus daļa pieauga par 321 %. Tas, ka Savienības ražošanas nozare nespēja panākt izaugsmi līdz ar tirgus izaugsmi, kopumā negatīvi ietekmēja tās ekonomisko stāvokli.
6.4. Nodarbinātība un ražīgums
(234)
Nodarbinātības un produktivitātes dinamika attiecīgajā periodā bija šāda:
6. tabula
Nodarbinātība un produktivitāte
2009
2010
2011
IP
Nodarbinātība: pilnslodzes ekvivalents (FTE)
565
792
932
857
Indekss
100
140
165
152
Produktivitāte (1 000 m2/FTE)
31
37
34
25
Indekss
100
119
108
82
Avots: sūdzības iesniedzējs un Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.
(235)
Kopumā nodarbinātība no 2009. gada līdz IP pieauga par 52 %. Tomēr palielinājums notika periodā līdz 2011. gadam, kad tas sasniedza savu augstāko rādītāju - 932 pilnslodzes ekvivalentus (FTE), un pēc tam IP samazinājās līdz 857 FTE. Produktivitāte salīdzinājumā ar 2009. gadu tikai nedaudz palielinājās 2010. un 2011. gadā. Daļēji tas ir saistīts ar to, ka līdzīgā ražojuma ražošana ir lielā mērā automatizēta un tajā iesaistīts neliels darbinieku skaits. Tomēr salīdzinājumā ar 2011. gadu IP tā samazinājās par 24,4 %. Tas bija saistīts ar to, ka ražošanas apjoms tajā pašā periodā samazinājās par aptuveni 30 %, kas negatīvi ietekmēja jaudas izmantojumu.
(236)
Tādējādi nodarbinātība IP samazinājās, ko ietekmēja līdzīgā ražojuma ražošanas apjoma tendences Savienībā IP.
6.5. Subsīdijas starpības lielums un atgūšanās no iepriekšējās subsīdijas
(237)
Visas subsīdijas starpības ievērojami pārsniedz de minimis līmeni. Ņemot vērā importa apjomu un cenas no attiecīgās valsts, faktisko subsīdijas starpību lieluma ietekmi uz Savienības ražošanas nozari var uzskatīt par būtisku.
(238)
Tā kā šī ir pirmā antisubsidēšanas izmeklēšana par attiecīgo ražojumu, atgūšanās no iepriekšējās subsīdijas novērtējuma ziņā nav svarīgs jautājums.
7. Mikroekonomiskie rādītāji
(239)
Kā norādīts iepriekš, mikroekonomiskie rādītāji ir analizēti, balstoties uz atbildēm uz anketas jautājumiem, ko sniedza atlasītie Savienības ražotāji. Lielākā daļa atlasīto Savienības ražotāju veica sākotnējos ieguldījumus un sāka ražot līdzīgo ražojumu 2009. gadā. Lai gan lielākā daļa atlasīto Savienības ražotāju arī pirms tam nodarbojās ar uzņēmējdarbību stikla ražošanas nozarē, visiem uzņēmumiem bija jāiegulda iekārtās solārā stikla ražošanai, kas pilnībā atšķiras no parastā stikla ražošanas iekārtām, jo stikla tīrība un dzelzs saturs un tā vispārējā kvalitāte ir ļoti atšķirīga. Turklāt stikls ir jārūda, kas nav jādara ar parasto stiklu. Visbeidzot, tiek pievienots arī pārklājums. Tādējādi visus turpmāk analizētos rādītājus lielā mērā ir ietekmējis šis darbības sākuma posms 2009. gadā. Lai parādītu attīstības tendences bez atlasīto uzņēmumu darbības sākšanas posma kropļojošas ietekmes, ir norādīti arī 2010. gada indeksi.
7.1. Cenas un cenu ietekmējoši faktori
(240)
Atlasīto Savienības ražotāju vidējās pārdošanas cenas nesaistītiem pircējiem Savienībā attiecīgajā periodā mainījās šādi:
7. tabula
Vidējās pārdošanas cenas Savienībā
2009
2010
2011
IP
Vidējā vienības pārdošanas cena Savienības tirgū (EUR/m2)
10,64
9,07
8,91
8,20
Indekss - 2009. gads
100
85
84
77
Indekss - 2010. gads
117
100
98
90
Vienības ražošanas izmaksas (EUR/m2)
13,13
8,38
8,44
9,34
Indekss - 2009. gads
100
64
64
71
Indekss - 2010. gads
157
100
101
112
Avots: Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.
(241)
Vienības pārdošanas cenas attiecīgajā periodā pastāvīgi samazinājās, bet cenu samazinājums bija īpaši izteikts IP, kad tās samazinājās par 7,9 % salīdzinājumā ar 2011. gadu, par 9,5 % salīdzinājumā ar 2010. gadu un par 23 % salīdzinājumā ar 2009. gadu. Savienības ražotāju pārdošanas cenu samazinājums bija lēnāks nekā importēto ražojumu cenu samazinājums no attiecīgās valsts. Piemēram, Ķīnas cenu samazinājums bija par 11 % 2011.-2012. gadā, savukārt Savienības cenu samazinājums tajā pašā periodā - par 8 %.
(242)
Neraugoties uz lielo atšķirību starp Savienības ražošanas nozares vidējo vienības pārdošanas cenu un Ķīnas izcelsmes importa cenām, kā paskaidrots iepriekš D.4.2. iedaļā, reālais cenu samazinājums, salīdzinot pa ražojuma veidiem, izmeklēšanas periodā bija daudz izteiktāks, t. i., no 10,6 % līdz 26,7 %. Tas ir saistīts ar faktu, ka atlasītie Ķīnas ražotāji eksportētāji neeksportēja visus ražojuma veidus, ko ražoja Savienības ražošanas nozare.
(243)
Pēc informācijas izpaušanas ĶV apgalvoja, ka Komisija, izvērtējot Ķīnas vidējās cenas, nav ņēmusi vērā tādu ražojuma veidu atšķirības, kurus eksportēja Ķīnas ražotāji eksportētāji un ko tirgoja Savienības ražotāji. Pieminot to, ka pastāvēja liela atšķirība starp Savienības ražošanas nozares vidējo pārdošanas cenu un Ķīnas ražotāju eksportētāju vidējo pārdošanas cenu, fakti tiekot sagrozīti, jo pastāvēja starpība starp Savienības pārdošanas cenām un Ķīnas importa cenām.
(244)
Kā norādīts iepriekš, Komisija sniedza detalizētu salīdzinājumu pa ražojuma veidiem attiecībā uz cenu samazinājumu, kas neapšaubāmi ir daļa no kaitējuma analīzes. Turklāt tajā tika skaidri norādīts uz atšķirību iemeslu - faktu, ka Savienības ražošanas nozare ražoja ne visus ražojuma veidus, ko ražoja Ķīnas ražotāji eksportētāji. Līdz ar to nevar apgalvot, ka Komisija sniedza maldinošu un sagrozītu faktu izklāstu.
(245)
Vienības ražošanas izmaksas no 2011. gada līdz IP palielinājās par vairāk nekā 10 %, bet laikā no 2010. līdz 2011. gadam saglabājās relatīvi stabilas. Kopumā no 2009. gada līdz 2011. gadam ražošanas izmaksas mainījās atbilstoši pārdošanas cenu tendencēm. Vienības ražošanas izmaksu pieaugums 2012. gadā bija saistīts ar ražošanas apjoma samazinājumu.
(246)
ĶV arī apgalvoja, ka vidējo vienības pārdošanas cenu attiecīgajā periodā cita starpā ietekmēja ražošanas efektivitāte. Turklāt vienības ražošanas izmaksu palielinājumu 2012. gadā neesot izraisījis ražošanas apjoma kritums, bet ražošanas jaudas palielinājums.
(247)
Patiešām 2009.-2011. gadā panāktie efektivitātes uzlabojumi izraisīja vienības ražošanas izmaksu samazinājumu, tādējādi veicinot vienības pārdošanas cenas samazinājumu. Tomēr Komisija konstatēja, ka vidējās pārdošanas cenas līmenis IP samazinājās vairāk nekā vidējās vienības ražošanas izmaksas, aptverot tikai 88 % no tām. Vienlaikus atlasīto uzņēmumu ražošanas jaudas palielinājums nevarēja izraisīt vienības ražošanas izmaksu palielinājumu. To ražošanas jauda 2011.-2012. gadā palielinājās vien par 2,6 %, savukārt vidējās vienības ražošanas izmaksas tajā pašā periodā palielinājās par 10,6 %. Līdz ar to šie apgalvojumi tiek noraidīti.
7.2. Darbaspēka izmaksas
(248)
Atlasīto Savienības ražotāju vidējo darbaspēka izmaksu dinamika attiecīgajā periodā bija šāda:
8. tabula
Vidējās darbaspēka izmaksas vienam darbiniekam
2009
2010
2011
IP
Vidējās darbaspēka izmaksas vienam darbiniekam (EUR)
45 232
44 503
48 288
50 615
Indekss - 2009. gads
100
98
107
112
Indekss - 2010. gads
102
100
109
114
Avots: Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.
(249)
No 2009. gada līdz IP vidējās darbaspēka izmaksas vienam darbiniekam nepārtraukti palielinājās - kopumā par 12 %. Tomēr būtiskākais palielinājums, t. i., par 4,8 %, notika no 2011. gada līdz IP. Darbaspēka izmaksu kopējais pieaugums daļēji ir skaidrojams ar dažu Savienības ražotāju izmaksām, kas radušās saistībā ar ražotņu dīkstāvi no 2011. gada līdz IP, citiem vārdiem sakot, neraugoties uz to, ka darbinieki faktiski nestrādāja, tiem vajadzēja maksāt atalgojumu.
7.3. Krājumi
(250)
Atlasīto Savienības ražotāju krājumu apjoma dinamika attiecīgajā periodā bija šāda.
9. tabula
Krājumi
2009
2010
2011
IP
Krājumi perioda beigās (1 000 m2)
1 540
1 875
1 657
1 778
Indekss - 2009. gads
100
122
108
115
Indekss - 2010. gads
82
100
88
95
Avots: Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.
(251)
Krājumi no 2011. gada līdz IP palielinājās par 7,3 % un no 2009. gada līdz IP - par 15 %, bet 2010.-2011. gadā tie samazinājās par 11,6 %.
(252)
Pēc informācijas izpaušanas ĶV apgalvoja, ka krājumu tendencēm nav nozīmes, jo to pieaugums absolūtā un relatīvā izteiksmē nebija vērā ņemams.
(253)
Ņemot vērā cenu tendences, no ražotāja viedokļa nav racionāli glabāt lielus krājumus, jo to vērtība strauji samazinās. Tādējādi varētu sagaidīt, ka Savienības ražotāji glabā ierobežotus līdzīgā ražojuma krājumus. Tāpēc līdzīgā ražojuma krājumu pieaugums no 2011. gada līdz IP - lai arī ierobežots - ir būtisks rādītājs, nosakot, vai Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums. Lielais krājumu daudzums absolūtā izteiksmē 2010. gadā jāaplūko, ņemot vērā to, ka pārdošanas apjoms šajā gadā bija daudz lielāks nekā IP.
7.4. Rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi, ienākums no ieguldījumiem un spēja piesaistīt kapitālu
(254)
Atlasīto Savienības ražotāju rentabilitātes, naudas plūsmas, ieguldījumu un ienākuma no ieguldījumiem dinamika attiecīgajā periodā bija šāda:
10. tabula
Rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi un ienākums no ieguldījumiem
2009
2010
2011
IP
Rentabilitāte
20,3 %
8,3 %
8,2 %
14,5 %
Indekss - 2009. gads
100
241
240
129
Indekss - 2010. gads
244
100
99
174
Naudas plūsma (EUR 1 000)
21 550
29 574
33 425
6 200
Indekss - 2009. gads
100
337
355
229
Indekss - 2010. gads
-73
100
113
21
Ieguldījumi (EUR 1 000)
46 087
18 230
7 633
10 712
Indekss - 2009. gads
100
40
17
23
Indekss - 2010. gads
253
100
42
59
Ienākums no ieguldījumiem
6,9 %
9,6 %
13,3 %
11,5 %
Indekss - 2009. gads
100
339
393
66
Indekss - 2010. gads
72
100
139
- 120
Avots: Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.
(255)
Atlasīto Savienības ražotāju rentabilitāte tika noteikta, tīro peļņu pirms nodokļu nomaksas no līdzīgā ražojuma pārdošanas nesaistītiem pircējiem Savienībā izsakot procentos no šādas pārdošanas apgrozījuma.
(256)
Lielākā daļa atlasīto Savienības ražotāju 2009. gadā cieta zaudējumus, kas, kā iepriekš paskaidrots D.7. iedaļā, galvenokārt ir saistīts ar to, ka šajā laikā minētie uzņēmumi sāka ražot līdzīgo ražojumu. 2010. gadā vidējā peļņa jau bija 8,31 %. Pēc tam 2011. gadā rentabilitāte nedaudz samazinājās, kad sāka palielināties subsidētā importa apjoms. Visbeidzot, IP ražošanas nozare cieta būtiskus zaudējumus, t. i., tika novērots samazinājums par 276,6 % salīdzinājumā ar 2011. gadu.
(257)
Naudas plūsma, kas ir atlasīto Savienības ražotāju spēja pašfinansēt savu darbību, no 2011. gada līdz IP guva izteikti negatīvu tendenci, sarūkot par 81 %. No 2010. gada tā pakāpeniski palielinājās un attiecīgajā periodā kopumā pieauga.
(258)
Ienākums no ieguldījumiem tika izteikts kā peļņa procentos no ieguldījumu uzskaites neto vērtības.
(259)
10. tabulā parādīts, ka pēc darbības sākšanas posma 2009. gadā, kad ražošanas nozare veica lielus ieguldījumus līdzīgā ražojuma ražošanā, ieguldījumi no 2009. līdz 2011. gadam nepārtraukti samazinājās, un tad IP tie pieauga. Tomēr ieguldījumi IP palika zemā līmenī salīdzinājumā ar 2009. gada līmeni. IP veiktie ieguldījumi lielākoties saistīti ar pētniecību un izstrādi, kā arī ar ražošanas tehnoloģiju un procesu uzlabošanu un uzturēšanu, lai uzlabotu efektivitāti. Jo īpaši ražošanas nozare ieguldīja līdzekļus jaunos ražojuma veidos, kas tajā pašā laikposmā netika importēti no ĶTR un kas saistīti ar būtiskiem ieguldījumiem pētniecībā un inovācijā.
(260)
Turpretim ienākums no ieguldījumiem no 2009. līdz 2012. gadam samazinājās par 34 %. Tomēr pirms IP tas pastāvīgi pieauga - no 2009. gada līdz 2011. gadam tas palielinājās par 293 %, bet IP salīdzinājumā ar 2011. gadu tas samazinājās par 186 %. 2012. gada samazinājums ir loģiskas sekas tam, ka Savienības ražošanas nozare IP cieta zaudējumus.
(261)
Attiecībā uz spēju piesaistīt kapitālu tika konstatēts, ka Savienības ražošanas nozares spēja piesaistīt līdzekļus, veicot darījumus ar līdzīgo ražojumu, pastāvīgi pasliktinājās, un attiecīgi pasliktinājās Savienības ražošanas nozares finanšu stāvoklis.
8. Secinājums par kaitējumu
(262)
Savienības ražošanas nozares stāvokļa analīze liecina par acīmredzamu visu galveno kaitējuma rādītāju lejupejošu tendenci. Attiecīgajā periodā patēriņš kopumā palielinājās un palielinājās arī kopējais ražošanas apjoms. Lai arī pārdošanas apjoms palielinājās, Savienības ražošanas nozares tirgus daļa IP saruka, jo patēriņš attiecīgajā periodā pieauga straujāk. Vidējā pārdošanas cena attiecīgajā periodā strauji samazinājās, nelabvēlīgi ietekmējot visus finanšu rādītājus, piemēram, rentabilitāti, naudas plūsmu, ienākumu no ieguldījumiem un spēju piesaistīt kapitālu.
(263)
Attiecīgajā periodā kopējais Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoms palielinājās. Tomēr līdz ar Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoma palielināšanos ievērojami samazinājās vidējā pārdošanas cena, kā arī Savienības ražošanas nozares tirgus daļa.
(264)
Ņemot vērā iepriekš minēto, izmeklēšanā tika apstiprināts, ka Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenas ir zemākas par ražošanas izmaksām, tādējādi tās nelabvēlīgi ietekmē Savienības ražošanas nozares rentabilitāti, kas IP kļuva ļoti negatīva.
(265)
Tomēr ražošanas jaudas attīstības tendences no 2009. gada līdz IP bija pozitīvas. Turklāt, lai gan ieguldījumu apjoms no 2009. gada līdz IP kritās, no 2011. gada līdz IP tas palielinājās. Skaidrojums ir šāds: kā izklāstīts iepriekš D.7.4. iedaļā, atlasītie uzņēmumi turpināja ieguldīt līdzīgajā ražojumā, cita starpā koncentrējoties uz tādiem ražojuma veidiem tirgus nišās, kuri vēl netika eksportēti no attiecīgās valsts un kuri saistīti ar būtiskiem ieguldījumiem pētniecībā un inovācijā. Vienlaikus ir skaidrs, ka Savienības ražošanas nozarei jāspēj arī saražot un pārdot lielus vienkāršāku ražojumu apjomus (kuri patlaban konkurē ar subsidētu importu no ĶTR), lai samazinātu nemainīgās izmaksas un gūtu apjomradītus ietaupījumus.
(266)
Pēc informācijas izpaušanas ĶV apgalvoja, ka Komisijas veiktais novērtējums ir nekonsekvents, jo Komisija ir norādījusi, ka ieguldījumi lielākoties veikti pētniecībā un izstrādē, vienlaikus apgalvojot, ka, sagaidot pieprasījuma pieaugumu, jauda IP tika palielināta. Šie apgalvojumi nav konsekventi, bet papildinoši - ieguldījumi jaunā ražojuma veidos tajā pašā periodā neizbēgami izraisa jaudas palielinājumu. Turklāt, lai arī šie ieguldījumi patiešām palielināja Savienības ražošanas nozares izmaksas, tie ir arī svarīgs indikators, ka nozare dara visu iespējamo, lai saglabātu konkurētspēju.
(267)
Tāpēc var secināt, ka Savienības ražošanas nozarei IP ne tikai ir nodarīts būtisks kaitējums, bet tā arī aktīvi meklējusi iespējas mazināt tādas situācijas ietekmi, kurā jākonkurē ar attiecīgā ražojuma subsidēto importu, izstrādājot inovatīvus ražojumus, kuri vēl netiek importēti no attiecīgās valsts.
(268)
Ņemot vērā iepriekš minēto, tiek secināts, ka Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums pamatregulas 8. panta 5. punkta izpratnē.
E. CĒLOŅSAKARĪBA
(269)
Saskaņā ar pamatregulas 8. panta 6. un 7. punktu tika pārbaudīts, vai subsidētais imports no attiecīgās valsts ir nodarījis kaitējumu Savienības ražošanas nozarei tādā līmenī, ko var uzskatīt par būtisku. Lai uz subsidēto importu neattiecinātu citu faktoru izraisītu iespējamo kaitējumu, kas nav subsidētais imports, bet kas vienlaikus varēja nodarīt kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, tika izvērtēti arī šādi zināmie faktori.
1. Subsidētā importa ietekme
(270)
Izmeklēšanā atklājās, ka subsidētais imports attiecīgajā periodā ļoti būtiski palielinājās, tā apjomam ievērojami pieaugot par 596 % un tā tirgus daļai - par 366 %. Tādējādi ir apstiprināts, ka attiecīgā ražojuma importa apjoms un tirgus daļa attiecīgajā periodā krasi palielinājās. Subsidētā importa palielināšanās un Savienības ražošanas nozares tirgus daļas zaudēšana acīmredzami notika vienā un tajā pašā laikā. Citiem vārdiem sakot, imports pieauga ievērojami ātrāk nekā Savienības tirgus, un Savienības ražotāji zaudēja tirgus daļu Ķīnas subsidētajam importam. Kā minēts iepriekš D.4.2. iedaļā, izmeklēšanā arī konstatēts, ka subsidētā importa cenas IP bija ievērojami zemākas nekā Savienības ražošanas nozares cenas.
(271)
Izmeklēšanā konstatēts, ka subsidētā importa cenas attiecīgajā periodā samazinājās par 27,2 %, kas izraisīja vēl lielākas atšķirības starp Savienības ražotāju un ražotāju eksportētāju cenām. Šāda ievērojama cenu spiediena apstākļos Savienības ražošanas nozare pielika ievērojamas pūles, lai samazinātu ražošanas izmaksas. Tomēr, neraugoties uz šiem centieniem, Ķīnas izcelsmes importa ārkārtīgi zemā cenu līmeņa dēļ Savienības ražošanas nozare bija spiesta vēl vairāk samazināt savu pārdošanas cenu līdz nerentablam līmenim. Pēc darbības sākšanas posma 2009. gadā Savienības ražotāji 2010. un 2011. gadā sasniedza stabilu peļņas līmeni. Tomēr IP Savienības ražotāji cieta būtiskus zaudējumus.
(272)
Pēc informācijas izpaušanas vairākas ieinteresētās personas apstrīdēja Komisijas secinājumu par cēloņsakarību starp Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu un subsidēto importu no ĶTR. Tās apgalvoja, ka nebija laika sakritības starp kaitējumu un pieaugošo importa apjomu no attiecīgās valsts. Tas ir saistīts ar to, ka 2009.-2011. gadā Ķīnas importa apjoms ievērojami palielinājies. Turklāt Ķīnas importa vidējā cena 2011. gadā bija 4,96 EUR/m2, kas ir tuvu 2012. gada līmenim (4,38 EUR/m2).
(273)
Tās pašas ieinteresētās personas apgalvoja, ka secinājums par to, ka Savienības ražošanas nozarei nodarītais kaitējums ir saistāms ar Ķīnas importu 2012. gadā ir pretrunā Komisijas konstatējumiem, ka Ķīnas importam nebija negatīvas ietekmes iepriekšējā gadā, lai gan vidējā importa cena bija ļoti līdzīga.
(274)
Ieinteresētās personas arī apgalvoja, ka laika sakritību starp nodarīto būtisko kaitējumu un subsidēto Ķīnas importu nevar izvērtēt, pamatojoties uz visu attiecīgo periodu no 2009. gada līdz IP beigām, neņemot vērā intervences tendences, kas novērotas šajā periodā.
(275)
No attiecīgā perioda sākuma līdz IP beigām imports palielinājās par 596 %, bet tā tirgus daļa - par 321 %. Importa cenas attiecīgajā perioda samazinājās par 27,2 %.
(276)
Patiešām, neraugoties uz lielo importa pieaugumu no ĶTR jau 2011. gadā, Savienības ražošanas nozares peļņa 2011. gadā bija tikai nedaudz zemāka nekā 2010. gadā. Tomēr Savienības solārā stikla patēriņš 2011. gadā būtiski palielinājās, proti, par 20,4 % 2010.-2011. gadā, savukārt imports no ĶTR tajā pašā periodā palielinājās par 150 %. Lai arī patēriņš patiešām samazinājās nedaudz vairāk par 19 %, Ķīnas importa apjoms IP palielinājās arvien vairāk - par vairāk nekā 35 %. Tas skaidri liecina par laika sakritību starp Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu IP un subsidētā importa no Ķīnas straujo pieaugumu. Turklāt loģiski ir arī tas, ka paiet zināms laiks, līdz ir pamanāma lielāka subsidētā importa apjoma negatīvā ietekme uz Savienības ražotājiem (piemēram, klientu zaudējums, ienākumu no ieguldījumiem un naudas plūsmas samazinājums utt.). Tāpēc šis apgalvojums tiek noraidīts.
(277)
Komisija arī analizēja intervences tendences attiecīgajā periodā. Tas, ka 2011. gadā Savienības ražošanas nozare vēl bija rentabla, lai arī Ķīnas imports šajā gadā jau bija pieaudzis, neietekmē secinājumu, ka IP bija laika sakritība starp Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu un pastāvīgu Ķīnas subsidētā importa pieaugumu.
(278)
IP, lai gan patēriņš samazinājās par nedaudz vairāk nekā 19 %, Ķīnas ražotāji eksportētāji:
a)
par 12,4 procentpunktiem salīdzinājumā ar 2011. gadu palielināja tirgus daļu; savukārt Savienības ražošanas nozares tirgus daļa samazinājās par 12,3 procentpunktiem;
b)
par vairāk nekā 35 % palielināja importa apjomu salīdzinājumā ar 32 % pārdošanas apjoma samazinājumu, ko piedzīvoja Savienības ražošanas nozare; un
c)
par vairāk nekā 10 % vēl vairāk samazināja jau tā zemās eksporta cenas, nodrošinot cenu, kas par 26,7 % bija zemāka par Savienības ražošanas nozares cenu, tādējādi sekmējot Savienības ražošanas nozares zaudējumus IP.
(279)
Pamatojoties uz iepriekš izklāstīto analīzi, Komisija secina, ka tāda subsidētā importa esība, kura cenas bija pastāvīgi zemākas par Savienības ražošanas nozares cenām, un tā tirgus daļas lielais pieaugums nodarīja būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.
2. Citu faktoru ietekme
2.1. Imports no trešām valstīm
(280)
Importa apjoma no citām trešām valstīm dinamika attiecīgajā periodā bija šāda:
11. tabula
Imports no trešām valstīm (1 000 m2)
Trešās valstis
2009
2010
2011
IP
Apjoms (m2)
700
886
1 287
1 023
Indekss
100
127
184
146
Tirgus daļa
4,2 %
3,1 %
3,8 %
3,7 %
Indekss
100
74
90
88
Vidējā cena EUR/m2
10,50
10,09
9,60
8,40
Indekss
100
96
91
80
Avots: Glass for Europe un sūdzības iesniedzējs.
(281)
Importa apjoms no citām trešām valstīm attiecīgajā periodā palielinājās par 46 %, kas atbilda Savienības patēriņa pieaugumam. Tā tirgus daļa IP salīdzinājumā ar 2011. gadu (3,7 %) nedaudz samazinājās, bet kopumā attiecīgajā periodā saglabājās stabila. Turcija ir otrā lielākā eksportētājvalsts pēc ĶTR; tai seko Indija.
(282)
Pieejamā informācija par importu no visām trešajām valstīm liecina, ka vidējā importa cena bija augstāka nekā vidējā Ķīnas izcelsmes importa cena. Tas attiecas arī uz vienības cenu konkrētiem attiecīgā ražojuma veidiem. No otras puses, trešo valstu izcelsmes vidējā importa cena bija līdzīga vai augstāka nekā Savienības ražošanas nozares vidējā cena.
(283)
Ņemot vērā zemo kopējo importa apjomu un tā tirgus daļu no trešajām valstīm, kā arī tā cenu līmeni, Komisija secina, ka imports no trešajām valstīm nevarēja pārtraukt cēloņsakarību starp subsidēto importu un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
2.2. Savienības ražošanas nozares eksporta rādītāji
(284)
Atlasīto Savienības ražotāju eksporta apjoma dinamika attiecīgajā periodā bija šāda:
12. tabula
Atlasīto Savienības ražotāju eksporta rādītāji
2009
2010
2011
IP
Eksporta pārdošanas apjoma vērtība (EUR 1 000)
19 313
19 814
27 419
7 001
Indekss
100
103
142
36
Eksporta pārdošanas apjoms (1 000 m2)
1 460
1 713
2 708
760
Indekss
100
117
185
52
Vidējā cena EUR/m2
13,22
11,56
10,12
9,21
Indekss
100
87
77
70
Avots: Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.
(285)
Atlasīto Savienības ražotāju eksporta pārdošanas apjoms no 2009. līdz 2011. gadam palielinājās, bet IP pēkšņi saruka - par 74 % vērtības un par 71,9 % apjoma izteiksmē. Pamatojoties uz atlasīto Ķīnas eksportētāju atbildēm, tas visticamāk ir saistīts ar ļoti zemajām Ķīnas eksporta cenām Savienības ražošanas nozares galvenajos eksporta tirgos (proti, ASV, Kanāda).
(286)
Atlasīto Savienības ražotāju eksporta pārdošanas apjoms 2009. gadā (darbības sākšanas posmā) veidoja 20 % no to kopējā pārdošanas apjoma, 2010. gadā - 11 % un 2011. gadā, kad sasniegts augstākais punkts, - tikai 14 %. 2012. gadā novērots turpmākais samazinājums par 5 %.
(287)
Savienības tirgus ir viens no lielākajiem pasaulē un ir svarīgākais tirgus Savienības ražošanas nozarei (nevis trešo valstu tirgi). Turklāt solārais stikls ir relatīvi smags un trausls, kas rada papildu izmaksas, pārvadājot to lielākos attālumos (saplīšanas un korozijas riska dēļ). Izmeklēšanā arī apstiprinājies, ka sliktāks eksporta sniegums lielākoties saistīts ar konkurenci ar lēto Ķīnas eksportu arī trešo valstu tirgos. Tādēļ Komisija nevar secināt, ka sliktāks atlasīto Savienības ražotāju eksporta sniegums pārtrauc cēloņsakarību starp subsidēto importu un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
(288)
Pēc informācijas izpaušanas vairākas ieinteresētās personas apstrīdēja Komisijas konstatējumus par to, ka atlasīto Savienības ražotāju eksporta pārdošanas apjoma samazinājums IP visticamāk bija saistīts ar ļoti zemām Ķīnas eksporta cenām uz Savienības ražošanas nozares būtiskākajiem eksporta tirgiem (proti, ASV, Kanāda). Tās uzskatīja, ka šis secinājums nav pamatots, jo Ķīnas eksports bija tirgū arī 2011. gadā, un tādējādi netika pamatots, kādēļ ietekme bija vērojama vien 2012. gadā. Turklāt tās uzskatīja, ka patiesais iemesls mazam eksporta pārdošanas apjomam bija tas, ka Savienības ražošanas nozare nebija konkurētspējīga, un, pasaules tirgus cenām samazinoties, Savienības ražošanas nozare nespēja saglabāt savu konkurētspēju. Līdz ar to ieinteresētās personas apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozares eksporta pārdošanas apjoma samazinājums IP vēl vairāk veicinājis nodarīto kaitējumu.
(289)
Komisija noraida šos apgalvojumus šādu iemeslu dēļ. Savienības nevis trešo valstu tirgus joprojām ir galvenais Savienības ražošanas nozares tirgus. Arī papildu izmaksas, kas radušās, pārvadājot preces lielākos attālumos (saplīšanas un korozijas riska dēļ), var tikt kompensētas vien tad, ja cenu līmenis trešās valstīs ir pietiekami augsts. Tas, šķiet, nav attiecināms uz šo gadījumu. Vēl jo vairāk, pamatojoties uz informāciju, kas ir Komisijas rīcībā un ko ieguva atbildēs uz anketas jautājumiem, kuras sniedza atlasītie ražotāji eksportētāji, Ķīnas eksporta cenas uz Savienības ražošanas nozares būtiskākajiem eksporta tirgiem patiešām bija ļoti zemas, un IP salīdzinājumā ar 2011. gadu tās samazinājās vēl vairāk Tas liecina, ka Eiropas Savienības ražošanas nozares eksporta sniegums galvenokārt ir saistīts ar arvien zemākām Ķīnas eksporta cenām trešo valstu tirgos (kā apstiprināts izmeklēšanā).
(290)
Tās pašas personas arī apgalvoja, ka izmeklēšana attiecās uz Savienības tirgu un tajā neesot izvērtēta iespējamā negodīgā cenu veidošana trešo valstu tirgos.
(291)
Turklāt ES iestāžu konstatējumi, pat pieņemot, ka tie ir pareizi, esot attiecinājuši citu faktoru radīto kaitējumu subsidētajam importam uz Savienību. Tādējādi eksports par zemām cenām jeb subsidēts Ķīnas eksports uz trešajām valstīm nebija subsidēts imports ES, un kā tāds tas ir kvalificējams kā cits faktors, kura kaitējumu radošo ietekmi nevar attiecināt uz subsidēto importu.
(292)
Komisija noraida šo apgalvojumu. Tā nepārbaudīja, vai ĶTR importa cenas uz trešām valstīm ir par dempinga cenām un/vai subsidētas. Pamatojoties uz eksporta cenām uz trešām valstīm, ko iesniedza atlasītie ražotāji eksportētāji, Komisija vien noteica, ka šīs cenas pēdējos gados pastāvīgi samazinājās.
(293)
Tādā pašā garā kā atsevišķu faktoru Komisija analizēja ĶTR importa cenu samazinājumu trešajās valstīs un neattiecināja to uz subsidēto importu Savienībā. Šo faktu izmantoja vien kā iespējamo skaidrojumu Savienības ražošanas nozares eksporta apjoma samazinājumam uz būtiskākajiem trešo valstu tirgiem tādā kontekstā, ka šie tirgi nav un nav bijuši Savienības ražošanas nozares būtiskākie noieta tirgi. Pat 2010. un 2011. gadā, kad gūti labākie rezultāti, vairāk nekā 85 % Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoma pārdots Savienības tirgū.
(294)
Tādēļ Komisija secina, ka sliktāks atlasīto Savienības ražotāju eksporta sniegums nepārtrauc cēloņsakarību starp subsidēto importu un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
2.3. Patēriņa un jaudas dinamika
(295)
Kā minēts iepriekš D.3. iedaļā, patēriņš Savienībā no 2009. gada līdz IP palielinājās par 65 %. Augstāko punktu tas sasniedza 2011. gadā, kad salīdzinājumā ar 2009. gadu tas palielinājās par 105 %. Tomēr Savienības ražošanas nozare nevarēja pilnībā izmantot augošo patēriņu savā labā. Tās kopējais pārdošanas apjoms līdz 2011. gadam ievērojami palielinājās, bet auga lēnāk nekā tirgus. Pēc tam IP tas kopumā samazinājās. Savienības ražošanas nozares tirgus daļa attiecīgajā periodā pastāvīgi samazinājās - par 25,7 % IP salīdzinājumā ar 2009. gadu (-15,8 % salīdzinājumā ar 2011. gadu). Savukārt Ķīnas tirgus daļa un pārdošanas apjoms strauji pieauga pat tad, kad patēriņš no 2011. gada līdz IP samazinājās, kā rezultātā no 2011. gada līdz IP tā palielinājās par 68,4 % un visā periodā kopumā - par 321 %. Ķīnas imports attiecīgajā periodā pieauga par 596 %.
(296)
Tā kā Savienības patēriņš attiecīgajā periodā pieauga, tā dinamika ir tāda, kas pastiprina cēloņsakarību starp pieaugošo subsidēto importu un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu; pats par sevi tas nav radījis kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Turklāt pat IP, kad patēriņš samazinājās, Ķīnas subsidētā importa tirgus daļa palielinājās, kaitējot Savienības ražošanas nozarei.
(297)
Pēc informācijas izpaušanas vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu izraisījis patēriņa samazinājums Savienībā. Tas esot vienīgais faktors, kas 2012. gadā samazinājās pirmo reizi un ar ko var pamatoti saistīt kaitējumu, turpretī Ķīnas imports jau bija pieejams tirgū 2011. gadā par cenām, kas ir salīdzināmas ar 2012. gada cenām.
(298)
Patiešām 2012. gadā salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem patēriņš samazinājās. Taču Komisijas veiktā analīze sākas perioda sākumā 2009. gadā līdz IP beigām un šajā periodā Savienības patēriņš kopumā palielinājās par 65 %. Attiecīgajā periodā Savienības ražošanas nozares tirgus daļa pastāvīgi un ievērojami samazinājās, t. i., kopumā par 25,7 %, turpretī Ķīnas importa tirgus daļa palielinājās par 321 %. Ķīnas imports attiecīgajā periodā pieauga par 596 %.
(299)
Turklāt Savienības patēriņš IP joprojām bija salīdzināmā līmenī kā 2010. gadā, bet, kā redzams iepriekš 10. tabulā, 2010. gadā Savienības ražošanas nozare guva pieņemamu peļņu. Tādējādi patēriņa samazinājums Savienībā IP pats par sevi nevarējis izraisīt Savienības ražošanas nozares zaudējumus IP. Turklāt Savienības ražošanas nozares tirgus daļa 2010.-2012. gadā samazinājās par 26,6 %, turpretī Ķīnas importa tirgus daļa tajā pašā periodā palielinājās par 318 %. Visbeidzot, ja patēriņa samazinājums IP būtu nodarījis kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, šim samazinājumam vajadzētu ietekmēt arī importu no Ķīnas. Tomēr šajā gadījumā tas tā nav. Gluži pretēji - Ķīnas imports IP būtiski palielinājās apjoma un tirgus daļas izteiksmē.
(300)
Ņemot vērā iepriekš izklāstītos apsvērumus, Komisija noraida šo apgalvojumu. Tāpēc Komisija secina, ka patēriņa samazinājums IP nevarēja pārtraukt cēloņsakarību starp subsidētu importu un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
(301)
Attiecībā uz Savienības ražošanas nozares ražošanas jaudu, kā izklāstīts 4. tabulā, tās palielinājums nepārprotami bija saistīts ar patēriņa pieauguma tendenci Savienībā, kas novērota līdz 2011. gada beigām. Izmeklēšanā atklājās, ka galvenais iemesls ražošanas jaudas palielinājumam no 2011. gada līdz IP (par 12,5 %) bija kāda uzņēmuma ienākšana solārā stikla tirgū. Tajā pašā periodā visu pārējo tirgus dalībnieku ražošanas jauda nedaudz samazinājās. Tātad Savienības ražošanas nozares jaudas vispārējā dinamika atbilda patēriņa tendencei Savienībā. Tādējādi Komisija uzskata, ka Savienības ražošanas nozares lielā ražošanas jauda, kas attiecīgā perioda sākumā jau bija liela un kas saglabājās liela IP, nevarēja pārtraukt cēloņsakarību starp subsidēto importu un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
(302)
Pēc informācijas izpaušanas vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka Komisija nav ņēmusi vērā iespējamo jaudas pārpalikumu, kas ir būtisks kaitējuma iemesls. Attiecīgajā periodā ražošanas jaudas palielinājums neesot bijis pamatots ar patēriņa pieaugumu, jo Savienības ražošanas nozarē bija milzīga atšķirība starp ražošanas jaudu un patēriņu, kas, viņuprāt, nav ekonomiski pamatoti. Turklāt tās apgalvoja, ka jaunpienācēja ienākšana tirgū no 2011. gada līdz IP beigām veicināja kaitējumu, jo tas palielināja vietējo konkurenci.
(303)
Ieinteresētās personas arī apgalvoja, ka Savienības patēriņa samazinājums, lielāka ražošanas jauda un eksporta pārdošanas apjoma samazinājums noteica zemu jaudas izmantojuma līmeni. Šis zemais jaudas izmantojuma līmenis izraisīja augstas nemainīgās izmaksas, kas, viņuprāt, nopietni ietekmēja Savienības solārā stikla ražošanas nozari.
(304)
Komisija uzskata, ka visas Savienības ražošanas nozares jaudas līmenis visā attiecīgajā periodā pastāvīgi bijis lielāks par Savienības kopējo patēriņu. Tomēr tas nav liedzis atlasītajiem Savienības ražošanas nozares uzņēmumiem gūt peļņu divus gadus pirms IP; tie cieta ievērojamus zaudējumus (-14,5 %) vien IP.
(305)
Turklāt atlasīto Savienības ražotāju jauda 2010.-2011. gadā palielinājās vien par 4 % un par 2,6 % no 2011. gada līdz IP, kas izraisīja nelielu kopējo palielinājumu par 6,7 % no 2010. gada līdz IP.
(306)
Līdz ar to atšķirība starp patēriņu un jaudu pastāvēja visā attiecīgajā periodā, un, lai gan tā bija nedaudz lielāka IP, ar to nevar izskaidrot milzīgos zaudējumus, ko IP cieta atlasītie uzņēmumi. Tāpēc Komisija noraida apgalvojumu, ka Savienības ražošanas nozares jaudas līmenis nav ekonomiski pamatots.
(307)
Attiecībā uz argumentu, ka jaunpienācējs 2012. gadā veicināja Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, Komisija norāda, ka, lai arī tas uzstādīja lielu ražošanas jaudu, tā ražošanas un pārdošanas apjoms bija ļoti ierobežots (2 % robežās no ES kopējā pārdošanas apjoma IP). Tā rezultātā jaunpienācēja ienākšana tirgū gandrīz neietekmēja Savienības ražošanas nozares sniegumu kopumā, izņemot to, ka tas ievērojami palielināja tās kopējo jaudu un jaudas izmantojuma datus. Ja šā uzņēmuma dati netiktu ņemti vērā, visu pārējo Savienības ražotāju jauda no 2011. līdz 2012. gadam faktiski samazinātos.
(308)
Turklāt izmeklēšanā neapstiprinājās, ka solārā stikla ražošanas nozari būtiski ietekmē nemainīgās izmaksas. Faktiski atlasīto Savienības ražotāju vidējās nemainīgās izmaksas IP svārstījās no 25 % līdz 35 % no kopējām ražošanas izmaksām. Iepriekšējā 2010. un 2011. gadā nemainīgās izmaksas bija nedaudz zemākas, bet joprojām tajā pašā diapazonā. Tas skaidri liecina par to, ka augsti ražošanas jaudas rādītāji IP acīmredzami ietekmēja ražošanas izmaksas, bet ietekme nebija būtiska, un ar tiem nevar izskaidrot IP ciestos lielos zaudējumus, īpaši salīdzinot ar peļņu, kas gūta iepriekšējos gados. Turklāt salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem atlasīto Savienības ražotāju jaudas izmantojuma līmenis samazinājās, bet IP tas joprojām bija 65 %.
(309)
Visbeidzot, Komisija savā analīzē arī ņēmusi vērā to, ka uzstādīto jaudu var pielāgot tādu citu stikla veidu ražošanai, kas neietilpst šajā izmeklēšanā. Tādēļ, ņemot vērā arī minēto aspektu, Komisija nepiekrīt ieinteresētajai personai, ka lielā uzstādītā jauda nav ekonomiski pamatota.
(310)
Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija noraida personu paustos apgalvojumus un atkārtoti norāda uz to, ka patēriņa, jaudas un jaudas izmantojuma dinamika attiecīgajā periodā, kas tikusi analizēta atsevišķi un kumulatīvi, nav tāda, kas varētu pārtraukt cēloņsakarību starp Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu un subsidēto importu.
2.4. Tendences saistībā ar saules enerģijas moduļiem
(311)
Saskaņā ar Komisijas rīcībā esošo informāciju (20) aptuveni 80-85 % solārā stikla tiek pārdots saules enerģijas moduļu (kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un plānkārtiņu fotoelektrisko moduļu) ražotājiem un aptuveni 15-20 % tiek pārdoti karstā ūdens sagatavošanai paredzēto saules plakano paneļu termokolektoru ražotājiem. Tāpēc saistībā ar saules enerģijas moduļiem novērotajām tendencēm ir būtiska ietekme uz solārā stikla patēriņu.
(312)
Pēc informācijas izpaušanas divas ieinteresētās personas apgalvoja, ka papildus attiecīgā ražojuma patēriņa dinamikai Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu izraisīja arī saules enerģijas moduļu patēriņa samazināšanās un zaudējumi, kas šajā nozarē ciesti 2011. gadā un 2012. gada sākumā. Saules enerģijas paneļu ražotāju finanšu grūtības esot ietekmējušas solārā stikla tirgu, un šo ietekmi varēja novērot 2011. beigās un 2012. gadā, ņemot vērā attiecīgo laika nobīdi starp abiem notikumiem.
(313)
Saules enerģijas moduļu patēriņš tajā pašā periodā, t. i., 2009.-2012. gadā, pastāvīgi palielinājās, un, lai gan 2012. gadā tas samazinājās, patēriņa līmenis joprojām bija par 221 % augstāks nekā 2009. gadā un par 44 % augstāks nekā 2010. gadā (21). Turklāt tika konstatēts, ka, lai gan pieprasījumu pēc moduļiem Savienībā sākotnēji radīja finanšu atbalsta shēmas (galvenokārt iepirkuma tarifi), nevar secināt, ka iepirkuma tarifu samazinājums (2011. gada beigās un 2012. gada sākumā) ir pārtraucis cēloņsakarību starp subsidēto importu un kaitējumu (22). Tas izskaidrojams ar to, ka pieprasījums pēc saules enerģijas moduļiem tajā pašā laikposmā no 2009. līdz 2012. gadam saglabājās salīdzinoši augstā līmenī.
(314)
Tādējādi attiecīgajā periodā saglabājās augsts saules enerģijas moduļu patēriņa līmenis un rezultātā - arī pieprasījums pēc solārā stikla. Tā nelielo samazinājumu 2012. gadā pašu par sevi nevar uzskatīt par faktoru, kas varētu pārtraukt cēloņsakarību starp subsidēto importu no ĶTR un būtisko kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.
(315)
Tāpat, ņemot vērā to, ka 2009.-2012. gadā saglabājās samērā augsts pieprasījums pēc saules enerģijas moduļiem, un pieprasījums pēc solārā stikla tajā pašā periodā palielinājās par 65 %, tādu ietekmi uz solārā stikla patēriņu, ko radīja saules enerģijas moduļu ražotāju finanšu stāvokļa pasliktināšanās 2011. gada beigās un 2012. gada sākumā, pašu par sevi nevar uzskatīt par faktoru, kas varētu pārtraukt cēloņsakarību starp subsidēto importu no ĶTR un būtisko kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.
(316)
Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija apstiprina, ka saules enerģijas moduļu patēriņa dinamiku pašu par sevi nevar uzskatīt par faktoru, kas varētu pārtraukt cēloņsakarību starp subsidēto importu no ĶTR un būtisko kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.
3. Secinājums
(317)
Izmeklēšanā atklāja cēloņsakarību starp Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu un subsidēto importu no ĶTR. Komisija analizēja citus iespējamos kaitējuma cēloņus, piemēram, imports no citām trešām valstīm, Savienības ražošanas nozares eksporta sniegums, izmaiņas patēriņa un ražošanas jaudas modeļos vai dažu attiecīgā ražojuma lietotāju tirgus situācija. Nav konstatēts, ka kādu no minētajiem cēloņiem, tos analizējot atsevišķi vai kumulatīvi, varētu uzskatīt par tādu, kas varētu pārtraukt cēloņsakarību starp subsidēto importu no ĶTR un būtisko kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.
(318)
Pamatojoties uz iepriekš minēto analīzi, kurā visu zināmo faktoru ietekme uz Savienības ražošanas nozares stāvokli ir pienācīgi izšķirta un nodalīta no kaitējumu radošās ietekmes, ko izraisa subsidēts imports, tiek secināts, ka subsidētais imports no attiecīgās valsts Savienības ražošanas nozarei ir nodarījis būtisku kaitējumu pamatregulas 8. panta 6. punkta izpratnē.
(319)
Pēc IP vairāki Savienības solārā stikla ražotāji ir publiski paziņojusi par ražošanas darbības pārtraukšanu, kā rezultātā neizbēgami būtiska darbības jauda tika novirzīta neizmantotajā jaudā. Tas vēl vairāk pastiprina iepriekš noteikto cēloņsakarību un uzskatāmi parāda, ka subsidētais imports ir postoši ietekmējis Savienības ražošanas nozari.
F. SAVIENĪBAS INTERESES
(320)
Neraugoties uz to, ka ir izdarīts secinājums par subsidēšanu, kas rada kaitējumu, Komisija saskaņā ar pamatregulas 31. pantu pārbaudīja, vai šajā konkrētajā gadījumā pieņemt pasākumus nepārprotami nav Savienības interesēs. Analizējot Savienības intereses, tika ņemtas vērā visas dažādās iesaistītās intereses, tostarp Savienības ražošanas nozares, attiecīgā ražojuma importētāju, izejvielu piegādātāju un lietotāju intereses.
1. Savienības ražošanas nozares intereses
(321)
Savienības ražošanas nozare IP līdzīgā ražojuma ražošanā un pārdošanā tieši nodarbināja aptuveni 860 cilvēku. Izmeklēšanā konstatēts, ka Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums, ko izmeklēšanas periodā izraisīja subsidētais imports no attiecīgās valsts. Daži Savienības ražotāji jau bija spiesti slēgt savas ražotnes, bet daži citi kļuva maksātnespējīgi (23). Ja pasākumi netiks veikti, ir ļoti iespējama Savienības ražošanas nozares ekonomiskā stāvokļa turpmāka pasliktināšanās.
(322)
Paredzams, ka antisubsidēšanas maksājumu noteikšana likvidēs kaitējumu radošās subsidēšanas sekas, kas traucē tirdzniecību, un atjaunos efektīvu konkurenci Savienības tirgū, ļaujot Savienības ražošanas nozarei pielāgot līdzīgā ražojuma cenas ražošanas izmaksām, lai tādējādi uzlabotu savu rentabilitāti. Tāpat ir gaidāms, ka pasākumu noteikšana ļaus Savienības ražošanas nozarei vismaz daļēji atgūt tirgus daļu, kas zaudēta attiecīgajā periodā, un tas pozitīvi ietekmētu tās vispārējo finansiālo stāvokli.
(323)
Turklāt Savienības ražošanas nozarei būtu jāspēj vieglāk piekļūt kapitālam un veikt lielākus ieguldījumus pētniecībā un izstrādē un inovācijā solārā stikla tirgū.
(324)
Visbeidzot, ir iespējams, ka Savienības eksportētāji, kuri bija spiesti pārtraukt ražošanu ĶTR subsidētā importa radītā spiediena rezultātā, varētu atsākt uzņēmējdarbību. Kopumā, īstenojot šo scenāriju, ne tikai tiktu saglabātas esošās darbavietas, bet arī būtu pamatotas izredzes vēl vairāk paplašināt ražošanu un palielināt nodarbinātību.
(325)
Ja pasākumi netiktu noteikti, būtu gaidāma turpmāka tirgus daļas zaudēšana un Savienības ražošanas nozares rentabilitātes pasliktināšanās. Tas nebūtu ilgtspējīgi ne īstermiņā, ne vidējā termiņā. Rezultātā papildus lielam skaitam Savienības ražotāju, kuri jau tika izspiesti no tirgus, arī citi ražotāji varētu piedzīvot maksātnespēju, kas īsā un vidējā termiņā varētu novest pie Savienības ražošanas nozares likvidēšanas, kas attiecīgi būtiski ietekmētu esošās darbavietas.
(326)
Tāpēc tiek secināts, ka antisubsidēšanas maksājumu noteikšana būtu Savienības ražošanas nozares interesēs.
2. Nesaistīto importētāju un tirgotāju intereses
(327)
Divu importētāju, kuri sadarbojās, galvenais uzņēmējdarbības veids bija attiecīgā ražojuma tirdzniecība. Abiem importētājiem bija dažādi attiecīgā ražojuma piegādes avoti, t. i., to importēja ne tikai no ĶTR, bet arī no Savienības un trešām valstīm.
(328)
Tika izvirzīts arguments, ka pasākumu noteikšana attiecīgajam ražojumam negatīvi ietekmētu importētāju darbību. Pirmkārt, maksājumu noteikšanai nevajadzētu pilnībā izskaust visu importu no ĶTR. Otrkārt, lai gan ir gaidāms, ka pasākumu noteikšana varētu negatīvi ietekmēt to importētāju finanšu stāvokli, kuri importē tikai vai galvenokārt no ĶTR, tomēr, ņemot vērā iespēju importēt no trešajām valstīm, no importētājiem var sagaidīt elastīgu pieeju, tiem nepieciešamības gadījumā nomainot savus piegādes avotus.
(329)
Tāpēc tiek secināts, ka pasākumu noteikšanai piedāvātajā līmenī var būt zināma negatīva ietekme uz nesaistītajiem attiecīgā ražojuma importētājiem, bet to ietekmi mazina tas, ka importētāji un tirgotāji var izmantot citus piegādes avotus trešajās valstīs un Savienības ražošanas nozarē, kuras ražotāji spēj palielināt ražošanu, un katrā gadījumā pasākumu negatīvā ietekme nebūtu lielāka par pozitīvo ietekmi uz citām personām.
3. Izejvielu piegādātāju intereses
(330)
Izmeklēšanā nesadarbojās neviens izejvielu piegādātājs. Tā kā nebija datu no šādiem piegādātājiem, nebija pierādījumu, ka pasākumu noteikšana būtu pretrunā ar šo personu interesēm.
4. Lietotāju intereses
(331)
Visi lietotāji, kuri sniedza atbildes, ir saules enerģijas moduļu un/vai termokolektoru ražotāji. Trīs lietotāji atbalsta antisubsidēšanas maksājumu noteikšanu, apgalvojot, ka Savienības ražošanas nozare ražo labākas kvalitātes solāro stiklu, kādu ne vienmēr spēj piegādāt Ķīnas uzņēmumi. Turpretim trīs citi lietotāji bija pret antisubsidēšanas pasākumu noteikšanu. Šie lietotāji uzskata, ka antisubsidēšanas maksājumu noteikšanai varētu būt negatīva ietekme uz to uzņēmējdarbību. Kā uzskata šie lietotāji, ņemot vērā saules enerģijas moduļu ražošanas nozares slikto stāvokli, tie nespēs panākt, ka cenu pieaugumu sedz galapatērētāji.
(332)
Saskaņā ar lietotāju sniegto informāciju ar solāro stiklu saistītās izmaksas veido tikai aptuveni 6-8 % no saules enerģijas moduļu kopējām izmaksām. Tādējādi solārais stikls veido tikai nelielu daļu no izmaksām un no fotoelektrisko moduļu galīgās vērtības. Turklāt sagaidāms, ka gadījumā, ja tiks noteikti antisubsidēšanas maksājumi par solāro stiklu, ko importē no ĶTR, ietekmei uz saules enerģijas moduļu kopējām izmaksām vajadzētu būt mazākai par 1 %. Tas galvenokārt ir saistīts ar to, ka lietotāji, kas sadarbojās, iepērk ievērojamu daudzumu solārā stikla no Savienības ražotājiem.
(333)
Tādējādi, lai gan iespējamā antisubsidēšanas maksājumu noteikšana visticamāk nedaudz paaugstinās saules enerģijas paneļu ražošanas cenas salīdzinājumā ar hipotētisko scenāriju, kurā maksājumus nenosaka, tiem nevajadzētu radīt ievērojamu negatīvu ietekmi uz Savienības saules enerģijas moduļu ražošanas nozares izmaksām un galīgajām cenām.
(334)
Turklāt dažiem lietotājiem jau ir citi piegādes avoti, piemēram, Turcijā un Indijā, kurus negatīvi neietekmētu antisubsidēšanas maksājumu noteikšana. Arī citi lietotāji var mainīt piegādes avotus, pērkot no trešām valstīm vai no Savienības ražošanas nozares.
(335)
Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija noraidīja dažu lietotāju izvirzītos argumentus pret pasākumu noteikšanu.
5. Konkurences aspekti
(336)
Viens importētājs apgalvoja, ka, tā kā daži Savienības ražotāji piedalījās pasaules plakanā stikla (tostarp solārā stikla) kartelī un 2007. gadā Eiropas Komisija tiem noteica soda naudu, tie izmanto antisubsidēšanas pasākumus, lai atgūtu zaudējumus, kas radās saistībā ar karteļa soda naudām un tirgus daļas zaudēšanu Savienībā. Turklāt, ja piekļuvi Savienības tirgum ierobežotu ar antisubsidēšanas maksājumiem, Savienības ražotājiem būtu vēl lielāks stimuls iesaistīties kartelī vai veikt citu pret konkurenci vērstu rīcību attiecībā uz ražojumiem, saistībā ar kuriem Savienībā ir maz iespēju izmantot apjomradītās priekšrocības, piemēram, interjera ražojumiem.
(337)
Šie argumenti būtu jānoraida. Pirmkārt, kartelis beidza darboties 2007. gadā. Tāpēc karteļa iepriekš radītā ietekme neietekmēja ražošanas nozari attiecīgajā periodā. Otrkārt, neviens atlasītais Savienības ražotājs un neviens pašreizējais Savienības ražotājs ar lielāko pārdošanas apjomu nebija kartelī. Treškārt, nav domājams, ka iespējamā antisubsidēšanas maksājumu noteikšana ietekmēs Savienības ražošanas nozares darbības saistībā ar konkurenci, jo, no vienas puses, tā nemainīs Savienības tirgus struktūru un, no otras puses, uzņēmumiem ir vispārējs pienākums ievērot piemērojamos Savienības un valsts noteikumus konkurences jomā, neatkarīgi no tā, vai tiek noteikti maksājumi.
(338)
Kāds importētājs arī apgalvoja, ka maksājumu noteikšana varētu negatīvi ietekmēt solārā stikla neatstarojoša pārklājuma Savienības tirgu. Saskaņā ar šā importētāja apgalvojumu šajā tirgū, kuru tas raksturoja kā saistīto tirgu, dominē Savienības ražotāji, un pasākumu noteikšana nostiprinātu viņu pozīciju, kaitējot konkurējošiem neatstarojoša pārklājuma piegādātājiem. Turklāt šis importētājs norādīja, ka importētāji ir saskārušies ar grūtībām saņemt pasūtījumus no Savienības ražotājiem vai panākt šādu pasūtījumu piegādi pieņemamā laikposmā un par saprātīgām cenām.
(339)
Neatstarojoša pārklājuma tirgus ir nevis saistīts tirgus, bet gan ietilpst izmeklēšanas jomā. Izmeklēšanā konstatēja, ka Savienības ražotāji, neraugoties uz salīdzinoši augstākām cenām, joprojām ir konkurētspējīgi šajā tirgus nišā, jo tirgū valda priekšstats, ka to pārklātiem ražojumiem ir kvalitātes priekšrocības. Tomēr netika sniegti pierādījumi tam, ka Savienības ražošanas nozare nebūtu spējīga apmierināt iespējamo pieprasījuma pieaugumu pēc neatstarojoša pārklāta solārā stikla. Tādējādi šis arguments ir noraidāms.
(340)
Attiecībā uz apgalvojumu, ka Savienības ražotāji ir atteikušies izpildīt pasūtījumus vai veikt savlaicīgu piegādi par samērīgām cenām, jānorāda, ka katrs ražotājs pilnībā var izvēlēties savu komercstratēģiju, ciktāl šāds ražotājs vai ražotāji atsevišķi vai kopīgi nedominē attiecīgajā tirgū. Savienības tirgū pastāv pietiekama konkurence, lai varētu mainīt un/vai dažādot piegādātājus. Tāpēc arī šis arguments būtu jānoraida.
6. Secinājums par Savienības interesēm
(341)
Ņemot vērā iepriekš minēto, tika secināts, ka, izvērtējot visas dažādās intereses kopumā, Savienības interesēs ir noteikt galīgos pasākumus ĶTR izcelsmes solārā stikla importam.
G. KOMPENSĀCIJAS PASĀKUMI
(342)
Ņemot vērā secinājumus, kas izdarīti attiecībā uz subsidēšanu, kaitējumu, cēloņsakarību un Savienības interesēm, būtu jānosaka galīgie kompensācijas pasākumi, lai novērstu to, ka subsidētais imports turpina radīt kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.
1. Kaitējuma novēršanas līmenis
(343)
Lai noteiktu šo pasākumu līmeni, tika ņemtas vērā konstatētās subsīdijas starpības un tas, kāda apmēra maksājums ir nepieciešams, lai novērstu kaitējumu Savienības ražotājiem, nepārsniedzot konstatētās subsīdijas starpības.
(344)
Aprēķinot maksājuma apmēru, kāds vajadzīgs kaitējumu radošo subsīdiju ietekmes novēršanai, tika uzskatīts, ka pasākumiem jābūt tādiem, kuri ļauj Savienības ražošanas nozarei segt tās ražošanas izmaksas un gūt tādu peļņu pirms nodokļu samaksas, ko šāda veida ražošanas nozare varētu pienācīgi gūt, pārdodot līdzīgo ražojumu Savienībā normālos konkurences apstākļos, t. i., ja nebūtu subsidētā importa.
(345)
Peļņas normu 8,3 % apmērā no apgrozījuma var uzskatīt par piemērotu minimumu, ko Savienības ražošanas nozare būtu varējusi sasniegt, ja nebūtu kaitējumu radoša dempinga. Šī peļņas norma ir balstīta uz vidējo peļņu, ko atlasītie Savienības ražotāji guva 2010. gadā, kad attiecīgā ražojuma imports joprojām bija neliels un tāpēc vēl nevarēja izkropļot normālus konkurences apstākļus.
(346)
Uz šā pamata Savienības ražošanas nozarei aprēķināja līdzīgā ražojuma cenu, kas nerada kaitējumu. Cena, kas nerada kaitējumu, tika aprēķināta, ražošanas izmaksām, kuras IP radās atlasītajiem Savienības ražotājiem, pieskaitot iepriekšminēto 8,3 % peļņas normu.
(347)
Tad tika noteikts vajadzīgais cenas palielinājums, atlasīto ĶTR ražotāju eksportētāju, kuri sadarbojās, vidējo svērto importa cenu, kas noteikta cenas samazinājuma aprēķiniem un pienācīgi koriģēta attiecībā uz importa izmaksām un muitas nodokļiem, salīdzinot ar atlasīto Savienības ražotāju IP Savienības tirgū pārdotā līdzīgā ražojuma vidējo svērto cenu, kas nerada kaitējumu. Minētajā salīdzinājumā iegūto starpību izteica procentos no vidējās svērtās CIF importa vērtības.
(348)
Pēc informācijas izpaušanas viena ieinteresētā persona apstrīdēja peļņas normu, ko izmantoja kā mērķa peļņu. Tā apgalvoja, ka Komisijai būtu jāņem vērā visi citi faktori, kas IP ietekmēja rentabilitāti. Tā apgalvoja, ka pienācīga peļņas norma nevarētu būt lielāka par 5 %.
(349)
Komisija noraida šo apgalvojumu šādu iemeslu dēļ. Izmantotā mērķa peļņa nav balstīta uz aplēsi, bet faktisko peļņu, ko Savienības ražošanas nozare guva pirms notika konkurences izkropļojumi, ko izraisīja Ķīnas subsidētais imports. Komisija uzskata, ka tā ir pienācīga peļņa, un tā ir ņēmusi vērā to, ka tirgus situācija, ja neņem vērā Ķīnas subsidēto importu, nav būtiski atšķirīga, salīdzinot ar IP. Ieinteresētās personas apgalvojumus šajā sakarībā par to, ka patēriņš 2010. gadā bija daudz lielāks nekā 2012. gadā, faktiski ir neprecīzs. Kā norādīts E.2.3. iedaļā, patēriņš 2010. gadā bija līdzīgā līmenī kā 2012. gadā. Turklāt Savienības ražošanas nozare, ņemot vērā gaidāmo lielo pieprasījuma pieaugumu, 2010. gadā palielināja jaudu, kas šajā gadā negatīvi ietekmēja tās peļņu. Visbeidzot, ierosinātā 5 % mērķa peļņa ir pieņēmums, jo tā netiek pamatota ar datiem vai reāliem aprēķiniem, un tāpēc minētais arguments tiek noraidīts.
2. Pasākumi
(350)
Ņemot vērā iepriekš minēto un saskaņā ar pamatregulas 15. pantu, galīgais kompensācijas maksājums ĶTR izcelsmes solārā stikla importam saskaņā ar mazākā maksājuma noteikumu būtu jānosaka subsīdijas starpības vai kaitējuma starpības apmērā atkarībā no tā, kurš no šiem lielumiem ir mazāks. Šajā gadījumā maksājuma likme būtu attiecīgi jānosaka konstatēto subsīdijas starpību līmenī.
(351)
Ņemot vērā Ķīnas ražotāju eksportētāju augsto sadarbības līmeni, maksājums “visiem pārējiem uzņēmumiem” tika noteikts līmenī, kas atbilst vislielākajam maksājumam, kurš nosakāms atlasītajiem uzņēmumiem vai uzņēmumiem, kas izmeklēšanā sadarbojās. Maksājums “visiem pārējiem uzņēmumiem” tiks piemērots tiem uzņēmumiem, kas izmeklēšanā nesadarbojās.
(352)
Neatlasītajiem Ķīnas ražotājiem, kas sadarbojās un ir norādīti pielikumā, galīgā maksājuma likme tiek noteikta atlasītajiem uzņēmumiem piemērojamās vidējās svērtās likmes līmenī.
(353)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, tiek noteiktas šādas maksājumu likmes:
Uzņēmuma nosaukums
Subsīdijas starpība
Kaitējuma starpība
Kompensācijas maksājums
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
39,3 %
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
26,2 %
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
42,1 %
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
17,1 %
16,7 %
Pārējie I pielikumā uzskaitītie uzņēmumi, kas sadarbojās
12,4 %
33,2 %
12,4 %
Visi pārējie uzņēmumi
17,1 %
42,1 %
17,1 %
(354)
Iepriekš minētie kompensācijas pasākumi ir noteikti ad valorem maksājumu veidā, proti, proporcionāli importa vērtībai.
(355)
Individuālo uzņēmumu kompensācijas maksājuma likmes, kas norādītas šajā regulā, ir noteiktas, pamatojoties uz pašreizējā izmeklēšanā gūtajiem konstatējumiem. Tāpēc tās atspoguļo izmeklēšanā konstatēto stāvokli attiecībā uz minētajiem atlasītajiem uzņēmumiem; tiem noteikto maksājumu likmju vidējo vērtību piemēro uzņēmumiem, kas sadarbojās, bet netika iekļauti izlasē.
(356)
Tādējādi šīs maksājuma likmes (atšķirībā no valsts mēroga maksājumiem, kas piemērojami “visiem pārējiem uzņēmumiem”) ir piemērojamas vienīgi to ražojumu importam, kuru izcelsme ir attiecīgajā valstī un kurus ir ražojuši minētie uzņēmumi, tātad konkrētās minētās juridiskās personas. Minētās likmes nevar piemērot importētajiem ražojumiem, ko ražojuši citi uzņēmumi, kas nav konkrēti norādīti 1. pantā, tostarp struktūras, kas saistītas ar norādītajiem uzņēmumiem, un uz tiem attiecina “visiem pārējiem uzņēmumiem” piemērojamo maksājuma likmi.
(357)
Visi pieprasījumi par individuālam uzņēmumam noteiktas kompensācijas maksājuma likmes piemērošanu (piemēram, pēc uzņēmuma nosaukuma maiņas vai jaunu ražošanas vai tirdzniecības struktūru izveidošanas) būtu nekavējoties jāadresē Komisijai, norādot visu būtisko informāciju, jo īpaši par visām pārmaiņām uzņēmuma darbībā saistībā ar ražošanu, pārdošanu iekšzemes tirgū un eksportu, kas saistītas, piemēram, ar minēto nosaukuma maiņu vai šīm izmaiņām ražošanas vai tirdzniecības struktūrās. Vajadzības gadījumā regulā tiks izdarīti attiecīgi grozījumi, atjauninot to uzņēmumu sarakstu, kuriem piemēro individuālas maksājuma likmes.
(358)
Lai pienācīgi piemērotu kompensācijas maksājumu, visiem pārējiem uzņēmumiem noteiktais maksājums būtu jāpiemēro ne vien ražotājiem eksportētājiem, kas nesadarbojās, bet arī ražotājiem, kuri IP neveica eksportu uz Savienību, izņemot gadījumus, ja tie izmeklēšanā ir sadarbojušies.
(359)
Pēc informācijas izpaušanas sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka ad valorem antidempinga un kompensācijas maksājumi nav efektīvi, un lūdza Komisiju piemērot pasākumus kā minimālo importa cenu (“MIC”). Turklāt vairāki lietotāji arī ierosināja MIC. Iemesli, kurus izvirzīja ieinteresētās personas, un iemesli, kādēļ Komisija šīs prasības noraidīja, ir izklāstīti Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 470/2014 (24) (“galīgā antidempinga regula”) 144.-168. apsvērumā.
(360)
Pēc informācijas izpaušanas trīs atlasītie ražotāji eksportētāji un Henan Yuhua piedāvāja cenu saistības kā MIC. Komisija noraidīja ierosinātās saistības galīgās antidempinga regulas 172.-179. apsvērumā izklāstīto iemeslu dēļ.
(361)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar komitejas atzinumu, kas izveidota atbilstīgi pamatregulas 25. panta 1. punktam,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
1. Galīgo kompensācijas maksājumu nosaka šāda ražojuma importam: Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes solārais stikls no rūdīta nātrija-kalcija lokšņu stikla, kura dzelzs saturs ir mazāks par 300 ppm, saules caurlaidība ir vairāk nekā 88 % (mērot saskaņā ar AM1,5 300-2 500 nm), izturība pret karstumu ir līdz 250 °C (mērot saskaņā ar EN 12150), izturība pret termisku šoku ir Δ 150 K (mērot saskaņā ar EN 12150) un kura mehāniskā izturība ir 90 N/mm2 vai vairāk (mērot saskaņā ar EN 1288-3), ko patlaban klasificē ar KN kodu ex 7007 19 80. Pārklātu solāro stiklu (pārklāts no vienas vai abām pusēm) klasificē ar Taric kodu 7007198019 un nepārklātu solāro stiklu klasificē ar Taric kodu 7007198011.
2. Kompensācijas maksājuma likmes, kas piemērojamas 1. punktā aprakstītā un turpmāk norādīto uzņēmumu ražotā ražojuma neto cenai ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļu nomaksas, ir šādas.
Uzņēmums
Kompensācijas maksājums
Taric papildu kods
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
B943
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
B944
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
B945
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
B946
Pārējie I pielikumā uzskaitītie uzņēmumi, kas sadarbojās
12,4 %
Visi pārējie uzņēmumi
17,1 %
B999
3. Šā panta 2. punktā minētajiem uzņēmumiem noteiktās individuālās kompensācijas maksājumu likmes piemēro tikai tad, ja dalībvalstu muitas dienestiem uzrāda derīgu rēķinu, kas atbilst II pielikumā izklāstītajām prasībām. Ja šāds rēķins netiek uzrādīts, piemēro “visiem pārējiem uzņēmumiem” noteikto maksājuma likmi.
4. Ja nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
2. pants
Ja kāds jauns ražotājs eksportētājs no Ķīnas Tautas Republikas iesniedz Komisijai pietiekamus pierādījumus par to, ka:
-
izmeklēšanas periodā (no 2012. gada 1. janvāra līdz 2012. gada 31. decembrim) tas nav eksportējis uz Savienību 1. panta 1. punktā aprakstīto ražojumu,
-
tas nav saistīts ne ar vienu Ķīnas Tautas Republikas eksportētāju vai ražotāju, uz kuru attiecas ar šo regulu noteiktie pasākumi,
-
pēc izmeklēšanas perioda tas faktiski ir eksportējis uz Savienību attiecīgo ražojumu vai ir uzņēmies neatsaucamas līgumsaistības eksportēt uz Savienību ievērojamu daudzumu,
šīs regulas 1. panta 2. punktu var grozīt, pievienojot jauno ražotāju eksportētāju to uzņēmumu sarakstam, kuri sadarbojās, bet nebija iekļauti izlasē un uz kuriem tādējādi attiecas 12,4 % vidējā svērtā maksājuma likme.
3. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2014. gada 13. maijā