NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1168/2012
ze dne 12. prosince 2012,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ve věci C-249/10 P (2) Soudní dvůr rozhodl, že metoda výběru vzorku stanovená v článku 17 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (3) nesmí být používána pro účely stanovení nároků na zacházení jako v tržním hospodářství podle čl. 2 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení.
(2)
Rozhodnutí Soudního dvora by vyžadovalo, aby Komise přezkoumala všechny žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství podané spolupracujícími vyvážejícími výrobci, kteří nejsou součástí vzorku, bez ohledu na skutečnost, zda je počet spolupracujících výrobců vysoký. Takový postup by však představoval nepřiměřenou administrativní zátěž pro orgány Unie provádějící šetření. Je proto třeba změnit nařízení (ES) č. 1225/2009.
(3)
Kromě toho použití metody výběru vzorku stanovené v článku 17 nařízení (ES) č. 1225/2009 za účelem stanovení nároků na zacházení jako v tržním hospodářství podle čl. 2 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení je přípustné podle pravidel Světové obchodní organizace. Například skupina odborníků Orgánu pro řešení sporů Světové obchodní organizace ve sporu DS405 „Evropská unie - antidumpingová opatření na některé obuvnické výrobky z Číny“ (4) (zpráva přijatá dne 22. února 2012) zjistila, že Čína nestanovila, že Unie jednala v rozporu s články 2.4 a 6.10.2 antidumpingové dohody, odst. 15 písm. a) bodem ii) protokolu o přistoupení Číny a odst. 151 písm. e) a f) Zprávy pracovní skupiny pro přistoupení Číny tím, že nepřezkoumala žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství spolupracujících čínských vyvážejících výrobců, kteří nejsou součástí vzorku pro původní šetření.
(4)
Vzhledem k těmto okolnostem a z důvodu právní jistoty se tudíž považuje za vhodné zavést ustanovení objasňující, že rozhodnutí omezit šetření na přiměřený počet stran použitím vzorků na základě článku 17 nařízení (ES) č. 1225/2009 se vztahuje rovněž na strany, jež jsou předmětem šetření v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. b) a c) uvedeného nařízení. Proto je také vhodné objasnit, že rozhodnutí podle čl. 2 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení by nemělo být přijato pro vyvážející výrobce, kteří nejsou součástí vzorku, pokud tito výrobci nepožádají o individuální zjišťování a pokud toto zjišťování nezískají v souladu s čl. 17 odst. 3 uvedeného nařízení.
(5)
Dále se považuje za vhodné objasnit, že antidumpingová cla, která mají být uložena na dovoz od vývozců nebo výrobců, kteří se sami přihlásili podle článku 17 nařízení (ES) č. 1225/2009, ale kteří nebyli zahrnuti do šetření, nebudou vyšší než vážené průměrné dumpingové rozpětí stanovené pro strany zařazené do vzorku, a to bez ohledu na to, zda běžná hodnota stanovená pro tyto strany byla stanovena na základě čl. 2 odst. 1 až 6 nebo čl. 2 odst. 7 písm. a) uvedeného nařízení.
(6)
Konečně tříměsíční lhůta, ve které by mělo být přijato rozhodnutí podle čl. 2 odst. 7 písm. c) nařízení (ES) č. 1225/2009, se ukázala jako neproveditelná, zejména v řízeních, kdy je uplatněn výběr vzorku v souladu s článkem 17 uvedeného nařízení. Proto se považuje za vhodné tuto lhůtu prodloužit.
(7)
V zájmu právní jistoty a zásady řádné správy je třeba stanovit, že se změny nařízení (ES) č. 1225/2009 stanovené v tomto nařízení uplatní co nejdříve pro všechna nová a dosud probíhající šetření.
(8)
Nařízení (ES) č. 1225/2009 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1225/2009 se mění takto:
1)
V článku 2 se odstavec 7 mění takto:
a)
V písmenu c) předposlední větě se slova „se přijme do tří měsíců od zahájení šetření“ nahrazují slovy „ se obvykle přijme do sedmi měsíců, avšak v každém případě nejpozději osm měsíců od zahájení šetření“;
b)
doplňuje se nové písmeno, které zní:
„d)
Pokud Komise omezí své šetření v souladu s článkem 17, bude rozhodnutí podle písmen b) a c) tohoto odstavce omezeno na strany zahrnuté do šetření a na výrobce, kterému je uděleno individuální zacházení v souladu s čl. 17 odst. 3.“
2)
V čl. 9 odst. 6 se první věta nahrazuje tímto:
„Pokud Komise omezí své šetření v souladu s článkem 17, nesmí být antidumpingové clo uložené na dovoz od vývozců nebo výrobců, kteří se přihlásili podle článku 17, ale nebyli zahrnuti do šetření, vyšší než vážené průměrné dumpingové rozpětí stanovené s ohledem na strany tvořící vzorek, a to bez ohledu na to, zda běžná hodnota pro tyto strany je stanovena na základě čl. 2 odst. 1 až 6 nebo čl. 2 odst. 7 písm. a).“
Článek 2
Toto nařízení se použije na všechna nová a probíhající šetření ode dne 15. prosince 2012.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 12. prosince 2012.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 1168/2012
(2012. gada 12. decembris),
ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),
tā kā:
(1)
Tiesa lietā C-249/10 P (2) nolēma, ka Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 (3) 17. pantā paredzēto atlases metodi nedrīkst piemērot, lemjot par pieprasījumiem piemērot tirgus ekonomikas režīmu atbilstīgi minētās regulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunktam.
(2)
Saskaņā ar Tiesas spriedumu Komisijai būtu jāizskata visi pieprasījumi piemērot tirgus ekonomikas režīmu, kurus iesnieguši ražotāji eksportētāji, kas sadarbojas, bet nav iekļauti izlasē, arī tad, ja ražotāju skaits, kas sadarbojas, ir liels. Tomēr šāda prakse radītu nesamērīgi lielu administratīvo slogu Savienības izmeklēšanas iestādēm. Tāpēc ir lietderīgi grozīt Regulu (EK) Nr. 1225/2009.
(3)
Turklāt Regulas (EK) Nr. 1225/2009 17. pantā paredzētās atlases metodes izmantošana, lemjot par pieprasījumu piemērot tirgus ekonomikas režīmu atbilstīgi minētās regulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunktam, ir atļauta saskaņā ar Pasaules Tirdzniecības organizācijas noteikumiem. Piemēram, Pasaules Tirdzniecības organizācijas Strīdu izšķiršanas padome strīdā DS405 “Eiropas Savienība - Antidempinga pasākumi par konkrētiem Ķīnas izcelsmes apaviem” (4) (ziņojums pieņemts 2012. gada 22. februārī) konstatēja - Ķīna nebija pierādījusi, ka Savienība, sākotnējā izmeklēšanā nepārbaudot to Ķīnas ražotāju eksportētāju pieteikumus par tirgus ekonomikas režīma piemērošanu, kuri sadarbojās, bet netika iekļauti izlasē, būtu rīkojusies neatbilstīgi Antidempinga nolīguma 2.4. pantam un 6.10.2. pantam, Ķīnas Pievienošanās protokola 15. panta a) punkta ii) apakšpunktam un Ķīnas Pievienošanās darba grupas ziņojuma 151. panta e) un f) punktam.
(4)
Tāpēc, ņemot vērā minēto pamatinformāciju un juridiskās noteiktības labad, ir lietderīgi ieviest noteikumu, kas precizētu, ka lēmums izmeklēšanā pārbaudīt tikai samērīgu personu skaitu ar atlases palīdzību, pamatojoties uz Regulas (EK) Nr. 1225/2009 17. pantu, attiecas arī uz personām, kurām piemērojama pārbaude saskaņā ar minētās regulas 2. panta 7. punkta b) un c) apakšpunktu. Tādēļ ir arī lietderīgi precizēt, ka saskaņā ar minētās regulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunktu konstatējumam nevajadzētu attiekties uz ražotājiem eksportētājiem, kuri nav iekļauti atlasē, izņemot, ja šādi ražotāji pieprasa un tiem tiek noteikta atsevišķa pārbaude saskaņā ar minētās regulas 17. panta 3. punktu.
(5)
Turklāt ir lietderīgi precizēt, ka antidempinga maksājums, kas jāpiemēro tādu eksportētāju vai ražotāju importam, kas bija informējuši par sevi saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1225/2009 17. pantu, bet netika iekļauti pārbaudē, nepārsniedz vidējo svērto dempinga starpību, kas noteikta atlasē iekļautajām personām, neatkarīgi no tā, vai normālā vērtība šādām personām tika noteikta, pamatojoties uz minētās regulas 2. panta 1. līdz 6. punktu vai 2. panta 7. punkta a) apakšpunktu.
(6)
Visbeidzot, trīs mēnešu termiņš, kurā atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1225/2009 2. panta 7. punkta c) apakšpunktam būtu jāveic konstatēšana, jo īpaši izskatot lietas, kad saskaņā ar minētās regulas 17. pantu izmanto atlasi, ir izrādījies praksē nerealizējams. Tāpēc ir lietderīgi minēto termiņu pagarināt.
(7)
Juridiskās noteiktības labad un ievērojot labas pārvaldības principu, jānodrošina, lai šajā regulā paredzētie Regulas (EK) Nr. 1255/2009 grozījumi pēc iespējas drīz būtu piemērojami visām jaunām un visām jau notiekošām izmeklēšanām.
(8)
Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Regula (EK) Nr. 1225/2009,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Regulu (EK) Nr. 1225/2009 groza šādi:
1)
regulas 2. panta 7. punktu groza šādi:
a)
minētā punkta c) apakšpunkta priekšpēdējā teikumā frāzi “trīs mēnešu laikā pēc izmeklēšanas uzsākšanas” aizstāj ar frāzi: “parasti septiņu mēnešu laikā, tomēr jebkurā gadījumā ne ilgāk kā astoņu mēnešu laikā pēc izmeklēšanas uzsākšanas”;
b)
pievieno šādu apakšpunktu:
“d)
Ja Komisija ir ierobežojusi pārbaudi saskaņā ar 17. pantu, konstatēšanu atbilstīgi šā punkta b) un c) apakšpunktam veic tikai attiecībā uz pārbaudē iekļautajām personām un visiem ražotājiem, uz kuriem atbilstīgi 17. panta 3. punktam attiecas individuālie noteikumi.”;
2)
regulas 9. panta 6. punkta pirmo teikumu aizstāj ar šādu:
“Ja Komisija ir ierobežojusi pārbaudi saskaņā ar 17. pantu, antidempinga maksājums, ko piemēro precēm, kuras tiek importētas no tādiem eksportētājiem vai ražotājiem, kas tika informējuši par sevi saskaņā ar 17. pantu, bet kas netika iekļauti pārbaudē, nepārsniedz vidējo svērto dempinga starpību, kura konstatēta attiecībā uz atlasē iekļautajām personām, neatkarīgi no tā, vai normālā vērtība šādām personām noteikta, pamatojoties uz 2. panta 1. līdz 6. punktu vai 7. punkta a) apakšpunktu.”
2. pants
Šī regula no 2012. gada 15. decembra attiecas uz visām jaunām un visām jau notiekošām izmeklēšanām.
3. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2012. gada 12. decembrī