SMĚRNICE KOMISE (EU) 2015/1787
ze dne 6. října 2015,
kterou se mění přílohy II a III směrnice Rady 98/83/ES o jakosti vody určené k lidské spotřebě
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 98/83/ES ze dne 3. listopadu 1998 o jakosti vody určené k lidské spotřebě (1), a zejména na čl. 11 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Přílohy II a III směrnice 98/83/ES stanoví minimální požadavky na monitorovací programy pro veškerou vodu určenou k lidské spotřebě a specifikace pro metody rozboru pro jednotlivé ukazatele.
(2)
Specifikace v uvedených přílohách II a III by měly být aktualizovány s ohledem na vědecký a technický pokrok, aby se zajistil soulad s právními předpisy Unie.
(3)
Příloha II směrnice 98/83/ES poskytuje určitou míru flexibility při provádění revizního monitorování a kontrolního monitorování, což za určitých okolností umožňuje provádět vzorkování s nižší četností. Konkrétní podmínky pro provádění monitorování ukazatelů s přiměřenou četností a škálu technik monitorování je nutné upřesnit s ohledem na vědecký pokrok.
(4)
Světová zdravotnická organizace od roku 2004 rozvíjí přístup založený na plánu pro zajištění bezpečného zásobování pitnou vodou, který vychází ze zásad posuzování a řízení rizik stanovených v jejích Obecných zásadách jakosti pitné vody (2). Tyto obecné zásady spolu s normou EN 15975-2 týkající se zabezpečení dodávek pitné vody jsou mezinárodně uznávanými zásadami, z nichž vycházejí výroba, distribuce, monitorování a rozbor ukazatelů pro pitnou vodu. Příloha II směrnice 98/83/ES by tudíž měla být uvedena do souladu s nejnovějšími aktualizacemi těchto zásad.
(5)
Za účelem kontroly rizik pro lidské zdraví by monitorovací programy měly zajišťovat, aby byla zavedena opatření v celém řetězci zásobování vodou, a zohledňovat informace z vodních útvarů využívaných pro odběr pitné vody. Obecné povinnosti pro monitorovací programy by měly obsáhnout i oblast mezi odběrem a dodávkami vody. Podle článku 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES (3) musí členské státy zajistit zřízení registru nebo registrů chráněných oblastí. Mezi tyto chráněné oblasti patří všechny vodní útvary využívané k odběru pitné vody nebo uvažované pro tento účel v souladu s čl. 7 odst. 1 uvedené směrnice. Výsledky monitorování těchto vodních útvarů podle čl. 7 odst. 1 druhého pododstavce a článku 8 uvedené směrnice by měly být využity pro účely směrnice 98/83/ES ke stanovení potenciálních rizik pro pitnou vodu před její úpravou a po ní.
(6)
Na základě zkušeností je zřejmé, že u mnoha ukazatelů (zejména fyzikálně-chemických) by přítomné koncentrace jen ojediněle vedly k překročení mezních hodnot. Monitorování těchto ukazatelů a podávání zpráv o těchto ukazatelích, pokud tato činnost nemá praktický význam, s sebou nese značné náklady, zejména pokud je nutné brát v úvahu velký počet ukazatelů. Zavedení flexibilní četnosti monitorování za takovýchto okolností nabízí potenciální příležitosti k úsporám nákladů, které by neohrozily veřejné zdraví ani jiné přínosy. Flexibilní monitorování rovněž omezuje sběr údajů, které o jakosti pitné vody přináší málo informací nebo nepřináší žádné informace.
(7)
Členským státům by proto mělo být umožněno odchýlit se od jimi stanovených programů, pokud je prováděno důvěryhodné posuzování rizik, které se může opírat o Obecné zásady jakosti pitné vody vydané WHO a které by mělo zohledňovat monitorování prováděné podle článku 8 směrnice 2000/60/ES.
(8)
Tabulka B2 v příloze II směrnice 98/83/ES, která se týká vody stáčené do lahví nebo kontejnerů za účelem prodeje, je zastaralá, jelikož na tyto výrobky se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (4). Také se na tyto výrobky vztahuje zásada analýzy rizik a kritických kontrolních bodů (HACCP) stanovená v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 (5) a zásady pro úřední kontroly stanovené nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 (6). V důsledku přijetí uvedených nařízení se příloha II směrnice 98/83/ES na vodu plněnou do lahví nebo kontejnerů za účelem prodeje již de facto nevztahuje.
(9)
Směrnice Rady 2013/51/Euratom (7) zavedla konkrétní požadavky pro monitorování radioaktivních látek. Programy monitorování radioaktivních látek by proto měly být stanoveny výhradně podle této směrnice.
(10)
Laboratoře, které uplatňují specifikace pro rozbor ukazatelů stanovených v příloze III směrnice 98/83/ES, by měly pracovat v souladu s mezinárodně schválenými postupy nebo pracovními normami založenými na kritériích a měly by v co největší možné míře používat schválené metody rozboru.
(11)
Směrnice Komise 2009/90/ES (8) stanoví, že jako schválené metody rozboru mají být používány normy EN ISO/IEC 17025 či jiné srovnatelné normy přijímané na mezinárodní úrovni. Norma EN ISO/IEC 17025 je také jednou z norem používaných v souladu s nařízením (ES) č. 882/2004 pro akreditace laboratoří určených příslušnými orgány členských států. Je proto nutné stanovit, že tato norma či jiné srovnatelné normy uznávané na mezinárodní úrovni jsou v kontextu směrnice 98/83/ES schválenými metodami rozboru. S cílem uvést do souladu přílohu III směrnice 98/83/ES se směrnicí 2009/90/ES by měly být jakožto pracovní charakteristiky zavedeny mezní hodnota kvantifikace a nejistota měření. Členské státy by však měly mít možnost nadále po omezenou dobu povolovat užívat jako pracovní charakteristiky pravdivost, přesnost a mez detekce podle přílohy III směrnice 98/83/ES, aby tak laboratořím poskytly dostatek času na přizpůsobení se technickému pokroku.
(12)
Pro účely rozboru mikrobiologických ukazatelů byla zavedena řada norem ISO. Veškeré nezbytné specifikace pro provádění rozboru tedy stanoví normy EN ISO 9308-1 a EN ISO 9308-2 (pro vyčíslení E. coli a koliformních bakterií) a norma EN ISO 14189 (pro rozbor Clostridium perfringens). Tyto nové normy a technický pokrok by se měly odrazit v příloze III směrnice 98/83/ES.
(13)
Pro účely posouzení rovnocennosti alternativních metod s metodou stanovenou v příloze III směrnice 98/83/ES by členské státy měly mít povoleno užívání normy EN ISO 17994, která již byla stanovena jako norma rovnocennosti mikrobiologických metod v kontextu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/7/ES (9) a rozhodnutí Komise 2009/64/ES (10). Alternativně by měly ke stanovení rovnocennosti metod založených na jiných zásadách než je kultivace, které jsou mimo oblast působnosti normy EN ISO 17994, mít povoleno použití normy EN ISO 16140 či jakýchkoli jiných podobných mezinárodně přijatých protokolů, jak stanoví čl. 5 odst. 5 nařízení Komise (ES) č. 2073/2005 (11).
(14)
Přílohy II a III směrnice 98/83/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(15)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro pitnou vodu, zřízeného podle čl. 12 odst. 1 směrnice 98/83/ES,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 98/83/ES se mění takto:
1)
příloha II se nahrazuje zněním uvedeným v příloze I této směrnice;
2)
příloha III se mění v souladu s přílohou II této směrnice.
Článek 2
1. Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 27. října 2017. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 6. října 2015.
KOMISIJAS DIREKTĪVA (ES) 2015/1787
(2015. gada 6. oktobris),
ar ko groza II un III pielikumu Padomes Direktīvā 98/83/EK par dzeramā ūdens kvalitāti
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 1998. gada 3. novembra Direktīvu 98/83/EK par dzeramā ūdens kvalitāti (1) un jo īpaši tās 11. panta 2. punktu,
tā kā:
(1)
Direktīvas 98/83/EK II un III pielikums nosaka visa dzeramā ūdens monitoringa programmu prasību minimumu un dažādu parametru analīzes metodes specifikācijas.
(2)
Minētās direktīvas II un III pielikumā noteiktās specifikācijas būtu jāatjaunina, ņemot vērā zinātnes un tehnikas attīstību un panākot saskaņotību ar Savienības tiesību aktiem.
(3)
Direktīvas 98/83/EK II pielikums paredz zināmu elastību attiecībā uz revīzijas monitoringu un pārbaudes monitoringu, paredzot iespēju noteiktos apstākļos paraugus ņemt retāk. Ņemot vērā zinātnes attīstību, jāprecizē pienācīgi bieža parametru monitoringa īpašie nosacījumi un monitoringa paņēmienu diapazons.
(4)
Kopš 2004. gada Pasaules veselības organizācija ir izstrādājusi ūdens drošuma plāna pieeju, kuras pamatā ir riska novērtēšanas un riska pārvaldības principi, kas izklāstīti Dzeramā ūdens kvalitātes nostādnēs (2). Minētās nostādnes, kā arī standarts EN 15975-2 par dzeramā ūdens piegādes drošību, ir starptautiski atzīti principi, kas ir dzeramā ūdens ieguves, sadales, monitoringa un parametru analīzes pamatā. Tāpēc Direktīvas 98/83/EK II pielikums būtu jāpielāgo jaunākajiem šo principu atjauninājumiem.
(5)
Lai kontrolētu cilvēka veselības iespējamos apdraudējumus, monitoringa programmām būtu jānodrošina, ka pasākumi tiek īstenoti visā ūdens piegādes ķēdē, un jāņem vērā informācija par ūdenstilpēm, ko izmanto dzeramā ūdens ieguvei. Monitoringa programmām noteiktajiem vispārējiem pienākumiem būtu jāaptver viss cikls no ūdens ieguves līdz piegādei. Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (3) 6. pantu dalībvalstīm jānodrošina aizsargāto apgabalu reģistra(-u) izveide. Saskaņā ar minētās direktīvas 7. panta 1. punktu šādi aizsargātie apgabali ietver visas ūdenstilpes, ko izmanto dzeramā ūdens iegūšanai vai ko paredzēts šādā veidā izmantot. Minētās direktīvas 7. panta 1. punkta otrajā daļā un 8. pantā paredzētā monitoringa rezultāti būtu jāizmanto tam, lai noteiktu potenciālo risku attiecībā uz dzeramo ūdeni pirms tā apstrādes Direktīvas 98/83/EK izpildei un pēc tās.
(6)
Pieredze rāda, ka daudzu (jo īpaši fizikālķīmisko) parametru gadījumā faktiskās koncentrācijas reti pārsniegtu robežvērtības. Šo parametru monitorēšana un ziņošana, kas nav lietderīga praksē, ir saistīta ar vērā ņemamām izmaksām, it sevišķi tad, ja parametru ir daudz. Šādā situācijā elastīgu monitoringa biežumu ieviešana rada iespējas ietaupīt līdzekļus, neapdraudot ne sabiedrības veselību, ne citus ieguvumus. Turklāt, ja monitorings ir elastīgs, mazāk tiek vākti dati, kas par dzeramā ūdens kvalitāti sniedz nelielu informāciju vai vispār to nesniedz.
(7)
Tādēļ būtu jāatļauj dalībvalstīm atkāpties no to izveidotajām monitoringa programmām, ja vien ir veikta uzticama risku novērtēšana, kuras pamatā var būt PVO Dzeramā ūdens kvalitātes nostādnes un kurā būtu jāņem vērā monitorings, ko veic saskaņā ar Direktīvas 2000/60/EK 8. pantu.
(8)
Direktīvas 98/83/EK II pielikuma tabula B2, kas attiecas uz ūdeni, kurš iepildīts tarā pārdošanai, ir novecojusi, jo uz minētajiem produktiem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 178/2002 (4). Uz minētajiem produktiem attiecas arī riska analīzes un kritisko kontrolpunktu noteikšanas (HACCP) princips, kas noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 852/2004 (5), un oficiālo kontroļu principi, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 882/2004 (6). Sakarā ar minēto regulu pieņemšanu Direktīvas 98/83/EK II pielikums uz ūdeni, kurš iepildīts tarā pārdošanai, de facto vairs neattiecas.
(9)
Ar Padomes Direktīvu 2013/51/Euratom (7) tika ieviesti īpaši noteikumi par radioaktīvo vielu konstatēšanas monitoringu. Tāpēc radioaktīvo vielu konstatēšanas monitoringa programmas būtu jāveido tikai saskaņā ar minēto direktīvu.
(10)
Laboratorijām, kas izmanto Direktīvas 98/83/EK III pielikumā noteiktos parametru analīzes tehniskos noteikumus, būtu jāstrādā saskaņā ar starptautiski apstiprinātām procedūrām vai veiktspējas standartiem, kuru pamatā ir kritēriji, un jāizmanto analīzes metodes, kas iespēju robežās ir validētas.
(11)
Komisijas Direktīva 2009/90/EK (8) paredz analīzes metožu validēšanai izmantot standartu EN ISO/IEC 17025 vai citus līdzvērtīgus starptautiski atzītus standartus. EN ISO/IEC 17025 ir arī viens no standartiem, ko saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 882/2004 izmanto dalībvalstu kompetento iestāžu nozīmēto laboratoriju akreditēšanai. Tāpēc ir jānosaka, ka analīzes metožu validēšanai Direktīvas 98/83/EK kontekstā izmantojams minētais standarts vai citi līdzvērtīgi starptautiski atzīti standarti. Lai Direktīvas 98/83/EK III pielikumu pieskaņotu Direktīvai 2009/90/EK, par jauniem veiktspējas raksturlielumiem būtu jānosaka kvantitatīvās noteikšanas robeža un mērījumu nenoteiktība. Tomēr dalībvalstīm ierobežotu laiku vajadzētu būt iespējai arī turpmāk par veiktspējas raksturlielumiem saskaņā ar Direktīvas 98/83/EK III pielikumu atļaut izmantot patiesumu, precizitāti un noteikšanas robežu, tādējādi sniedzot laboratorijām pietiekamu laiku pielāgoties šim tehniskajam jauninājumam.
(12)
Mikrobioloģisko parametru analīzei ir noteikti vairāki ISO standarti. EN ISO 9308-1 un EN ISO 9308-2 (E. coli un kolibaktēriju skaitīšanai) un EN ISO 14189 (Clostridium perfringens analīzei) nodrošina visas analīzes veikšanai vajadzīgās specifikācijas. Šie jaunie standarti un tehniskie jauninājumi būtu jāatspoguļo Direktīvas 98/83/EK III pielikumā.
(13)
Lai novērtētu alternatīvu metožu līdzvērtību metodei, kas noteikta Direktīvas 98/83/EK III pielikumā, būtu jāļauj dalībvalstīm izmantot standartu EN ISO 17994, kas jau ir noteikts par mikrobioloģisko metožu līdzvērtības standartu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2006/7/EK (9) kontekstā un ar Komisijas Lēmumu 2009/64/EK (10). Alternatīvi, lai noteiktu metožu līdzvērtību pēc EN ISO 17994 neaptvertiem principiem (izņemot kultivēšanu), būtu jāatļauj dalībvalstīm izmantot standartu EN ISO 16140 vai citus līdzīgus starptautiski atzītus protokolus, kā minēts Komisijas Regulas (EK) Nr. 2073/2005 (11) 5. panta 5. punktā.
(14)
Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Direktīvas 98/83/EK II un III pielikums.
(15)
Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi saskaņā ar Direktīvas 98/83/EK 12. panta 1. punktu izveidotā Dzeramā ūdens komiteja,
IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
1. pants
Direktīvu 98/83/EK groza šādi:
1)
tās II pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas I pielikuma tekstu;
2)
tās III pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas II pielikumu.
2. pants
1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais līdz 2017. gada 27. oktobrim. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmus minēto noteikumu tekstus.
Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
3. pants
Šī direktīva stājas spēkā 20. dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
4. pants
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Briselē, 2015. gada 6. oktobrī