NAŘÍZENÍ (EU, EURATOM) č. 966/2012 EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
ze dne 25. října 2012,
kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002
OBSAH
ČÁST PRVNÍ
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
HLAVA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Článek 2
Definice
Článek 3
Soulad sekundárních právních předpisů s tímto nařízením
Článek 4
Lhůty, data, termíny
Článek 5
Ochrana osobních údajů
HLAVA II
ROZPOČTOVÉ ZÁSADY
Článek 6
Dodržování rozpočtových zásad
Kapitola 1
Zásady jednotnosti a správnosti rozpočtu
Článek 7
Oblast působnosti rozpočtu
Článek 8
Zvláštní pravidla o zásadě jednotnosti a správnosti rozpočtu
Kapitola 2
Zásada ročního rozpočtu
Článek 9
Definice
Článek 10
Druhy prostředků
Článek 11
Účtování příjmů a prostředků
Článek 12
Přidělení prostředků na závazky
Článek 13
Zrušení a přenos prostředků
Článek 14
Pravidla pro přenos účelově vázaných příjmů
Článek 15
Zrušení přidělení prostředků na závazek
Článek 16
Pravidla vztahující se na případy pozdního přijetí rozpočtu
Kapitola 3
Zásada vyrovnanosti
Článek 17
Definice a oblast působnosti
Článek 18
Zůstatek rozpočtového roku
Kapitola 4
Zásada zúčtovací jednotky
Článek 19
Používání eura
Kapitola 5
Zásada univerzálnosti
Článek 20
Definice a oblast působnosti
Článek 21
Účelově vázané příjmy
Článek 22
Darované částky
Článek 23
Pravidla pro odečty a úpravy v důsledku kurzových rozdílů
Kapitola 6
Zásada specifikace
Článek 24
Obecná ustanovení
Článek 25
Převody uskutečňované orgány s výjimkou Komise
Článek 26
Převody uskutečňované Komisí
Článek 27
Návrhy na převody předložené orgány Evropskému parlamentu a Radě
Článek 28
Zvláštní pravidla pro převody
Článek 29
Převody, na něž se vztahují zvláštní ustanovení
Kapitola 7
Zásada řádného finančního řízení
Článek 30
Zásady hospodárnosti, účinnosti a účelnosti
Článek 31
Povinné sestavování finančního výkazu
Článek 32
Vnitřní kontrola plnění rozpočtu
Článek 33
Nákladově efektivní kontrolní systémy
Kapitola 8
Zásada transparentnosti.
Článek 34
Zveřejňování účtů, rozpočtů a zpráv
Článek 35
Zveřejňování informací o příjemcích finančních prostředků a dalších informací
HLAVA III
SESTAVOVÁNÍ A SKLADBA ROZPOČTU
Kapitola 1
Sestavování rozpočtu
Článek 36
Odhady příjmů a výdajů
Článek 37
Odhad rozpočtu subjektů uvedených v článku 208
Článek 38
Návrh rozpočtu
Článek 39
Návrh na změnu návrhu rozpočtu
Článek 40
Povinnosti členských států vyplývající z přijetí rozpočtu
Článek 41
Návrh opravného rozpočtu
Článek 42
Dřívější předání odhadů a návrhu rozpočtu
Kapitola 2
Skladba a předkládání rozpočtu
Článek 43
Skladba rozpočtu
Článek 44
Rozpočtová nomenklatura
Článek 45
Zákaz záporných příjmů
Článek 46
Předběžné prostředky
Článek 47
Záporná rezerva
Článek 48
Rezerva na pomoc při mimořádných událostech
Článek 49
Předkládání rozpočtu
Článek 50
Pravidla pro plány pracovních míst
Kapitola 3
Rozpočtová kázeň
Článek 51
Soulad s víceletým finančním rámcem
Článek 52
Soulad právních aktů Unie s rozpočtem
HLAVA IV
PLNĚNÍ ROZPOČTU
Kapitola 1
Obecná ustanovení
Článek 53
Plnění rozpočtu v souladu se zásadou řádného finančního nařízení
Článek 54
Základní právní akt a výjimky
Článek 55
Plnění rozpočtu jinými orgány než Komisí
Článek 56
Pověření výkonem rozpočtových pravomocí
Článek 57
Střet zájmů
Kapitola 2
Způsoby plnění rozpočtu
Článek 58
Způsoby plnění rozpočtu
Článek 59
Sdílené řízení s členskými státy
Článek 60
Nepřímé řízení
Článek 61
Hodnocení ex ante a pověřovací dohody
Článek 62
Výkonné agentury
Článek 63
Meze pověřování
Kapitola 3
Účastníci finančních operací
Oddíl 1
Zásada oddělení funkcí
Článek 64
Oddělení funkcí
Oddíl 2
Schvalující osoba
Článek 65
Schvalující osoba
Článek 66
Pravomoci a povinnosti schvalující osoby
Článek 67
Pravomoci a povinnosti vedoucích delegací Unie
Oddíl 3
Účetní
Článek 68
Pravomoci a povinnosti účetního
Článek 69
Pověření výkonem pravomocí účetního
Oddíl 4
Správce zálohových účtů
Článek 70
Zálohové účty
Kapitola 4
Odpovědnost účastníků finančních operací
Oddíl 1
Obecná pravidla
Článek 71
Odnětí pověření uděleného účastníkům finančních operací a jejich zbavení povinností
Článek 72
Odpovědnost schvalující osoby za protiprávní jednání, podvod nebo korupci
Oddíl 2
Pravidla vztahující se na příslušné schvalující osoby
Článek 73
Pravidla vztahující se na schvalující osoby
Oddíl 3
Pravidla vztahující se na účetní a správce zálohových účtů
Článek 74
Pravidla vztahující se na účetní
Článek 75
Pravidla vztahující se na správce zálohových účtů
Kapitola 5
Příjmové operace
Oddíl 1
Poskytování vlastních zdrojů
Článek 76
Vlastní zdroje
Oddíl 2
Odhady pohledávek
Článek 77
Odhady pohledávek
Oddíl 3
Stanovení pohledávek
Článek 78
Stanovení pohledávky
Oddíl 4
Schválení inkasa
Článek 79
Schválení inkasa
Oddíl 5
Inkaso
Článek 80
Pravidla pro inkaso
Článek 81
Promlčecí lhůta
Článek 82
Řešení pohledávek Unie na vnitrostátní úrovni
Článek 83
Pokuty, sankce a úroky uložené Komisí
Kapitola 6
Výdajové operace
Článek 84
Rozhodnutí o financování
Oddíl 1
Přidělení výdajů na závazek
Článek 85
Druhy závazků
Článek 86
Pravidla vztahující se na závazky
Článek 87
Kontrola závazků
Oddíl 2
Potvrzení výdajů
Článek 88
Potvrzení výdaje
Oddíl 3
Schválení výdajů
Článek 89
Schválení výdaje
Oddíl 4
Úhrada výdajů.
Článek 90
Druhy plateb
Článek 91
Platby omezené na dostupné finanční prostředky
Oddíl 5
Lhůty pro výdajové operace
Článek 92
Lhůty pro výdaje
Kapitola 7
Systémy informačních technologií a elektronická správa
Článek 93
Elektronické řízení operací
Článek 94
Předávání dokumentů
Článek 95
Elektronická správa (e-Government)
Kapitola 8
Zásady správy
Článek 96
Řádná správa
Článek 97
Údaje o opravných prostředcích
Kapitola 9
Interní auditor
Článek 98
Jmenování interního auditora
Článek 99
Pravomoci a povinnosti interního auditora
Článek 100
Nezávislost interního auditora
HLAVA V
ZADÁVÁNÍ VEŘEJNÝCH ZAKÁZEK
Kapitola 1
Obecná ustanovení
Oddíl 1
Oblast působnosti a zásady zadávání
Článek 101
Definice veřejných zakázek
Článek 102
Zásady vztahující se na veřejné zakázky
Oddíl 2
Uveřejňování veřejných zakázek
Článek 103
Uveřejňování veřejných zakázek
Oddíl 3
Zadávací řízení
Článek 104
Zadávací řízení
Článek 105
Obsah dokumentace k zadávacímu řízení
Článek 106
Kritéria pro vyloučení z účasti v zadávacím řízení
Článek 107
Kritéria pro vyloučení z probíhajícího zadávacího řízení
Článek 108
Ústřední databáze vyloučených zájemců a uchazečů
Článek 109
Správní a finanční sankce
Článek 110
Kritéria pro zadávání veřejných zakázek
Článek 111
Podávání nabídek
Článek 112
Zásady rovného zacházení a transparentnosti
Článek 113
Rozhodnutí o zadání veřejné zakázky
Článek 114
Zrušení zadávacího řízení
Oddíl 4
Jistoty a nápravná opatření
Článek 115
Jistoty
Článek 116
Chyby, nesrovnalosti a podvody v zadávacím řízení
Kapitola 2
Ustanovení použitelná pro veřejné zakázky zadávané orgány na vlastní účet
Článek 117
Veřejný zadavatel
Článek 118
Finanční limity
Článek 119
Pravidla účasti na zadávacím řízení
Článek 120
Pravidla Světové obchodní organizace pro zadávání veřejných zakázek
HLAVA VI
GRANTY
Kapitola 1
Oblast působnosti a forma grantů
Článek 121
Oblast působnosti grantů
Článek 122
Příjemci grantu
Článek 123
Formy grantů
Článek 124
Jednorázové částky, jednotkové náklady a paušální financování
Kapitola 2
Zásady
Článek 125
Obecné zásady pro udělování grantů
Článek 126
Způsobilé náklady
Článek 127
Spolufinancování ve formě věcného plnění
Článek 128
Transparentnost
Článek 129
Zákaz kumulace
Článek 130
Zákaz retroaktivity
Kapitola 3
Řízení o udělení grantu
Článek 131
Žádosti o grant
Článek 132
Kritéria pro výběr a udělení grantu
Článek 133
Hodnocení
Kapitola 4
Platby a kontrola
Článek 134
Jistota pro účely předběžného financování
Článek 135
Vyplácení grantů a kontroly
Článek 136
Uchovávání dokladů
Kapitola 5
Provádění
Článek 137
Smlouvy o provedení a finanční podpora třetím osobám
HLAVA VII
CENY
Článek 138
Obecná pravidla
HLAVA VIII
FINANČNÍ NÁSTROJE
Článek 139
Oblast působnosti
Článek 140
Zásady a podmínky platné pro finanční nástroje
HLAVA IX
PŘEDKLÁDÁNÍ ÚČETNÍ ZÁVĚRKY A ÚČETNICTVÍ
Kapitola 1
Předložení účetní závěrky
Článek 141
Skladba účetní závěrky
Článek 142
Zpráva o rozpočtovém a finančním řízení
Článek 143
Pravidla pro účetní závěrku
Článek 144
Účetní zásady
Článek 145
Finanční výkazy
Článek 146
Zprávy o plnění rozpočtu
Článek 147
Předběžná účetní závěrka
Článek 148
Schválení konečné konsolidované účetní závěrky
Kapitola 2
Informace o plnění rozpočtu
Článek 149
Zpráva o rozpočtových zárukách a rizicích
Článek 150
Informování o plnění rozpočtu
Kapitola 3
Účetnictví
Oddíl 1
Společná ustanovení
Článek 151
Účetní systém
Článek 152
Společné požadavky týkající se účetního systému orgánů
Oddíl 2
Obecné účty
Článek 153
Obecné účty
Článek 154
Účetní zápisy v obecných účtech
Článek 155
Účetní opravy
Oddíl 3
Rozpočtové účty
Článek 156
Rozpočtové účetnictví
Kapitola 4
Inventární soupisy majetku
Článek 157
Inventární soupis
HLAVA X
EXTERNÍ AUDIT A ABSOLUTORIUM
Kapitola 1
Externí audit
Článek 158
Externí audit prováděný Účetním dvorem
Článek 159
Pravidla a postupy auditu
Článek 160
Kontroly cenných papírů a hotovosti
Článek 161
Právo Účetního dvora na přístup
Článek 162
Výroční zpráva Účetního dvora
Článek 163
Zvláštní zprávy Účetního dvora
Kapitola 2
Absolutorium
Článek 164
Harmonogram postupu udělování absolutoria
Článek 165
Postup udělování absolutoria
Článek 166
Následná opatření
Článek 167
Zvláštní ustanovení o Evropské službě pro vnější činnost
ČÁST DRUHÁ
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ
HLAVA I
EVROPSKÝ ZEMĚDĚLSKÝ ZÁRUČNÍ FOND
Článek 168
Zvláštní ustanovení o Evropském zemědělském záručním fondu
Článek 169
Přidělování prostředků EZZF na závazky
Článek 170
Předběžné souhrnné závazky z prostředků EZZF
Článek 171
Plán a časový rozvrh rozpočtových závazků EZZF
Článek 172
Účtování výdajů EZZF
Článek 173
Převod prostředků EZZF
Článek 174
Účelově vázané příjmy EZZF
HLAVA II
STRUKTURÁLNÍ FONDY, FOND SOUDRŽNOSTI, EVROPSKÝ RYBÁŘSKÝ FOND, EVROPSKÝ ZEMĚDĚLSKÝ FOND PRO ROZVOJ VENKOVA A FONDY PRO OBLAST SVOBODY, BEZPEČNOSTI A PRÁVA, KTERÉ JSOU SPRAVOVÁNY V RÁMCI SDÍLENÉHO ŘÍZENÍ
Článek 175
Zvláštní ustanovení
Článek 176
Závaznost přidělení prostředků na závazky
Článek 177
Platby příspěvků, průběžné platby a vrácené prostředky
Článek 178
Rušení prostředků přidělených na závazky
Článek 179
Převod prostředků
Článek 180
Řízení, výběr projektů a audit
HLAVA III
VÝZKUM
Článek 181
Prostředky na výzkum
Článek 182
Přidělování prostředků na výzkum
Článek 183
Společné výzkumné středisko
HLAVA IV
VNĚJŠÍ ČINNOST
Kapitola 1
Obecná ustanovení
Článek 184
Vnější akce
Kapitola 2
Provádění akcí
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 185
Provádění vnějších akcí
Oddíl 2
Rozpočtová podpora a svěřenské fondy sdružující více dárců
Článek 186
Použití rozpočtové podpory
Článek 187
Svěřenské fondy Unie pro vnější akce
Oddíl 3
Jiné způsoby plnění rozpočtu
Článek 188
Provádění vnějších akcí v rámci nepřímého řízení
Článek 189
Finanční dohody o provádění vnějších akcí
Kapitola 3
Zadávání veřejných zakázek
Článek 190
Zadávání veřejných zakázek na vnější akce
Článek 191
Pravidla účasti v zadávacím řízení
Kapitola 4
Granty
Článek 192
Financování vnějších akcí v plném rozsahu
Článek 193
Pravidla použitelná pro granty na vnější akce
Kapitola 5
Kontrola účtů
Článek 194
Kontrola v oblasti vnějších akcí prováděná Unií
HLAVA V
EVROPSKÉ ÚŘADY
Článek 195
Evropské úřady
Článek 196
Prostředky evropských úřadů
Článek 197
Schvalující osoba v evropských úřadech
Článek 198
Účetnictví interinstitucionálních evropských úřadů
Článek 199
Pověřování pravomocemi schvalující osoby u interinstitucionálních evropských úřadů
Článek 200
Služby poskytované třetím osobám
HLAVA VI
SPRÁVNÍ PROSTŘEDKY
Článek 201
Obecná ustanovení
Článek 202
Závazky
Článek 203
Zvláštní ustanovení o správních prostředcích
HLAVA VII
ODBORNÍCI
Článek 204
Placení externí odborníci
ČÁST TŘETÍ
ZÁVĚREČNÁ A PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
Článek 205
Přechodná ustanovení
Článek 206
Žádosti Evropského parlamentu a Rady o informace
Článek 207
Finanční limity a částky
Článek 208
Rámcové finanční nařízení pro subjekty zřízené Smlouvou o fungování EU a Smlouvou o Euratomu
Článek 209
Vzorové finanční nařízení pro subjekty partnerství veřejného a soukromého sektoru
Článek 210
Výkon přenesené pravomoci
Článek 211
Přezkum
Článek 212
Zrušení
Článek 213
Přezkum týkající se ESVČ
Článek 214
Vstup v platnost
PŘÍLOHA
SROVNÁVACÍ TABULKA
Společné prohlášení o otázkách spojených s VFR
Společné prohlášení o výdajích na nemovitosti s odvoláním na článek 203
Společné prohlášení Evropského parlamentu, Rady a Komise k čl. 203 odst. 3
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 322 této smlouvy, ve spojení se Smlouvou o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména s článkem 106a této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Účetního dvora (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3), bylo několikrát podstatně změněno. Vzhledem k tomu, že mají být provedeny další změny, včetně změn zohledňujících vstup v platnost Lisabonské smlouvy, mělo by být nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 v zájmu srozumitelnosti a přehlednosti zrušeno a nahrazeno tímto nařízením.
(2)
Nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 stanovilo rozpočtové zásady a finanční pravidla, která upravují sestavování a plnění souhrnného rozpočtu Unie (dále jen „rozpočet“), zajišťují řádné a efektivní řízení, kontrolu a ochranu finančních zájmů Unie a zvyšují transparentnost a jejichž dodržování je závazné pro všechny právní akty a všechny orgány. Tyto hlavní zásady, koncepce a struktura uvedeného nařízení, jakož i základní pravidla rozpočtového a finančního řízení by měly být zachovány. Odchylky od těchto hlavních zásad by měly být přezkoumány a co nejvíc zjednodušeny s tím, že je nutno přihlédnout k jejich trvalému významu, přínosu pro rozpočet a k zátěži, kterou představují pro zúčastněné strany. Je třeba zachovat a posílit hlavní prvky finančních pravidel, k nimž patří úloha účastníků finančních operací, začlenění kontrolních opatření do činnosti operačních útvarů, interní auditoři, sestavování rozpočtu podle činností, modernizace účetních zásad a pravidel, jakož i hlavní zásady, jimiž se řídí granty.
(3)
Evropská centrální banka (ECB) by vzhledem ke své specifické povaze a úkolům, zejména pokud jde o její nezávislost ve správě vlastních financí, měla být z působnosti tohoto nařízení vyňata, není-li v něm stanoveno jinak.
(4)
Na základě zkušeností z praxe by měla být do tohoto nařízení zapracována pravidla, která budou reagovat na vyvíjející se požadavky plnění rozpočtu, například pokud jde o spolufinancování s jinými dárci, dále v zájmu zefektivnění vnější pomoci, usnadnění využívání zvláštních finančních nástrojů, včetně nástrojů Evropské investiční banky (EIB), a usnadnění plnění rozpočtu prostřednictvím partnerství veřejného a soukromého sektoru.
(5)
Nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 se omezilo na stanovení obecných rozpočtových zásad a finančních pravidel v souladu se Smlouvami, zatímco prováděcí ustanovení byla upravena v nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (4), aby byla ujasněna hierarchie norem a zlepšila se přehlednost nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002. Článek 290 Smlouvy o fungování EU stanoví, že legislativním aktem lze na Komisi přenést pravomoc přijímat pouze ty nelegislativní akty, kterými se doplňují nebo mění některé prvky uvedeného legislativního aktu, které nejsou podstatné. Do tohoto nařízení by proto měla být začleněna některá ustanovení nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002.
(6)
Policejní a justiční spolupráce v trestních věcech se stala nedílnou součástí jiných politik a vnitřních činností Unie. Existence zvláštních ustanovení o financování této oblasti politiky již proto není odůvodněna, a toto nařízení by ji proto nemělo obsahovat.
(7)
K zajištění transparentnosti by měly být v rozpočtu zaznamenány záruky pro výpůjční a úvěrové operace, které Unie uskutečnila, včetně operací v rámci evropského mechanismu finanční stabilizace a systému pomoci platebním bilancím.
(8)
Měla by být zjednodušena stávající pravidla pro úrokové výnosy z plateb předběžného financování, neboť představují pro příjemce finančních prostředků i útvary Komise nadměrnou administrativní zátěž a způsobují mezi těmito útvary a příjemci finančních prostředků nedorozumění. V zájmu zjednodušení, zejména s ohledem na příjemce grantů, a v souladu se zásadou řádného finančního řízení by již neměla existovat povinnost úročit platby předběžného financování a inkasovat naběhlé úroky. Měla by však existovat možnost upravit tuto povinnost v pověřovací dohodě, aby mohly být úroky z plateb předběžného financování opětovně použity na programy, odečteny od žádostí o platbu nebo získány zpět.
(9)
Pravidla pro přenášení účelově vázaných příjmů by měla zohledňovat rozdíl mezi účelově vázanými příjmy vnějšími a vnitřními. K vyhovění účelu, na nějž dárce dané prostředky určil, by měly být vnější účelově vázané příjmy přenášeny automaticky a používány až do doby, kdy budou provedeny veškeré operace související s daným programem či akcí, na něž byly tyto příjmy vázány. Vnější účelově vázané příjmy získané během posledního roku trvání daného programu či akce by mělo být možno použít rovněž v prvním roce trvání následného programu či akce. Měla by existovat možnost přenášet vnitřní účelově vázané příjmy pouze do následujícího roku, nestanoví-li toto nařízení jinak.
(10)
Pravidla o prozatímních dvanáctinách by měla být vyjasněna co do počtu dalších dvanáctin, jež mohou být požadovány, a případů, kdy Evropský parlament rozhodne o snížení částky na další výdaje nad rámec prozatímních dvanáctin, kterou schválila Rada.
(11)
Odchylka od zásady univerzality, jež platí pro účelově vázané příjmy, by měla být upravena tak, aby zohledňovala specifika vnitřních účelově vázaných příjmů, jež plynou z prostředků schválených Evropským parlamentem a Radou na jedné straně a vnějších účelově vázaných příjmů plynoucích od různých dárců, jež tito dárcové váží na konkrétní program či akci, na straně druhé. Vnější dárcové by měli mít mimoto možnost spolufinancovat vnější, zejména operace humanitární pomoci, a to i v případech, kdy základní právní akt takové spolufinancování výslovně nestanoví.
(12)
Uvádění účelově vázaných příjmů v návrhu rozpočtu by mělo být ztransparentněno stanovením pravidla, že tyto částky jsou v návrhu rozpočtu uváděny ve výši, která je ke dni jeho sestavení jistá.
(13)
Pokud jde o zásadu specifikace, jelikož se povinné a nepovinné výdaje nadále nerozlišují, je třeba odpovídajícím způsobem upravit pravidla týkající se převodů prostředků.
(14)
Rovněž pravidla týkající se převodu prostředků by měla být upravena s ohledem na změny vyplývající ze vstupu Lisabonské smlouvy v platnost. Nedávné zkušenosti navíc ukázaly, jak je důležité zvýšit flexibilitu převodů prostředků na platby na konci roku, zejména v případě strukturálních fondů. Je nezbytné zajistit lepší plnění rozpočtu, zejména pokud jde o prostředky na platby, účelově vázané příjmy a správní prostředky, jež jsou společné několika rozpočtovým hlavám. Za tímto účelem by měla být zjednodušena úprava kategorií převodů a zpružněno schvalování některých převodů. Jako užitečná a efektivní se ukázala zejména možnost, aby Komise rozhodovala o převodech nevyužitých prostředků v případech mezinárodních humanitárních katastrof a krizí. Tato možnost by proto měla platit i v případě podobných událostí, k nimž dojde po 1. prosinci rozpočtového roku. V takových případech by měla Komise z důvodu transparentnosti o svém rozhodnutí převést nevyužité prostředky neprodleně vyrozumět Evropský parlament a Radu.
(15)
Pokud jde o ustanovení o řádném finančním řízení, pověřená schvalující osoba by měla při vypracovávání legislativních návrhů a vytváření příslušných systémů řízení a kontroly přihlédnout k očekávané míře rizika výskytu chyb a k nákladům a přínosům kontrol. Pověřená schvalující osoba by měla ve výroční zprávě o činnosti poskytovat informace o výsledcích kontrol a jejich nákladech a přínosech. Nutným předpokladem efektivity vnitrostátních systémů řízení a kontroly jsou prohlášení řídícího subjektu týkající se těchto systémů, která předkládají subjekty určené členskými státy odpovídající za správu a kontrolu finančních prostředků Unie.
(16)
Zásada transparentnosti zakotvená v článku 15 Smlouvy o fungování EU, jež požaduje, aby orgány jednaly co nejotevřeněji, předpokládá, že pokud jde o plnění rozpočtu, mohou občané vědět, kde a za jakým účelem jsou prostředky Unie vynakládány. Tyto informace podporují demokratickou diskuzi, přispívají k účasti občanů v rozhodovacím procesu Unie a posilují institucionální kontrolu a dohled nad výdaji Unie. Těchto cílů by mělo být dosaženo zveřejněním relevantních informací týkajících se konečných zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a příjemců prostředků Unie, nejlépe využitím moderních komunikačních nástrojů, kdy by byly zohledněny legitimní zájmy těchto zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a příjemců grantů s ohledem na důvěrnou povahu a bezpečnost informací a v případě fyzických osob na jejich právo na soukromí a ochranu osobních údajů. Orgány by proto měly při zveřejňování informací uplatňovat v souladu se zásadou proporcionality selektivní přístup. Rozhodnutí zveřejnit informace by měla vycházet z relevantních kritérií, aby byly poskytované informace užitečné.
(17)
V souladu s článkem 316 Smlouvy o fungování EU by měl Evropské radě a Radě příslušet týž oddíl rozpočtu.
(18)
Toto nařízení by mělo zohlednit roční rozpočtový proces tak, jak jej stanovuje Smlouva o fungování EU.
(19)
V souvislosti se sestavováním rozpočtu je důležité jednoznačně vymezit skladbu a předkládání jeho návrhu, který vypracovává Komise. Obsah obecného úvodu, který vlastnímu návrhu rozpočtu předchází, by měl být popsán přesněji. Do nařízení je dále nutno zapracovat ustanovení o finančním plánu na nadcházející léta a o možnosti, aby Komise předkládala na podporu rozpočtových požadavků pracovní dokumenty.
(20)
S ohledem na zvláštní prvky společné zahraniční a bezpečnostní politiky by měly být aktualizovány formy základních právních aktů v této oblasti podle Smlouvy o fungování EU a podle hlav V a VI Smlouvy o EU. Rovněž postupy pro schvalování přípravných opatření v oblasti vnější by měly být upraveny podle Smlouvy o fungování EU.
(21)
Pravidla týkající se způsobů plnění rozpočtu, jimiž se řídí zejména podmínky pro pověřování třetích osob plněním rozpočtu, se v průběhu let příliš zkomplikovala a měla by být zjednodušena. Současně by měl být zachován původní cíl, který toto pověřování třetích osob mělo, totiž zajistit, aby bez ohledu na konkrétní způsob plnění rozpočtu byly výdaje plněny s takovou úrovní kontroly a transparentnosti, která je rovnocenná úrovni, jež se očekává od útvarů Komise.
(22)
Mělo by se jednoznačně rozlišovat mezi případy, kdy je rozpočet plněn přímo Komisí či jejími výkonnými agenturami, případy, kdy rozpočet plní členské státy v rámci sdíleného řízení, a případy, kdy je rozpočet plněn nepřímo prostřednictvím třetích osob. To by mělo umožnit ustavení harmonizovaného režimu pro sdílené a nepřímé řízení, jež bude možné upravovat v souladu s odvětvovými pravidly, zejména plní-li rozpočet členské státy v rámci sdíleného řízení. Tento harmonizovaný režim by měl stanovit zejména hlavní zásady, jimiž se má Komise řídit při rozhodování o nepřímém plnění rozpočtu nebo o jeho plnění v rámci sdíleného řízení, a hlavní zásady, jimiž se mají řídit osoby pověřené úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu. Komise by měla mít možnost uplatňovat pravidla a postupy Unie nebo akceptovat uplatňování pravidel a postupů pověřené osoby za předpokladu, že jí tato osoba zaručí rovnocennou ochranu finančních zájmů Unie. V rámci úkolů dohledu, jež Komise plní, je rovněž zapotřebí stanovit soubor povinností kontroly a auditu, včetně kontroly a schválení účetní závěrky, a to pro všechny způsoby plnění rozpočtu.
(23)
Pravidla pro hodnocení ex ante u subjektů a osob pověřených úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu v rámci nepřímého řízení by měla být změněna tak, aby všechny pověřené subjekty a osoby zajišťovaly takovou úroveň ochrany finančních zájmů, která je rovnocenná úrovni požadované podle tohoto nařízení.
(24)
Jak ukazuje zkušenost se zahrnutím partnerství veřejného a soukromého sektoru mezi subjekty Unie podle článku 185 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002, měly by být v tomto nařízení upraveny další kategorie těchto partnerství, aby bylo možno vybírat z širšího spektra nástrojů a zahrnout subjekty, jejichž úprava je pružnější než úprava, kterou se řídí orgány Unie, a která je pro soukromoprávní partnery přístupnější. Tyto dodatečné kategorie by měly zahrnovat soukromoprávní subjekty členského státu a subjekty zřízené základním právním aktem a mající finanční pravidla, jež dodržují zásady nutné k zajištění řádného finančního řízení při správě finančních prostředků Unie.
(25)
Pro účely článku 317 Smlouvy o fungování EU by toto nařízení mělo zpřísnit základní povinnosti kontroly a auditu, jež mají členské státy v případě plnění rozpočtu v rámci sdíleného řízení, protože v současnosti jsou tyto povinnosti upraveny pouze v odvětvových pravidlech. Je proto nezbytné zapracovat do něj ustanovení o harmonizované správní struktuře na vnitrostátní úrovni, jež stanoví jednotný rámec pro všechny dotčené oblasti politiky. Tento rámec by neměl vytvářet další kontrolní struktury, nýbrž by měl umožnit členským státům, aby určily subjekty pověřené řízením a kontrolou finančních prostředků Unie. Dále by měla být v tomto nařízení obsažena ustanovení o společných povinnostech řízení a kontroly, jež pro tyto struktury platí, každoroční prohlášení řídícího subjektu, kterým řídící subjekty přebírají odpovědnost za správu finančních prostředků Unie, jíž byly pověřeny, kontrola a schvalování účetní závěrky a mechanismy oprav a pozastavování plateb, které uplatňuje Komise, aby byl vytvořen ucelený legislativní rámec, který by poskytoval také vyšší celkovou právní jistotu a zajišťoval účinnost kontrol a nápravných opatření i větší ochranu finančních zájmů Unie. Podrobná ustanovení by měla zůstat předmětem úpravy odvětvových nařízení. V rámci přístupu jednotného auditu a s cílem omezit další administrativní zátěž vyplývající z opakovaných kontrol mohou členské státy poskytnout Komisi prohlášení, která budou v souladu s příslušnými ústavními požadavky podepsána na vhodné celostátní nebo regionální úrovni.
(26)
Některá ustanovení o povinnostech pověřené schvalující osoby by měla být jasněji vymezena, zejména ta o kontrolách ex ante a ex post, jež pověřená schvalující osoba zavádí, a o jejích povinnostech podávat zprávy. V tomto ohledu by měl být obsah výroční zprávy pověřené schvalující osoby o činnosti aktualizován v souladu s praxí, podle níž tato zpráva obsahuje požadované finanční informace a informace o řízení, jimiž pověřená schvalující osoba dokládá své prohlášení o věrohodnosti k výkonu svých povinností.
(27)
Měla by být jasněji vymezena odpovědnost účetního Komise. Zejména by mělo být specifikováno, že pouze účetní Komise je oprávněn stanovovat účetní pravidla a harmonizované účtové osnovy, zatímco účetní ostatních orgánů vymezují postupy účtování pro své příslušné orgány.
(28)
V zájmu snazšího provádění určitých programů nebo akcí, jímž jsou pověřeny zejména finanční instituce, by mělo toto nařízení stanovit možnost zřizovat svěřenské účty. Tyto bankovní účty by měly být zřizovány jménem Komise nebo na její účet v účetním systému finanční instituce. Spravovat by je měla tato finanční instituce, odpovědnost za tuto správu by měla nést příslušná schvalující osoba a mělo by být možné je zřizovat v jiných měnách než v eurech.
(29)
Pokud jde o příjmové operace, je vzhledem k rozpočtovým potřebám nutno zefektivnit pravidla, jimiž se řídí odhady pohledávek. Tyto odhady by se měly povinně zaznamenávat v případě, lze-li příslušné příjmy očekávat s určitou mírou pravděpodobnosti a přiměřeně je kvantifikovat. V zájmu zjednodušení by měla být zavedena některá zvláštní ustanovení o postupech pro úpravu a rušení odhadů pohledávek.
(30)
Měla by být jasněji vymezena i zpřísněna pravidla pro inkaso. Zejména by mělo být upřesněno, že zrušení stanovené pohledávky neznamená vzdání se stanoveného nároku Unie. Mimoto by k posílení ochrany finančních zájmů Unie členské státy neměly s nároky na vrácení finančních prostředků Unie zacházet méně výhodně, než je tomu u nároků veřejných subjektů na jejich území.
(31)
S přihlédnutím k nutnosti snížit riziko související se správou dočasně vybraných pokut, sankcí a veškerých příjmů z nich plynoucích by tyto částky měly být zaznamenávány jako příjem rozpočtu co nejdříve a nejpozději v rozpočtovém roce, jenž následuje po vyčerpání všech opravných prostředků proti rozhodnutí o uložení pokuty nebo sankce.
(32)
V souladu se zásadou řádného finančního řízení by měly být jasněji vymezeny jednotlivé druhy plateb. Platby předběžného financování by navíc měla pravidelně zúčtovávat příslušná schvalující osoba v souladu s účetními pravidly, která vymezí účetní Komise. Za tímto účelem by měly smlouvy, rozhodnutí o udělení grantu, grantové dohody a pověřovací dohody obsahovat příslušná ustanovení.
(33)
Toto nařízení by mělo podporovat cíl vytvoření elektronické správy, a zejména využívání elektronických údajů při výměně informací mezi orgány a třetími osobami.
(34)
Za určitých podmínek by měla být povolena možnost společných zadávacích řízení se státy Evropského sdružení volného obchodu (ESVO) nebo se zeměmi kandidujícími na členství v Unii.
(35)
Pravidla pro vyloučení, zejména z účasti na zadávacích řízeních, by měla být zdokonalena, aby se posílila ochrana finančních zájmů Unie.
(36)
Vzhledem k tomu, že využívání vlastních zdrojů ECB a EIB je předmětem finančního zájmu Unie, měly by tyto finanční instituce získat přístup k informacím z ústřední databáze zřízené k ochraně finančních zájmů Unie.
(37)
Pro uveřejňování rozhodnutí o uložení správních a finančních sankcí, zejména ve vztahu k veřejným zakázkám, je třeba přijmout řádný právní základ, který bude v souladu s požadavky na ochranu údajů. Z důvodu ochrany údajů a bezpečnosti by uveřejňování těchto rozhodnutí mělo zůstat i nadále nepovinné.
(38)
Požadavek, aby zhotovitelé, dodavatelé a poskytovatelé poskytnuli záruky, by již neměl být automatický, nýbrž by měl být založen na analýze rizik.
(39)
Z důvodu právní jistoty je nutné jasně stanovit rozsah grantů a finančních nástrojů. Podrobnější vymezení zvláštních podmínek vztahujících se na granty na jedné straně a na finanční nástroje na straně druhé by rovněž mělo přispět k maximalizaci dopadu obou typů finanční podpory.
(40)
Pravidla pro udělování grantů, která se vztahují na subjekty vytvořené zvlášť za účelem určité akce, by měla být upravena, aby usnadnila přístup k financování Unií a správu grantů žadatelům o grant a příjemcům grantů, kteří se dohodli pracovat společně v rámci společenství nebo seskupení zřízeného v souladu s vnitrostátním právem, zejména pokud zvolená právní forma poskytuje pevné a spolehlivé prostředí spolupráce. Kromě toho, s ohledem na omezená finanční rizika pro Unii a nutnost vyhnout se přidání další vrstvy smluvních požadavků ke stávajícím strukturálním ujednáním, by měly mít subjekty přidružené k příjemci grantu trvalým kapitálovým nebo právním vztahem právo vykazovat náklady způsobilé k financování z grantu, aniž by musely splňovat veškeré povinnosti, které má příjemce grantu.
(41)
Zkušenosti s financováním za použití jednorázových částek a paušálů ukázaly, že tyto formy financování značně zjednodušily správní postupy a podstatně snížily riziko chyb. Vedle toho se pro některé typy akcí ukázalo vhodným financování na základě výstupů. V této souvislosti by se měly zpružnit podmínky využívání zjednodušených forem grantů stanovených na základě jednorázových částek, jednotkových nákladů a paušálů. Zejména by mělo být povoleno stanovovat částky na základě individuálního přístupu k příjemcům grantu, a to i v případech, kdy daný příjemce tyto částky vykazuje v souladu se svými obvyklými postupy účtování nákladů, aby se snížily administrativní zátěž a náklady nesené příjemcem grantu zvlášť za účelem poskytování finančních zpráv Unii.
(42)
S cílem odstranit překážky účasti na grantových programech Unie osobám, které mají nutnou odbornost, avšak nejsou odměňovány formou mzdy, jak tomu může být u osob pracujících v malých strukturách, by pravidla vztahující se na granty měla přihlížet ke konkrétním systémům odměňování, které uplatňují malé a střední podniky, jak jsou vymezeny v doporučení Komise 2003/361/ES ze dne 6. května 2003 týkajícím se vymezení mikropodniků a malých a středních podniků (5).
(43)
Zásady neziskovosti a spolufinancování by měly být upraveny s ohledem na praktické zkušenosti a na rozdíly v jejich výkladu a uplatňování, jež vedou k chybám a příležitostně i k nezamýšleným účinkům. Zejména je nutné zaměřit definici zisku na způsobilé náklady a příjmy získané k jejich financování, aby došlo ke zjednodušení podávání zpráv příjemci grantů a aby tito příjemci diverzifikovali své zdroje financování. Komise by navíc neměla předpokládat, že další dárci nebudou chtít získat přebytek, který by vznikl na základě jejich příspěvku, zpět, a proto by měla inkasovat pouze zisk, který je úměrný udělenému grantu. A konečně, ukázalo se, že zásada postupného snižování grantů na provozní náklady není účinným nástrojem k omezení závislosti příjemců grantů na finančních prostředcích Unie. Navíc po nezbytném zavedení výjimek v řadě základních právních aktů a v případě zjednodušené formy udělování grantů došlo k podstatnému omezení použitelnosti zásady postupného snižování. Proto by se měl vzhledem k těmto nevýhodám zrušit požadavek na postupné snižování grantů udělených na provozní náklady.
(44)
Subjektům s omezenými administrativními zdroji, které mohou být přednostní cílovou skupinou některých grantových programů a být nezbytné pro dosažení politických cílů Unie, by měl být přístup k finančním prostředkům Unie usnadněn dalším zjednodušením postupů týkajících se grantů nízké hodnoty.
(45)
Za účelem zajištění právní jistoty a vytvoření jediného souboru základních finančních pravidel, o který se mohou příjemci grantů opírat při všech programech Unie, by mělo toto nařízení stanovit kritéria pro způsobilost nákladů a konkrétní podmínky, které se vztahují na určité kategorie nákladů, a mělo by vyžadovat jejich důsledné uplatňování.
(46)
Měly by být harmonizovány podmínky spolufinancování formou přijímání věcného plnění od třetích osob a podmínky stanovování jeho hodnoty, aby se snížila rizika chyb a sporů.
(47)
Z důvodu transparentnosti a aby byly zohledněny jejich specifická omezení vzhledem k plánování, měli by být žadatelé o grant ve výzvě k podávání návrhů informováni o době, která podle očekávání uplyne do podpisu grantové dohody nebo do oznámení o udělení grantu. Z téhož důvodu by toto nařízení mělo stanovit referenční dobu založenou na zkušenostech a na očekávaných důsledcích zavedených zjednodušujících opatření.
(48)
Jsou-li zjištěny systémové nebo opakující se chyby, které mají významný dopad na řadu grantů, mělo by být za přísných podmínek povoleno rozšíření zjištění auditu na neauditované granty, na něž mají tyto chyby dopad, aby se snížila finanční a administrativní zátěž spojená s kontrolami a audity na místě. K extrapolaci míry snížení grantů nebo míry získání prostředků vyplacených v rámci grantů zpět u těch grantů, u nichž byly zjištěny systémové nebo opakované chyby, by se Komise měla uchýlit pouze v případě, kdy není možné nebo účelné za vynaložení přiměřeného úsilí pro každý z těchto grantů přesně zjistit výši nezpůsobilých nákladů.
(49)
Toto nařízení by mělo stanovit standardní doby, po které jsou příjemci grantu povinni uchovávat dokumenty týkající se grantů poskytnutých Unií, aby se zabránilo rozdílným nebo neúměrným smluvním požadavkům a současně poskytl Komisi a Účetnímu dvoru dostatek času k získání přístupu k těmto údajům a k provedení kontrol ex post a auditů nezbytných pro ochranu finančních zájmů Unie.
(50)
Za určitých podmínek by měla být rozšířena možnost příjemce grantu poskytovat finanční podporu třetím osobám, aby se usnadnilo řádné provádění programů zaměřených mimo jiné na velkou skupinu fyzických osob, jichž lze dosáhnout pouze za pomoci grantů přidělovaných na kaskádovém principu. Nicméně je nutné zachovat zásadu, podle níž příjemce grantu nesmí při poskytování finanční podpory třetím osobám jednat dle vlastního uvážení, zejména s cílem zamezit záměně možnosti dané příjemcům grantů, aby na vlastní odpovědnost navrhovali a prováděli akce, jež obdrží finanční podporu jakožto činnosti způsobilé k financování, s možností pověřit určité subjekty nebo osoby úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu v rámci sdíleného nebo nepřímého řízení.
(51)
Mělo by se usnadnit využívání cen jakožto cenné formy finanční podpory a ujasnit příslušná pravidla, aby byly ceny odděleny od systému grantů a aby byl odstraněn odkaz na předpokládané náklady. Ceny však nejsou vhodné pro všechny cíle politiky Unie, a měly by se proto považovat za doplněk dalších finančních nástrojů, jako jsou granty, nikoli za jejich náhradu.
(52)
Finanční nástroje mohou přispívat k maximalizaci účinku finančních prostředků Unie, jestliže jsou tyto finanční prostředky spojeny s dalšími zdroji a aktivují je. Vzhledem k tomu, že tyto finanční nástroje nelze považovat za služby nebo granty, je zapotřebí zavést nový druh finanční podpory. Finanční nástroje by měly být využívány pouze za přísných podmínek, aby pro rozpočet nevznikala žádná rozpočtová rizika a aby nemohlo dojít k narušování trhu, které by bylo v rozporu s pravidly pro státní podporu.
(53)
V rámci ročního přídělu prostředků schváleného Evropským parlamentem a Radou na určitý program by se měly finanční nástroje využívat pouze doplňkově, a to na základě hodnocení ex ante, které prokáže, že z hlediska dosažení politických cílů Unie jsou tyto finanční nástroje účinnější než jiné formy financování Unií, včetně grantů.
(54)
Finanční nástroje by měly být schváleny základním právním aktem, který stanoví zejména jejich cíle a dobu použití. Jsou-li v řádně odůvodněných případech finanční nástroje vytvořeny jinak než základním právním aktem, měly by být v rámci rozpočtu schváleny Evropským parlamentem a Radou.
(55)
Měly by být vymezeny nástroje spadající potenciálně pod část první hlavu VIII, jako jsou půjčky, záruky, kapitálové investice, kvazikapitálové investice a nástroje pro sdílení rizik. Definice nástrojů pro sdílení rizik by měla umožňovat zařazení podpory úvěrů v případě projektových dluhopisů, pokrytí rizika spojeného s obsluhou dluhu a omezení úvěrových rizik držitelů dluhopisů na základě podpory úvěrů ve formě půjčky nebo záruky.
(56)
Roční splátky, včetně splátek kapitálu, poskytnutých záruk a splátek jistin půjček by měly představovat vnitřní účelově vázané příjmy. Příjmy včetně dividend, kapitálového zisku, poplatků za poskytnutí záruk a úroků z půjček a z prostředků uložených na svěřenských účtech by se měly do rozpočtu zahrnout až po odečtení nákladů řízení a poplatků za řízení. Toto nařízení by mělo stanovit zásady a podmínky týkající se finančních nástrojů a pravidla pro omezení finanční odpovědnosti Unie, boj proti podvodům a praní peněz, likvidaci finančních nástrojů a výkaznictví.
(57)
Předkládání účetních závěrek by mělo být zjednodušeno tím, že účetní závěrky Unie budou obsahovat pouze konsolidované finanční výkazy a souhrnné rozpočtové účty. Rovněž by mělo být vyjasněno, že se proces konsolidace týká pouze orgánů, subjektů zřízených na základě Smlouvy o fungování EU a Smlouvy o Euratomu, které mají právní subjektivitu a dostávají příspěvky z rozpočtu, a ostatních subjektů, jejichž účetní závěrky musí být konsolidovány v souladu s účetními pravidly stanovenými účetním.
(58)
Jak vyžadují mezinárodně uznávané účetní standardy, z nichž vycházejí účetní předpisy Unie, měly by se penzijní závazky a další závazky týkající se zaměstnaneckých výhod zaznamenávat v účtech Unie, samostatně vykazovat v rozvaze Unie a podrobněji vysvětlit v příloze k účetním výkazům.
(59)
Aby se jasně oddělily úkoly a odpovědnost účetního Komise od úkolů a odpovědnosti, jimiž jsou pověřeni účetní orgánů, subjektů zřízených na základě Smlouvy o fungování EU a Smlouvy o Euratomu, které mají právní subjektivitu a dostávají příspěvky z rozpočtu, a ostatních subjektů, jejichž účetní závěrky musí být konsolidovány v souladu s účetními pravidly stanovenými účetním, měl by každý orgán nebo subjekt připravit zprávu o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok a do 31. března následujícího rozpočtového roku ji zaslat Evropskému parlamentu, Radě a Účetnímu dvoru.
(60)
Je nezbytné aktualizovat pravidla a zásady Unie týkající se účetnictví, aby se zajistil jejich soulad s Mezinárodními účetními standardy pro veřejný sektor.
(61)
Účetní dvůr by měl zajistit, aby jakákoli jeho zjištění, která by mohla mít vliv na účetní závěrku auditovaných subjektů nebo na legalitu anebo správnost uskutečněných operací, byla předána dotčeným orgánům nebo subjektům včas, aby měly dostatek času na tato zjištění reagovat.
(62)
Měla by být aktualizována ustanovení týkající se předběžné a konečné účetní závěrky, aby byly především pro účely výkaznictví poskytovány informace, jež by měly doprovázet účetní závěrky zaslané účetnímu Komise za účelem konsolidace.
(63)
Pokud jde o informace, které má Komise předkládat v souvislosti s udílením absolutoria, měla by Komise Evropskému parlamentu a Radě předložit zejména hodnotící zprávu o financích Unie podle článku 318 Smlouvy o fungování EU.
(64)
Pokud jde o zvláštní ustanovení tohoto nařízení týkající se strukturálních fondů, fondů soudržnosti, Evropského rybářského fondu, Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova a fondů pro oblast svobody, bezpečnosti a práva spravovaných v rámci sdíleného řízení, je třeba zachovat možnost vrácení plateb předběžného financování a opětovného dání k dispozici prostředků za podmínek uvedených v prohlášení Komise v příloze k nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech (6). Odchylně od pravidla pro přenos prostředků by Komise rovněž měla mít možnost přenášet prostředky na závazky, které jsou k dispozici na konci rozpočtového roku a které plynou z vracení plateb uhrazených v rámci předběžného financování, a to až do ukončení programu, a využít tyto prostředky na závazky, pokud jiné prostředky na závazky již nejsou k dispozici.
(65)
Je třeba vyjasnit účast Společného výzkumného střediska (SVS) na zadávacích řízeních a řízeních o udělování grantů. Příjmy vyplývající z činností, které souvisejí s účastí na těchto řízeních, by navíc měly být výjimečně považovány za vnější účelově vázané příjmy, aby byly tyto související činnosti prováděny efektivně.
(66)
Zvláštní ustanovení o provádění vnějších akcí by měla být přizpůsobena změnám způsobů plnění rozpočtu a měl by být stanoven diferencovaný přístup pro případy, kdy Unie musí reagovat na naléhavé humanitární situace, mezinárodní krize nebo potřeby třetích zemí, které procházejí procesem demokratizace.
(67)
Toto nařízení by mělo stanovit obecné podmínky, za nichž je možné poskytnout rozpočtovou podporu jako nástroj v rámci vnější činnosti. Tyto podmínky by se měly vztahovat k zajišťování dostatečně transparentního, spolehlivého a účinného hospodaření s veřejnými finančními prostředky. Komise by měla navíc v rozhodnutích o financování rozhodnout o cílech a očekávaných výsledcích, na jejichž dosažení by měla být vázána výplata rozpočtové podpory. Tyto prvky a podmínky, za nichž má být rozpočtová podpora vyplácena, by měly být obsaženy ve finanční dohodě uzavřené s přijímající zemí.
(68)
Komise by měla mít pravomoc vytvářet a spravovat svěřenské fondy Unie pro akce v případě mimořádných událostí, po odeznění těchto událostí a pro tematicky zaměřené akce, aby se posílila mezinárodní úloha Unie v oblasti vnějších akcí a rozvoje, jakož i zvýšila její viditelnost a efektivita její činnosti. Ačkoli tyto svěřenské fondy nebudou začleněny do rozpočtu, měly by být spravovány podle tohoto nařízení v míře, která je zapotřebí pro zajištění bezpečnosti a transparentnosti při využívání finančních prostředků Unie. Komise by za tímto účelem měla předsedat správní radě jednotlivých svěřenských fondů, aby zajistila zastoupení dárců a rozhodovala o využívání finančních prostředků. Funkci účetního pro všechny svěřenské fondy by měl navíc vykonávat účetní Komise.
(69)
Lhůta pro uzavírání smluv a schvalování grantů subjekty, jimž bylo v rámci nepřímého řízení svěřeno provádění vnějších akcí, by měla být omezena na tři roky od podpisu pověřovací dohody, pokud nenastanou konkrétní naléhavé vnější okolnosti. Tato lhůta by se však neměla vztahovat na víceleté programy prováděné v rámci postupů pro strukturální fondy. Pravidla pro zrušení prostředků v případě těchto víceletých programů by měla stanovit odvětvová pravidla.
(70)
S ohledem na zvláštní pravidla o zadávání veřejných zakázek týkající se vnějších akcí by se mělo státním příslušníkům třetích zemí usazeným v přijímajících zemích umožnit, aby se účastnili zadávacích řízení, a to i tehdy, je-li určitý program prováděn bez základního právního aktu a je to řádně odůvodněno výjimečnými okolnostmi.
(71)
Způsob, jakým orgány v současnosti hlásí Evropskému parlamentu a Radě projekty v oblasti nemovitostí, by měl být zlepšen. Orgány by měly Evropský parlament a Radu předem informovat o svých budoucích projektech v oblasti nemovitostí a o různých fázích těchto projektů. V případě projektů v oblasti nemovitostí se značným dopadem na rozpočet by se mělo vyžadovat schválení Evropským parlamentem a Radou, a nikoli jejich pouhé stanovisko.
(72)
Orgány by měly mít možnost vytvořit si dlouhodobou strategii v oblasti nemovitostí a využívat nižších úrokových sazeb, které se uplatňují v důsledku příznivého úvěrovému ratingu Unie na finančních trzích. Za tímto účelem by měly mít možnost brát si půjčky na nákup nemovitostí. To by umožnilo řešit složitost stávajícího systému a zároveň ušetřit na nákladech a zavést větší transparentnost.
(73)
Na základě zkušeností by toto nařízení mělo jasně stanovit rozsah činnosti, výběrové řízení a platové podmínky týkající se fyzických osob, které jsou vybírány jako odborníci.
(74)
Za účelem doplnění a změn některých prvků tohoto nařízení by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU. Obsah a rozsah každého přenesení pravomocí jsou podrobně uvedeny v příslušných článcích. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci vypracovávání aktů v přenesené pravomoci vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(75)
Toto nařízení by mělo být revidováno jen tehdy, je-li to nezbytné, ale nejpozději dva roky před uplynutím platnosti prvního víceletého finančního rámce následujícího po roce 2013. Příliš časté revize jsou spojeny s nepřiměřenými náklady na přizpůsobení správních struktur a postupů novým pravidlům. Platná pravidla mohou být navíc uplatňována příliš krátkou dobu na to, aby z toho bylo možné vyvodit platné závěry.
(76)
Měla by se stanovit přechodná ustanovení. Toto nařízení by se mělo uplatňovat pouze po přijetí aktů v přenesené pravomoci, které mají obsahovat pravidla pro jeho uplatňování, jež by měly vstoupit v platnost v prosinci 2012. S cílem vyhnout se tomu, že by se nové finanční nařízení začalo uplatňovat poslední měsíc v roce, je vhodné jeho použitelnost odložit na 1. leden 2013. Navíc je vhodné odložit použitelnost ustanovení týkajících se způsobů plnění rozpočtu a finančních nástrojů na 1. leden 2014, aby byl zajištěn soulad s odvětvovými pravidly. A konečně, aby bylo možné ustanovení o převodu prostředků na platby v rámci strukturálních fondů na konci roku uplatňovat již v rozpočtu na rok 2012, je vhodné, aby se uvedená ustanovení použila již ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
(77)
Toto nařízení by mělo vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie, aby bylo možné včas přijmout akty v přenesené pravomoci podle tohoto nařízení. Včasný vstup tohoto nařízení v platnost je nezbytný k tomu, aby byla pravidla obsažená v aktech v přenesené pravomoci použitelná od 1. ledna 2013, a nenastaly tak obtíže spojené se změnou finančních pravidel v průběhu rozpočtového roku.
(78)
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (7) a vydal stanovisko dne 15. dubna 2011 (8),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
ČÁST PRVNÍ
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
HLAVA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
1. Toto nařízení stanovuje pravidla pro sestavování a plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie a pro předkládání účetnictví a jeho audit.
2. Toto nařízení se vztahuje na plnění rozpočtu Zásobovací agentury Euratomu.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„Unií“ Evropská unie, Evropské společenství pro atomovou energii nebo obojí, podle souvislostí;
b)
„orgánem“ Evropský parlament, Evropská rada, Rada, Evropská komise, Soudní dvůr Evropské unie, Účetní dvůr, Evropský hospodářský a sociální výbor, Výbor regionů, evropský veřejný ochránce práv, evropský inspektor ochrany údajů a Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ); Evropská centrální banka se za orgán Unie nepovažuje;
c)
„rozpočtem“ nástroj, jímž se pro každý rozpočtový rok stanovují a schvalují veškeré příjmy a výdaje, které se pro Unii považují za nezbytné;
d)
„základním právním aktem“ právní akt, který stanovuje právní základ pro činnost a pro plnění odpovídajících výdajů zapsaných do rozpočtu.
Základní právní akt může mít kteroukoli z těchto forem:
i)
při uplatňování Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii (dále jen „Smlouva o Euratomu“) formu nařízení, směrnice nebo rozhodnutí ve smyslu článku 288 Smlouvy o fungování EU, nebo
ii)
při uplatňování hlavy V Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) jednu z forem uvedených v čl. 26 odst. 2, čl. 28 odst. 1, článku 29, čl. 31 odst. 2 a v článcích 33 a 37 Smlouvy o EU.
Doporučení a stanoviska se nepovažují za základní právní akty;
e)
„způsobem plnění rozpočtu“ způsob plnění rozpočtu popsaný v článku 58, 59 nebo 60;
f)
„pověřovací dohodou“ dohoda uzavřená se subjekty a osobami pověřenými úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů i) až viii);
g)
„příjemcem grantu“ fyzická nebo právnická osoba, s níž byla podepsána grantová dohoda nebo které bylo oznámeno rozhodnutí o udělení grantu;
h)
„zhotovitelem, dodavatelem nebo poskytovatelem“ fyzická nebo právnická osoba, jíž byla zadána veřejná zakázka;
i)
„příjemcem finančních prostředků“ příjemce grantu, zhotovitel, dodavatel nebo poskytovatel anebo kterákoli fyzická či právnická osoba, která získá ceny nebo finanční prostředky v rámci určitého finančního nástroje;
j)
„cenou“ finanční příspěvek udílený jako odměna za úspěch v soutěži;
k)
„půjčkou“ smlouva, která zavazuje poskytovatele půjčky k tomu, aby dal příjemci půjčky k dispozici peněžní částku v dohodnuté výši a na dohodnutou dobu, již je příjemce půjčky povinen splatit v dohodnuté době;
l)
„zárukou“ písemný závazek, kterým ručitel přebírá odpovědnost za všechny či některé závazky či povinnosti třetí osoby anebo nebo za úspěšné splnění povinností touto třetí osobou, nastane-li událost, která vede k uplatnění takové záruky, například prodlení při splácení půjčky;
m)
„kapitálovou investicí“ poskytnutí kapitálu společnosti investorem přímo či nepřímo výměnou za celkové nebo částečné vlastnictví této společnosti, při němž může investor převzít určitou kontrolu nad řízením společnosti a podílet se na jejím zisku;
n)
„kvazikapitálovou investicí“ takový typ financování, které stojí mezi kapitálovou investicí a dluhem, je rizikovější než přednostní dluh a méně rizikové než běžná kapitálová investice. Kvazikapitálové investice mohou mít strukturu dluhu, obvykle nezajištěného a podřízeného, který lze převést na kapitál nebo na preferenční kapitál;
o)
„nástrojem ke sdílení rizik“ finanční nástroj, který umožňuje sdílet definované riziko mezi dvěma či více subjekty, případně výměnou za dohodnutou odměnu;
p)
„finančními nástroji“ opatření finanční podpory Unie poskytovaná z rozpočtu na doplňkovém základě a zaměřená na plnění jednoho nebo více konkrétních politických cílů Unie. Tyto nástroje mohou mít formu kapitálových či kvazikapitálových investic, půjček nebo záruk anebo jiných nástrojů ke sdílení rizik a tam, kde je to vhodné, mohou být spojeny s granty;
q)
„služebním řádem“ služební řád úředníků Evropské unie a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie stanovený nařízením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (9);
r)
„kontrolou“ jakékoli opatření přijaté za účelem poskytnutí přiměřené záruky účinnosti, účelnosti a hospodárnosti operací, spolehlivosti výkaznictví, ochrany majetku a informací, předcházení podvodům a nesrovnalostem, jejich odhalování a náprava a následná opatření reagující na tyto podvody a nesrovnalosti, jakož i náležité řízení rizik souvisejících s legalitou a správností uskutečněných operací, s přihlédnutím k víceleté povaze programů a k povaze dotyčných plateb. Kontroly mohou zahrnovat různá ověření, jakož i provádění jakýchkoli strategií a postupů k dosažení cílů uvedených v první větě;
s)
„ověřením“ ověření konkrétního aspektu příjmové nebo výdajové operace.
Článek 3
Soulad sekundárních právních předpisů s tímto nařízením
1. Ustanovení, která se týkají plnění příjmů a výdajů rozpočtu a jsou obsažena v základním aktu, musí dodržovat rozpočtové zásady stanovené v části první hlavě II.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, musí být ve všech návrzích nebo jejich změnách předložených legislativnímu orgánu jasně vyznačena ustanovení obsahující odchylky od ustanovení jiných než části první hlavy II nebo od aktů v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení a v příslušných bodech odůvodnění a v důvodové zprávě ke každému takovému návrhu musí být uvedeny konkrétní důvody těchto odchylek.
Článek 4
Lhůty, data a termíny
Není-li stanoveno jinak, vztahuje se na lhůty stanovené v tomto nařízení nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1182/71 ze dne 3. června 1971, kterým se určují pravidla pro lhůty, data a termíny (10).
Článek 5
Ochrana osobních údajů
Tímto nařízením nejsou dotčeny požadavky směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (11) a nařízení (ES) č. 45/2001.
HLAVA II
ROZPOČTOVÉ ZÁSADY
Článek 6
Dodržování rozpočtových zásad
Rozpočet musí být sestavován a plněn v souladu se zásadami jednotnosti, správnosti rozpočtu, ročního rozpočtu, vyrovnanosti, zúčtovací jednotky, univerzálnosti, specifikace, řádného finančního řízení vyžadujícího účinnou a účelnou vnitřní kontrolu a transparentnosti, jak jsou stanoveny v tomto nařízení.
KAPITOLA 1
Zásada jednotnosti a správnosti rozpočtu
Článek 7
Oblast působnosti rozpočtu
1. Rozpočet zahrnuje:
a)
příjmy a výdaje Unie včetně správních výdajů, které vznikají orgánům z ustanovení Smlouvy o EU v oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky, a operačních výdajů, které vzniknou z uplatňování uvedených ustanovení, pokud jdou k tíži rozpočtu;
b)
příjmy a výdaje Evropského společenství pro atomovou energii.
2. V rozpočtu se v souladu s čl. 49 odst. 1 písm. d) zaznamenávají záruky pro výpůjční a úvěrové operace Unie, včetně operací v rámci evropského mechanismu finanční stabilizace a systému pomoci platebním bilancím.
Článek 8
Zvláštní pravidla o zásadě jednotnosti a správnosti rozpočtu
1. Aniž je dotčen článek 83, lze příjem vybrat nebo výdaj uskutečnit pouze tehdy, je-li zaznamenán v některé rozpočtové položce.
2. Výdaje mohou být přiděleny na závazek nebo schváleny pouze v rámci schválených prostředků.
3. Do rozpočtu mohou být zapsány jen prostředky, které odpovídají výdajům považovaným za nezbytné.
4. Úrokové výnosy z plateb předběžného financování uskutečněných z rozpočtu nepřísluší Unii, pokud to nevyplývá z pověřovacích dohod jiných než pověřovacích dohod uzavřených s třetími zeměmi nebo subjekty jimi určenými. V případech, pro které je tak stanoveno, se úrok buď znovu použije na příslušnou činnost, nebo se v souladu s čl. 23 odst. 1 prvním pododstavcem písm. c) odečte od žádostí o platby, nebo se získá zpět.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zúčtování úrokových výnosů z plateb předběžného financování.
KAPITOLA 2
Zásada ročního rozpočtu
Článek 9
Definice
Prostředky zapsané do rozpočtu se schvalují na dobu jednoho rozpočtového roku, který začíná 1. ledna a končí 31. prosince.
Článek 10
Druhy prostředků
1. Rozpočet obsahuje rozlišené prostředky, které sestávají z prostředků na závazky a z prostředků na platby, a nerozlišené prostředky.
2. S výhradou čl. 86 odst. 4 a čl. 189 odst. 2 kryjí prostředky na závazky v průběhu rozpočtového roku celkové náklady přijatých právních závazků.
3. Prostředky na platby kryjí platby prováděné ke splnění právních závazků přijatých během rozpočtového roku nebo v předchozích rozpočtových rocích.
4. Odstavci 1 a 2 tohoto článku nejsou dotčena zvláštní ustanovení části druhé hlav I, IV a VI ani možnost, aby byly prostředky přiděleny na závazek jako celek nebo aby byly rozpočtové závazky rozděleny na roční splátky.
Článek 11
Účtování příjmů a prostředků
1. Příjmy rozpočtového roku se zaúčtují za daný rozpočtový rok na základě částek vybraných v průběhu tohoto rozpočtového roku. Vlastní zdroje na měsíc leden následujícího rozpočtového roku lze však poskytnout předem podle nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Evropských společenství (12).
2. Vlastní zdroj vycházející z daně z přidané hodnoty, doplňkový zdroj založený na hrubém národním důchodu a případné finanční příspěvky mohou být účetně upraveny podle nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000.
3. Prostředky schválené na určitý rozpočtový rok se použijí výhradně k pokrytí výdajů přidělených na závazek a zaplacených v dotčeném rozpočtovém roce a k pokrytí dlužných částek na základě závazků z předchozích rozpočtových roků.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se prostředků přidělených na daný rozpočtový rok.
4. Závazky se zaúčtují na základě právních závazků přijatých do 31. prosince. Výjimkou jsou souhrnné rozpočtové závazky uvedené v čl. 86 odst. 4 a finanční dohody uvedené v čl. 189 odst. 2 a uzavřené s třetími zeměmi, které se zaúčtují na základě rozpočtových závazků přijatých do 31. prosince.
5. Platby se zaúčtují do rozpočtového roku na základě plateb provedených účetním do 31. prosince uvedeného roku.
6. Odchylně od odstavců 3, 4 a 5 se výdaje Evropského zemědělského záručního fondu účtují do rozpočtového roku podle pravidel uvedených v části druhé hlavě I.
Článek 12
Přidělení prostředků na závazky
Prostředky zapsané v rozpočtu lze přidělit na závazky s účinkem od 1. ledna, jakmile byl rozpočet s konečnou platností přijat, není-li v části druhé hlavách I a VI stanoveno jinak.
Článek 13
Zrušení a přenos prostředků
1. Prostředky, které nebyly použity do konce rozpočtového roku, pro který byly zapsány v rozpočtu, se ruší.
Prostředky však mohou být přeneseny, a to výlučně do následujícího rozpočtového roku, v souladu s odstavci 2 a 3 na základě rozhodnutí dotčeného orgánu přijatého do 15. února, anebo mohou být přeneseny automaticky v souladu s odstavcem 4.
2. U rozlišených prostředků na závazky a nerozlišených prostředků, které nejsou na konci rozpočtového roku dosud přiděleny na závazky, lze přenést:
a)
částky odpovídající prostředkům na závazky nebo nerozlišeným prostředkům na závazky týkajícím se projektů v oblasti nemovitostí, u kterých byla většina přípravných etap přidělení na určitý závazek dokončena do 31. prosince. Tyto částky mohou být přiděleny na závazek do 31. března následujícího roku nebo, v případě částek týkajících se projektů v oblasti nemovitostí, do 31. prosince následujícího roku;
b)
částky, které jsou nezbytné, poněvadž legislativní orgán přijal základní právní akt v průběhu posledního čtvrtletí rozpočtového roku a Komise nebyla schopna prostředky určené na tento účel přidělit na závazky do 31. prosince.
3. U prostředků na platby lze přenést částky nezbytné ke krytí stávajících závazků nebo závazků spojených s přenášenými prostředky na závazky, pokud prostředky na platby stanovené v příslušných rozpočtových položkách na příští rozpočtový rok nedostačují požadavkům.
Dotčený orgán použije přednostně prostředky schválené na běžný rozpočtový rok a teprve po jejich vyčerpání použije prostředky přenesené.
4. Nerozlišené prostředky, které na konci rozpočtového roku odpovídají řádně smluvně podloženým povinnostem, se automaticky přenášejí výlučně do následujícího rozpočtového roku.
5. O přijatém rozhodnutí o přenosu prostředků uvědomí dotčený orgán Evropský parlament a Radu do 15. března a pro každou rozpočtovou položku uvede, jak byla kritéria uvedená v odstavcích 2 a 3 použita na každý přenos.
6. Aniž je dotčen článek 14, prostředky zapsané do rezervy a prostředky na výdaje na zaměstnance se nepřenášejí. Pro účely tohoto článku zahrnují výdaje na zaměstnance odměny a příspěvky pro členy a zaměstnance orgánů, na které se vztahuje služební řád.
7. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se rušení prostředků a jejich přenášení do dalšího rozpočtového roku.
Článek 14
Pravidla pro přenos účelově vázaných příjmů
Přenos účelově vázaných příjmů uvedených v článku 21 a z nich plynoucích prostředků, které k 31. prosinci zůstaly nevyužity a jsou k dispozici, se řídí těmito pravidly:
a)
vnější účelově vázané příjmy se přenášejí automaticky a musí být zcela využity dříve, než jsou ukončeny všechny operace související s programem nebo akcí, na něž byly tyto příjmy účelově vázány. Vnější účelově vázané příjmy obdržené v průběhu posledního roku trvání programu nebo akce se mohou využít v prvním roce trvání následujícího programu nebo akce;
b)
vnitřní účelově vázané příjmy se přenášejí výlučně do následujícího rozpočtového roku, s výjimkou vnitřních účelově vázaných příjmů vymezených v čl. 21 odst. 3 písm. g), které se přenášejí automaticky.
Článek 15
Zrušení přidělení prostředků na závazek
Aniž jsou dotčeny články 178 a 182, pokud je přidělení prostředků na závazek v kterémkoli rozpočtovém roce následujícím po zápisu prostředků do rozpočtu zrušeno, protože akce, na niž byly prostředky určeny, nebyla provedena nebo byla provedena jen částečně, odpovídající prostředky se zruší.
Článek 16
Pravidla vztahující se na případy pozdního přijetí rozpočtu
1. Není-li na začátku rozpočtového roku rozpočet s konečnou platností přijat, použije se postup stanovený v čl. 315 prvním pododstavci Smlouvy o fungování EU (systém prozatímních dvanáctin). Závazky lze přijímat a platby lze uskutečňovat v mezích stanovených v odstavci 2 tohoto článku.
2. Závazky lze přijímat podle kapitol do výše jedné čtvrtiny celkové výše prostředků schválených v odpovídající kapitole rozpočtu na předchozí rozpočtový rok, zvýšené o jednu dvanáctinu za každý ukončený měsíc.
Horní mez prostředků stanovená v návrhu rozpočtu nesmí být překročena.
Platby lze uskutečňovat měsíčně podle kapitol až do výše jedné dvanáctiny prostředků schválených v odpovídající kapitole rozpočtu na předchozí rozpočtový rok. Tato částka však nesmí překročit jednu dvanáctinu prostředků zapsaných ve stejné kapitole návrhu rozpočtu.
3. Prostředky schválenými v odpovídající kapitole rozpočtu na předchozí rozpočtový rok, jak je uvedeno v odstavcích 1 a 2, se rozumějí prostředky, které byly odsouhlaseny v rozpočtu, včetně opravných rozpočtů, po úpravě o převody uskutečněné v daném rozpočtovém roce.
4. Pokud to kontinuita činnosti Unie a potřeby řízení vyžadují, může Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou, s výjimkou řádně odůvodněných případů, schválit výdaje nad rámec jedné prozatímní dvanáctiny, které však nepřekračují součet čtyř prozatímních dvanáctin, pro závazky i pro platby nad rámec prozatímních dvanáctin poskytnutých automaticky podle odstavců 1 a 2. Rozhodnutí o schválení výdajů předá Rada neprodleně Evropskému parlamentu.
Uvedené rozhodnutí vstupuje v platnost třicet dnů po přijetí, pokud Evropský parlament:
a)
v této lhůtě nerozhodne většinou hlasů všech svých členů o snížení těchto výdajů, přičemž v tomto případě Komise předloží nový návrh; nebo
b)
neinformuje Radu a Komisi o tom, že tyto výdaje snížit nechce, přičemž v tomto případě rozhodnutí vstoupí v platnost před uplynutím třiceti dnů.
Dodatečné dvanáctiny se schvalují jako celek a nelze je rozdělovat.
5. Nestačí-li pro určitou kapitolu schválení čtyř prozatímních dvanáctin poskytnutých v souladu s odstavcem 4 ke krytí nezbytných výdajů tak, aby nedošlo k přerušení kontinuity činnosti Unie v dané oblasti, lze výjimečně schválit překročení výše prostředků zapsaných v odpovídající kapitole rozpočtu na předchozí rozpočtový rok. Evropský parlament a Rada v takovém případě postupují podle odstavce 4. Celková výše prostředků dostupných v rozpočtu na předchozí rozpočtový rok nebo v předloženém návrhu rozpočtu však nesmí být v žádném případě překročena.
KAPITOLA 3
Zásada vyrovnanosti
Článek 17
Definice a oblast působnosti
1. Rozpočet musí být vyrovnaný co do příjmů a prostředků na platby.
2. Unie a subjekty uvedené v článku 208 si nesmějí v rámci rozpočtu brát půjčky.
Článek 18
Zůstatek rozpočtového roku
1. Zůstatek každého rozpočtového roku se zapisuje do rozpočtu následujícího rozpočtového roku jako příjem v případě přebytku nebo jako prostředky na platby v případě schodku.
2. Odhady takových příjmů nebo prostředků na platby se zapisují do rozpočtu během rozpočtového procesu prostřednictvím návrhu na změnu předloženého v souladu s článkem 39. Odhady se vypracovávají v souladu s nařízením (ES, Euratom) č. 1150/2000.
3. Po předložení předběžné účetní závěrky za každý rozpočtový rok se rozdíl mezi touto závěrkou a odhady zapisuje do rozpočtu pro následující rozpočtový rok prostřednictvím opravného rozpočtu, jehož jediným předmětem je právě uvedený rozdíl. V tomto případě Komise předloží návrh opravného rozpočtu do patnácti dnů po předložení předběžné účetní závěrky současně Evropskému parlamentu a Radě.
KAPITOLA 4
Zásada zúčtovací jednotky
Článek 19
Používání eura
1. Víceletý finanční rámec a rozpočet se sestavují a plní v eurech a účty se vedou v eurech. Pro účely peněžních toků uvedených v čl. 68 odst. 1 jsou však účetní, v případě zálohových účtů správci zálohových účtů a pro účely správního řízení Komise a ESVČ příslušná schvalující osoba oprávněni provádět operace v jiných měnách za podmínek stanovených v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se přepočítacího kurzu mezi eurem a ostatními měnami.
KAPITOLA 5
Zásada univerzálnosti
Článek 20
Definice a oblast působnosti
Aniž je dotčen článek 21, celkové příjmy pokrývají celkové prostředky na platby. Aniž je dotčen článek 23, všechny příjmy a výdaje se vykazují v plné výši bez jakýchkoli vzájemných zápočtů.
Článek 21
Účelově vázané příjmy
1. Pro financování specifických výdajů se použijí vnější účelově vázané příjmy a vnitřní účelově vázané příjmy.
2. Vnější účelově vázané příjmy jsou tyto:
a)
finanční příspěvky členských států na určité výzkumné programy v souladu s nařízením (ES, Euratom) č. 1150/2000;
b)
finanční příspěvky členských států a třetích zemí, v obou případech včetně jejich veřejných agentur, a finanční příspěvky právnických nebo fyzických osob na určité projekty nebo programy vnější pomoci financované Unií a spravované Komisí jejich jménem;
c)
úroky z vkladů a pokuty stanovené v nařízení Rady (ES) č. 1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku (13);
d)
příjmy určené na zvláštní účely, například příjmy z nadací, dotací, darů a odkazů, včetně vlastních účelově určených příjmů orgánů;
e)
finanční příspěvky třetích zemí nebo subjektů mimo Unii, které nespadají pod písmeno b), určené na činnost Unie;
f)
účelově vázané příjmy uvedené v čl. 181 odst. 2 a čl. 183 odst. 2;
g)
vnitřní účelově vázané příjmy uvedené v odstavci 3 v rozsahu, v jakém jsou doplňkem jiných příjmů uvedených v tomto odstavci.
3. Vnitřní účelově vázané příjmy jsou tyto:
a)
příjmy od třetích osob za dodávky zboží, poskytnutí služeb nebo stavební práce provedené na jejich žádost;
b)
výnosy z prodeje vozidel, vybavení, zařízení, materiálů a vědeckých a technických přístrojů, které jsou nahrazeny novými nebo vyřazeny, je-li jejich účetní hodnota plně odepsána;
c)
příjmy plynoucí ze zpětného získání neoprávněně vyplacených částek v souladu s článkem 80;
d)
příjmy z úrokových výnosů z plateb předběžného financování, s výhradou čl. 8 odst. 4;
e)
výnosy z dodávek zboží a poskytnutí služeb a stavebních prací ostatním útvarům uvnitř orgánu, orgánům nebo subjektům, včetně náhrad poskytnutých těmito orgány nebo subjekty za služební cesty, jež byly zaplaceny jejich jménem;
f)
přijaté platby pojistného plnění;
g)
příjmy z pronájmu;
h)
příjmy z prodeje tiskovin a filmů, včetně tiskovin a filmů na elektronických nosičích;
i)
finanční prostředky vrácené v rámci určitého finančního nástroje podle čl. 140 odst. 6;
j)
příjmy z následné úhrady daní podle čl. 23 odst. 3 písm. b).
4. Základní právní akt může také stanovit, že příjmy, které stanoví, jsou účelově vázány na specifické výdaje. Tyto příjmy představují vnitřní účelově vázané příjmy, nestanoví-li základní právní akt jinak.
5. V rozpočtu jsou pro vnější účelově vázané příjmy a vnitřní účelově vázané příjmy založeny odpovídající rozpočtové položky, a pokud je to možné, uvedena odpovídající částka.
Do návrhu rozpočtu lze zapisovat jen ty částky účelově vázaných příjmů, jejichž výše je ke dni sestavení návrhu rozpočtu jistá.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210 týkající se vytvoření struktury pro vnější a vnitřní účelově vázané příjmy a poskytování odpovídajících prostředků a stanovící pravidla pro příspěvky členských států na výzkumné programy. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210 týkající se výnosů ze sankcí uložených podle čl. 126 odst. 11 Smlouvy o fungování EU a účelově vázaných příjmů plynoucích z účasti států ESVO na některých programech Unie.
Článek 22
Darované částky
1. Komise smí přijímat jakékoli částky darované Unii, zejména nadační fondy, dotace, dary a odkazy.
2. Přijetí darovaných částek v hodnotě nejméně 50 000 EUR, které je spojeno s finančními náklady (včetně navazujících nákladů) převyšujícími 10 % hodnoty darované částky, podléhá předchozímu schválení Evropským parlamentem a Radou, jež se usnesou do dvou měsíců od obdržení žádosti Komise. Pokud v této lhůtě nejsou vzneseny námitky, přijme Komise konečné rozhodnutí o přijetí daru.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se přijímání částek darovaných Unii.
Článek 23
Pravidla pro odečty a úpravy v důsledku kurzových rozdílů
1. Od výše žádostí o platbu, které se v tomto případě schválí jako čisté částky, lze odečíst:
a)
sankce uložené stranám zadaných veřejných zakázek nebo příjemcům grantů;
b)
slevy, náhrady a rabaty z jednotlivých faktur a výkazů nákladů;
c)
úrokové výnosy z plateb předběžného financování;
d)
úpravy v souvislosti s neoprávněně vyplacenými částkami.
Úpravy uvedené v prvním pododstavci písm. d) lze provést přímým snížením nové průběžné platby nebo platby zůstatku poukázané stejnému příjemci platby ve stejné kapitole, ve stejném článku a ve stejném rozpočtovém roce, kdy došlo k přeplatku.
Na odečty uvedené v prvním pododstavci písm. c) a d) se vztahují účetní pravidla Unie.
2. Ceny dodávaného zboží a služeb poskytovaných Unii, ve kterých jsou zahrnuty daně, jež vracejí členské státy podle Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie, jsou do rozpočtu zaúčtovány bez daně.
3. Ceny dodávaného zboží a služeb poskytovaných Unii, ve kterých jsou zahrnuty daně, jež vracejí třetí země na základě příslušných dohod, lze do rozpočtu zaúčtovat:
a)
bez daně, nebo
b)
včetně daně. V tomto případě se s následně vrácenou daní nakládá jako s vnitřním účelově vázaným příjmem.
4. Kurzové rozdíly, které vznikají při plnění rozpočtu, mohou být navzájem započteny. Konečný výsledek, zisk nebo ztráta, se zahrne do zůstatku rozpočtového roku.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se účtů pro vrácené daně.
KAPITOLA 6
Zásada specifikace
Článek 24
Obecná ustanovení
Prostředky se věcně člení do hlav a kapitol. Kapitoly se dále člení do článků a bodů.
Článek 25
Převody uskutečňované orgány s výjimkou Komise
1. Každý orgán s výjimkou Komise může ve svém oddíle rozpočtu převádět prostředky:
a)
z jedné hlavy do druhé do maximální výše 10 % prostředků pro daný rozpočtový rok uvedených v rozpočtové položce, ze které se převod provádí;
b)
z jedné kapitoly do druhé a z jednoho článku do druhého bez omezení.
2. Dotčený orgán uvědomí Evropský parlament a Radu o svém úmyslu provést převod uvedený v odstavci 1 tři týdny předem. Uplatní-li Evropský parlament nebo Rada v této lhůtě závažné důvody, použije se postup stanovený v článku 27.
3. Každý orgán s výjimkou Komise může Evropskému parlamentu a Radě navrhnout ve svém oddíle rozpočtu převody z jedné hlavy do druhé převyšující 10 % prostředků pro daný rozpočtový rok uvedených v rozpočtové položce, ze které se má převod provést. Tyto převody podléhají postupu stanovenému v článku 27.
4. Každý orgán s výjimkou Komise může ve svém oddíle rozpočtu provádět převody v rámci jednotlivých článků bez předchozího vyrozumění Evropského parlamentu a Rady.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se výpočtu procentních podílů převodů uskutečňovaných orgány jinými než Komisí.
Článek 26
Převody uskutečňované Komisí
1. Komise může ve svém oddíle rozpočtu samostatně provádět:
a)
převody prostředků v rámci kapitol;
b)
pokud jde o výdaje na zaměstnance a správní výdaje, které jsou společné pro několik hlav, převody prostředků z jedné hlavy do druhé do maximální výše 10 % prostředků pro daný rozpočtový rok uvedených v rozpočtové položce, ze které se převod provádí, a do maximální výše 30 % prostředků pro daný rozpočtový rok uvedených v rozpočtové položce, do které se převod provádí;
c)
pokud jde o provozní výdaje, převody prostředků mezi kapitolami v rámci jedné hlavy do maximální výše 10 % prostředků na daný rozpočtový rok uvedených v rozpočtové položce, ze které se převod provádí.
Komise uvědomí Evropský parlament a Radu o svém úmyslu provést převody uvedené v prvním pododstavci písm. b) tři týdny předem. Uplatní-li Evropský parlament nebo Rada v této lhůtě závažné důvody, použije se postup stanovený v článku 27.
Výjimkou z druhého pododstavce může Komise během posledních dvou měsíců daného rozpočtového roku samostatně převést prostředky související s výdaji na zaměstnance, externí pracovníky a jiné pracovníky z jedné hlavy do druhé až do celkové výše 5 % prostředků na dotčený rozpočtový rok. Komise o těchto převodech uvědomí Evropský parlament a Radu do dvou týdnů od přijetí rozhodnutí.
2. Za předpokladu, že o svém rozhodnutí bezodkladně uvědomí Evropský parlament a Radu, může Komise ve svém oddíle rozpočtu rozhodnout o těchto převodech prostředků z jedné hlavy do druhé:
a)
o převodech prostředků z hlavy „předběžné prostředky“, jak je uvedeno v článku 46, přičemž jediná podmínka pro použití rezervy spočívá v přijetí základního právního aktu podle článku 294 Smlouvy o fungování EU;
b)
v řádně odůvodněných výjimečných případech, jako jsou mezinárodní humanitární katastrofy a krize, které nastanou po 1. prosinci daného rozpočtového roku, o převodech nevyčerpaných prostředků pro tento rozpočtový rok, které jsou dosud k dispozici v rozpočtových hlavách spadajících do okruhu 4 víceletého finančního rámce, do rozpočtových hlav týkajících se operací pro řešení krizí a operací humanitární pomoci.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se výpočtu procentních podílů interních převodů uskutečňovaných Komisí a důvody žádostí o tyto převody.
Článek 27
Návrhy na převody předložené orgány Evropskému parlamentu a Radě
1. Každý orgán předloží své návrhy na převod současně Evropskému parlamentu a Radě.
2. Evropský parlament a Rada rozhodují o převodech prostředků za podmínek uvedených v odstavcích 3 až 6 tohoto článku, není-li v části druhé hlavě I stanoveno jinak.
3. S výjimkou naléhavých případů rozhodnou Evropský parlament a Rada, jež rozhoduje kvalifikovanou většinou, o každém návrhu na převod do šesti týdnů ode dne jeho obdržení oběma orgány.
4. Návrh na převod je schválen, pokud během uvedených šesti týdnů nastane některý z těchto případů:
a)
Evropský parlament a Rada jej schválí;
b)
schválí jej buď Evropský parlament, nebo Rada a druhý orgán se zdrží jednání;
c)
Evropský parlament i Rada se zdrží jednání nebo nepřijmou rozhodnutí, kterým by návrh na převod pozměnily nebo zamítly.
5. Pokud si Evropský parlament nebo Rada nevyžádají jinak, zkracuje se lhůta šesti týdnů uvedená v odstavci 3 na tři týdny v kterémkoli z těchto případů:
a)
převody činí méně než 10 % prostředků rozpočtové položky, z níž se převod provádí, a nepřesahuje 5 000 000 EUR;
b)
převod se týká pouze prostředků na platby a celková výše převáděné částky nepřesahuje 100 000 000 EUR.
6. Pokud Evropský parlament nebo Rada pozmění výši převodu, který druhý orgán schválil nebo v jehož případě se zdržel jednání, nebo pokud výši převodu pozmění Evropský parlament i Rada, považuje se nižší z obou částek za schválenou, ledaže dotčený orgán svůj návrh na převod vezme zpět.
Článek 28
Zvláštní pravidla pro převody
1. Prostředky lze převádět pouze do rozpočtových položek, pro něž jsou v rozpočtu schváleny prostředky nebo které nesou označení „pro memoria“.
2. Prostředky, které odpovídají účelově vázaným příjmům, lze převádět pouze tehdy, pokud se takový příjem použije k účelu, na který je vázán.
Článek 29
Převody, na něž se vztahují zvláštní ustanovení
1. Na převody uvnitř hlav rozpočtu týkajících se Evropského zemědělského záručního fondu, strukturálních fondů, Fondu soudržnosti, Evropského rybářského fondu, Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova a výzkumu se vztahují zvláštní ustanovení části druhé hlav I, II a III.
2. O převodech, které umožňují použití rezervy na pomoc při mimořádných událostech, rozhoduje na návrh Komise Evropský parlament a Rada. Pro každé opatření při mimořádné události se předkládá zvláštní návrh.
Pro účely tohoto odstavce se použije postup podle čl. 27 odst. 3 a 4. Nesouhlasí-li Evropský parlament a Rada s návrhem Komise a nemohou dospět ke společnému postoji o použití této rezervy, upustí od rozhodnutí o návrhu Komise na převod.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se žádostí o převod finančních prostředků z rezervy na pomoc při mimořádných událostech.
KAPITOLA 7
Zásada řádného finančního řízení
Článek 30
Zásady hospodárnosti, účinnosti a účelnosti
1. Používání prostředků musí být v souladu se zásadou řádného finančního řízení, tj. se zásadami hospodárnosti, účinnosti a účelnosti.
2. Zásada hospodárnosti vyžaduje, aby zdroje používané orgánem k výkonu jeho činnosti byly dány k dispozici ve správnou dobu, v dostatečném množství a přiměřené kvalitě a za nejvýhodnější cenu.
Zásada účinnosti se týká dosažení co nejlepšího vztahu mezi použitými zdroji a dosaženými výsledky.
Zásada účelnosti se týká dosažení konkrétních stanovených cílů a zamýšlených výsledků.
3. Pro všechny oblasti činností, na které se vztahuje rozpočet, musí být stanoveny konkrétní, měřitelné, dosažitelné, relevantní a časově vymezené cíle. Dosažení těchto cílů se kontroluje pomocí ukazatelů výkonnosti pro každou činnost a útvary příslušné pro výdaje předávají informace uvedené v čl. 38 odst. 3 písm. e) Evropskému parlamentu a Radě. Tyto informace se předávají každoročně a nejpozději s dokumenty přiloženými k návrhu rozpočtu.
4. Ke zdokonalení rozhodovacího procesu provádějí orgány hodnocení ex ante a ex post podle pokynů vydaných Komisí. Tato hodnocení se provádějí u všech programů a činností, které jsou spojeny se značnými výdaji, a výsledky těchto hodnocení se zasílají Evropskému parlamentu, Radě a útvarům příslušným pro výdaje.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se hodnocení ex ante, v polovině období a ex post.
Článek 31
Povinné sestavení finančního výkazu
1. Ke každému návrhu nebo podnětu, který legislativnímu orgánu předloží Komise, vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) nebo členský stát a který by mohl mít vliv na rozpočet, včetně změn počtu pracovních míst, musí být připojen finanční výkaz a hodnocení ex ante podle čl. 30 odst. 4.
Ke každé změně návrhu nebo podnětu předložené legislativnímu orgánu, která by mohla mít značné dopady na rozpočet, včetně změn počtu pracovních míst, musí být připojen finanční výkaz vypracovaný orgánem, který tuto změnu navrhuje.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se požadavků na finanční výkaz.
2. V průběhu rozpočtového procesu poskytuje Komise v návaznosti na vývoj jednání o návrhu nebo iniciativě předložené rozpočtovým orgánem informace nezbytné pro srovnání změn požadovaných prostředků s původními odhady uvedenými ve finančním výkazu.
3. Ke snížení nebezpečí podvodů a nesrovnalostí se ve finančním výkazu podle odstavce 1 uvádějí informace o zavedeném systému vnitřní kontroly, odhad nákladů a přínosů kontrol, který takový systém obnáší, posouzení očekávané míry rizika výskytu chyb a dále informace o stávajících a zamýšlených opatřeních pro předcházení podvodům a ochranu proti nim.
V této analýze se přihlédne k pravděpodobné míře a typu chyb, ke specifickým podmínkám v dané politické oblasti a k pravidlům, která se na ně vztahují.
Článek 32
Vnitřní kontrola plnění rozpočtu
1. Rozpočet je plněn s uplatněním účinné a účelné vnitřní kontroly, která odpovídá jednotlivým způsobům plnění rozpočtu, a v souladu s příslušnými odvětvovými pravidly.
2. Pro účely plnění rozpočtu se vnitřní kontrolou rozumí postup použitelný na všech úrovních řízení, jehož smyslem je poskytovat přiměřenou jistotu, že bylo dosaženo těchto cílů:
a)
účinnosti, účelnosti a hospodárnosti operací;
b)
spolehlivosti výkazů;
c)
ochrany majetku a informací;
d)
předcházení podvodům a nesrovnalostem, jejich odhalování a nápravy a následných opatření reagujících na tyto podvody a nesrovnalosti;
e)
náležitého řízení rizik souvisejících s legalitou a správností uskutečněných operací, s přihlédnutím k víceleté povaze programů a k povaze dotčených plateb.
3. Účinná vnitřní kontrola vychází z osvědčených mezinárodních postupů a zahrnuje zejména:
a)
rozdělení úkolů;
b)
vhodné řízení rizik a strategii kontroly zahrnující kontroly na úrovni příjemců finančních prostředků;
c)
zabránění střetu zájmů;
d)
přiměřené auditní stopy a úplnost údajů v datových systémech;
e)
postupy sledování dosažených výsledků a následná opatření reagující na zjištěné nedostatky a výjimky ve vnitřních kontrolách;
f)
pravidelné posuzování řádného fungování systému vnitřní kontroly.
4. Základem účelné vnitřní kontroly je:
a)
provádění vhodné strategie kontroly a řízení rizik koordinované na úrovni příslušných článků kontrolního řetězce;
b)
poskytnutí přístupu k výsledkům provedených kontrol všem příslušným článkům kontrolního řetězce;
c)
tam, kde je to vhodné, spolehnutí se na prohlášení řídícího subjektu od partnerů v plnění rozpočtu a výroků nezávislého auditora za předpokladu, že kvalita odvedené práce je odpovídající a přijatelná a že práce byla provedena v souladu se schválenými standardy;
d)
včasné uplatňování nápravných opatření, včetně uložení odrazujících sankcí tam, kde je to vhodné;
e)
jasné a jednoznačné právní předpisy tvořící základ politik;
f)
odstranění několikanásobných kontrol;
g)
zlepšování poměru nákladů a přínosů kontrol.
5. V případě dlouhodobě vysoké chybovosti při provádění určitého programu zjistí Komise nedostatky v kontrolních systémech, analyzuje náklady a přínosy případných nápravných opatření a přijme nebo navrhne vhodná opatření, jako je zjednodušení platných ustanovení, zdokonalení systémů kontrol a přepracování programu nebo prováděcího rámce.
Článek 33
Nákladově efektivní kontrolní systémy
Při předkládání revidovaných nebo nových návrhů výdajů provede Komise odhad nákladů a přínosů kontrolních systémů a odhad míry rizika výskytu chyb, jak je uvedeno v čl. 31 odst. 3.
KAPITOLA 8
Zásada transparentnosti
Článek 34
Zveřejňování účtů, rozpočtů a zpráv
1. Rozpočet se sestavuje a plní a účty se předkládají v souladu se zásadou transparentnosti.
2. Rozpočet a opravné rozpočty přijaté s konečnou platností se z podnětu předsedy Evropského parlamentu vyhlásí v Úředním věstníku Evropské unie.
Rozpočty se vyhlásí do tří měsíců ode dne, kdy jsou prohlášeny za přijaté s konečnou platností.
Konsolidovaná roční účetní závěrka a zprávy o rozpočtovém a finančním řízení vypracované jednotlivými orgány se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se předběžného zveřejnění rozpočtu.
Článek 35
Zveřejňování informací o příjemcích finančních prostředků a dalších informací
1. Informace o výpůjčních a úvěrových operacích Unie ve prospěch třetích zemí se uvádějí v příloze k rozpočtu.
2. Komise vhodným způsobem včas zpřístupní informace o příjemcích finančních prostředků a o povaze a účelu opatření financovaného z rozpočtu, je-li prováděno přímo v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. a), a informace o příjemcích finančních prostředků, které poskytnou subjekty, osoby a členské státy, jež byly pověřeny úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu v rámci jiných způsobů plnění rozpočtu.
Povinnost stanovená v prvním pododstavci, pokud jde o příjemce finančních prostředků, platí i pro ostatní orgány.
3. Při zpřístupnění těchto informací musí být řádně dodrženy požadavky na zachování důvěrnosti a bezpečnosti, zejména pokud je o ochranu osobních údajů.
V případě fyzických osob se zveřejní pouze jméno příjemce finančních prostředků a jeho lokalita, přidělená částka a účel přidělených prostředků. Zveřejnění těchto údajů vychází z příslušných kritérií, jako je periodicita přidělovaných prostředků nebo jejich druh či význam. Kritéria pro zveřejňování a rozsah podrobných údajů musí zohledňovat zvláštnosti odvětví a jednotlivé způsoby plnění rozpočtu.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zveřejňování informací o příjemcích finančních prostředků. V případě nutnosti se rozsah podrobných údajů a kritéria pro zveřejnění stanoví v příslušných odvětvových pravidlech.
HLAVA III
SESTAVOVÁNÍ A SKLADBA ROZPOČTU
KAPITOLA 1
Sestavování rozpočtu
Článek 36
Odhady příjmů a výdajů
1. Každý orgán s výjimkou Komise sestaví každý rok odhad svých příjmů a výdajů, který do 1. července předá Komisi a současně pro informaci Evropskému parlamentu a Radě.
2. Vysoký představitel vede konzultace se členy Komise, kteří zodpovídají za rozvojovou politiku, politiku sousedství a mezinárodní spolupráci, humanitární pomoc a reakci na krize, ohledně věcí spadajících do jejich působnosti.
3. Komise sestaví své vlastní odhady, které také předá ihned po přijetí Evropskému parlamentu a Radě.
Při přípravě svých odhadů použije Komise informace uvedené v článku 37.
Článek 37
Odhad rozpočtu subjektů uvedených v článku 208
Každý subjekt uvedený v článku 208 předává Komisi, Evropskému parlamentu a Radě každý rok do 31. března v souladu se svým zřizujícím aktem odhad svých příjmů a výdajů, včetně svého plánu pracovních míst a návrhu pracovního programu.
Článek 38
Návrh rozpočtu
1. Komise předkládá návrh rozpočtu Evropskému parlamentu a Radě do 1. září roku, který předchází roku plnění rozpočtu. Pro informaci tento návrh předá rovněž vnitrostátním parlamentům.
Návrh rozpočtu obsahuje souhrnný celkový výkaz příjmů a výdajů Unie a souhrn odhadů uvedených v článku 36. Může obsahovat rovněž odhady odlišné od odhadů učiněných orgány.
Skladba a předkládání návrhu rozpočtu se řídí články 44 až 49.
Každému oddílu návrhu rozpočtu předchází úvod vypracovaný dotčeným orgánem.
Komise vypracovává obecný úvod k návrhu rozpočtu. Obecný úvod obsahuje finanční tabulky s nejdůležitějšími údaji, které jsou rozděleny podle hlav, a odůvodnění změn ve výši prostředků oproti předchozímu rozpočtovému roku, rozdělené podle výdajových kategorií víceletého finančního rámce.
2. V zájmu přesnějších a spolehlivějších předpovědí dopadu platných právních předpisů a dosud nepřijatých legislativních návrhů na rozpočet připojuje Komise k návrhu rozpočtu finanční plán na následující roky.
Tento finanční plán se aktualizuje po přijetí rozpočtu, kdy se do něj začlení výsledky rozpočtového procesu a všechna další důležitá rozhodnutí.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se vypracování finančního plánu.
3. K návrhu rozpočtu Komise přikládá:
a)
případné důvody toho, proč návrh rozpočtu obsahuje odhady odlišné od odhadů učiněných orgány;
b)
každý pracovní dokument, který považuje za užitečný pro plány pracovních míst orgánů a příspěvky, které Komise poskytuje subjektům podle článku 208 a evropským školám. Každý takový pracovní dokument, v němž bude uveden nejaktuálnější schválený plán pracovních míst, zachycuje:
i)
veškeré zaměstnance Unie, včetně jejích právně samostatných subjektů, rozčleněné podle druhu smlouvy,
ii)
prohlášení o obecném přístupu, pokud jde o pracovní místa, externí pracovníky a rovnoměrné zastoupení mužů a žen,
iii)
počet skutečně obsazených pracovních míst na začátku roku, v němž se návrh rozpočtu předkládá, v členění podle platové třídy a správního útvaru,
iv)
seznam pracovních míst podle oblasti politiky,
v)
u každé kategorie externích pracovníků původní odhad počtu ekvivalentů plného pracovního úvazku na základě schválených prostředků a počet osob, které na začátku roku, v němž je návrh rozpočtu předkládán, místo skutečně zastávají, v členění podle jednotlivých funkčních skupin a případně platových tříd;
c)
pracovní dokument týkající se plnění prostředků za rozpočtový rok, plnění zbývajících závazků, subjektů uvedených v článku 208, evropských škol, pilotních projektů a přípravných akcí;
d)
pokud se jedná o financování mezinárodních organizací, pracovní dokument obsahující:
i)
souhrnný přehled všech příspěvků rozdělených podle jednotlivých programů nebo fondů Unie a podle mezinárodních organizací,
ii)
vysvětlení, proč bylo pro Unii účelnější poskytnout těmto mezinárodním organizacím finanční prostředky než jednat přímo;
e)
zprávy o činnosti či jakýkoli jiný důležitý dokument obsahující:
i)
informace o dosažení všech předem stanovených konkrétních, měřitelných, dosažitelných, relevantních a časově vymezených cílů pro různé činnosti i o nových cílech měřených pomocí ukazatelů,
ii)
plné odůvodnění včetně rozboru nákladů a přínosů navrhovaných změn ve výši prostředků,
iii)
jasné odůvodnění zásahu na úrovni Unie v souladu, mimo jiné, se zásadou subsidiarity,
iv)
informace o míře plnění činnosti v předchozím roce a o míře jejího plnění v běžném roce,
v)
shrnutí výsledků hodnocení, které mají význam z hlediska rozpočtových změn,
vi)
informace o cenách, jejichž jednotková hodnota činí nejméně 1 000 000 EUR;
f)
souhrnný výkaz časového rozpisu plateb v následujících rozpočtových rocích určených ke splnění rozpočtových závazků přijatých v předchozích rozpočtových rocích.
4. Pokud Komise svěří plnění rozpočtu partnerstvím veřejného a soukromého sektoru, připojí k návrhu rozpočtu pracovní dokument, v němž uvede:
a)
výroční zprávu o výsledcích stávajících partnerství veřejného a soukromého sektoru v předchozím rozpočtovém roce, včetně informací o právní formě a o podílnících subjektů pověřených podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodu vii);
b)
cíle stanovené pro rozpočtový rok, ke kterému se návrh rozpočtu vztahuje, s uvedením konkrétních rozpočtových potřeb spojených s dosažením daného cíle;
c)
správní náklady a celkové plnění rozpočtu i jeho plnění podle subjektu uvedeného v článku 209 a podle partnerství veřejného a soukromého sektoru v předchozím rozpočtovém roce;
d)
výši finančních příspěvků z rozpočtu, jakož i výši finančních příspěvků a hodnotu věcného plnění ostatních partnerů u každého partnerství veřejného a soukromého sektoru.
Pokud však partnerství veřejného a soukromého sektoru používají finanční nástroje, obsahuje informace o těchto nástrojích pracovní dokument uvedený v odstavci 5.
5. Pokud Komise používá finanční nástroje, připojí k návrhu rozpočtu pracovní dokument, v němž uvede:
a)
celkové rozpočtové závazky a platby z rozpočtu na každý finanční nástroj;
b)
příjmy a splátky podle čl. 140 odst. 6 a přírůstek dalších zdrojů ve finančním roce;
c)
celkovou výši rezerv na rizika a závazky a veškeré informace o finančních rizicích, kterým je Unie vystavena;
d)
znehodnocení aktiv kapitálových nástrojů nebo nástrojů pro sdílení rizik a uplatněné záruky pro záruční nástroje nejen za předchozí rok, ale i příslušné kumulované hodnoty;
e)
průměrnou dobu, která uplyne mezi vznikem rozpočtového závazku k finančním nástroji a vznikem právního závazku vůči jednotlivým projektům ve formě kapitálových účastí nebo dluhu, pokud tato doba přesahuje tři roky. Komise ve zprávě uvedené v čl. 140 odst. 8 vysvětlí příslušné důvody, a je-li to vhodné, předloží v rámci každoročního postupu udělování absolutoria akční plán na zkrácení této doby;
f)
správní výdaje vyplývající ze správních poplatků a jiných finančních a provozních poplatků vyplácených za správu finančních nástrojů, pokud byla svěřena třetím osobám, a to celkově i podle jednotlivých spravujících stran a spravovaných finančních nástrojů.
6. K návrhu rozpočtu Komise přiloží také jakékoli další pracovní dokumenty, které považuje za užitečné pro podporu svých rozpočtových požadavků.
7. V souladu s čl. 8 odst. 5 rozhodnutí Rady 2010/427/EU ze dne 26. července 2010 o organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost (14) a s cílem zajistit transparentnost rozpočtu v oblasti vnější činnosti Unie předkládá Komise Evropskému parlamentu a Radě společně s návrhem rozpočtu pracovní dokument, který komplexním způsobem zachycuje:
a)
veškeré správní a operační výdaje financované z rozpočtu, které souvisejí s vnější činností Unie, včetně úkolů v oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky a společné bezpečnostní a obranné politiky;
b)
celkové správní výdaje ESVČ za předchozí rok, rozčleněné na výdaje jednotlivých delegací Unie a výdaje ústředí ESVČ, společně s operačními výdaji v členění podle zeměpisných oblastí (regionů, zemí), tematických oblastí, delegací Unie a misí.
8. V pracovním dokumentu uvedeném v odstavci 7 se rovněž uvádí:
a)
počet pracovních míst pro každou platovou třídu v jednotlivých kategoriích a počet stálých a dočasných pracovních míst, včetně smluvních a místních zaměstnanců, která byla v mezích rozpočtových prostředků povolena jednotlivým delegacím Unie i ústředí ESVČ;
b)
zvýšení nebo snížení počtu pracovních míst pro každou platovou třídu v jednotlivých kategoriích v ústředí ESVČ a ve všech delegacích Unie na základě údajů z předchozího rozpočtového roku;
c)
počet pracovních míst povolených v daném i v předchozím rozpočtovém roce a počet pracovních míst obsazených diplomaty, kteří byli vysláni členskými státy, a zaměstnanci Rady a Komise;
d)
podrobný přehled všech zaměstnanců v delegacích Unie v době předložení návrhu rozpočtu, včetně členění podle zeměpisných oblastí, pohlaví, jednotlivých zemí a misí, v němž se rozliší místa podle plánu pracovních míst, smluvní zaměstnanci, místní zaměstnanci a vyslaní národní odborníci a prostředky požadované v návrhu rozpočtu na takovéto jiné kategorie zaměstnanců s odpovídajícími odhady počtu osob, které by mohly být v mezích požadovaných prostředků zaměstnány na plný pracovní úvazek.
Článek 39
Návrh na změnu návrhu rozpočtu
Na základě jakýchkoli nových informací, které nebyly k dispozici v době sestavování návrhu rozpočtu, může Komise z vlastního podnětu nebo na žádost některého jiného orgánu, pokud jde o jeho oddíl, předložit současně Evropskému parlamentu a Radě návrhy na změnu návrhu rozpočtu před svoláním dohodovacího výboru uvedeného v článku 314 Smlouvy o fungování EU. Tyto návrhy mohou obsahovat návrh na změnu rozpočtu aktualizující zejména odhady výdajů na zemědělství.
Článek 40
Povinnosti členských států vyplývající z přijetí rozpočtu
1. Předseda Evropského parlamentu prohlásí rozpočet za přijatý s konečnou platností postupem stanoveným v čl. 314 odst. 9 Smlouvy o fungování EU a v článku 106a Smlouvy o Euratomu.
2. Jakmile je rozpočet prohlášen za přijatý s konečnou platností, je každý členský stát od 1. ledna následujícího rozpočtového roku nebo ode dne prohlášení o přijetí rozpočtu s konečnou platností, pokud je pozdější než 1. leden, povinen odvést Unii částky splatné podle nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000.
Článek 41
Návrh opravného rozpočtu
1. Komise může předložit návrh opravného rozpočtu, který je podmíněn především změnou v příjmech, s některým z těchto cílů:
-
zapsat do rozpočtu postupem stanoveným v článku 18 zůstatek z předchozího rozpočtového roku,
-
přehodnotit odhad vlastních zdrojů na základě aktualizovaných hospodářských prognóz a
-
aktualizovat upravené prognózy vlastních zdrojů a jiných příjmů a přehodnotit dostupnost a potřebu prostředků na platby.
V případě nevyhnutelných, výjimečných a nepředvídaných okolností, zejména s ohledem na uvolňování prostředků z Fondu solidarity Evropské unie, může Komise předložit návrh opravného rozpočtu, který je podmíněn především změnou ve výdajích.
2. Žádosti o opravný rozpočet, jež za týchž okolností jako v odstavci 1 předloží jiné orgány než Komise, se podávají Komisi.
Před předložením návrhu opravného rozpočtu prověří Komise a ostatní orgány možnosti přerozdělení příslušných prostředků, zejména s přihlédnutím k očekávanému nižšímu čerpání prostředků.
Článek 40 se použije na opravné rozpočty. Opravné rozpočty musí být odůvodněny odkazem na rozpočet, jehož odhady mění.
3. S výjimkou řádně odůvodněných mimořádných okolností nebo případu uvolnění prostředků z Fondu solidarity Evropské unie, kdy může být návrh opravného rozpočtu předložen kdykoli během roku, předkládá Komise své návrhy opravného rozpočtu současně Evropskému parlamentu a Radě do 1. září každého rozpočtového roku. K žádostem o opravný rozpočet od jiných orgánů může přiložit své stanovisko.
4. Evropský parlament a Rada při projednávání návrhů opravného rozpočtu berou dostatečně v úvahu jejich naléhavost.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se návrhů opravného rozpočtu.
Článek 42
Dřívější předání odhadů a návrhu rozpočtu
Komise se s Evropským parlamentem a Radou může dohodnout na zkrácení některých lhůt pro předávání odhadů a přijímání i předávání návrhu rozpočtu. Toto ujednání však nesmí vést ke zkrácení nebo prodloužení lhůt stanovených pro posouzení těchto textů v článku 314 Smlouvy o fungování EU a článku 106a Smlouvy o Euratomu.
KAPITOLA 2
Skladba a předkládání rozpočtu
Článek 43
Skladba rozpočtu
Rozpočet se skládá z:
a)
celkového výkazu příjmů a výdajů;
b)
jednotlivých oddílů pro každý orgán, s výjimkou Evropské rady a Rady, které mají společný oddíl, rozdělených na výkazy příjmů a výdajů.
Článek 44
Rozpočtová nomenklatura
1. Příjmy Komise a příjmy a výdaje ostatních orgánů zařadí Evropský parlament a Rada do hlav, kapitol, článků a bodů podle druhu nebo použití, ke kterému jsou určeny.
2. Výkaz výdajů oddílu „Komise“ se sestavuje podle nomenklatury přijaté Evropským parlamentem a Radou a je rozčleněn podle účelu.
Každá hlava odpovídá oblasti politiky a každá kapitola odpovídá zpravidla oblasti činnosti.
Každá hlava může obsahovat operační prostředky a správní prostředky.
Správní prostředky jsou v rámci hlavy seskupeny v samostatné kapitole.
3. Pokud jsou správní prostředky předkládány podle svého účelu, jsou v jednotlivých hlavách členěny takto:
a)
výdaje na zaměstnance schválené v plánu pracovních míst, přičemž je vždy třeba uvést výši prostředků a počet pracovních míst odpovídající uvedeným výdajům;
b)
výdaje na externí pracovníky a jiné výdaje uvedené v čl. 26 odst. 1 prvním pododstavci písm. b) a financované z okruhu „Správa“ víceletého finančního rámce;
c)
výdaje na budovy a ostatní související výdaje, včetně úklidu a údržby, pronájmu, telekomunikací, vody, plynu a elektřiny;
d)
výdaje na externí pracovníky a odbornou pomoc bezprostředně související s prováděním programů.
Jakékoli správní výdaje Komise, jejichž druh je společný několika hlavám rozpočtu, se uvádějí v odděleném souhrnném výkazu rozčleněném podle druhu výdajů.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se členění rozpočtu.
Článek 45
Zákaz záporných příjmů
1. Rozpočet nesmí obsahovat záporné příjmy.
2. Vlastní zdroje obdržené podle rozhodnutí Rady 2007/436/ES, Euratom ze dne 7. června 2007 o systému vlastních zdrojů Evropských společenství (15) jsou čisté částky a vykazují se jako takové v souhrnném výkazu příjmů v rozpočtu.
Článek 46
Předběžné prostředky
1. Každý oddíl rozpočtu může obsahovat hlavu „předběžné prostředky“. Prostředky se do této hlavy zapisují, pokud:
a)
v době sestavování rozpočtu neexistuje pro dotyčnou činnost základní právní akt, nebo
b)
existují závažné důvody k pochybnostem o tom, zda jsou prostředky dostačující nebo zda mohou být prostředky zapsané v daných rozpočtových položkách použity v souladu se zásadou řádného finančního řízení.
Prostředky v uvedené hlavě smějí být použity pouze po převodu postupem podle čl. 26 odst. 1 prvního pododstavce písm. c) tohoto nařízení v případech, kdy je základní právní akt přijímán postupem podle článku 294 Smlouvy o fungování EU, a postupem podle článku 27 tohoto nařízení v ostatních případech.
2. V případě závažných obtíží při plnění rozpočtu může Komise v průběhu rozpočtového roku navrhnout, aby byly prostředky převedeny do hlavy „předběžné prostředky“. Evropský parlament a Rada rozhodnou o tomto převodu v souladu s článkem 27.
Článek 47
Záporná rezerva
Oddíl rozpočtu „Komise“ může obsahovat „zápornou rezervu“, jejíž maximální výše činí 200 000 000 EUR. Tato rezerva, která bude zapsána ve zvláštní hlavě, obsahuje pouze prostředky na platby.
Tato záporná rezerva musí být vyčerpána před koncem rozpočtového roku prostřednictvím převodu postupem podle článků 26 a 27.
Článek 48
Rezerva na pomoc při mimořádných událostech
1. Oddíl rozpočtu „Komise“ obsahuje rezervu na pomoc třetím zemím při mimořádných událostech.
2. Rezerva uvedená v odstavci 1 musí být vyčerpána před koncem rozpočtového roku prostřednictvím převodu postupem podle článků 27 a 29.
Článek 49
Předkládání rozpočtu
1. Rozpočet uvádí:
a)
v celkovém výkazu příjmů a výdajů:
i)
odhadované příjmy Unie za daný rozpočtový rok (rok „n“);
ii)
odhadované příjmy za rok n - 1 a příjmy za rozpočtový rok n - 2;
iii)
prostředky na závazky a na platby za rok n;
iv)
prostředky na závazky a na platby za rok n -1;
v)
výdaje přidělené na závazky a výdaje uskutečněné v rozpočtovém roce n - 2, přičemž uskutečněné výdaje se vyjadřují také jako procentní podíl rozpočtu pro rok n;
vi)
patřičné poznámky ke každé úrovni dělení, jak jsou uvedeny v čl. 44 odst. 1;
b)
v jednotlivých oddílech příjmy a výdaje ve stejné skladbě jako v písmenu a);
c)
pokud se jedná o zaměstnance:
i)
pro každý oddíl plán pracovních míst, který stanovuje počet pracovních míst pro každou platovou třídu v jednotlivých kategoriích a útvarech a počet stálých a dočasných pracovních míst schválených v mezích prostředků;
ii)
plán pracovních míst placených z prostředků na výzkum a technický rozvoj pro přímé akce a plán pracovních míst placených z týchž prostředků pro nepřímé akce; plány pracovních míst jsou členěny podle kategorií a platových tříd a rozlišují mezi stálými a dočasnými pracovními místy schválenými v mezích prostředků;
iii)
pokud jde o vědecké a technické zaměstnance, může být jejich členění založeno na skupinách platových tříd v souladu s podmínkami stanovenými v příslušném rozpočtu; plán pracovních míst uvádí počet vysoce kvalifikovaných vědeckých nebo technických pracovníků, kterým jsou poskytovány zvláštní výhody podle zvláštních ustanovení služebního řádu;
iv)
plán pracovních míst, který stanovuje počet pracovních míst podle platových tříd a kategorií pro jednotlivé subjekty uvedené v článku 208, které obdrží příspěvek z rozpočtu. Plány pracovních míst obsahují kromě počtu pracovních míst schválených pro rozpočtový rok rovněž počet pracovních míst schválených pro předchozí rozpočtový rok;
d)
pokud jde o výpůjční a úvěrové operace:
i)
v celkovém výkazu příjmů rozpočtové položky, které odpovídají příslušným operacím a které jsou určené k zaznamenání případných vrácených plateb od příjemců finančních prostředků, kteří byli původně v prodlení, což vedlo k uplatnění záruky za splnění. Tyto položky se označují výrazem „pro memoria“ a jsou doplněny patřičnými poznámkami;
ii)
v oddíle „Komise“:
-
rozpočtové položky obsahující záruky Unie za splnění, které se týkají dotčených operací. Tyto položky se označují výrazem „pro memoria“ za podmínky, že rozpočet není zatížen konkrétní částkou, která z něj musí být s konečnou platností uhrazena;
-
poznámky, které odkazují na základní právní akt a objem předpokládaných operací, dobu trvání i na finanční záruku poskytnutou Unií na tyto operace;
iii)
v dokumentu přiloženém k oddílu „Komise“ jako informativní údaje:
-
probíhající kapitálové operace a správu dluhu,
-
kapitálové operace a správa dluhu v roce n;
e)
pokud jde o finanční nástroje podle části první hlavy VIII:
i)
odkaz na základní právní akt;
ii)
rozpočtové položky odpovídající příslušným operacím;
iii)
všeobecný popis finančních nástrojů, včetně doby jejich platnosti a jejich dopadu na rozpočet;
iv)
plánované operace, včetně cílových objemů založených na aktivaci mimorozpočtových zdrojů v důsledku působení stávajících finančních nástrojů;
f)
pokud jde o financování subjektů pověřených podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodu vii):
i)
odkaz na základní právní akt příslušného programu;
ii)
odpovídající rozpočtové položky;
iii)
všeobecný popis svěřených úkolů, včetně doby jejich platnosti a jejich dopadu na rozpočet;
g)
celkovou výši výdajů na společnou zahraniční a bezpečnostní politiku zapsanou do jedné kapitoly rozpočtu nazvané „Společná zahraniční a bezpečnostní politika“, jež se člení na konkrétní rozpočtové články. Tyto články pokrývají výdaje společné zahraniční a bezpečnostní politiky a obsahují konkrétní rozpočtové položky, které vymezují alespoň jednotlivé hlavní mise.
2. Vedle dokumentů uvedených v odstavci 1 mohou Evropský parlament a Rada k rozpočtu připojit jakékoli jiné související dokumenty.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se předkládání rozpočtu, včetně definice skutečně vynaložených výdajů v posledním rozpočtovém roce, jehož účty byly uzavřeny, poznámek k rozpočtu a plánů pracovních míst.
Článek 50
Pravidla pro plány pracovních míst
1. Plány pracovních míst uvedené v čl. 49 odst. 1 písm. c) stanoví pro každý orgán nebo subjekt pevný limit; nesmí být provedeno žádné jmenování, které by jej překračovalo.
Každý orgán nebo subjekt však může, s výjimkou platových tříd AD 16, AD 15 a AD 14, učinit ve svém plánu pracovních míst změny do výše 10 % počtu schválených pracovních míst při splnění těchto podmínek:
a)
není ovlivněn objem prostředků pro zaměstnance za celý rozpočtový rok;
b)
není překročen limit celkového počtu pracovních míst schválených plánem pracovních míst a
c)
orgán nebo subjekt se zúčastnil srovnávání s jinými orgány a subjekty Unie v rámci prověrky stavu zaměstnanců uspořádané Komisí.
Tři týdny před provedením změn uvedených v druhém pododstavci informují orgány o svém záměru Evropský parlament a Radu. Pokud Evropský parlament nebo Rada uvede v této lhůtě závažné důvody, orgány změny neprovedou a použije se postup uvedený v článku 41.
2. Odchylně od odst. 1 prvního pododstavce mohou být účinky práce na částečný úvazek, kterou orgán oprávněný ke jmenování povolil v souladu se služebním řádem, vyváženy provedením jiných jmenování.
KAPITOLA 3
Rozpočtová kázeň
Článek 51
Soulad s víceletým finančním rámcem
Rozpočet musí být v souladu s víceletým finančním rámcem.
Článek 52
Soulad právních aktů Unie s rozpočtem
Je-li v důsledku provádění právního aktu Unie překročena výše prostředků, jež jsou k dispozici v rozpočtu, může být takový právní akt finančně proveden až po odpovídající změně rozpočtu.
HLAVA IV
PLNĚNÍ ROZPOČTU
KAPITOLA 1
Obecná ustanovení
Článek 53
Plnění rozpočtu v souladu se zásadou řádného finančního řízení
1. Komise plní příjmy a výdaje rozpočtu v souladu s tímto nařízením, na vlastní odpovědnost a v mezích schválených prostředků.
2. Členské státy spolupracují s Komisí tak, aby byly prostředky využívány v souladu se zásadou řádného finančního řízení.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se plnění rozpočtu v souladu se zásadou řádného finančního řízení a informací o předávání osobních údajů pro účely auditu.
Článek 54
Základní právní akt a výjimky
1. Prostředky zapsané v rozpočtu pro jakoukoli činnost Unie mohou být použity pouze po přijetí základního právního aktu.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou být bez základního právního aktu použity následující prostředky, pokud akce, které jimi mají být financovány, spadají do pravomoci Unie:
a)
prostředky na pilotní projekty experimentální povahy určené k posouzení proveditelnosti a užitečnosti určité akce. Příslušné prostředky na závazky mohou být v rozpočtu zapsány nejdéle po dva po sobě následující rozpočtové roky.
Celková výše prostředků na pilotní projekty nesmí v žádném rozpočtovém roce překročit částku 40 000 000 EUR;
b)
prostředky na přípravné akce v oblasti působnosti Smlouvy o fungování EU a Smlouvy o Euratomu určené k přípravě návrhů pro přijetí budoucích činností. Přípravné akce mohou mít různou formu a řídí se vnitřně provázaným přístupem. Příslušné prostředky na závazky mohou být v rozpočtu zapsány nejdéle po tři po sobě následující rozpočtové roky. Postup pro přijetí příslušného základního právního aktu musí být ukončen před koncem třetího rozpočtového roku. V průběhu tohoto procesu musí přidělování prostředků na závazky odpovídat zvláštním rysům přípravných akcí, pokud jde o plánované činnosti, sledované cíle a příjemce finančních prostředků. Vynaložené finanční prostředky proto nesmějí svým objemem odpovídat finančním prostředkům navrhovaným pro financování samotné konečné činnosti.
Celková výše prostředků na nové přípravné akce uvedené v tomto písmenu nepřekročí v žádném rozpočtovém roce částku 50 000 000 EUR a celková výše prostředků skutečně přidělených na přípravné akce nepřekročí částku 100 000 000 EUR;
c)
prostředky na přípravná opatření v oblasti působnosti hlavy V Smlouvy o EU. Tato opatření se omezují na krátké období a jsou určena na vytvoření podmínek pro akci Unie ke splnění cílů společné zahraniční a bezpečnostní politiky a přijetí potřebných právních nástrojů.
Pro účely operací Unie pro řešení krizí jsou přípravná opatření určena mimo jiné k posouzení operačních požadavků, k vytvoření podmínek pro rychlé úvodní nasazení zdrojů nebo k tomu, aby byly na místě vytvořeny podmínky pro zahájení operace.
Přípravná opatření schvaluje Rada na návrh vysokého představitele.
K zajištění rychlého provedení přípravných opatření uvědomí vysoký představitel bez zbytečného odkladu Evropský parlament a Komisi o záměru Rady zahájit přípravné opatření, a zejména o odhadovaných zdrojích, kterých je pro tento účel zapotřebí. Komise přijme veškerá opatření potřebná k tomu, aby zajistila rychlé uvolnění finančních prostředků.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se financování přípravných opatření v oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky;
d)
prostředky na jednorázové akce nebo akce s neurčitou dobou trvání prováděné Komisí na základě úkolů vyplývajících z jejích institucionálních výsad podle Smlouvy o fungování EU a Smlouvy o Euratomu jiných, než je její právo legislativní iniciativy podle písmene b), a na základě zvláštních pravomocí, které jí uvedené smlouvy přímo svěřují a jejichž seznam má být uveden v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení;
e)
prostředky na provoz každého orgánu v rámci jeho správní samostatnosti.
Při předložení návrhu rozpočtu podá Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o projektech a akcích uvedených v prvním pododstavci písm. a) a b), která obsahuje i hodnocení dosažených výsledků a plánovaná následná opatření.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se základního právního aktu a výjimek vyjmenovaných v odstavci 2 tohoto článku.
Článek 55
Plnění rozpočtu jinými orgány než Komisí
Komise přiznává ostatním orgánům potřebné pravomoci pro plnění těch oddílů rozpočtu, které se jich týkají.
ESVČ a Komise mohou uzavřít podrobné ujednání, aby se zjednodušilo vynakládání správních prostředků delegacemi Unie. Toto ujednání se nesmí odchylovat od tohoto nařízení ani od aktů v přenesené pravomoci přijatých podle něj.
Článek 56
Pověření výkonem rozpočtových pravomocí
1. Komise a každý z ostatních orgánů mohou pověřit své útvary výkonem svých pravomocí při plnění rozpočtu za podmínek stanovených v tomto nařízení a v jejich vnitřních předpisech a v mezích, které samy stanoví v pověřovacím aktu. Pověřené osoby jednají pouze v mezích pravomocí, jejichž výkonem byly výslovně pověřeny.
2. Komise však může výkonem svých pravomocí při plnění rozpočtu ve vztahu k operačním prostředkům zapsaným v jejím oddíle rozpočtu pověřit vedoucí delegací Unie. Zároveň o tom uvědomí vysokého představitele. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby Komise, jsou povinni dodržovat stejná pravidla pro plnění rozpočtu a mají stejné úkoly, povinnosti a odpovědnost jako kterákoli jiná dále pověřená schvalující osoba Komise.
Komise může v souladu se svými vlastními pravidly toto pověření odejmout.
Pro účely prvního pododstavce přijme vysoký představitel potřebná opatření k usnadnění spolupráce mezi delegacemi Unie a útvary Komise.
Článek 57
Střet zájmů
1. Účastníci finančních operací a jiné osoby podílející se na plnění rozpočtu a na jeho správě, včetně přípravy na tuto činnost, na auditu nebo na kontrole se zdrží jakéhokoli jednání, jež by mohlo uvést jejich zájmy do střetu se zájmy Unie.
Pokud toto riziko existuje, upustí dotčená osoba od takového jednání a předloží věc pověřené schvalující osobě, která vydá písemné potvrzení o tom, zda střet zájmů existuje. Dotčená osoba informuje rovněž svého přímého nadřízeného. Pokud se zjistí střet zájmů, ukončí dotčená osoba veškerou svou činnost ve věci. Pověřená schvalující osoba učiní sama veškeré další vhodné kroky.
2. Pro účely odstavce 1 ke střetu zájmů dochází, je-li z rodinných důvodů, z důvodů citových vazeb, z důvodů politické nebo národní spřízněnosti, z důvodů hospodářského zájmu nebo z důvodů jiného společného zájmu s příjemcem finančních prostředků ohrožen nestranný a objektivní výkon funkcí účastníka finančních operací nebo jiné osoby podle odstavce 1.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými určí jednání, jež mohou představovat střet zájmů, a postup, který se má v těchto případech použít.
KAPITOLA 2
Způsoby plnění rozpočtu
Článek 58
Způsoby plnění rozpočtu
1. Komise plní rozpočet těmito způsoby:
a)
přímo (dále jen „přímé řízení“) prostřednictvím svých útvarů, včetně svých zaměstnanců v delegacích Unie pod dohledem příslušného vedoucího delegace podle čl. 56 odst. 2, nebo prostřednictvím výkonných agentur uvedených v článku 62;
b)
v rámci sdíleného řízení s členskými státy (dále jen „sdílené řízení“) nebo
c)
nepřímo (dále jen „nepřímé řízení“) v případech, kdy tak stanoví základní právní akt, nebo v případech uvedených v čl. 54 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) až d) tak, že pověří úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu:
i)
třetí země nebo subjekty určené těmito zeměmi;
ii)
mezinárodní organizace a jejich agentury;
iii)
EIB a Evropský investiční fond;
iv)
subjekty uvedené v článcích 208 a 209;
v)
veřejnoprávní subjekty;
vi)
soukromoprávní subjekty pověřené výkonem veřejné služby v rozsahu, v jakém poskytují dostatečné finanční záruky;
vii)
soukromoprávní subjekty členského státu pověřené uskutečňováním partnerství soukromého a veřejného sektoru a poskytující dostatečné finanční záruky;
viii)
osoby pověřené prováděním zvláštních činností v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky podle hlavy V Smlouvy o EU a určené v příslušném základním právním aktu.
2. Komise nadále odpovídá za plnění rozpočtu v souladu s článkem 317 Smlouvy o fungování EU a informuje Evropský parlament a Radu o operacích, které provádějí subjekty nebo osoby pověřené podle odst. 1 písm. c) tohoto článku. Je-li pověřený subjekt nebo pověřená osoba určen v základním právním aktu, finanční výkaz podle článku 31 zahrnuje plné odůvodnění toho, proč byl vybrán právě tento subjekt nebo tato osoba.
3. Subjekty a osoby pověřené podle odst. 1 písm. c) plně spolupracují při ochraně finančních zájmů Unie. Pověřovací dohody zajistí Účetnímu dvoru a Evropskému úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) právo komplexně vykonávat při auditu těchto finančních prostředků své pravomoci podle Smlouvy o fungování EU.
Komise pověří subjekty a osoby uvedené v odst. 1 písm. c) úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu za podmínky, že existují transparentní, nediskriminační, účelné a účinné postupy přezkoumání skutečného plnění těchto úkolů.
4. Veškeré pověřovací dohody se na požádání zpřístupní Evropskému parlamentu a Radě.
5. Subjekty a osoby pověřené podle odst. 1 písm. c) tohoto článku zajistí v souladu s čl. 35 odst. 2 náležité každoroční následné zveřejňování informací o příjemcích finančních prostředků. Opatření přijatá v tomto smyslu se oznamují Komisi.
6. Subjekty a osoby pověřené podle odst. 1 písm. c) nemají postavení pověřené schvalující osoby.
7. Komise nepověří třetí osoby výkonnými pravomocemi, pokud je s těmito pravomocemi spojena značná míra uvážení, které předpokládá politickou volbu.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se způsobů plnění rozpočtu, včetně přímého řízení, výkonu pravomocí svěřených výkonným agenturám, a zvláštní ustanovení upravující nepřímé řízení s mezinárodními organizacemi, se subjekty uvedenými v článcích 208 a 209, s veřejnoprávními subjekty a soukromoprávními subjekty pověřenými výkonem veřejné služby, se soukromoprávními subjekty členského státu pověřenými uskutečňováním partnerství soukromého a veřejného sektoru a se subjekty pověřenými prováděním zvláštních činností v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky.
Článek 59
Sdílené řízení s členskými státy
1. Plní-li Komise rozpočet v rámci sdíleného řízení, jsou úkoly související s plněním rozpočtu pověřeny členské státy. Komise a členské státy dodržují zásady řádného finančního řízení, transparentnosti a zákazu diskriminace a zajišťují viditelnost činnosti Unie při správě jejích finančních prostředků. Za tímto účelem Komise a členské státy plní své povinnosti spojené s kontrolou a auditem a přebírají z toho vyplývající odpovědnost stanovenou tímto nařízením. Doplňková ustanovení jsou obsažena v odvětvových pravidlech.
2. Při provádění úkolů souvisejících s plněním rozpočtu členské státy přijmou veškerá opatření, včetně právních, regulačních a správních, která jsou nezbytná pro ochranu finančních zájmů Unie, zejména:
a)
zajistí, aby byly činnosti financované z rozpočtu prováděny správně, účinně a v souladu s platnými odvětvovými pravidly, a určí pro tento účel v souladu s odstavcem 3 subjekty odpovědné za řádnou správu a kontrolu finančních prostředků Unie a dohlížejí na ně;
b)
předcházejí nesrovnalostem a podvodům, odhalují je a napravují.
Za účelem ochrany finančních zájmů Unie členské státy při dodržení zásady proporcionality a v souladu s tímto článkem a s příslušnými odvětvovými pravidly provádějí kontroly ex ante a ex post, je-li to vhodné, včetně kontrol na místě na reprezentativním vzorku nebo na vzorku vybraném na základě rizika výskytu chyb. Kromě toho zpětně získávají neoprávněně vyplacené finanční prostředky, a je-li to za tímto účelem nezbytné, zahajují správní a soudní řízení.
Členské státy ukládají příjemcům finančních prostředků účinné, odrazující a přiměřené sankce, pokud tak stanovují odvětvová pravidla a zvláštní ustanovení vnitrostátních právních předpisů.
Komise v rámci posouzení rizik a v souladu s odvětvovými pravidly sleduje systémy řízení a kontroly zavedené v členských státech. Komise při své kontrolní činnosti dodržuje zásadu proporcionality a v souladu s odvětvovými pravidly přihlíží k míře zjištěného rizika.
3. V souladu s kritérii a postupy stanovenými v odvětvových pravidlech určí členské státy subjekty na vhodné úrovni, které mají odpovídat za správu a kontrolu finančních prostředků Unie. Tyto subjekty mohou plnit také úkoly nesouvisející se správou finančních prostředků Unie a mohou pověřit plněním některých úkolů jiné subjekty.
Při rozhodování o určení subjektů mohou členské státy vycházet z toho, zda jsou jejich systémy řízení a kontroly v podstatě totožné s již existujícími systémy z předchozího období a zda řádně fungují.
Pokud výsledky auditu a kontroly prokáží, že určené subjekty již nesplňují kritéria stanovená v odvětvových pravidlech, přijmou členské státy opatření nezbytná k zajištění nápravy nedostatků při plnění úkolů těmito subjekty, včetně toho, že v souladu s odvětvovými pravidly jejich určení zruší.
Odvětvová pravidla vymezí úlohu Komise při postupu stanoveném v tomto odstavci.
4. Subjekty určené podle odstavce 3:
a)
vytvoří účinný a účelný systém vnitřní kontroly a zajistí jeho fungování;
b)
používají systém účetnictví, který včas poskytuje přesné, úplné a spolehlivé údaje;
c)
poskytují informace požadované podle odstavce 5;
d)
v souladu s čl. 35 odst. 2 zajišťují následné zveřejňování. Jakékoli zpracovávání osobních údajů musí být v souladu s vnitrostátními předpisy, kterými se provádí směrnice 95/46/ES.
5. Subjekty určené podle odstavce 3 poskytnou Komisi do 15. února následujícího rozpočtového roku tyto dokumenty:
a)
výkaz výdajů, které byly v příslušném referenčním období vymezeném v odvětvových pravidlech vynaloženy při plnění stanovených úkolů a předloženy Komisi k úhradě. Tento výkaz zahrnuje předběžné financování i částky, u nichž probíhá nebo již proběhlo řízení o jejich zpětném získání. Přikládá se k němu prohlášení řídícího subjektu, v němž se potvrdí, že podle názoru osob pověřených správou finančních prostředků:
i)
jsou tyto informace řádně předkládány a jsou úplné a přesné;
ii)
výdaje byly použity k zamýšlenému účelu, jak je vymezen v odvětvových pravidlech;
iii)
zavedené kontrolní systémy poskytují nezbytné záruky legality a správnosti uskutečněných operací;
b)
každoroční souhrn závěrečných zpráv o auditu a informací o provedených kontrolách, včetně rozboru povahy a rozsahu chyb a nedostatků zjištěných v systémech a přijatých či plánovaných nápravných opatření.
K výkazu uvedenému v prvním pododstavci písm. a) a k souhrnu uvedenému v prvním pododstavci písm. b) se připojí výrok nezávislého auditora vypracovaný v souladu s mezinárodně uznávanými auditorskými standardy. Tento výrok uvede, zda výkaz podává věrný a poctivý obraz skutečnosti, zda výdaje, o jejichž úhradu byla Komise požádána, jsou legální a správné a zda zavedené kontrolní systémy fungují řádně. Tento výrok rovněž uvede, zda kontrolní činnost nezpochybňuje tvrzení obsažená v prohlášení řídícího subjektu uvedeném v prvním pododstavci písm. a).
Lhůtu stanovenou na 15. únor může Komise na základě sdělení dotčeného členského státu výjimečně prodloužit až do 1. března.
Členské státy mohou na vhodné úrovni zveřejnit informace uvedené v tomto odstavci.
Členské státy kromě toho mohou na základě informací uvedených v tomto odstavci vydat prohlášení podepsané na patřičné úrovni.
6. Aby bylo zajištěno, že finanční prostředky Unie jsou používány v souladu s platnými pravidly, Komise:
a)
uplatňuje postupy zaměřené na kontrolu a schválení účetní závěrky určených subjektů, aby zajistila, aby byla tato účetní závěrka úplná, přesná a věrná;
b)
vyloučí z financování výdajů Unií úhrady provedené v rozporu s platným právem;
c)
přeruší běh platebních lhůt nebo pozastaví platby v případech stanovených v odvětvových pravidlech.
Komise ukončí úplné nebo částečné přerušení běhu platebních lhůt nebo pozastavení plateb poté, co členský stát předloží své připomínky, a jakmile přijme jakákoli nezbytná opatření. Výroční zpráva o činnosti uvedená v čl. 66 odst. 9 obsahuje informace o veškerých povinnostech vyplývajících z tohoto pododstavce.
7. Odvětvová pravidla vezmou v úvahu potřeby programů v rámci evropské územní spolupráce, zejména pokud jde o obsah prohlášení řídícího subjektu, o postup stanovený v odstavci 3 a o funkci auditu.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se sdíleného řízení s členskými státy, včetně vytvoření rejstříku subjektů odpovědných za řízení a kontrolu finančních prostředků Unie, a opatření zaměřených na podporu šíření osvědčených postupů.
Článek 60
Nepřímé řízení
1. Subjekty a osoby pověřené úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu podle čl. 58 odst. 1 písm. c) dodržují zásady řádného finančního řízení, transparentnosti a zákazu diskriminace a při správě finančních prostředků Unie zajišťují viditelnost její činnosti. Při správě finančních prostředků Unie zaručují úroveň ochrany finančních zájmů Unie rovnocennou úrovni ochrany vyžadované podle tohoto nařízení, přičemž náležitě zohlední:
a)
povahu jim svěřených úkolů a výši příslušných částek;
b)
související finanční rizika;
c)
míru jistoty vyplývající z jejich systémů, pravidel a postupů ve spojení s opatřeními, která přijala Komise pro účely dohledu nad plněním jim svěřených úkolů a podpory tohoto plnění.
2. Za účelem ochrany finančních zájmů Unie subjekty a osoby pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) v souladu se zásadou proporcionality:
a)
zřídí účinný a účelný systém vnitřní kontroly a zajistí jeho fungování;
b)
používají systém účetnictví, který včas poskytuje přesné, úplné a spolehlivé údaje;
c)
podléhají nezávislému externímu auditu prováděnému auditorem funkčně nezávislým na dotčeném subjektu či osobě v souladu s mezinárodně uznávanými auditorskými standardy;
d)
používají náležitá pravidla a postupy pro poskytování finančních prostředků Unie prostřednictvím grantů, veřejných zakázek a finančních nástrojů;
e)
v souladu s čl. 35 odst. 2 zajišťují následné zveřejňování informací o příjemcích finančních prostředků;
f)
zajišťují přiměřenou ochranu osobních údajů, jak je stanoveno ve směrnici 95/46/ES a v nařízení (ES) č. 45/2001.
Osoby pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodu viii) přijmou svá finanční pravidla s předchozím souhlasem Komise. Požadavky uvedené v prvním pododstavci písm. a) až e) tohoto odstavce splní nejpozději šest měsíců po zahájení svého mandátu. Pokud na konci tohoto období uvedené požadavky splňují pouze částečně, přijme Komise vhodná nápravná opatření zaměřená na dohled nad plněním úkolů, které byly těmto osobám svěřeny, a na podporu tohoto plnění.
3. Při plnění úkolů souvisejících s plněním rozpočtu předcházejí subjekty a osoby pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) nesrovnalostem a podvodům, odhalují je a napravují. Za tímto účelem provádějí při dodržení zásady proporcionality kontroly ex ante a ex post, je-li to vhodné, včetně kontrol na místě na reprezentativním vzorku nebo na vzorku vybraném na základě rizika výskytu chyb, aby se zajistilo skutečné provedení činností financovaných z rozpočtu a jejich řádné plnění. Kromě toho zpětně získávají neoprávněně vyplacené finanční prostředky, a je-li to za tímto účelem nezbytné, zahajují správní a soudní řízení.
4. Subjektům a osobám pověřeným podle čl. 58 odst. 1 písm. c) může Komise pozastavit platby, zejména jsou-li zjištěny systémové chyby, jež zpochybňují spolehlivost systémů vnitřní kontroly dotčeného subjektu či osoby nebo legalitu a správnost uskutečněných operací.
Bez ohledu na článek 92 může příslušná schvalující osoba zcela nebo zčásti přerušit platby takovým subjektům či osobám za účelem provedení další kontroly, pokud:
i)
získá informace, které svědčí o významném nedostatku ve fungování systému vnitřní kontroly nebo naznačují, že výdaje, k nimž dotčený subjekt či osoba vydal osvědčení, jsou spojeny s vážnou nesrovnalostí a nebyly opraveny;
ii)
je přerušení plateb nezbytné k tomu, aby se zabránilo závažnému poškození finančních zájmů Unie.
5. Aniž je dotčen odstavec 7, předloží subjekty a osoby pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) Komisi tyto dokumenty:
a)
zprávu o plnění jim svěřených úkolů;
b)
svůj výkaz výdajů vynaložených při plnění jim svěřených úkolů. Přikládá se k němu prohlášení řídícího subjektu, v němž se potvrdí, že podle názoru osob pověřených správou finančních prostředků:
i)
jsou tyto informace řádně předkládány a jsou úplné a přesné;
ii)
výdaje byly použity k zamýšlenému účelu, jak je vymezeno v pověřovacích dohodách nebo tam, kde je to relevantní, v odvětvových pravidlech;
iii)
zavedené kontrolní systémy poskytují nezbytné záruky legality a správnosti uskutečněných operací;
c)
souhrn závěrečný zpráv o auditu a informací o provedených kontrolách, včetně rozboru povahy a rozsahu chyb a nedostatků zjištěných v systémech a přijatých či plánovaných nápravných opatření.
K dokumentům uvedeným v prvním pododstavci se připojí výrok nezávislého auditora vypracovaný v souladu s mezinárodně uznávanými auditorskými standardy. Tento výrok uvede, zda výkaz podává věrný a poctivý obraz skutečnosti, zda zavedené kontrolní systémy řádně fungují a zda jsou uskutečněné transakce legální a správné. Tento výrok rovněž uvede, zda kontrolní činnost nezpochybňuje tvrzení obsažená v prohlášení řídícího subjektu uvedeném v prvním pododstavci písm. b).
Dokumenty uvedené v prvním pododstavci se předloží Komisi do 15. února následujícího rozpočtového roku. Výrok uvedený v druhém pododstavci se Komisi předloží do 15. března.
Povinnostmi uvedenými v tomto odstavci nejsou dotčeny dohody uzavřené s mezinárodními organizacemi a třetími zeměmi. Tyto dohody musí obsahovat alespoň povinnost, aby tyto mezinárodní organizace a třetí země každoročně předkládaly Komisi prohlášení, že během dotčeného rozpočtového roku byl příspěvek Unie využit a zaúčtován v souladu s požadavky stanovenými v odstavci 2 a s povinnostmi stanovenými v těchto dohodách.
6. Aniž je dotčen odstavec 7, Komise:
a)
dohlíží na to, aby tyto osoby a subjekty plnily své úkoly zejména tím, že plnění daného programu podrobují auditům a hodnocení;
b)
uplatňuje postupy zaměřené na kontrolu a schválení účetní závěrky pověřených subjektů a osob, aby zajistila, aby byla tato účetní závěrka úplná, přesná a věrná;
c)
vyloučí z financování výdajů Unií úhrady v rozporu s platnými pravidly.
7. Odstavce 5 a 6 se nepoužijí na příspěvky Unie poskytnuté subjektům, na něž se podle článku 208 vztahuje zvláštní postup udělení absolutoria.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se nepřímého řízení, včetně stanovení podmínek nepřímého řízení, na základě kterých mají být systémy, pravidla a postupy těchto subjektů a osob rovnocenné systémům, pravidlům a postupům Komise, a dále prohlášení řídícího subjektu a prohlášení o dodržení postupů, postupy pro kontrolu a schvalování účetní závěrky a vyloučení z možnosti financování Unií výdajů vynaložených v rozporu s použitelnými pravidly.
Článek 61
Hodnocení ex ante a pověřovací dohody
1. Komise předtím, než pověří úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu subjekty či osoby podle čl. 58 odst. 1 písm. c), získá doklady o splnění požadavků stanovených v čl. 60 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) až d).
Pokud dojde k závažné změně v systémech nebo pravidlech subjektu nebo osoby pověřeného podle čl. 58 odst. 1 písm. c) nebo v postupech, které souvisejí se správou finančních prostředků Unie, jež byla tomuto subjektu nebo této osobě svěřena, dotčený subjekt nebo osoba o ní neprodleně uvědomí Komisi. Komise přezkoumá pověřovací dohody uzavřené s dotčeným subjektem či osobou, aby bylo i nadále zajištěno plnění požadavků stanovených v čl. 60 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) až d).
2. Není-li pověřený subjekt určen v základním právním aktu, vybere Komise subjekt z některé z kategorií uvedených v čl. 58 odst. 1 písm. c) bodech ii), v), vi) a vii) s náležitým ohledem na povahu úkolů, které mu mají být svěřeny, i na zkušenosti a provozní a finanční způsobilost dotčených subjektů. Výběr musí být transparentní, podložený objektivními důvody a nesmí vést ke střetu zájmů.
3. Pověřovací dohody stanoví požadavky podle čl. 60 odst. 2 prvního pododstavce písm. a) až d). Jasně vymezí úkoly svěřené subjektu a musí obsahovat závazek dotčených subjektů či osob splnit povinnosti stanovené v čl. 60 odst. 2 prvním pododstavci písm. e) a f) a zdržet se jakéhokoli jednání, které by mohlo vést ke střetu zájmů.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se hodnocení ex ante pravidel a postupů v rámci nepřímého řízení a obsahu pověřovacích dohod.
Článek 62
Výkonné agentury
1. Komise může svěřit pravomoc provádět jejím jménem a na její odpovědnost, zcela nebo zčásti, program nebo projekt Unie výkonným agenturám v souladu s nařízením Rady (ES) č. 58/2003 ze dne 19. prosince 2002, kterým se stanoví statut výkonných agentur pověřených některými úkoly správy programů Společenství (16). Výkonné agentury se zřizují rozhodnutím Komise a jsou právnickými osobami podle práva Unie.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající výkonu pravomoci svěřené výkonným agenturám.
2. Odpovídající operační prostředky vynakládá ředitel výkonné agentury v rámci přímého řízení.
Článek 63
Meze pověřování
1. Komise nepověří plněním úkolů souvisejícími s vynakládáním finančních prostředků Unie, včetně vyplácení a inkasa, externí soukromoprávní subjekty, s výjimkou případů uvedených v čl. 58 odst. 1 písm. c) bodech v), vi) a vii) nebo zvláštních případů týkajících se plateb:
i)
které mají být provedeny ve prospěch příjemců určených Komisí;
ii)
jejichž podmínky a výše byly určeny Komisí a
iii)
jejichž provádění nezahrnuje uvážení subjektu uskutečňujícího platbu.
2. Externím soukromoprávním subjektům, které nejsou pověřeny výkonem veřejné služby, může Komise svěřit tyto úkoly: technické poradenství a správní, přípravné nebo doplňující úkoly, které nezahrnují ani výkon veřejné moci, ani použití pravomoci volného uvážení.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pověřování některých vnějších soukromých subjektů nebo osob úkoly v souladu s pravidly pro zadávání veřejných zakázek stanovenými v části první hlavě V.
KAPITOLA 3
Účastníci finančních operací
Oddíl 1
Zásada oddělení funkcí
Článek 64
Oddělení funkcí
1. Funkce schvalující osoby a účetního jsou oddělené a vzájemně neslučitelné.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se práv a povinností všech účastníků finančních operací.
Oddíl 2
Schvalující osoba
Článek 65
Schvalující osoba
1. Každý orgán vykonává povinnosti schvalující osoby.
2. Pro účely této hlavy se „zaměstnancem“ rozumí osoba, na niž se vztahuje služební řád.
3. Každý orgán pověří v souladu s podmínkami svého jednacího řádu plněním úkolů schvalující osoby zaměstnance na náležité pozici. Ve svých vnitřních správních předpisech určí zaměstnance, které plněním těchto úkolů pověří, a stanoví rozsah pověření a to, zda mohou osoby pověřené plněním těchto úkolů dále pověřit jiné osoby.
4. Plněním úkolů schvalující osoby mohou být pověřeni nebo dále pověřeni pouze zaměstnanci.
5. Příslušné schvalující osoby jednají pouze v mezích stanovených v pověřovacím aktu. Příslušné schvalující osobě může být nápomocen jeden nebo více zaměstnanců, jejichž úkolem je uskutečňovat některé operace nezbytné pro plnění rozpočtu a předkládání účtů v rámci odpovědnosti schvalující osoby.
6. Pokud jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 56 odst. 2 jednají vedoucí delegací Unie, podléhají Komisi jako orgánu odpovědnému za stanovení, výkon, sledování a hodnocení jejich úkolů a povinností jakožto dále pověřených schvalujících osob. Komise o tom zároveň uvědomí vysokého představitele.
7. Příslušné schvalující osobě mohou být nápomocni zaměstnanci, kteří jsou v rámci její odpovědnosti pověřeni plnit některé úkoly nezbytné pro plnění rozpočtu a poskytování finančních informací a informací o řízení. Na zaměstnance pomáhající příslušné schvalující osobě se vztahuje článek 57.
8. Každý orgán informuje Účetní dvůr, Evropský parlament a Radu o jmenování a odvolání pověřených schvalujících osob, interních auditorů a účetních a o veškerých vnitřních předpisech, které přijme s ohledem na finanční záležitosti.
9. Každý orgán informuje Účetní dvůr o jmenování správců zálohových účtů a o rozhodnutích o pověření podle čl. 69 odst. 1 a článku 70.
10. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pomoci poskytované příslušným schvalujícím osobám a vnitřních předpisů, jimiž se pověřování řídí.
Článek 66
Pravomoci a povinnosti schvalující osoby
1. Schvalující osoba je v každém orgánu odpovědná za plnění příjmů a výdajů v souladu se zásadou řádného finančního řízení a za zajišťování jejich legality a správnosti.
2. Pro účely odstavce 1 pověřená schvalující osoba v souladu s článkem 32 a minimálními standardy přijatými jednotlivými orgány a s náležitým ohledem na rizika spojená s prostředím řízení a povahou financovaných akcí zavede organizační strukturu a systémy vnitřní kontroly, které jsou vhodné pro plnění jejích úkolů. Vytvoření takové struktury a systémů vychází z komplexní analýzy rizik, která zohledňuje jejich nákladovou efektivitu.
3. K plnění výdajů přijímá příslušná schvalující osoba rozpočtové i právní závazky, potvrzuje výdaje, schvaluje platby a provádí předběžné úkony nezbytné pro vynakládání prostředků.
4. Plnění příjmů zahrnuje sestavení odhadů pohledávek, stanovení inkasních nároků a vydávání inkasních příkazů. Případně zahrnuje vzdání se stanovených nároků.
5. U každé operace se provede alespoň kontrola ex ante, která je založena na dokumentární prověrce a na dostupných výsledcích již provedených kontrol a týká se provozních a finančních hledisek dané operace.
Předmětem kontrol ex ante je zahájení a ověření operace.
Ověření určité operace provádějí zaměstnanci jiní než ti, kteří ji zahájili. Zaměstnanci, kteří provádějí ověření, nesmějí být podřízenými zaměstnanců, kteří ověření zahájili.
6. Pověřená schvalující osoba může zavést kontroly ex post za účelem ověření operací, které již byly schváleny na základě kontrol ex ante. V závislosti na míře rizika mohou být takové kontroly prováděny na vzorku.
Kontroly ex ante nesmějí provádět zaměstnanci odpovědní za kontroly ex post. Zaměstnanci odpovědní za kontroly ex post nesmějí být podřízeni zaměstnancům odpovědným za kontroly ex ante.
Pokud pověřená schvalující osoba provádí v rámci kontrol ex post finanční audity příjemců grantu, používá jasná, důsledná a transparentní auditní pravidla a dodržuje práva Komise i auditovaného subjektu.
7. Zaměstnanci odpovědní za kontrolu řízení finančních operací musí mít nezbytné odborné znalosti. Dodržují zvláštní kodex profesních standardů, který daný orgán přijal.
8. Pokud se zaměstnanec pověřený finančním řízením a kontrolou operací domnívá, že rozhodnutí, které má na žádost nadřízeného učinit nebo schválit, vykazuje nesrovnalost nebo porušuje zásadu řádného finančního řízení nebo profesní pravidla, která tito zaměstnanci musí dodržovat, uvědomí o tom svého přímého nadřízeného. Učiní-li tak písemně, přímý nadřízený mu také odpoví písemně. Pokud přímý nadřízený nepřijme žádná opatření nebo potvrdí počáteční rozhodnutí či pokyny a pokud se zaměstnanec domnívá, že toto potvrzení není dostatečnou reakcí na jeho obavy, informuje o tom zaměstnanec písemně pověřenou schvalující osobu. V případě nečinnosti této osoby informuje zaměstnanec příslušnou komisi uvedenou v čl. 73 odst. 6.
V případě jakéhokoli protiprávního jednání, podvodu nebo korupce, které by mohly poškodit zájmy Unie, zaměstnanec uvědomí orgány a subjekty určené platnými právními předpisy. Smlouvy s externími auditory provádějícími audity finančního řízení Unie musí obsahovat povinnost externího auditora informovat pověřenou schvalující osobu o jakékoli podezřelé činnosti, podvodu nebo korupci, které by mohly poškodit zájmy Unie.
9. Pověřená schvalující osoba podává svému orgánu každoročně zprávu o plnění svých povinností ve formě výroční zprávy o činnosti, která obsahuje finanční informace a informace o řízení, včetně výsledků kontrol, a v níž tato osoba prohlásí, že není-li ve výhradách týkajících se vymezených oblastí příjmů a výdajů uvedeno jinak, má přiměřenou jistotu, že:
a)
údaje obsažené ve zprávě podávají věrný a poctivý obraz skutečnosti;
b)
zdroje vyčleněné na činnosti popsané ve zprávě byly použity ke stanovenému účelu a v souladu se zásadou řádného finančního řízení;
c)
zavedené kontrolní postupy poskytují nezbytné záruky legality a správnosti uskutečněných operací.
Zpráva o činnosti uvádí výsledky operací vzhledem ke stanoveným cílům, rizika spojená s těmito operacemi, využití zdrojů, které byly k dispozici, a účinnost a účelnost systémů vnitřní kontroly, včetně celkového zhodnocení nákladů a přínosů kontrol.
Do 15. června každého roku předá Komise Evropskému parlamentu a Radě shrnutí výročních zpráv o činnosti za předchozí rok. Evropskému parlamentu a Radě jsou rovněž zpřístupněny výroční zprávy o činnosti každé pověřené schvalující osoby.
10. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se kontrol ex ante a ex post, uchovávání podkladů, kodexu profesních standardů, nečinnosti pověřené schvalující osoby, předávání informací účetnímu a zpráv o jednacích řízeních.
Článek 67
Pravomoci a povinnosti vedoucích delegací Unie
1. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 56 odst. 2, úzce spolupracují s Komisí v zájmu náležitého vynakládání finančních prostředků s ohledem na zajištění zejména legality a správnosti finančních operací, dodržování zásady řádného finančního řízení při správě finančních prostředků a účinné ochrany finančních zájmů Unie.
Za tímto účelem přijmou potřebná opatření, aby zamezili jakékoli situaci, která by mohla ohrozit odpovědnost Komise za plnění rozpočtu, kterým byli dále pověřeni, jakož i jakémukoli střetu priorit, který může mít vliv na plnění úkolů finančního řízení, kterými byli dále pověřeni.
Pokud vyvstane situace nebo střet priorit uvedené v druhém pododstavci, vedoucí delegací Unie o nich neprodleně informují příslušné generální ředitele Komise a ESVČ. Tito generální ředitelé přijmou vhodná opatření k nápravě situace.
2. Pokud se vedoucí delegací Unie ocitnou v situaci uvedené v čl. 66 odst. 8, obrátí se na specializovanou komisi pro řešení finančních nesrovnalostí zřízenou podle čl. 73 odst. 6. V případě jakéhokoli protiprávního jednání, podvodu nebo korupce, které by mohly poškodit zájmy Unie, uvědomí orgány a subjekty určené platnými právními předpisy.
3. Vedoucí delegací Unie jednající jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 56 odst. 2 podávají zprávu své pověřené schvalující osobě, která tuto zprávu zahrne do své výroční zprávy o činnosti podle čl. 66 odst. 9. Zprávy vedoucích delegací Unie obsahují informace o účinnosti a účelnosti systémů vnitřní kontroly, které byly v delegaci zavedeny, jakož i o řízení operací, jimiž byli dále pověřeni, a vydávají prohlášení o věrohodnosti uvedené v čl. 73 odst. 5 třetího pododstavce. Tyto zprávy se přikládají k výroční zprávě pověřené schvalující osoby o činnosti a zpřístupní se Evropskému parlamentu a Radě s náležitým ohledem na jejich případnou důvěrnou povahu.
Vedoucí delegací Unie plně spolupracují s orgány, které se účastní postupu udělování absolutoria, a poskytují jim podle potřeby nezbytné doplňující informace. V této souvislosti mohou být požádáni o účast na jednáních příslušných subjektů a být nápomocni příslušné pověřené schvalující osobě.
4. Vedoucí delegací Unie jednající jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 56 odst. 2 zodpovědí jakékoli dotazy pověřené schvalující osoby Komise, dotazy Komise samotné a v souvislosti s udělováním absolutoria dotazy Evropského parlamentu.
5. Komise zajistí, aby k dalšímu pověřování nedocházelo na úkor postupu udělování absolutoria podle článku 319 Smlouvy o fungování EU.
Oddíl 3
Účetní
Článek 68
Pravomoci a povinnosti účetního
1. Každý orgán jmenuje účetního, který odpovídá za:
a)
řádné provádění plateb, vybírání příjmů a inkaso stanovených pohledávek;
b)
přípravu a předkládání účetní závěrky v souladu s částí první hlavou IX;
c)
vedení účtů v souladu s částí první hlavou IX;
d)
stanovení účetních postupů včetně účtové osnovy v souladu s částí první hlavou IX;
e)
stanovení a validaci účetních systémů a případně validaci systémů stanovených schvalující osobou a určených k poskytování nebo odůvodňování účetních údajů; v tomto ohledu je účetní zmocněn kdykoli ověřovat dodržování kritérií pro validaci;
f)
správu pokladny.
Účetní ESVČ odpovídá pouze za oddíl rozpočtu „ESVČ“, který ESVČ plní. Účetní Komise nadále odpovídá za celý oddíl rozpočtu „Komise“, včetně účetních operací s prostředky, jejichž správou jsou dále pověřeni vedoucí delegací Unie.
Účetní Komise jedná s výhradou článku 213 rovněž jako účetní ESVČ, pokud jde o plnění oddílu rozpočtu „ESVČ“.
2. Účetní Komise odpovídá za stanovení účetních pravidel a harmonizovaných účtových osnov v souladu s částí první hlavou IX.
3. Účetní získávají od schvalujících osob veškeré informace, které jsou nezbytné k sestavování účetních závěrek poskytujících věrný a poctivý obraz finanční situace orgánů a plnění rozpočtu. Schvalující osoby zaručují spolehlivost poskytovaných informací.
4. Než orgán nebo subjekt uvedený v článku 208 přijme účetní závěrku, schválí ji nejprve účetní, který osvědčí, že účetní závěrka s přiměřenou jistotou poskytuje věrný a poctivý obraz finanční situace orgánu nebo subjektu uvedeného v článku 208.
K tomuto účelu účetní ověří, že účetní závěrka byla zpracována v souladu s účetními pravidly uvedenými v článku 143 a účetními postupy uvedenými v odst. 1 písm. d) tohoto článku a že do ní byly zaznamenány veškeré příjmy a výdaje.
Pověřené schvalující osoby poskytnou veškeré informace, které účetní potřebuje ke splnění svých povinností.
Schvalující osoby nesou i nadále plnou odpovědnost za řádné využívání finančních prostředků, které spravují, za legalitu a správnost výdajů uskutečněných v jejich pravomoci a za úplnost a přesnost údajů předaných účetnímu.
5. Účetní má pravomoc provést kontrolu obdržených informací a jakoukoli další kontrolu, již považuje za nezbytnou ke schválení účetní závěrky.
V případě potřeby vznese účetní výhrady a přesně vysvětlí jejich povahu a rozsah.
6. Není-li v tomto nařízení stanoveno jinak, spravovat hotovost a ekvivalenty hotovosti je oprávněn výhradně účetní. Účetní odpovídá za jejich úschovu.
7. Při provádění programu nebo akce mohou být jménem a na účet Komise zřízeny svěřenské účty, aby je mohl spravovat subjekt pověřený podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodu ii), iii), v) nebo vi).
Za zřízení těchto účtů odpovídá schvalující osoba pověřená prováděním programu nebo akce, se souhlasem účetního Komise.
Za správu těchto bankovních účtů odpovídá schvalující osoba.
8. Účetní Komise stanoví pravidla pro otevírání, správu, uzavírání a používání svěřenských účtů.
9. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pravomocí a povinností účetního, včetně jeho jmenování a ukončení výkonu funkce, jeho stanoviska k účetním a inventárním systémům, správy pokladny a bankovních účtů, podpisového práva k účtům, správy zůstatků na účtech, převodních a přepočtových operací, způsobů plateb, souborů údajů o právnických osobách a uchovávání podkladů.
Článek 69
Pověření výkonem pravomocí účetního
1. Účetní může při plnění svých povinností pověřit některými úkoly podřízené zaměstnance.
Tyto úkoly musí být uvedeny v pověřovacím aktu.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se osob oprávněných spravovat účty v místních jednotkách.
Oddíl 4
Správce zálohových účtů
Článek 70
Zálohové účty
1. Pro vybírání jiných příjmů než vlastních zdrojů a pro platby malých částek, vymezených v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení mohou být zřízeny zálohové účty.
V oblasti operací pro řešení krizí a v oblasti operací humanitární pomoci ve smyslu článku 128 však lze zálohové účty využívat bez omezení částky, při dodržení výše prostředků schválených Evropským parlamentem a Radou pro příslušnou rozpočtovou položku pro běžný rozpočtový rok.
2. Finanční prostředky na zálohové účty poskytuje účetní daného orgánu a jejich vedením jsou pověřeni správci zálohových účtů jmenovaní účetním orgánu.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podmínky zálohových účtů, včetně maximálních částek, které mohou platit správci těchto účtů, a pravidla pro vnější akce, včetně pravidel týkajících se výběru správce zálohových účtů, poskytování finančních prostředků na tyto účty, kontrol ze strany schvalující osoby a účetního a dodržování postupů při zadávání veřejných zakázek. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zřizování zálohových účtů a správců těchto účtů v delegacích Unie.
KAPITOLA 4
Odpovědnost účastníků finančních operací
Oddíl 1
Obecná pravidla
Článek 71
Odnětí pověření uděleného účastníkům finančních operací a jejich zbavení povinností
1. Příslušným schvalujícím osobám může orgán, který je jmenoval, kdykoli dočasně nebo s konečnou platností odejmout pověření.
2. Účetní nebo správce zálohových účtů nebo oba mohou být kdykoli dočasně nebo s konečnou platností zbaveni svých povinností orgánem, který je jmenoval.
3. Tímto článkem nejsou dotčena žádná disciplinární opatření přijatá vůči účastníkům finančních operací uvedeným v odstavcích 1 a 2.
Článek 72
Odpovědnost schvalující osoby za protiprávní jednání, podvod nebo korupci
1. Touto kapitolou není dotčena trestní odpovědnost, kterou mají účastníci finančních operací uvedení v článku 71 za podmínek stanovených použitelným vnitrostátním právem a platnými předpisy týkajícími se ochrany finančních zájmů Unie a boje proti korupci úředníků Unie a úředníků členských států.
2. Aniž jsou dotčeny články 73, 74 a 75 tohoto nařízení, nese každá příslušná schvalující osoba, účetní či správce zálohových účtů disciplinární a finanční odpovědnost za podmínek stanovených služebním řádem. V případě jakéhokoli protiprávního jednání, podvodu nebo korupce, které mohou poškodit zájmy Unie, je věc předložena orgánům a subjektům určeným platnými právními předpisy, zejména Evropskému úřadu pro boj proti podvodům.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se odpovědnosti schvalujících osob, účetních a správců zálohových účtů v případě protiprávního jednání, podvodu nebo korupce.
Oddíl 2
Pravidla vztahující se na příslušné schvalující osoby
Článek 73
Pravidla vztahující se na schvalující osoby
1. Příslušná schvalující osoba nese finanční odpovědnost za podmínek stanovených služebním řádem.
2. Finanční odpovědnost se uplatní zejména v případě, kdy příslušná schvalující osoba úmyslně nebo z hrubé nedbalosti:
a)
stanoví inkasní nárok, vydá inkasní příkaz, přidělí výdaj na závazek nebo podepíše platební příkaz v rozporu s tímto nařízením nebo akty v přenesené pravomoci přijatými podle něj;
b)
opomene vystavit doklad o stanovení pohledávky nebo opomene vydat inkasní příkaz nebo zdrží jeho vydání nebo zdrží vydání platebního příkazu a tím způsobí soukromoprávní odpovědnost orgánu vůči třetím osobám.
3. Pokud se pověřená nebo dále pověřená schvalující osoba domnívá, že rozhodnutí, které má učinit, vykazuje nesrovnalost nebo je v rozporu se zásadou řádného finančního řízení, uvědomí o tom písemně orgán, který ji pověřil. Pokud orgán, který ji pověřil, vydá písemně odůvodněný příkaz k přijetí uvedeného rozhodnutí, je tato pověřená nebo dále pověřená schvalující osoba zproštěna odpovědnosti.
4. V případě dalšího pověření uvnitř útvaru zůstává pověřená schvalující osoba odpovědná za účinnost a účelnost zavedených vnitřních systémů řízení a kontroly a za výběr dále pověřené schvalující osoby.
5. V případě dalšího pověření vedoucích delegací Unie je pověřená schvalující osoba odpovědná za vymezení zavedených vnitřních systémů řízení a kontroly, jakož i jejich účinnost a účelnost. Vedoucí delegací Unie odpovídají za náležité nastavení a fungování těchto systémů podle pokynů pověřené schvalující osoby, za správu finančních prostředků a za operace, které v rámci své odpovědnosti při vedení delegace Unie provádějí. Před tím, než se ujmou funkce, absolvují zvláštní školení zaměřené na úkoly a povinnosti schvalujících osob a plnění rozpočtu.
Vedoucí delegací Unie podávají zprávu v souladu s čl. 67 odst. 3 o plnění svých povinností podle prvního pododstavce tohoto odstavce.
Vedoucí delegací Unie podávají pověřené schvalující osobě Komise každý rok prohlášení o věrohodnosti vnitřních systémů řízení a kontroly zavedených v jejich delegacích a o řízení operací, jímž byli dále pověřeni, a o jeho výsledcích, tak aby schvalující osoba mohla vypracovat prohlášení uvedené v čl. 66 odst. 9.
6. Každý orgán zřídí specializovanou komisi pro řešení finančních nesrovnalostí nebo se podílí na práci společné komise zřízené více orgány. Tyto komise pracují nezávisle a zjišťují, zda došlo k finanční nesrovnalosti a jaké by měly být případné důsledky.
Na základě stanoviska této komise rozhodne orgán o zahájení disciplinárního řízení nebo řízení z důvodu finanční odpovědnosti. Pokud komise odhalí systémové problémy, podá schvalující osobě, pověřené schvalující osobě, pokud není zúčastněnou osobou, a internímu auditorovi zprávu s doporučeními.
7. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 56 odst. 2, je k rozhodování o případech uvedených v čl. 56 odst. 2 příslušná specializovaná komise pro řešení finančních nesrovnalostí zřízená Komisí podle odstavce 6 tohoto článku.
Pokud tato komise odhalí systémové problémy, podá schvalující osobě, vysokému představiteli, pověřené schvalující osobě Komise, pokud není zúčastněnou osobou, a internímu auditorovi zprávu s doporučeními.
Na základě stanoviska této komise může Komise požádat vysokého představitele, aby jakožto orgán oprávněný ke jmenování zahájil vůči dále pověřeným schvalujícím osobám disciplinární řízení nebo řízení z důvodu finanční odpovědnosti, pokud se nesrovnalosti týkají plnění úkolů, jimiž je Komise dále pověřila. V takovém případě vysoký představitel podnikne patřičné kroky v souladu se služebním řádem za účelem uplatnění rozhodnutí o disciplinárních opatřeních nebo o finanční odpovědnosti dle doporučení Komise.
Členské státy plně podporují Unii při vyvozování důsledků z odpovědnosti dočasných zaměstnanců podle článku 22 služebního řádu, na něž se vztahuje čl. 2 písm. e) pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pověřených schvalujících osob, včetně potvrzení pokynů a úlohy komise pro finanční nesrovnalosti.
Oddíl 3
Pravidla vztahující se na účetní a správce zálohových účtů
Článek 74
Pravidla vztahující se na účetní
1. Účetní nese disciplinární a finanční odpovědnost za podmínek a podle postupů stanovených služebním řádem. Účetní může být odpovědný zejména za tato svá pochybení:
a)
ztrátu nebo poškození finančních prostředků, majetku nebo dokladů, které mu byly svěřeny;
b)
neoprávněnou změnu na bankovních účtech nebo poštovních žirových účtech;
c)
inkaso nebo platbu částek, které neodpovídají částkám na odpovídajících inkasních nebo platebních příkazech;
d)
opomenutí vybrat splatné příjmy.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se odpovědnosti účetních v případě jiných forem pochybení.
Článek 75
Pravidla vztahující se na správce zálohových účtů
1. Správce zálohových účtů nese disciplinární a finanční odpovědnost za podmínek a podle postupů stanovených služebním řádem. Může být odpovědný zejména za tato svá pochybení:
a)
ztrátu nebo poškození finančních prostředků, majetku nebo dokladů, které mu byly svěřeny;
b)
nemožnost doložit platby, které provedl, řádnými podklady;
c)
uskutečnění platby ve prospěch jiných osob než oprávněných příjemců těchto plateb;
d)
opomenutí vybrat splatné příjmy.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se odpovědnosti správců zálohových účtů v případě jiných forem pochybení.
KAPITOLA 5
Příjmové operace
Oddíl 1
Poskytování vlastních zdrojů
Článek 76
Vlastní zdroje
1. Odhady příjmů složených z vlastních zdrojů uvedených v rozhodnutí 2007/436ES, Euratom se do rozpočtu zapisují v eurech. Poskytují se v souladu s nařízením (ES, Euratom) č. 1150/2000.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se vlastních zdrojů.
Oddíl 2
Odhady pohledávek
Článek 77
Odhady pohledávek
1. Jakmile má příslušná schvalující osoba dostatečné a spolehlivé informace k opatření nebo situaci, z nichž může Unii vzniknout pohledávka, provede odhad této pohledávky.
2. Příslušná schvalující osoba upraví odhad pohledávky, jakmile se dozví o skutečnosti, která mění opatření nebo situaci, na jejichž základě byl odhad proveden.
Při vystavení inkasního příkazu na základě opatření či situace, která vedla k odhadu pohledávky, příslušná schvalující osoba tento odhad upraví o odpovídající částku.
Je-li inkasní příkaz vystaven na stejnou částku jako původní odhad pohledávky, sníží se tento odhad na nulu.
3. Odchylně od odstavce 1 se odhad pohledávek neprovádí před poskytnutím částek vlastních zdrojů podle rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom, které odvádějí členské státy Komisi v pevně stanovených dobách splatnosti. Pro tyto částky vydává příslušná schvalující osoba inkasní příkaz.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se odhadu pohledávek.
Oddíl 3
Stanovení pohledávek
Článek 78
Stanovení pohledávky
1. Stanovení pohledávky je úkon, kterým příslušná schvalující osoba:
a)
ověřuje, zda dluh existuje;
b)
určuje nebo ověřuje skutečnost a výši dluhu;
c)
ověřuje podmínky splatnosti dluhu.
2. Vlastní zdroje poskytnuté Komisi a veškeré pohledávky identifikované jako jisté, o stanovené pevné částce a splatné se stanovují inkasním příkazem předloženým účetnímu a výzvou k úhradě zaslanou dlužníku, přičemž obojí vystavuje příslušná schvalující osoba.
3. Neoprávněně vyplacené částky musí být získány zpět.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se stanovování pohledávek, včetně postupů a podkladů, a úroku z prodlení.
Oddíl 4
Schválení inkasa
Článek 79
Schválení inkasa
1. Schválení inkasa je úkon, kterým příslušná schvalující osoba vystavením inkasního příkazu vydává pokyn účetnímu, aby inkasoval pohledávku stanovenou příslušnou schvalující osobou.
2. Orgán může formálně stanovovat pohledávky za jinými subjekty než členskými státy formou rozhodnutí, které je vykonatelné ve smyslu článku 299 Smlouvy o fungování EU.
Je-li to nutné k účinné a včasné ochraně finančních zájmů Unie, může Komise za výjimečných okolností přijmout takové vykonatelné rozhodnutí rovněž ve prospěch jiných orgánů na jejich žádost, a to s ohledem na pohledávky vyplývající ze vztahu k zaměstnancům, na něž se vztahuje služební řád.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla pro vystavování inkasního příkazu.
Oddíl 5
Inkaso
Článek 80
Pravidla pro inkaso
1. Účetní jedná na základě inkasních příkazů k pohledávkám řádně stanoveným příslušnou schvalující osobou. Zajistí s náležitou pečlivostí, aby Unie obdržela své příjmy a aby byla zachována její práva.
Účetní inkasuje částky započtením proti případným odpovídajícím pohledávkám dlužníka vůči Unii. Tyto pohledávky musí být jisté, o stanovené pevné částce a splatné.
2. Pokud pověřená schvalující osoba hodlá zcela nebo zčásti upustit od inkasa stanovené pohledávky, ujistí se, že toto upuštění je v pořádku a je v souladu se zásadami řádného finančního řízení a proporcionality. Rozhodnutí o upuštění od inkasa musí být odůvodněno. Schvalující osoba může rozhodováním o upuštění od inkasa pověřit jinou osobu.
Pověřená schvalující osoba může zcela nebo zčásti zrušit stanovenou pohledávku. Částečné zrušení stanovené pohledávky neznamená vzdání se stanoveného nároku Unie.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se způsobu inkasa, včetně inkasa započtením, postupu vymáhání částek neuhrazených dobrovolně, dodatečných platebních lhůt, vymáhání pokut a dalších sankcí, upuštění od inkasa a zrušení stanovené pohledávky.
3. Členské státy v první řadě odpovídají za provádění kontrol a auditů a za zpětné získávání neoprávněně vyplacených částek, jak je stanoveno v odvětvových pravidlech. V rozsahu, v jakém členské státy zjišťují a napravují nesrovnalosti vlastních účtů, jsou vyňaty z finančních oprav týkajících se těchto nesrovnalostí, které provádí Komise.
4. Komise činí finanční opravy u členských států s cílem vyloučit z financování Unií výdaje vynaložené v rozporu s platným právem. Komise své finanční opravy zakládá na zjištění neoprávněně vydaných částek a na finančním dopadu na rozpočet. Pokud tyto částky nelze zjistit přesně, může Komise v souladu s odvětvovými pravidly provést opravy na základě extrapolace nebo paušální sazby.
Komise při rozhodování o částce finanční opravy přihlíží k povaze a závažnosti porušení platného práva a k jeho finančnímu dopadu na rozpočet, a to i v případě nedostatků v řídicích a kontrolních systémech.
Kritéria pro stanovení finančních oprav a postupy, které se přitom používají, mohou být stanoveny v odvětvových pravidlech.
5. Metodika provádění oprav extrapolací nebo paušální sazbou se stanovuje v souladu s odvětvovými pravidly tak, aby Komise mohla chránit finanční zájmy Unie.
Článek 81
Promlčecí lhůta
1. Aniž jsou dotčena ustanovení zvláštních předpisů a uplatňování rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom, promlčují se nároky Unie vůči třetím osobám a nároky třetích osob vůči Unii po pěti letech.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se promlčecí lhůty.
Článek 82
Řešení nároků Unie na vnitrostátní úrovni
V případě úpadkového řízení se s nároky Unie zachází stejně příznivě jako s nároky veřejných subjektů těch členských států, kde řízení o jejich vymožení probíhá.
Článek 83
Pokuty, sankce a úroky uložené Komisí
1. Částky z pokut a sankcí, jakož i úroky či jakékoli jiné příjmy z nich plynoucí se nezaznamenávají jako příjmy rozpočtu, dokud mohou být rozhodnutí, která je ukládají, zrušena Soudním dvorem Evropské unie.
2. Částky uvedené v odstavci 1 se zaznamenají jako příjem rozpočtu co nejdříve a nejpozději v roce, jenž následuje po vyčerpání všech opravných prostředků. Částky, jež mají být na základě rozsudku Soudního dvora Evropské unie vráceny tomu, kdo je zaplatil, se jako příjem rozpočtu nezaznamenávají.
3. Odstavec 1 se nepoužije na rozhodnutí o schválení účetní závěrky nebo o finančních opravách.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se částek získaných z pokut a sankcí a z nich plynoucích úroků.
KAPITOLA 6
Výdajové operace
Článek 84
Rozhodnutí o financování
1. Každý výdaj musí být přidělen na závazek, potvrzen, schválen a zaplacen.
2. Kromě prostředků, které mohou být podle čl. 54 odst. 2 prvního pododstavce písm. e) použity bez základního právního aktu, musí přidělení výdajů na závazek předcházet rozhodnutí o financování přijaté orgánem nebo subjekty, které tento orgán pověřil.
3. Rozhodnutí o financování uvedené v odstavci 2 vymezí sledovaný cíl, očekávané výsledky, způsob provedení a celkovou částku. Obsahuje rovněž popis činností, které mají být financovány, výši finančních částek přidělených na jednotlivá opatření a orientační harmonogram jejich provádění.
V případě nepřímého řízení se v rozhodnutí o financování uvádí rovněž subjekt nebo osoba pověřený podle čl. 58 odst. 1 písm. c), kritéria pro výběr tohoto subjektu nebo osoby a úkoly, kterými byl pověřen.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se rozhodnutí o financování.
Oddíl 1
Přidělení výdajů na závazek
Článek 85
Druhy závazků
1. Rozpočtový závazek je operace, kterou se vyhrazují prostředky nutné k pokrytí následných úhrad sloužících ke splnění právních závazků.
Právní závazek je úkon, kterým schvalující osoba zakládá nebo stanovuje povinnost, ze které vyplývá zatížení rozpočtu.
Rozpočtové i právní závazky přijímá stejná schvalující osoba, s výjimkou řádně odůvodněných případů uvedených v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se druhů závazků, přijímání souhrnných závazků, podpisu téže osoby a správních výdajů, na něž se vztahují předběžné závazky.
3. Rozpočtové závazky spadají do jedné z těchto skupin:
a)
individuální: rozpočtový závazek je individuální, pokud je určen příjemce grantu i částka výdajů;
b)
souhrnné: rozpočtový závazek je souhrnný, pokud alespoň jeden z prvků potřebných k identifikaci individuálního závazku není určen;
c)
předběžné: rozpočtový závazek je předběžný, pokud je určen ke krytí výdajů uvedených v článku 170 nebo běžných správních výdajů a buď částka výdajů, nebo koneční příjemci nejsou s konečnou platností určeni.
4. Rozpočtové závazky na akce, jejichž trvání přesahuje jeden rozpočtový rok, mohou být rozloženy do ročních splátek, pouze pokud tak stanovuje základní právní akt nebo pokud se týkají správních výdajů.
Článek 86
Pravidla vztahující se na závazky
1. U všech opatření, která mohou vést k výdajům k tíži rozpočtu, příslušná schvalující osoba před přijetím právního závazku vůči třetím osobám nebo před převodem prostředků do svěřenského fondu na základě článku 187 přijme rozpočtový závazek.
2. Povinnost přijmout rozpočtový závazek před přijetím právního závazku uvedená v odstavci 1 se nevztahuje na právní závazky přijaté po vyhlášení krizové situace v rámci plánu kontinuity provozu v souladu s postupy, které Komise nebo kterýkoli jiný orgán přijal v rámci své správní samostatnosti.
3. V případě operací humanitární pomoci, operací v oblasti civilní ochrany a pomoci pro řešení krizí se povinnost stanovená v odstavci 1 nepoužije, pokud je pro účelné poskytování pomoci Unie nezbytné, aby Unie přijala právní závazek vůči třetím osobám okamžitě, a individuální rozpočtový závazek nelze zaúčtovat předem. Zaúčtování rozpočtového závazku se učiní co nejdříve po přijetí právního závazku vůči třetím osobám.
4. S výhradou zvláštních ustanovení části druhé hlavy IV pokrývají souhrnné rozpočtové závazky celkové náklady odpovídajících individuálních právních závazků přijatých do 31. prosince roku n + 1.
S výhradou čl. 85 odst. 4 a čl. 203 odst. 2 musí být individuální právní závazky, které se vztahují k individuálním nebo předběžným rozpočtovým závazkům, přijaty do 31. prosince roku n.
Na konci období uvedených v prvním a druhém pododstavci zruší příslušná schvalující osoba nevyužitý zůstatek těchto rozpočtových závazků.
Částku každého individuálního právního závazku, která vyplývá ze souhrnného rozpočtového závazku, před podpisem zaznamená příslušná schvalující osoba do rozpočtových účtů a zaúčtuje k souhrnnému rozpočtovému závazku.
5. Rozpočtové a právní závazky zaznamenané v souvislosti s akcemi, jejichž trvání přesahuje jeden rozpočtový rok, jiné než výdaje na zaměstnance, mají lhůtu pro plnění stanovenou v souladu se zásadou řádného finančního řízení.
Části těchto závazků, které nejsou uplatněny do šesti měsíců po uplynutí této lhůty, se zruší podle článku 15.
Částka rozpočtového závazku odpovídající právnímu závazku, u nějž nebyla provedena žádná platba ve smyslu článku 90 do dvou let od podpisu právního závazku, se zrušuje, kromě případů, kdy je tato částka předmětem soudního nebo rozhodčího řízení nebo kdy jsou v odvětvových pravidlech stanovena zvláštní ustanovení.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se rozpočtových a právních závazků, včetně zaznamenávání individuálních závazků.
Článek 87
Kontrola závazků
1. Při přijímání rozpočtového závazku se příslušná schvalující osoba ujistí, že:
a)
výdaj byl přiřazen ke správnému bodu rozpočtu;
b)
prostředky jsou k dispozici;
c)
výdaj je v souladu se Smlouvami, rozpočtem, tímto nařízením, akty v přenesené pravomoci přijatými podle tohoto nařízení a se všemi právními akty přijatými na základě Smluv a jakýmikoli jinými nařízeními;
d)
je dodržena zásada řádného finančního řízení. Vhodnost předběžného financování, jeho výše a celkový časový rozpis plateb musí být úměrné předpokládané době trvání, pokroku při provádění a finančním rizikům souvisejícím s tímto předběžným financováním.
2. Při zaznamenávání právního závazku se schvalující osoba předtím, než připojí svůj ruční nebo elektronický podpis, ujistí, že:
a)
závazek je kryt odpovídajícím rozpočtovým závazkem;
b)
výdaj je řádný a v souladu se Smlouvami, rozpočtem, tímto nařízením, akty v přenesené pravomoci přijatými podle tohoto nařízení, se všemi právními akty přijatými na základě Smluv a jakýmikoli jinými nařízeními;
c)
je dodržena zásada řádného finančního řízení.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se kontroly závazků.
Oddíl 2
Potvrzení výdajů
Článek 88
Potvrzení výdaje
1. Potvrzení výdaje je úkon, kterým příslušná schvalující osoba:
a)
ověřuje existenci věřitelova nároku;
b)
určuje nebo ověřuje skutečnost a výši pohledávky;
c)
ověřuje podmínky splatnosti pohledávky.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se potvrzování výdajů, včetně předávání výdajů na zaměstnance k platbě a průběžných plateb a plateb zůstatku dlužné částky u veřejných zakázek a grantů, ověřování správnosti u plateb předběžného financování a průběžných plateb a formy doložek „předáno k platbě“ a „správnost ověřena“.
Oddíl 3
Schválení výdajů
Článek 89
Schválení výdaje
1. Schválení výdaje je úkon, kterým příslušná schvalující osoba po ověření, že jsou prostředky k dispozici, vydá vystavením platebního příkazu pokyn účetnímu, aby uhradil částku výdaje potvrzeného příslušnou schvalující osobou.
Jestliže se v souvislosti s poskytnutými službami včetně pronájmu nebo dodání zboží provádějí pravidelné platby, může schvalující osoba na základě vlastní analýzy rizik nařídit použití systému přímého inkasa.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se schvalování výdajů, včetně stanovování informací povinně uváděných na platebním příkazu, a kontrol platebních příkazů schvalující osobou.
Oddíl 4
Úhrada výdajů
Článek 90
Druhy plateb
1. Platbu lze provést, pouze je-li prokázáno, že odpovídající akce je v souladu se základním právním aktem nebo smlouvou; platba zahrnuje jednu nebo více z těchto operací:
a)
platbu celé dlužné částky;
b)
platbu dlužné částky některým z těchto způsobů:
i)
předběžným financováním, jež může být rozloženo do několika plateb po podpisu pověřovací dohody, smlouvy nebo grantové dohody nebo po obdržení rozhodnutí o udělení grantu;
ii)
jednou nebo více průběžnými platbami jako protiplnění za částečné provedení akce;
iii)
výplatou zůstatku dlužných částek, pokud je akce provedena v plném rozsahu.
2. Platby uvedené v odstavci 1 se v rozpočtovém účetnictví rozlišují podle druhu a zaznamenávají se k okamžiku, ke kterému byla každá platba uskutečněna.
3. Účetní pravidla uvedená v článku 152 zahrnují pravidla, jimiž se řídí zúčtování předběžného financování a uznávání způsobilosti nákladů.
4. Příslušná schvalující osoba pravidelně zúčtovává platby předběžného financování podle ekonomické povahy a časového plánu uskutečněného projektu.
Pokud se příslušná schvalující osoba domnívá, že je zbytečné žádat od příjemců grantu a zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů finanční výkaz, získá od nich v případě grantů nebo smluv převyšujících 5 000 000 EUR alespoň jednou ročně informace o celkových vynaložených prostředcích.
Smlouvy, rozhodnutí o udělení grantu, grantové dohody a pověřovací dohody musí obsahovat příslušná ustanovení pro účely druhého pododstavce.
Tímto odstavcem nejsou dotčena zvláštní pravidla stanovená v části druhé hlavě IV.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se druhů plateb a podkladů.
Článek 91
Platby omezené na dostupné finanční prostředky
Platbu výdajů provádí účetní v mezích dostupných finančních prostředků.
Oddíl 5
Lhůty pro výdajové operace
Článek 92
Lhůty pro výdaje
1. Platby se uskuteční do:
a)
90 kalendářních dnů v případě pověřovacích dohod, smluv, grantových dohod a rozhodnutí o udělení grantu, které zahrnují technické služby nebo akce, jejichž vyhodnocení je zvlášť složité a u nichž platba závisí na schválení zprávy nebo osvědčení;
b)
60 kalendářních dnů v případě všech ostatních pověřovacích dohod, smluv, grantových dohod a rozhodnutí o udělení grantu, u nichž platba závisí na schválení zprávy nebo osvědčení;
c)
30 kalendářních dnů v případě všech ostatních pověřovacích dohod, smluv, grantových dohod a rozhodnutí o udělení grantu.
2. Příslušná schvalující osoba může stavit platební lhůtu, pokud:
a)
příslušná částka není splatná nebo
b)
nebyly předloženy požadované podklady.
Pokud příslušná schvalující osoba obdrží informace, které zpochybňují způsobilost výdajů uvedených v žádosti o platbu, může stavit platební lhůtu za účelem ověření, včetně prostřednictvím kontrol na místě, že výdaje jsou skutečně způsobilé.
3. Dotčení věřitelé musí být o důvodech stavení lhůty písemně informováni.
4. Přesáhne-li doba stavení lhůty dva měsíce, může věřitel požádat příslušnou schvalující osobu, aby rozhodla o dalším trvání stavení lhůty.
5. Po uplynutí lhůt stanovených v odstavci 1 má věřitel jiný než členský stát nárok na vyplacení úroku.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se platebních lhůt a stanovení podmínek, za kterých mohou věřitelé přijímající zpožděnou platbu obdržet z rozpočtové položky, ze které byl zaplacen hlavní výdaj, úroky z prodlení.
KAPITOLA 7
Systémy informačních technologií a elektronická správa
Článek 93
Elektronické řízení operací
1. Jsou-li příjmové a výdajové operace řízeny počítačovými systémy, mohou být dokumenty podepisovány digitálně nebo elektronicky.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se elektronického řízení operací.
Článek 94
Předávání dokumentů
S předchozím souhlasem dotčených orgánů a členských států může být předání dokumentů mezi nimi provedeno elektronickou cestou.
Článek 95
Elektronická správa (e-Government)
1. V případě sdíleného řízení probíhá veškerá oficiální výměna informací mezi členskými státy a Komisí prostředky uvedenými v odvětvových pravidlech. Tato pravidla zajistí interoperabilitu shromážděných či obdržených údajů předávaných v rámci správy rozpočtu.
2. Orgány, výkonné agentury a subjekty uvedené v článku 208 pro elektronickou výměnu informací s třetími osobami účastnícími se zadávacích řízení a řízení o udělení grantu vypracují a uplatňují jednotné standardy. Zejména pak, nakolik je to možné, navrhnou a uplatňují řešení pro předkládání, uchovávání a zpracování údajů poskytnutých v rámci řízení o udělení grantu a zadávacích řízení a za tímto účelem vytvoří pro potenciální žadatele, zájemce a uchazeče jediný „prostor pro výměnu elektronických údajů“.
3. Komise podává Evropskému parlamentu a Radě pravidelné informace o pokroku dosaženém při uplatňování elektronické veřejné správy.
KAPITOLA 8
Zásady správy
Článek 96
Řádná správa
1. Příslušná schvalující osoba bez odkladu vyhlásí nutnost poskytnout průkazné materiály nebo doklady, jejich formu a tam, kde je to vhodné, předpokládaný harmonogram pro dokončení zadávacího řízení.
2. Pokud žadatel nebo uchazeč v důsledku zjevné administrativní chyby opomene předložit průkazní materiály nebo poskytnout vyjádření, hodnotící výbor nebo případně příslušná schvalující osoba jej požádá, kromě řádně odůvodněných případů, aby poskytl chybějící informace či podal vysvětlení k podkladům. Tyto informace či vysvětlení nesmějí podstatně měnit návrh či podmínky nabídkového řízení.
Článek 97
Údaje o opravných prostředcích
Dotýká-li se procesní akt schvalující osoby nepříznivě práv žadatele nebo uchazeče, příjemce grantu nebo zhotovitele, dodavatele nebo poskytovatele, musí obsahovat údaje o dostupných správních nebo soudních opravných prostředcích, kterými je možné tento akt napadnout.
Musí být uvedena zejména povaha opravných prostředků, orgán nebo orgány, jimž se podávají, a lhůty pro jejich uplatnění.
KAPITOLA 9
Interní auditor
Článek 98
Jmenování interního auditora
1. Každý orgán zřídí funkci interního auditora, která je vykonávána v souladu s příslušnými mezinárodními standardy. Interní auditor odpovídá orgánu, který jej jmenoval, za ověřování řádného fungování systémů a postupů při plnění rozpočtu. Interní auditor nesmí být ani schvalující osobou, ani účetním.
2. Pro účely interního auditu ESVČ podléhají vedoucí delegací Unie jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 56 odst. 2 ve věcech finančního řízení, kterým byli dále pověřeni, ověřovací pravomoci interního auditora Komise.
Interní auditor Komise jedná rovněž jako interní auditor ESVČ, pokud jde o plnění oddílu rozpočtu „ESVČ“, s výhradou článku 213.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se jmenování interního auditora.
Článek 99
Pravomoci a povinnosti interního auditora
1. Interní auditor radí svému orgánu v otázkách rizik tím, že vydává nezávislá stanoviska ke kvalitě systémů řízení a kontroly a doporučení ke zlepšení podmínek provádění operací a k podpoře řádného finančního řízení.
Interní auditor odpovídá zejména:
a)
za posuzování vhodnosti a účelnosti vnitřních systémů řízení a za hodnocení práce útvarů při provádění politik, programů a akcí s ohledem na rizika s nimi spojená;
b)
za posuzování účinnosti a účelnosti systémů vnitřní kontroly a auditu použitelných na každou operaci plnění rozpočtu.
2. Interní auditor vykonává své úkoly ve vztahu ke všem činnostem a útvarům orgánu. Má úplný a neomezený přístup ke všem informacím potřebným k výkonu svých úkolů, v případě potřeby i na místě, a to i v členských státech a ve třetích zemích.
Interní auditor vezme na vědomí výroční zprávu schvalujících osob o činnosti i ostatní získané informace.
3. Interní auditor podává orgánu zprávu o svých zjištěních a doporučeních. Orgán zajistí provedení doporučení, která vyplývají z auditů. Interní auditor dále orgánu předkládá výroční zprávu o interním auditu, ve které je uveden počet a druh provedených interních auditů, učiněná doporučení a opatření přijatá s ohledem na tato doporučení.
4. Orgán zpřístupní kontaktní údaje interního auditora všem fyzickým či právnickým osobám zapojeným do výdajových operací, aby se na interního auditora mohly obracet důvěrně.
5. Každý orgán předává každoročně Evropskému parlamentu a Radě zprávu obsahující shrnutí počtu a druhu provedených interních auditů, učiněná doporučení a opatření přijatá na základě těchto doporučení.
6. Zprávy a zjištění interního auditora i zpráva orgánu jsou veřejně dostupné poté, co interní auditor schválí opatření přijatá k jejich provedení.
7. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pravomocí a úkolů interního auditora.
Článek 100
Nezávislost interního auditora
1. Každý orgán stanoví zvláštní pravidla pro interního auditora tak, aby byla zajištěna plná nezávislost interního auditora při výkonu jeho povinností a jasně vymezena odpovědnost interního auditora.
Je-li interní auditor zaměstnancem, vykonává své výlučné auditorské funkce zcela nezávisle a jeho odpovědnost vymezují služební řád a akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto nařízení.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se nezávislosti a odpovědnosti interního auditora, včetně jeho práva podávat žaloby u Soudního dvora Evropské unie.
HLAVA V
ZADÁVÁNÍ VEŘEJNÝCH ZAKÁZEK
KAPITOLA 1
Obecná ustanovení
Oddíl 1
Oblast působnosti a zásady zadávání
Článek 101
Definice veřejných zakázek
1. Veřejné zakázky jsou úplatné smlouvy uzavřené písemnou formou mezi jedním nebo více hospodářskými subjekty a jedním nebo více veřejnými zadavateli ve smyslu článků 117 a 190, jejichž předmětem je dodání movitého nebo nemovitého majetku, provedení stavebních prací nebo poskytnutí služeb za cenu zaplacenou zcela nebo zčásti z rozpočtu.
Předmětem těchto zakázek mohou být:
a)
nemovitosti;
b)
dodávky;
c)
stavební práce;
d)
služby.
2. Rámcové smlouvy jsou smlouvy mezi jedním nebo více hospodářskými subjekty a jedním nebo více veřejnými zadavateli, jejichž účelem je stanovit podmínky, zejména s ohledem na ceny a případně na předpokládané množství, kterými se budou řídit veřejné zakázky zadávané během daného období. Vztahují se na ně ustanovení této hlavy o zadávacím řízení, včetně vyhlašování zadávacích řízení.
3. S výjimkou článků 106 až 109 se tato hlava nepoužije na granty ani na smlouvy o technické pomoci uzavřené s EIB nebo Evropským investičním fondem.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se definice a rozsahu veřejných zakázek, včetně rámcových smluv a zvláštních veřejných zakázek.
Článek 102
Zásady vztahující se na veřejné zakázky
1. Všechny veřejné zakázky financované zcela nebo zčásti z rozpočtu musí dodržovat zásady transparentnosti, proporcionality, rovného zacházení a zákazu diskriminace.
2. Všechny veřejné zakázky se zadávají formou co nejširší veřejné soutěže, s výjimkou případů, kdy se použije jednací řízení uvedené v čl. 104 odst. 1 prvním pododstavci písm. d).
Veřejní zadavatelé nesmějí rámcové smlouvy zneužívat ani je používat tak, aby jejich účelem nebo důsledkem bylo zabránění hospodářské soutěži anebo její omezení či narušení.
Oddíl 2
Uveřejňování veřejných zakázek
Článek 103
Uveřejňování veřejných zakázek
1. Veškeré veřejné zakázky, které překračují finanční limity stanovené v článku 118 nebo 190, veřejní zadavatelé uveřejňují v Úředním věstníku Evropské unie.
Oznámení o zahájení zadávacího řízení se uveřejňují předem kromě případů uvedených v čl. 104 odst. 2 a kromě veřejných zakázek na služby, na něž se vztahuje příloha II B směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (17).
Od uveřejnění některých informací po udělení veřejné zakázky může být upuštěno, pokud by to bylo překážkou uplatňování práva, pokud by to bylo v rozporu s veřejným zájmem, pokud by to poškozovalo oprávněné obchodní zájmy veřejných nebo soukromých podniků nebo pokud by to mohlo narušit korektní hospodářskou soutěž mezi nimi.
2. Veřejné zakázky, jejichž hodnota je nižší než finanční limity stanovené v článku 118 nebo 190, a veřejné zakázky na služby uvedené v příloze II B směrnice 2004/18/ES se vyhlašují vhodným způsobem.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se požadavků na vyhlašování veřejných zakázek a oznámení o zahájení zadávacího řízení.
Oddíl 3
Zadávací řízení
Článek 104
Zadávací řízení
1. Zadávací řízení má některou z těchto forem:
a)
otevřené řízení;
b)
užší řízení;
c)
soutěž o návrh;
d)
jednací řízení;
e)
soutěžní dialog.
Mají-li o veřejnou zakázku nebo rámcovou smlouvu zájem dva nebo více orgánů, výkonných agentur nebo subjektů uvedených v článcích 208 a 209 a je-li možné dosáhnout úspor z důvodu vyšší efektivity, vynasnaží se dotčení veřejní zadavatelé provést zadávací řízení na interinstitucionálním základě.
Je-li k provedení společné akce určitého orgánu a jednoho nebo více veřejných zadavatelů z členských států potřebné zadání veřejné zakázky nebo uzavření rámcové smlouvy, mohou tento orgán a tito veřejní zadavatelé provést zadávací řízení společně v určitých situacích, jež budou upřesněny v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení.
Společného zadávání veřejných zakázek se mohou účastnit také státy ESVO a země kandidující na členství v Unii, pokud tuto možnost výslovně stanoví dvoustranná nebo vícestranná smlouva.
2. Pro veřejné zakázky, jejichž hodnota je vyšší než finanční limity stanovené v článku 118 nebo 190, je jednací řízení povoleno pouze v případech stanovených v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se druhů zadávacích řízení, společného zadávání veřejných zakázek, veřejných zakázek nízké hodnoty a platby na základě faktur.
Článek 105
Obsah dokumentace k zadávacímu řízení
Dokumentace k zadávacímu řízení musí obsahovat úplný, jasný a přesný popis předmětu veřejné zakázky a uvádět kritéria pro vyloučení, výběr a zadání platná pro danou veřejnou zakázku.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se obsahu dokumentace k zadávacímu řízení, včetně možnosti a podmínek revize ceny a technických podmínek.
Článek 106
Kritéria pro vyloučení z účasti na zadávacím řízení
1. Z účasti na zadávacím řízení jsou vyloučeni zájemci nebo uchazeči:
a)
kteří jsou v úpadku nebo v likvidaci, kteří jsou předmětem soudní správy, kteří uzavřeli dohodu o vyrovnání se svými věřiteli, kteří pozastavili svou obchodní činnost, vůči kterým je vedeno v těchto věcech soudní řízení nebo kteří jsou v podobné situaci vyplývající z podobných řízení podle vnitrostátních právních předpisů;
b)
pokud oni sami nebo osoby oprávněné za ně jednat či je zastupovat, rozhodovat o nich nebo je ovládat, byli příslušným orgánem členského státu pravomocně odsouzeni pro trestný čin související s jejich podnikáním;
c)
kteří se dopustili vážného profesního pochybení, které může veřejný zadavatel prokázat jakýmikoli prostředky, včetně rozhodnutí EIB a mezinárodních organizací;
d)
kteří nesplnili povinnosti vztahující se k placení příspěvků na sociální zabezpečení nebo placení daní podle právních předpisů země, v níž jsou usazeni, nebo podle právních předpisů země veřejného zadavatele nebo země, ve které se má veřejná zakázka uskutečnit;
e)
pokud oni sami nebo jiné osoby oprávněné za ně jednat či je zastupovat, rozhodovat o nich nebo je ovládat, byli pravomocně odsouzeni za podvod, korupci, zločinné spolčení, praní peněz nebo za jiné protiprávní jednání poškozující finanční zájmy Unie;
f)
kterým je uložena správní sankce podle čl. 109 odst. 1.
První pododstavec písm. a) až d) se nepoužije na nákup dodávek za zvláště výhodných podmínek od dodavatele, který s konečnou platností ukončuje svou podnikatelskou činnost, nebo od správce konkursní podstaty či likvidátora, anebo v rámci soudního vyrovnání nebo obdobného postupu podle vnitrostátního práva.
První pododstavec písm. b) a e) se nepoužije v případě, že zájemci nebo uchazeči mohou prokázat, že vůči osobám oprávněným za ně jednat či je zastupovat, rozhodovat o nich nebo je ovládat a které byly odsouzeny, jak se uvádí v prvním pododstavci písm. b) nebo e), byla přijata náležitá opatření.
2. Pokud lze v případě jednacího řízení z technických či uměleckých důvodů nebo z důvodů souvisejících s ochranou výhradních práv zadat veřejnou zakázku pouze dotčenému hospodářskému subjektu, může orgán, je-li to nutné k zachování kontinuity jeho činnosti, rozhodnout o tom, že tento subjekt z důvodů uvedených v odst. 1 prvním pododstavci písm. a), c) a d) nevyloučí. V takových případech orgán své rozhodnutí řádně odůvodní.
3. Zájemci nebo uchazeči musí prokázat, že se nenacházejí v žádné ze situací uvedených v odstavci 1. Veřejný zadavatel však toto prokázání nemusí vyžadovat v případě veřejných zakázek velmi nízké hodnoty.
Za účelem správného uplatňování odstavce 1 zájemce nebo uchazeč na žádost veřejného zadavatele vždy:
a)
je-li právnickou osobou, poskytne informace o vlastnických poměrech právnické osoby nebo o jejím vedení a o tom, kdo ji ovládá a kdo má právo za ni jednat nebo ji zastupovat, a prokáže, že se nenachází v žádné ze situací uvedených v odstavci 1;
b)
pokud se předpokládá využití subdodavatele, prokáže, že se subdodavatel nenachází v žádné ze situací uvedených v odstavci 1.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se:
a)
kritérií pro vyloučení účasti v zadávacím řízení, včetně pravidel týkajících se protiprávního jednání vedoucího k vyloučení z tohoto řízení;
b)
důkazů postačujících k prokázání toho, že nenastala situace vedoucí k vyloučení;
c)
délky vyloučení. Toto vyloučení nepřesáhne deset let.
Článek 107
Kritéria pro vyloučení z probíhajícího zadávacího řízení
1. Veřejnou zakázku nelze udělit zájemcům nebo uchazečům, kteří při zadávacím řízení na ni:
a)
jsou ve střetu zájmů;
b)
neposkytli informace požadované veřejným zadavatelem jako podmínka pro účast na zadávacím řízení nebo poskytli tyto informace vědomě nesprávné;
c)
nacházejí se v některé ze situací uvedených v čl. 106 odst. 1, která je vylučuje z účasti na tomto zadávacím řízení.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se kritérií pro vyloučení z účasti v průběhu zadávacího řízení a důkazů postačujících k prokázání toho, že nenastala situace vedoucí k vyloučení. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210 týkající se délky vyloučení.
Článek 108
Ústřední databáze vyloučených zájemců a uchazečů
1. Komise zřídí a provozuje ústřední databázi vyloučených zájemců a uchazečů. Ta obsahuje údaje o zájemcích a uchazečích, kteří se nacházejí v některé ze situací uvedených v článku 106 a v čl. 109 odst. 1 prvním pododstavci písm. b) a odst. 2 písm. a). Databáze je společná pro všechny orgány, výkonné agentury a subjekty uvedené v článku 208. Evropský parlament a Rada jsou každoročně informovány o počtu nových případů a o celkovém počtu případů zaznamenaných do databáze.
2. Orgány členských států a třetích zemí a subjekty jiné než uvedené v odstavci 1, které se účastní plnění rozpočtu v souladu s články 58 a 61, sdělí příslušné schvalující osobě informace o zájemcích a uchazečích, kteří se nacházejí v některé ze situací uvedených v čl. 106 odst. 1 prvním pododstavci písm. e), pokud činnost dotčeného subjektu vedla k poškození finančních zájmů Unie. Tato schvalující osoba tyto informace přijme a požádá účetního, aby je vložil do databáze.
Orgány a subjekty uvedené v prvním pododstavci mají přístup k informacím uloženým v databázi a mohou je náležitým způsobem a na svou zodpovědnost zohlednit při zadávání veřejných zakázek souvisejících s plněním rozpočtu.
3. ECB, EIB a Evropský investiční fond mají přístup k informacím v databázi za účelem ochrany svých vlastních finančních prostředků a mohou je náležitým způsobem a na svou odpovědnost zohlednit při zadávání veřejných zakázek podle svých pravidel.
Sdělí Komisi údaje o zájemcích a uchazečích, kteří se nacházejí v některé ze situací uvedených v čl. 106 odst. 1 prvním pododstavci písm. e), pokud činnost dotčeného subjektu vedla k poškození finančních zájmů Unie.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se ústřední databáze vyloučených zájemců a uchazečů, včetně standardních postupů a technických podmínek pro provoz této databáze.
5. Orgánům třetích zemí lze přístup povolit pouze tehdy, pokud jsou splněna pravidla stanovená v článku 9 nařízení (ES) č. 45/2001, a po posouzení každého jednotlivého případu.
Článek 109
Správní a finanční sankce
1. Veřejný zadavatel může uložit správní nebo finanční sankce:
a)
zhotovitelům, dodavatelům a poskytovatelům, zájemcům nebo uchazečům v případech uvedených v čl. 107 odst. 1 písm. b);
b)
zhotovitelům, dodavatelům nebo poskytovatelům, u nichž bylo zjištěno závažné porušení povinností vyplývajících z veřejných zakázek financovaných z rozpočtu.
Ve všech případech však dá veřejný zadavatel dotčené osobě nejprve možnost se vyjádřit.
2. Sankce uvedené v odstavci 1 musí být úměrné významu veřejné zakázky a závažnosti pochybení a mohou spočívat:
a)
ve vyloučení dotčeného zájemce, uchazeče, zhotovitele, dodavatele nebo poskytovatele z veřejných zakázek a grantů financovaných z rozpočtu na dobu nejvýše deseti let nebo
b)
v zaplacení finanční sankce nepřevyšující hodnotu dotčené veřejné zakázky zájemcem, uchazečem, zhotovitelem, dodavatelem nebo poskytovatelem.
3. V zájmu posílení ochrany finančních zájmů Unie mohou orgány v souladu se zásadou proporcionality rozhodnout, že uveřejní svá rozhodnutí o uložení správní či finanční sankce podle odstavce 1, byl-li postup stanovený v odstavci 1 řádně dodržen.
V rozhodnutí uveřejnit rozhodnutí o uložení správních či finančních sankcí uvedené v prvním pododstavci se zohlední zejména závažnost pochybení včetně jeho dopadu na finanční zájmy Unie a její pověst, doba, která uplynula od okamžiku, kdy k pochybení došlo, doba trvání a opakování pochybení, úmysl nebo stupeň nedbalosti dotčeného subjektu a opatření, která subjekt přijal k nápravě situace.
Rozhodnutí o uveřejnění tvoří součást rozhodnutí o uložení správní či finanční sankce, přičemž se výslovně stanoví, že rozhodnutí o uložení sankce či jeho shrnutí bude uveřejněno na internetových stránkách orgánu.
Aby bylo dosaženo odrazujícího účinku, musí uveřejněné shrnutí obsahovat jméno osoby odpovědné za pochybení, stručný popis pochybení, daný program, dobu trvání případného vyloučení ze zadávání veřejných zakázek a výši případné finanční sankce.
Rozhodnutí se uveřejní poté, co vůči němu byly vyčerpány všechny opravné prostředky, nebo poté, co uplyne lhůta pro podání opravných prostředků, přičemž uveřejněné rozhodnutí zůstává na internetových stránkách až do konce doby vyloučení ze zadávání veřejných zakázek nebo po dobu šesti měsíců od zaplacení finanční sankce, pokud tato sankce byla přijata jako jediné opatření.
Pokud se rozhodnutí o uveřejnění týká fyzických osob, přijímá se s náležitým ohledem na právo na soukromí, přičemž je nutné dodržet práva stanovená nařízením (ES) č. 45/2001.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se různých správních a finančních sankcí vůči uchazečům či zájemcům, kteří uvedli nesprávné informace, dopustili se závažného pochybení, způsobili nesrovnalosti či podvody nebo závažným způsobem porušili smluvní povinnosti.
Článek 110
Kritéria pro zadávání veřejných zakázek
1. Veřejné zakázky se zadávají na základě kritérií pro jejich zadávání vztahujících se k obsahu nabídek poté, co byla v souladu s kritérii pro výběr, která jsou stanovena v dokumentaci k zadávacímu řízení, prověřena způsobilost hospodářských subjektů, které nejsou vyloučeny podle článků 106 a 107 a podle čl. 109 odst. 2 písm. a).
2. Veřejná zakázka se zadává automatickým výběrem nabídky nebo přijetím nabídky, která je ekonomicky nejvýhodnější.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se kritérií pro výběr uchazeče a kritérií pro zadávání veřejných zakázek. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými určí dokumenty, jež dokládají hospodářskou, finanční, technickou a odbornou způsobilost, a kterými stanoví podrobná pravidla týkající se elektronických aukcí a neobvykle nízkých nabídek.
Článek 111
Podávání nabídek
1. Postupy pro podávání nabídek musí zajistit skutečnou soutěž a utajení obsahu nabídek až do jejich otevření, které musí proběhnout současně.
2. Komise zajistí vhodnými prostředky a za použití článku 95 přístup uchazečů k obsahu nabídek a k veškerým podkladům v elektronické podobě (elektronické zadávání veřejných zakázek).
Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o pokroku při uplatňování tohoto ustanovení do 28. října 2014 a poté pravidelně ve stejných odstupech.
3. Je-li to považováno za vhodné a přiměřené, může veřejný zadavatel od uchazečů požadovat, aby předem složili jistotu jako záruku, že svou nabídku nestáhnou.
4. S výjimkou veřejných zakázek nízké hodnoty podle čl. 104 odst. 3 je pro otevírání přihlášek nebo nabídek jmenována komise pro otevírání obálek. Každá nabídka nebo přihláška, o níž komise prohlásí, že nesplňuje stanovené podmínky, je odmítnuta.
5. Všechny žádosti o účast nebo nabídky, o kterých komise pro otevírání obálek prohlásí, že splňují stanovené podmínky, jsou na základě kritérií stanovených v dokumentaci k zadávacímu řízení vyhodnoceny s cílem navrhnout veřejnému zadavateli zadání veřejné zakázky nebo pokračovat elektronickou aukcí.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se podávání nabídek a stanovení lhůt pro obdržení nabídek a žádostí o účast, lhůt pro přístup k dokumentaci k zadávacímu řízení a lhůt v naléhavých případech. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví různé způsoby komunikace a podrobná pravidla týkající se možnosti složení jistoty, otevírání nabídek, žádostí o účast a výboru pro hodnocení nabídek a žádostí o účast.
Článek 112
Zásady rovného zacházení a transparentnosti
1. V průběhu zadávacího řízení je styk veřejného zadavatele se zájemci nebo uchazeči přípustný pouze za podmínek, které zajišťují transparentnost a rovné zacházení. Tento styk nesmí vést ani ke změně podmínek veřejné zakázky, ani ke změně podmínek původní nabídky.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zásad rovného zacházení a transparentnosti. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými určí přípustný styk mezi veřejným zadavatelem a uchazeči v průběhu zadávacího řízení, minimální požadavky na písemný záznam hodnocení a minimální obsah rozhodnutí přijatých veřejným zadavatelem.
Článek 113
Rozhodnutí o zadání veřejné zakázky
1. Schvalující osoba rozhodne v souladu s kritérii pro výběr a kritérii pro zadání veřejné zakázky předem stanovenými v dokumentaci k zadávacímu řízení a v souladu s pravidly o zadávání veřejných zakázek, komu bude veřejná zakázka zadána.
2. Veřejný zadavatel sdělí každému zájemci nebo uchazeči, jehož přihláška nebo nabídka byla odmítnuta, důvody odmítnutí a dobu trvání odkladné lhůty uvedené v čl. 118 odst. 2. Veřejný zadavatel každému uchazeči, který splňuje kritéria pro vyloučení a výběr a který o to písemně požádá, sdělí vlastnosti a relativní výhody přijaté nabídky a jméno uchazeče, kterému byla veřejná zakázka zadána.
Od sdělení některých informací však může být upuštěno, pokud by to bylo překážkou uplatňování práva, pokud by to bylo v rozporu s veřejným zájmem, pokud by to poškozovalo oprávněné obchodní zájmy veřejných nebo soukromých podniků nebo pokud by to mohlo narušit korektní hospodářskou soutěž mezi nimi.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se rozhodnutí o zadání veřejné zakázky a podpisu a uplatňování veřejné zakázky.
Článek 114
Zrušení zadávacího řízení
Veřejný zadavatel může až do podpisu smlouvy upustit od zadání veřejné zakázky nebo zrušit zadávací řízení, aniž by zájemci nebo uchazeči měli nárok na jakékoli odškodnění.
Takové rozhodnutí musí být odůvodněné a musí být zájemcům nebo uchazečům dáno na vědomí.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zrušení zadávacího řízení.
Oddíl 4
Jistoty a nápravná opatření
Článek 115
Jistoty
S výjimkou veřejných zakázek nízké hodnoty může veřejný zadavatel v případě, že to považuje za vhodné a přiměřené, požadovat v jednotlivých případech a na základě analýzy rizik od zhotovitele, dodavatele nebo poskytovatele složení jistoty, aby:
a)
zajistil řádné splnění veřejné zakázky nebo
b)
omezil finanční rizika spojená s platbami předběžného financování.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se jistot, které jsou po zhotovitelích, dodavatelích nebo poskytovatelích požadovány, včetně kritérií pro analýzu rizik.
Článek 116
Chyby, nesrovnalosti a podvody v zadávacím řízení
1. Pokud se ukáže, že v zadávacím řízení došlo k závažným chybám, nesrovnalostem nebo podvodům, přeruší veřejný zadavatel toto řízení a může přijmout jakákoli nezbytná opatření, včetně zrušení řízení.
Pokud se po udělení veřejné zakázky ukáže, že v zadávacím řízení nebo při provádění zakázky došlo k závažným chybám, nesrovnalostem nebo podvodům, může veřejný zadavatel v závislosti na stadiu řízení upustit od zadání veřejné zakázky nebo pozastavit její uplatňování, nebo je-li to vhodné, veřejnou zakázku vypovědět.
Jestliže lze tyto chyby, nesrovnalosti nebo podvody přičíst zhotoviteli, dodavateli či poskytovateli, může veřejný zadavatel rovněž odmítnout uskutečnit platby, získat zpět již vyplacené částky nebo vypovědět všechny smlouvy uzavřené s tímto zhotovitelem, dodavatelem či poskytovatelem v rozsahu odpovídajícím závažnosti chyb, nesrovnalostí nebo podvodu.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pozastavení uplatňování veřejné zakázky v případě chyb, nesrovnalostí a podvodů.
KAPITOLA 2
Ustanovení použitelná pro veřejné zakázky zadávané orgány na vlastní účet
Článek 117
Veřejný zadavatel
1. Orgány se považují za veřejného zadavatele v případech veřejných zakázek, které zadávají na vlastní účet. V souladu s článkem 65 provedou pověření potřebná k vykonávání funkce veřejného zadavatele.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pověřování funkcí veřejného zadavatele, včetně stanovení příslušných úrovní pro výpočet finančních limitů.
Článek 118
Finanční limity
1. S výhradou části druhé hlavy IV stanovuje směrnice 2004/18/ES finanční limity, které určují:
a)
způsoby uveřejnění uvedené v článku 103;
b)
výběr z řízení uvedených v čl. 104 odst. 1;
c)
odpovídající lhůty.
2. S výhradou výjimek a podmínek, které mají být uvedeny v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení, nesmí veřejný zadavatel v případě veřejných zakázek, na něž se vztahuje směrnice 2004/18/ES, podepsat veřejnou zakázku nebo rámcovou smlouvu s úspěšným uchazečem, dokud neuplyne odkladná lhůta.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se finančních limitů, samostatných zakázek a zakázek sestávajících z dílčích plnění, odhadů hodnoty určitých zakázek a odkladné lhůty před podpisem smlouvy.
Článek 119
Pravidla účasti na zadávacím řízení
1. Zadávacího řízení se může za stejných podmínek účastnit každá fyzická nebo právnická osoba, která spadá do oblasti působnosti Smluv, a každá fyzická nebo právnická osoba ze třetí země, která s Unií uzavřela zvláštní dohodu v oblasti veřejných zakázek, za podmínek stanovených v uvedené dohodě.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se dokladů, jež je třeba poskytnout za účelem přístupu k veřejným zakázkám.
2. Evropský úřad pro boj proti podvodům vykonává pravomoci svěřené Komisi nařízením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. prosince 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostech (18) při provádění inspekcí a kontrol na místě v členských státech a v souladu s platnými dohodami o spolupráci a vzájemné pomoci ve třetích zemích a v prostorách mezinárodních organizací.
Článek 120
Pravidla Světové obchodní organizace pro zadávání veřejných zakázek
V případech, ve kterých se použije Mnohostranná dohoda o vládních zakázkách uzavřená v rámci Světové obchodní organizace, se mohou veřejných zakázek účastnit také příslušníci států, které uvedenou dohodu ratifikovaly, za podmínek v ní stanovených.
HLAVA VI
GRANTY
KAPITOLA 1
Oblast působnosti a forma grantů
Článek 121
Oblast působnosti grantů
1. Granty jsou finanční příspěvky poskytované jako dary z rozpočtu na financování:
a)
akcí určených na podporu dosažení některého politického cíle Unie;
b)
fungování subjektu, který sleduje cíl, jenž je v obecném zájmu Unie nebo je součástí některé politiky Unie a podporuje ji (dále jen „granty na provozní náklady“).
Granty jsou předmětem buď písemné dohody, nebo rozhodnutí Komise oznámeného úspěšnému žadateli o grant.
Komise může zavést zabezpečené elektronické systémy pro výměnu informací s příjemci grantu.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými podrobně určí oblast působnosti grantů a stanoví pravidla pro určení, zda se použijí grantové dohody nebo rozhodnutí o udělení grantu. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se systému elektronické výměny informací, včetně podmínek, za nichž mají být dokumenty podané prostřednictvím těchto systémů, a to i dohody o udělení grantu, považovány za originální a podepsané, a včetně využívání rámcových partnerství.
2. Za granty ve smyslu této hlavy se nepovažují:
a)
výdaje na členy a zaměstnance orgánů a příspěvky na evropské školy;
b)
veřejné zakázky podle článku 101, podpory vyplacené jako makrofinanční pomoc a rozpočtová podpora;
c)
finanční nástroje ani podíly nebo kapitálová účast v mezinárodních finančních institucích, jako je Evropská banka pro obnovu a rozvoj (EBOR), nebo ve specializovaných subjektech Unie, jako je Evropský investiční fond;
d)
členské příspěvky, které Unie hradí organizacím, jichž je členem;
e)
výdaje uskutečněné v rámci sdíleného řízení a nepřímého řízení ve smyslu článků 58, 59 a 60, není-li ve finančních pravidlech týkajících se rozpočtu subjektů nebo osob pověřených podle čl. 58 odst. 1 písm. c) nebo v pověřovacích dohodách stanoveno jinak;
f)
příspěvky poskytnuté výkonným agenturám uvedeným v článku 62 na základě jejich zřizovacího aktu;
g)
výdaje na trhy s produkty rybolovu uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. f) nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (19);
h)
platby cestovních výloh a denních diet osobám, které byly orgány pozvány nebo pověřeny určitými úkoly, a jakékoli jiné náhrady, které byly těmto osobám případně vyplaceny;
i)
ceny udělené za úspěchy v soutěžích, na něž se použije část první hlava VII.
3. Snížené úrokové sazby a subvence poplatků za jistoty se považují za granty, pokud nejsou spolu s finančními nástroji spojeny do jednoho opatření, jak je uvedeno v části první hlavě VIII.
Na tyto snížené sazby a subvence se vztahuje tato hlava, s výjimkou:
a)
zásady spolufinancování uvedené v čl. 125 odst. 3;
b)
zásady neziskovosti uvedené v čl. 125 odst. 4;
c)
hodnocení finančních možností žadatele podle čl. 132 odst. 1 u akcí, jejichž cílem je zvýšení finanční kapacity příjemce grantu nebo vytvoření příjmu.
4. Každý orgán může v řádně odůvodněných případech, kdy není vhodné provádět zadávací řízení, udělovat granty na komunikační činnosti.
Článek 122
Příjemci grantu
1. Pokud kritéria pro udělení grantu splňuje několik subjektů, jež spolu tvoří jeden subjekt, může se tento subjekt považovat za jediného příjemce grantu, a to i tehdy, je-li vytvořen zvlášť za účelem provedení akce, která má být z daného grantu financována.
2. Pro účely této hlavy se za subjekty přidružené k příjemci grantu považují tyto subjekty:
a)
subjekty, které tvoří příjemce grantu podle odstavce 1;
b)
subjekty, které splňují kritéria způsobilosti, kterých se netýkají situace uvedené v čl. 131 odst. 4 a které mají vztah k příjemci grantu, zejména právní nebo kapitálový, jenž se neomezuje na danou akci, ani nebyl vytvořen pouze za účelem jejího provedení.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými určí minimální obsah grantových dohod nebo rozhodnutí o udělení grantu, zejména pokud se grant uděluje několika subjektům, konkrétní povinnosti případného koordinátora a ostatních příjemců grantu, příslušný systém odpovědnosti a podmínky přidávání příjemců grantu na seznam a jejich vyškrtnutí ze seznamu.
Článek 123
Formy grantů
1. Granty mohou být uděleny v kterékoli z těchto forem:
a)
proplacení stanoveného podílu skutečně vynaložených způsobilých nákladů uvedených v článku 126;
b)
proplacení na základě jednotkových nákladů;
c)
jednorázové částky;
d)
paušální financování;
e)
kombinace forem uvedených v písmenech a) až d).
2. Při určování vhodné formy grantu je třeba v co nejvyšší možné míře vzít v úvahu zájmy a účetní metody potenciálních příjemců grantu.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se různých forem grantů, včetně grantů nízké hodnoty.
Článek 124
Jednorázové částky, jednotkové náklady a paušální financování
1. Aniž jsou dotčena ustanovení základního právního aktu, schvaluje se využití jednorázových částek, jednotkových nákladů nebo paušálního financování rozhodnutím Komise, které zajišťuje dodržování zásady rovného zacházení s příjemci grantu v rámci stejné kategorie akcí nebo pracovních programů.
V případech, kdy maximální částka grantu nepřesahuje částku grantu nízké hodnoty, může grant schválit příslušná schvalující osoba.
2. Ke schválení grantu je nutno předložit přinejmenším tyto podklady:
a)
zdůvodnění vhodnosti daných forem financování s ohledem na povahu podporovaných akcí nebo pracovních programů, na rizika nesrovnalostí a podvodů a na náklady na kontrolu;
b)
uvedení nákladů nebo kategorií nákladů krytých formou jednorázových částek, jednotkových nákladů nebo paušálního financování, přičemž se vyloučí náklady nezpůsobilé podle platných pravidel Unie;
c)
popis metod pro určení jednorázových částek, jednotkových nákladů nebo paušálního financování a podmínky, na jejichž základě lze v rozumné míře zajistit, že budou dodrženy zásady neziskovosti a spolufinancování a zabráněno dvojímu financování nákladů. Tyto metody musí být založeny na:
i)
statistických údajích nebo obdobných objektivních ukazatelích, nebo
ii)
na individuálním přístupu k příjemcům grantu na základě certifikovaných a auditem ověřitelných historických údajů o příjemci grantu nebo jeho obvyklých postupů účtování nákladů.
3. Je-li schváleno využívání obvyklých postupů účtování nákladů příjemce grantu, může příslušná schvalující osoba posoudit soulad těchto postupů s podmínkami ex ante stanovenými v odstavci 2 nebo prostřednictvím vhodné strategie pro kontroly ex post.
Byl-li soulad obvyklých postupů účtování nákladů používaných příjemci grantu s podmínkami uvedenými v odstavci 2 zjištěn ex ante, není možné výši jednorázových částek, jednotkových nákladů nebo paušálního financování, jež je stanovena uplatněním těchto postupů, zpochybnit kontrolami ex post.
Příslušná schvalující osoba může mít za to, že obvyklé postupy účtování nákladů příjemce grantu jsou v souladu s podmínkami uvedenými v odstavci 2, jestliže byly tyto postupy schváleny vnitrostátními orgány ve srovnatelných systémech financování.
4. Rozhodnutí o udělení grantu nebo grantová dohoda může povolit nebo nařídit paušální financování nepřímých nákladů příjemce grantu do maximální výše 7 % celkových přímých způsobilých nákladů akce kromě případů, kdy příjemce grantu obdrží grant na provozní náklady financovaný z rozpočtu. Strop 7 % může být překročen na základě odůvodněného rozhodnutí Komise.
5. Vlastníci malých a středních podniků a jiné fyzické osoby, které nepobírají mzdu, mohou uplatnit způsobilé náklady na zaměstnance vzniklé při provádění akce nebo pracovního programu na základě jednotkových nákladů stanovených rozhodnutím Komise.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se jednorázových částek, jednotkových nákladů a paušálního financování.
KAPITOLA 2
Zásady
Článek 125
Obecné zásady pro udělování grantů
1. Při udělování grantů musí být dodržovány zásady transparentnosti a rovného zacházení.
2. Aniž je dotčen článek 130, nesmějí být granty kumulativní ani udělovány zpětně.
3. Granty musí zahrnovat spolufinancování, aniž jsou dotčena zvláštní pravidla stanovená v části druhé hlavě IV.
Není-li v tomto nařízení stanoveno jinak, jsou statut a financování politických stran na evropské úrovni stanoveny v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2004/2003 ze dne 4. listopadu 2003 o statutu a financování politických stran na evropské úrovni (20).
4. Účelem ani důsledkem grantů nesmí být dosažení zisku v rámci akce nebo pracovního programu příjemce grantu (dále jen „zásada neziskovosti“).
První pododstavec se nevztahuje na:
a)
akce, jejichž cílem je zvýšení finanční kapacity příjemce grantu, nebo akce, které vytvářejí příjem k zajištění svého trvání i po uplynutí doby financování ze zdrojů Unie stanoveného v rozhodnutí o udělení grantu nebo v grantové dohodě;
b)
stipendia na studium, výzkum nebo odbornou přípravu vyplácená fyzickým osobám;
c)
další přímé podpory vyplácené nejpotřebnějším fyzickým osobám, například nezaměstnaným a uprchlíkům;
d)
granty založené na paušálních sazbách, jednorázových částkách nebo na jednotkových nákladech, pokud jsou tyto sazby, částky a náklady v souladu s podmínkami stanovenými v čl. 124 odst. 2;
e)
granty nízké hodnoty.
Pokud dochází k tvorbě zisku, je Komise oprávněna požadovat podíl na zisku odpovídající příspěvku Unie na způsobilé náklady, které příjemci grantu v souvislosti s prováděním akce nebo pracovního programu skutečně vznikly.
5. Pro účely této hlavy se zisk definuje jako přebytek příjmů nad způsobilými náklady příjemce grantu v době podání žádosti o výplatu zůstatku.
Příjmy uvedené v prvním pododstavci se omezují na příjem získaný při provádění akce nebo pracovního programu a na finanční prostředky, které dárci určili konkrétně na financování způsobilých nákladů.
V případě grantu na provozní náklady se pro účely ověření souladu se zásadou neziskovosti nepřihlíží k částkám vyčleněným na vytvoření rezerv.
6. Dosáhne-li politická strana na úrovni Unie na konci rozpočtového roku, na který obdržela grant na provozní náklady, přebytku příjmů nad výdaji, může být část tohoto přebytku až do výše 25 % celkových příjmů za daný rok přenesena odchylně od zásady neziskovosti stanovené v odstavci 4 do následujícího roku, pokud se použije před koncem prvního čtvrtletí tohoto následujícího roku.
Pro účely ověření souladu se zásadou neziskovosti se nezapočítávají vlastní zdroje, zejména dary a členské poplatky, získané během roční činnosti politické strany na úrovni Unie, které převyšují 15 % způsobilých nákladů, jež má nést příjemce grantu.
Druhý pododstavec se nepoužije, pokud finanční rezervy politické strany na úrovni Unie překročí 100 % průměrných ročních příjmů této politické strany.
7. Bez výzvy k podávání návrhů lze granty udělovat EIB nebo Evropskému investičnímu fondu na akce technické pomoci. V těchto případech se nepoužijí čl. 131 odst. 2 až 5 a čl. 132 odst. 1.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, které doplňují obecné zásady platné pro granty, včetně zásady neziskovosti a zásady spolufinancování. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými definuje technickou pomoc.
Článek 126
Způsobilé náklady
1. Granty nesmějí překročit celkový strop vyjádřený formou absolutní částky, který se stanovuje na základě odhadu způsobilých nákladů.
Granty nesmějí překročit způsobilé náklady.
2. Způsobilými náklady se rozumějí náklady příjemce grantu, které splňují veškerá tato kritéria:
a)
vznikly v průběhu trvání akce nebo pracovního programu, s výjimkou nákladů souvisejících se závěrečnými zprávami a osvědčeními o auditu;
b)
jsou uvedeny v celkovém odhadovaném rozpočtu akce nebo pracovního programu;
c)
jsou nezbytné k provedení akce nebo pracovního programu, který je předmětem grantu;
d)
lze je identifikovat a ověřit, zejména tím, že jsou zaznamenány v účetních záznamech příjemce grantu a stanoveny v souladu s platnými účetními standardy země, ve které je příjemce grantu usazen, a v souladu s běžnou praxí účtování nákladů příjemce grantu;
e)
splňují požadavky platných daňových a sociálních právních předpisů;
f)
jsou přiměřené, odůvodněné a splňují zásadu řádného finančního řízení, zejména pokud jde o hospodárnost a účelnost.
3. Ve výzvách k podávání návrhů se stanoví kategorie nákladů považovaných za způsobilé pro financování Unií.
Aniž je dotčen základní právní akt a vedle odstavce 2, jsou níže uvedené kategorie nákladů způsobilé, pokud je za způsobilé prohlásí příslušná schvalující osoba v rámci výzvy k podávání návrhů:
a)
náklady vzniklé na základě jistoty, kterou příjemce grantu složil pro účely předběžného financování, pokud ji příslušná schvalující osoba požaduje v souladu s čl. 134 odst. 1;
b)
náklady spojené s externími audity, pokud je příslušná schvalující osoba požaduje na podporu žádostí o platbu;
c)
daň z přidané hodnoty (DPH), která není v rámci platných právních předpisů členských států týkajících se DPH vratná a kterou zaplatil příjemce grantu, jenž není osobou nepovinnou k dani podle čl. 13 odst. 1 prvního pododstavce směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (21);
d)
amortizační náklady, pokud příjemci grantu skutečně vznikly;
e)
mzdové náklady vnitrostátních správních orgánů, pokud jsou spojeny s náklady na činnost, kterou by příslušný orgán veřejné moci nevykonával, kdyby se dotčený projekt neprováděl.
4. Příslušná schvalující osoba může v rámci výzvy k podávání návrhů schválit jako způsobilé náklady vzniklé subjektům přidruženým k příjemci grantu popsané v článku 122. V tomto případě musí být splněny všechny tyto podmínky:
a)
dotčené subjekty jsou uvedeny v grantové dohodě nebo rozhodnutí o udělení grantu;
b)
dotčené subjekty se řídí předpisy platnými pro příjemce grantu v rámci grantové dohody nebo rozhodnutí o udělení grantu, pokud jde o způsobilost nákladů a právo Komise, Evropského úřadu pro boj proti podvodům a Účetního dvora provádět kontroly a audit.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví další specifikaci způsobilých nákladů.
Článek 127
Spolufinancování ve formě věcného plnění
1. Pro účel výpočtu zisku z grantu se spolufinancování ve formě věcného plnění nezohledňuje.
2. Příslušná schvalující osoba může v případě, že je to nezbytné či vhodné, spolufinancování ve formě věcného plnění přijmout. Je-li spolufinancování ve formě věcného plnění nabízeno k podpoře grantů nízké hodnoty a příslušná schvalující osoba se ho rozhodne odmítnout, zdůvodní, proč toto spolufinancování není nezbytné nebo vhodné.
Hodnota těchto příspěvků nesmí překročit:
a)
buď náklady, které třetím osobám skutečně vznikly a které jsou řádně doloženy účetními doklady;
b)
anebo v případě neexistence takových dokladů náklady, které odpovídají obvyklým nákladům na dotčeném trhu.
Příspěvky ve formě věcného plnění jsou v odhadu rozpočtu vedeny samostatně, aby odrážely celkovou výši zdrojů přidělených na danou akci. Jejich jednotková hodnota je ohodnocena v prozatímním rozpočtu a dále se nemění.
Příspěvky ve formě věcného plnění musí být v souladu s vnitrostátními daňovými předpisy a předpisy týkajícími se sociálního zabezpečení.
Článek 128
Transparentnost
1. Granty musí být předmětem pracovního programu, který se před prováděním zveřejní.
Tento pracovní program se provádí uveřejněním výzvy k podávání návrhů, s výjimkou řádně odůvodněných naléhavých výjimečných případů, případů, kdy to není možné z důvodu vlastností příjemce grantu nebo dané akce, anebo případů, kdy je příjemce grantu označen v základním právním aktu.
První pododstavec se nepoužije v případě pomoci pro řešení krizí, operací civilní ochrany nebo operací humanitární pomoci.
2. Ve výzvách k podávání návrhů se uvede plánované datum, do kterého musí být všichni žadatelé informováni o výsledku posouzení jejich žádosti, a orientační datum podpisu grantových dohod nebo oznámení rozhodnutí o udělení grantu.
Uvedená data se stanovují na základě těchto dob:
a)
pro informování všech žadatelů o výsledku posouzení jejich žádosti: nejdéle šest měsíců od uplynutí lhůty pro podání úplných návrhů;
b)
pro podpis grantových dohod se žadateli nebo oznámení rozhodnutí o udělení grantu: nejdéle tři měsíce ode dne, kdy byli žadatelé informováni, že byli úspěšní.
Tyto doby lze upravit tak, aby se přihlédlo k době nutné ke splnění zvláštních postupů, které mohou být v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (22) požadovány v základním právním aktu, přičemž ve výjimečných, řádně odůvodněných případech mohou být překročeny, zejména pokud se jedná o složité akce s velkým počtem žadatelů nebo dojde-li k průtahům přičitatelných žadatelům.
Pověřená schvalující osoba ve své výroční zprávě o činnosti informuje o průměrné době pro informování žadatelů, pro podpis grantových dohod nebo pro oznámení rozhodnutí o udělení grantu. Jsou-li doby uvedené v druhém pododstavci překročeny, uvede pověřená schvalující osoba důvody tohoto překročení, a pokud toto překročení není řádně odůvodněno v souladu s třetím pododstavcem, navrhne nápravná opatření.
3. Všechny granty udělené v průběhu rozpočtového roku se každoročně zveřejňují v souladu s čl. 35 odst. 2 a 3.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se požadavků na pracovní program, obsahu výzev k podávání návrhů, výjimek z výzev k předkládání návrhů, informací pro žadatele a následného uveřejňování.
Článek 129
Zákaz kumulace
1. Na každou akci může být určitému příjemci grantu udělen z rozpočtu pouze jeden grant, není-li v příslušných základních právních aktech stanoveno jinak.
Jednomu příjemci grantu může být za jeden rozpočtový rok z rozpočtu udělen pouze jeden grant na provozní náklady.
Žadatel neprodleně uvědomí schvalující osoby o veškerých vícenásobných žádostech a vícenásobných grantech týkajících se téže akce nebo téhož pracovního programu.
Za žádných okolností nesmějí být tytéž náklady financovány z rozpočtu dvakrát.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zákazu kumulace grantů.
Článek 130
Zákaz retroaktivity
1. Grant na již zahájené akce lze udělit pouze v případě, že žadatel může prokázat, že akce musela být zahájena ještě před podpisem grantové dohody nebo před oznámením rozhodnutí o udělení grantu.
V těchto případech nesmějí být způsobilé náklady vynaloženy přede dnem podání žádosti o grant, pokud se nejedná o řádně odůvodněné výjimečné případy, které stanovuje základní právní akt, nebo pokud se nejedná o mimořádně naléhavou pomoc pro řešení krizí, operace civilní ochrany a operace humanitární pomoci nebo o situace, kdy hrozí bezprostřední riziko nebo u nichž hrozí, že přerostou v ozbrojený konflikt nebo že dojde k destabilizaci země, přičemž včasný zásah Unie by měl z hlediska předcházení konfliktu zásadní význam.
Udělení grantu se zpětným účinkem na již ukončenou akci je vyloučeno.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zákazu retroaktivity.
2. V případě grantů na provozní náklady musí být grantová dohoda podepsána nebo rozhodnutí o udělení grantu oznámeno do šesti měsíců po začátku rozpočtového roku příjemce grantu. Způsobilé náklady nesmějí být vynaloženy přede dnem podání žádosti o grant ani před začátkem rozpočtového roku příjemce grantu.
KAPITOLA 3
Řízení o udělení grantu
Článek 131
Žádosti o grant
1. Žádosti o grant se podávají písemně, případně v zabezpečené elektronické podobě.
Komise poskytne v případech, kdy to lze provést, možnost podat žádosti o grant prostřednictvím internetu.
2. Za způsobilé se považují žádosti o grant podané:
a)
právnickými osobami nebo
b)
fyzickými osobami, vyžaduje-li to povaha nebo vlastnosti dané akce nebo cíl sledovaný žadatelem.
Pro účely prvního pododstavce písm. a) mohou být žádosti o grant způsobilé, pokud je podají subjekty bez právní subjektivity podle platného vnitrostátního práva, za předpokladu, že jejich zástupci mají způsobilost činit právní úkony jménem subjektu a ručí za ochranu finančních zájmů Unie stejným způsobem jako právnické osoby.
3. Žádost musí uvést právní postavení žadatele a prokázat jeho finanční a provozní způsobilost provést navrhovanou akci nebo pracovní program.
Za tímto účelem žadatel předloží čestné prohlášení a, s výjimkou žádosti o grant nízké hodnoty, veškeré podklady, které na základě posouzení rizik požaduje příslušná schvalující osoba. Požadované doklady se uvádějí ve výzvě k podávání návrhů.
Ověření finanční způsobilosti se nevztahuje na fyzické osoby, které obdržely stipendia, na nejpotřebnější fyzické osoby, které získávají přímou podporu, ani na veřejné subjekty nebo mezinárodní organizace. Příslušná schvalující osoba může na základě posouzení rizik upustit od požadavku na ověření provozní způsobilosti veřejných subjektů nebo mezinárodních organizací.
4. Na žadatele o grant se použije čl. 106 odst. 1 a články 107, 108 a 109. Žadatelé prokáží, že se nenacházejí v žádné ze situací uvedených ve zmíněných článcích. Příslušná schvalující osoba však toto prokázání nevyžaduje v těchto případech:
a)
u grantů nízké hodnoty;
b)
pokud bylo takové prokázání v poslední době předloženo v jiném řízení o udělení grantu.
5. Příslušná schvalující osoba může žadatelům uložit podle článku 109 účinné, přiměřené a odrazující správní a finanční sankce.
Tyto sankce mohou být uloženy též příjemcům grantu, kteří při podání žádosti nebo během provádění grantu neposkytli informace požadované příslušnou schvalující osobou nebo poskytli vědomě nesprávné informace.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se žádostí o grant, prokazování toho, že se žadatele netýkala situace zakládající vyloučení, žadatelů bez právní subjektivity, právnických osob tvořících jednoho žadatele, finančních a správních sankcí, kritérií způsobilosti a grantů nízké hodnoty.
Článek 132
Kritéria pro výběr a udělení grantu
1. Kritéria pro výběr oznámená předem ve výzvě k podávání návrhů umožní zhodnocení schopnosti žadatele dokončit navrhovanou akci nebo pracovní program.
2. Kritéria pro udělení grantu oznámená předem ve výzvě k podávání návrhů umožní zhodnocení kvality podaných návrhů z hlediska stanovených cílů a priorit.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se kritérií pro výběr a kritérií pro udělení grantu.
Článek 133
Hodnocení
1. Návrhy se hodnotí na základě předem oznámených kritérií pro výběr a kritérií pro udělení grantu s cílem zjistit, které návrhy lze financovat.
2. Na základě hodnocení uvedeného v odstavci 1 vypracuje příslušná schvalující osoba seznam příjemců grantu s uvedením schválených částek.
3. Příslušná schvalující osoba písemně vyrozumí žadatele o tom, jak bylo o jejich žádostech rozhodnuto. Jestliže požadovaný grant nebyl udělen, sdělí dotčený orgán důvody zamítnutí žádosti, zejména s ohledem na kritéria pro výběr a kritéria pro udělení grantu.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se hodnocení a udílení grantů a poskytování informací žadatelům.
KAPITOLA 4
Platby a kontrola
Článek 134
Jistota pro účely předběžného financování
1. Příslušná schvalující osoba může, pokud to považuje za vhodné a přiměřené, v jednotlivých případech a na základě analýzy rizik požadovat od příjemce grantu složení jistoty předem, aby se omezila finanční rizika spojená s poskytnutím předběžného financování.
2. Bez ohledu na odstavec 1 se u grantů nízké hodnoty složení jistoty nevyžaduje.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se jistoty pro účely předběžného financování.
Článek 135
Vyplácení grantů a kontroly
1. Konečná výše grantu se stanoví až poté, co příslušná pověřená schvalující osoba schválí závěrečné zprávy a účty, aniž jsou dotčeny následné kontroly provedené dotčeným orgánem, které je nutno uskutečnit včas.
2. Pokud se ukáže, že v řízení o udělení grantu došlo k závažným chybám, nesrovnalostem nebo podvodům, přeruší příslušná schvalující osoba toto řízení a může přijmout jakákoli nezbytná opatření, včetně zrušení dotyčného řízení. Na případy podezření z podvodu ihned upozorní Evropský úřad pro boj proti podvodům.
3. Pokud se po udělení grantu ukáže, že v řízení o udělení grantu nebo při provádění grantu došlo k závažným chybám, nesrovnalostem, podvodům nebo porušení povinnosti, může příslušná schvalující osoba, v závislosti na stadiu řízení a pod podmínkou, že žadateli nebo příjemci grantu byla dána možnost se vyjádřit:
a)
odmítnout podepsat grantovou dohodu nebo oznámit rozhodnutí o udělení grantu;
b)
pozastavit provádění grantu; nebo
c)
je-li to vhodné, vypovědět grantovou dohodu nebo zrušit rozhodnutí o udělení grantu.
4. Jestliže lze tyto chyby, nesrovnalosti nebo podvody přičíst příjemci grantu nebo jestliže příjemce grantu porušil své povinnosti vyplývající z grantové dohody nebo z rozhodnutí o udělení grantu, může příslušná schvalující osoba rovněž snížit výši grantu nebo získat zpět neoprávněně vyplacené částky podle grantové dohody nebo rozhodnutí o udělení grantu, a to v rozsahu odpovídajícím závažnosti chyb, nesrovnalostí, podvodů nebo porušení povinností, pod podmínkou, že příjemci grantu byla dána možnost se vyjádřit.
5. Pokud kontroly či audity odhalí systémové nebo opakující se chyby, nesrovnalosti, podvody nebo porušení povinností, které lze přičíst příjemci grantu a které mají významný dopad na řadu grantů, jež mu byly uděleny za podobných podmínek, může příslušná schvalující osoba pozastavit provádění všech dotčených grantů, nebo je-li to vhodné, vypovědět dotčené grantové dohody s tímto příjemcem grantu nebo zrušit rozhodnutí o udělení grantu tomuto příjemci grantu, a to v závislosti na závažnosti chyb, nesrovnalostí či podvodů nebo porušení povinností, pod podmínkou, že příjemci grantu byla dána možnost se vyjádřit.
Příslušná schvalující osoba může rovněž po sporném řízení snížit výši grantů nebo získat zpět neoprávněně vyplacené částky, pokud jde o všechny granty, kterých se týkají systémové nebo opakující se chyby, nesrovnalosti, podvody nebo porušení povinností uvedené v prvním pododstavci, které lze podrobit auditu podle grantových dohod nebo rozhodnutí o udělení grantu.
6. Příslušná schvalující osoba určí, je-li to možné a účelné, o jakou částku by se granty měly snížit nebo jaká částka by měla být získána zpět, na základě nákladů, které byly v případě každého grantu neoprávněně uvedeny jako způsobilé, a to po přijetí přepracovaných finančních výkazů, které příjemce grantu předložil.
7. Není-li u každého příslušného grantu možné nebo účelné přesně zjistit výši nezpůsobilých nákladů, lze výši grantů, která má být snížena nebo získána zpět, stanovit extrapolací míry snížení grantů nebo míry získání prostředků vyplacených v rámci grantů zpět u těch grantů, u nichž byly zjištěny systémové nebo opakované chyby, nebo pokud nezpůsobilé náklady nemohou sloužit za základ stanovení částek, které mají být sníženy nebo získány zpět, lze tuto výši stanovit na základě paušální sazby s přihlédnutím k zásadě proporcionality. Příjemci grantu je dána možnost vyjádřit se k metodě extrapolace nebo paušální sazby, která má být použita, a navrhnout před snížením grantu nebo získáním neoprávněně vyplacených částek zpět řádně odůvodněný jiný způsob nebo jinou sazbu.
8. Komise zajistí rovné zacházení s příjemci grantu v rámci programu, zejména pokud je prováděn více příslušnými schvalujícími osobami.
Příjemci grantu jsou v souladu s článkem 97 informováni o možnostech napadnout rozhodnutí přijatá podle odstavců 3, 4, 5, 6 a 7 tohoto článku.
9. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se vyplácení grantů a kontrol, včetně pravidel týkajících se podkladů a pozastavení a snížení grantů.
Článek 136
Uchovávání dokladů
1. Příjemci grantu uchovávají záznamy, podklady, statistické záznamy a jiné doklady týkající se grantu po dobu pěti let ode dne výplaty zůstatku a v případě grantů nízké hodnoty po dobu tří let.
2. Doklady týkající se auditů, opravných prostředků, soudních sporů nebo vymáhání pohledávek vzniklých při provádění projektu musí být uchovávány až do doby, kdy jsou tyto audity, opravné prostředky, spory nebo pohledávky vyřízeny.
KAPITOLA 5
Provádění
Článek 137
Smlouvy o provedení a finanční podpora třetím osobám
1. Pokud provedení akce nebo pracovního programu vyžaduje udělení finanční podpory třetím osobám, smí příjemce grantu tuto finanční podporu poskytnout, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
příslušná schvalující osoba před udělením grantu ověřila, zda příjemce grantu nabízí dostatečné záruky inkasa částek dlužných Komisi;
b)
podmínky pro její poskytnutí jsou přísně vymezeny v rozhodnutí o udělení grantu nebo v grantové dohodě mezi příjemcem grantu a Komisí tak, aby příjemci grantu nebyl ponechán prostor pro volné uvážení;
c)
jedná se o malé částky, kromě případů, kdy je poskytnutí finanční podpory základním cílem akce.
2. Každé rozhodnutí o udělení grantu nebo grantová dohoda musí výslovně zmocnit Komisi a Účetní dvůr k provádění kontrol týkajících se veškerých dokladů, budov a informací, včetně informací uložených na elektronických nosičích, u všech třetích osob, které obdržely finanční prostředky Unie.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se smluv o provedení a poskytování finanční podpory třetím osobám.
HLAVA VII
CENY
Článek 138
Obecná pravidla
1. Při udílení cen jsou dodržovány zásady transparentnosti a rovného zacházení a ceny podporují dosahování politických cílů Unie.
2. Za tímto účelem probíhá udílení cen v rámci pracovního programu, který se před provedením uveřejní. Pracovní program se provádí vyhlašováním soutěží.
Soutěže o ceny o jednotkové hodnotě nejméně 1 000 000 EUR lze uveřejnit, pouze pokud jsou uvedeny v prohlášeních či v jakémkoli jiném příslušném dokumentu uvedeném v čl. 38 odst. 3 písm. e).
V pravidlech soutěže jsou stanoveny alespoň podmínky účasti, včetně kritérií pro vyloučení ze soutěže uvedených v čl. 106 odst. 1 a článcích 107, 108 a 109, kritéria pro udělení ceny, její výše a podmínky jejího vyplacení.
Ceny se nesmějí udílet přímo bez uskutečnění soutěže a uveřejňují se každoročně v souladu s čl. 35 odst. 2 a 3.
3. Soutěžní příspěvky vyhodnocuje odborná komise na základě uveřejněných pravidel soutěže.
Ceny poté uděluje příslušná schvalující osoba na základě posouzení provedeného odbornou komisí, která se na základě posouzení kvality soutěžních příspěvků rozhodne, zda udělení ceny doporučí či nikoli.
4. Výše ceny nezávisí na nákladech, které vítězi vznikly.
5. Pokud provedení akce nebo pracovního programu vyžaduje, aby příjemce grantu Unie udělil ceny třetím osobám, smí příjemce grantu tyto ceny udělit, je-li minimální obsah pravidel soutěže ve smyslu odstavce 2 přísně vymezen v rozhodnutí o udělení grantu nebo v grantové dohodě mezi příjemcem grantu a Komisí tak, aby příjemci grantu nebyl ponechán prostor pro volné uvážení.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se cen, včetně časového plánu, pravidel soutěže, následného uveřejňování, vyhodnocování, poskytování informací a oznamování vítězů.
HLAVA VIII
FINANČNÍ NÁSTROJE
Článek 139
Oblast působnosti
1. Finanční nástroje se schvalují základním právním aktem.
Odchylně od prvního pododstavce lze finanční nástroje vytvořit v řádně odůvodněných případech i bez schválení základním právním aktem, pokud jsou do rozpočtu začleněny v souladu s čl. 49 odst. 1 písm. e).
2. Pokud se podpora Unie poskytuje prostřednictvím finančních nástrojů a je spolu s opatřeními, jež s finančními nástroji přímo souvisejí, spojena do jednoho opatření, které je namířeno na stejné konečné příjemce finančních prostředků, včetně technické pomoci, snížených úrokových sazeb a subvencí poplatků za záruky, vztahuje se tato hlava na všechny prvky daného opatření.
3. Pokud jsou v případě prvků, které nemají přímou souvislost s finančními nástroji, finanční nástroje spojeny s granty financovanými z rozpočtu v souladu s částí první hlavou VI, je nutné pro každý zdroj financování vést samostatné záznamy.
4. Komise může uplatňovat finanční nástroje v rámci přímého nebo nepřímého řízení, je-li tak stanoveno v základním právním aktu; v druhém případě svěří úkoly subjektům podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů ii), iii), v) a vi).
Subjekty pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů ii), iii), v) a vi) mohou při uplatňování finančních nástrojů dále v rámci své odpovědnosti využíváním finančních nástrojů částečně zčásti pověřit finanční zprostředkovatele, pokud zajistí, aby tito finanční zprostředkovatelé splňovali kritéria stanovená v čl. 140 odst. 1, 3 a 5. Finanční zprostředkovatelé se vybírají otevřenými, transparentními, přiměřenými a nediskriminačními postupy, v nichž je vyloučen střet zájmů.
Komise nese i nadále odpovědnost za zajištění souladu prováděcího rámce finančních nástrojů se zásadou řádného finančního řízení a přispívá k plnění obsahově a časově vymezených politických cílů, které lze hodnotit z hlediska výkonu a výsledků. Komise odpovídá za uplatňování finančních nástrojů, aniž je dotčena právní a smluvní odpovědnost pověřených subjektů v souladu s platným právem.
5. Jsou-li finanční nástroje uplatňovány v rámci sdíleného řízení s členskými státy, jsou pravidla pro tyto nástroje, včetně pravidel týkajících se příspěvků na finanční nástroje spravované přímo či nepřímo podle této hlavy, stanovena v nařízeních uvedených v článku 175.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se finančních nástrojů, včetně výběru subjektů pověřených uplatňováním finančních nástrojů, obsahu pověřovacích dohod, nákladů řízení a poplatků za řízení, zvláštních pravidel pro svěřenské účty, přímého uplatňování finančních nástrojů a výběru řídících subjektů, finančních zprostředkovatelů a konečných příjemců finančních prostředků.
Článek 140
Zásady a podmínky platné pro finanční nástroje
1. Finanční nástroje jsou používány v souladu se zásadami řádného finančního řízení, transparentnosti, proporcionality, zákazu diskriminace, rovného zacházení a subsidiarity a v souladu se svými cíli a s dobou trvání, kterou pro ně základní právní akt případně stanoví.
2. Finanční nástroje musí splňovat toto:
a)
řešení případů selhání trhu a nepříznivé investiční situace, jejichž rentabilita byla prokázána, ale které nemají zajištěno dostatečné financování z tržních zdrojů;
b)
doplňkovost: cílem finančních nástrojů není nahradit finanční nástroje členského státu, soukromé financování či jiné finanční zásahy Unie;
c)
nenarušování hospodářské soutěže na vnitřním trhu a soulad s pravidly pro státní podpory;
d)
aktivace mimorozpočtových zdrojů: příspěvek Unie na finanční nástroj má za cíl aktivovat v souladu s předem vymezenými ukazateli celkovou investici převyšující příspěvek Unie;
e)
sladění zájmů: Komise při uplatňování finančních nástrojů zajistí, aby existoval společný zájem na dosažení politických cílů stanovených pro finanční nástroj, jenž může být podepřen opatřeními typu spoluinvestování, požadavků na sdílení rizik nebo finančních pobídek, a současně aby nedocházelo ke střetu zájmů s jinými činnostmi pověřeného subjektu;
f)
finanční nástroje se vytvářejí na základě hodnocení ex ante, včetně vyhodnocení možnosti opětovného využití dodatečných zdrojů uvedených v odst. 8 písm. f).
3. Rozpočtové výdaje související s určitým finančním nástrojem a finanční závazky Unie v žádném případě nesmějí přesáhnout výši příslušného rozpočtového závazku přijatého k tomuto účelu, čímž je vyloučen vznik podmíněných závazků pro rozpočet.
4. Subjekty pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů ii), iii), v) a vi) a všichni finanční zprostředkovatelé, kteří byli vybráni, aby se podíleli na uskutečňování finančních operací v rámci finančního nástroje, musí splňovat příslušné normy a platné právní předpisy v oblasti předcházení praní peněz, boje proti terorismu a daňových podvodů. Za účelem uplatňování finančních nástrojů podle této hlavy nesmějí být subjekty pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů ii), iii), v) a vi) usazeny na územích, jejichž soudy při uplatňování mezinárodně uznávaných daňových standardů nespolupracují s Unií, ani udržovat obchodní styky se subjekty tam usazenými, a tyto požadavky jsou povinny začlenit do svých smluv s vybranými finančními zprostředkovateli.
5. Subjekty pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů ii), iii), v) a vi), finanční zprostředkovatelé uvedení v odstavci 4 tohoto článku, kteří jsou zapojeni do správy finančních nástrojů Unie, a koneční příjemci pomoci Unie podle této hlavy poskytují Účetnímu dvoru v souladu s článkem 161 veškerou podporu a informace, které Účetní dvůr považuje za nezbytné k plnění svých úkolů.
Na pomoc Unie poskytovanou podle této hlavy se vztahují nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (23).
6. K dosažení specifických politických cílů sledovaných finančním nástrojem se používají částky odpovídající alespoň příspěvku Unie nebo jejich násobky, které nesmějí poskytovat nepatřičné výhody, zejména ve formě neoprávněné výplaty dividend nebo zisku třetím osobám.
Aniž jsou dotčena odvětvová pravidla pro sdílené řízení, zaznamenávají se příjmy, včetně dividend, kapitálového zisku, poplatků za poskytnutí záruk a úroků z půjček a z prostředků uložených na svěřenských účtech zaplacené Komisi nebo uhrazené na svěřenské účty, které byly otevřeny pro finanční nástroje a vztahují se k podpoře poskytované z rozpočtu v rámci finančního nástroje, do rozpočtu až po odečtení nákladů řízení a poplatků za řízení.
Není-li v základním právním aktu stanoveno jinak, představují roční splátky, včetně splátek kapitálu, uvolněných jistot a splátek jistin půjček zaplacené Komisi nebo uhrazené na svěřenské účty, které byly otevřeny pro finanční nástroje a vztahují se k podpoře poskytované z rozpočtu v rámci finančního nástroje, vnitřní účelově vázané příjmy podle článku 21, a aniž je dotčen odstavec 9 tohoto článku, používají se na stejný finanční nástroj po dobu nepřesahující dobu přidělení prostředků na závazky plus dva roky.
7. Platby na svěřenské účty provádí Komise na základě žádostí o provedení platby, které jsou řádně podloženy prognózami čerpání, s přihlédnutím k dostupným zůstatkům na svěřenských účtech a k potřebě vyhnout se nadměrně vysokým zůstatkům na těchto účtech. Jestliže zůstatky na svěřenských účtech postačují k tomu, aby pokryly smluvně stanovenou minimální rezervu na svěřenských účtech, prognózu čerpání na běžný rozpočtový rok a částky nezbytné k vyloučení vzniku podmíněných závazků ve vztahu k platebním závazkům v jiných měnách než v euru, další platba na svěřenské účty se neprovede. Prognózy čerpání se poskytují ročně, nebo je-li to vhodné, pololetně.
8. Komise podává Evropskému parlamentu a Radě každoročně zprávy o činnostech vztahujících se k finančním nástrojům. Zpráva pro každý podporovaný finanční nástroj uvádí:
a)
dotčený finanční nástroj a základní právní akt;
b)
popis finančního nástroje, prováděcí ujednání a přínos, který má příspěvek Unie;
c)
finanční instituce zapojené do používání finančního nástroje, včetně všech otázek týkajících se uplatňování odstavce 5;
d)
celkové rozpočtové závazky a platby z rozpočtu na každý finanční nástroj;
e)
výsledky použití finančního nástroje, včetně uskutečněných investic;
f)
hodnocení využívání veškerých částek, které byly podle odstavce 6 vráceny do nástroje jako vnitřní účelově vázané příjmy;
g)
zůstatek na svěřenském účtu;
h)
příjmy a splátky podle odstavce 6;
i)
hodnotu kapitálových investic oproti předchozím rokům;
j)
kumulované hodnoty znehodnocení aktiv kapitálových nástrojů nebo nástrojů pro sdílení rizik a uplatněných záruk pro záruční nástroje;
k)
cílovou a dosaženou aktivaci mimorozpočtových zdrojů;
l)
příspěvek k dosažení cílů dotčeného programu, měřený na základě zavedených ukazatelů, popřípadě včetně zeměpisné diverzifikace.
9. Jestliže se Evropský parlament a Rada domnívají, že finanční nástroj nesplnil účinně své cíle, mohou Komisi požádat, aby předložila návrh přepracovaného základního právního aktu s cílem tento nástroj zlikvidovat. V případě, že dojde k likvidaci finančního nástroje, veškeré nové splátky v jeho rámci podle odst. 6 třetího pododstavce se považují za obecný příjem.
10. Účel finančních nástrojů a jejich případná zvláštní právní forma a místo zákonné registrace se zveřejňují na internetových stránkách Komise.
11. V případě finančních nástrojů příslušná schvalující osoba zajistí, aby subjekty pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů ii), iii), v) a vi) předložily finanční výkaz vztahující se k období od 1. ledna do 31. prosince, který se řídi účetními pravidly uvedenými v článku 143 a mezinárodními účetními standardy pro veřejný sektor (IPSAS), a veškeré informace nezbytné k vypracování finančních výkazů v souladu s čl. 68 odst. 3 do 15. února následujícího roku. Příslušná schvalující osoba rovněž zajistí, aby uvedené subjekty předložily auditované finanční výkazy za finanční nástroje do 15. května následujícího roku.
12. Komise zajistí harmonizovanou správu finančních nástrojů, zejména v oblasti účetnictví, výkaznictví, monitorování a zvládání finančních rizik.
13. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se uplatňování finančních nástrojů, včetně podmínek jejich využívání, aktivace mimorozpočtových zdrojů, hodnocení ex ante, monitorování a zacházení s příspěvky z fondů uvedených v článku 175.
HLAVA IX
PŘEDKLÁDÁNÍ ÚČETNÍ ZÁVĚRKY A ÚČETNICTVÍ
KAPITOLA 1
Předložení účetní závěrky
Článek 141
Skladba účetní závěrky
Účetní závěrka zahrnuje:
a)
konsolidované finanční výkazy, které v konsolidované podobě uvádějí finanční údaje obsažené ve finančních výkazech orgánů financovaných z rozpočtu a v účetních závěrkách subjektů uvedených v článku 208 a ostatních subjektů, jejichž účetní závěrky musí být konsolidovány v souladu s účetními pravidly uvedenými v článku 143;
b)
souhrnné rozpočtové účty, které uvádějí informace z rozpočtových účtů orgánů.
Článek 142
Zpráva o rozpočtovém a finančním řízení
1. Každý orgán a subjekt uvedený v článku 141 vypracuje zprávu o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok.
Tuto zprávu předá Evropskému parlamentu, Radě a Účetnímu dvoru do 31. března následujícího rozpočtového roku.
2. Zpráva uvedená v odstavci 1 přinejmenším uvádí, jak v absolutních hodnotách, tak v procentním vyjádření, úroveň vynakládání prostředků a souhrnné informace o převodech prostředků mezi jednotlivými rozpočtovými body.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zprávy o rozpočtovém a finančním řízení.
Článek 143
Pravidla pro účetní závěrku
1. Účetní Komise přijme pravidla založená na mezinárodně uznávaných účetních standardech pro veřejný sektor. Od těchto standardů se může odchýlit, považuje-li to za nezbytné k zajištění věrného a poctivého obrazu aktiv a pasiv, nákladů, výnosů a peněžních toků. Jestliže se určité účetní pravidlo od uvedených standardů významně odchýlí, uvede se tato skutečnost spolu s odůvodněním v příloze k finančním výkazům.
2. Rozpočtové účty uvedené v článku 141 se řídí rozpočtovými zásadami stanovenými v tomto nařízení. Podávají věrný a poctivý obraz rozpočtových příjmových a výdajových operací.
Článek 144
Účetní zásady
1. Finanční výkazy uvedené v článku 141 musí podávat informace, včetně informací o účetních zásadách, způsobem zajišťujícím jejich relevanci, spolehlivost, srovnatelnost a srozumitelnost. Vypracovávají se v souladu s obecně uznávanými účetními zásadami obsaženými v účetních pravidlech uvedených v článku 143.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými vytvoří rámec pro plnění úkolů účetního podle tohoto článku a podle článků 145, 146, 148, 151, 154, 156 a 157.
Článek 145
Finanční výkazy
1. Finanční výkazy se předkládají v milionech eur a obsahují:
a)
rozvahu a výkaz o finanční výkonnosti, v nichž se uvádějí všechna aktiva a pasiva, finanční situace a hospodářský výsledek k 31. prosinci předchozího rozpočtového roku; jsou předkládány v souladu s účetními pravidly uvedenými v článku 143;
b)
výkaz peněžních toků, z něhož vyplývají částky vybrané a vyplacené během rozpočtového roku, a konečný stav pokladny;
c)
výkaz změn v čistých aktivech, který obsahuje přehled o změnách stavu rezerv v průběhu roku a souhrnné výsledky.
2. Příloha k finančním výkazům doplňuje a vysvětluje informace obsažené ve výkazech uvedených v odstavci 1 a poskytuje všechny doplňující informace stanovené mezinárodně uznávanou účetní praxí, pokud jsou tyto informace pro činnosti Unie relevantní.
Článek 146
Zprávy o plnění rozpočtu
1. Zprávy o plnění rozpočtu jsou předkládány v milionech eur. Sestávají ze:
a)
zpráv, které shrnují všechny rozpočtové příjmové a výdajové operace rozpočtového roku;
b)
přílohy, která doplňuje a vysvětluje informace uvedené ve zprávách.
2. Zprávy o plnění rozpočtu mají stejnou strukturu jako samotný rozpočet.
Článek 147
Předběžná účetní závěrka
1. Účetní ostatních orgánů a subjektů uvedených v článku 141 předávají účetnímu Komise a Účetnímu dvoru do 1. března následujícího rozpočtového roku své předběžné účetní závěrky.
2. Účetní ostatních orgánů a subjektů uvedených v článku 141 předávají do 1. března následujícího roku účetnímu Komise rovněž soubor výkazů ve standardizovaném formátu, jejž účetní Komise stanoví za účelem konsolidace.
3. Účetní Komise konsoliduje tyto předběžné účetní závěrky s předběžnou účetní závěrkou Komise a do 31. března následujícího rozpočtového roku předá Účetnímu dvoru předběžnou účetní závěrku Komise a konsolidovanou předběžnou účetní závěrku Unie.
Článek 148
Schválení konečné konsolidované účetní závěrky
1. Účetní dvůr předloží do 1. června své připomínky k předběžným účetním závěrkám orgánů jiných než Komise a jednotlivých subjektů uvedených v článku 141 a do 15. června své připomínky k předběžné účetní závěrce Komise a konsolidované předběžné účetní závěrce Unie.
2. Orgány jiné než Komise a jednotlivé subjekty uvedené v článku 141 vypracují své konečné účetní závěrky a předají je účetnímu Komise, Účetnímu dvoru, Evropskému parlamentu a Radě do 1. července, aby mohla být vypracována konečná konsolidovaná účetní závěrka.
Účetní ostatních orgánů a subjektů uvedených v článku 141 předají do 1. července účetnímu Komise rovněž soubor výkazů ve standardizovaném formátu, jejž účetní Komise stanoví za účelem konsolidace.
3. Účetní každého orgánu a subjektu uvedeného v článku 141 předají Účetnímu dvoru současně se svou konečnou účetní závěrkou rovněž související prohlášení vedení k auditu; kopii tohoto prohlášení předají účetnímu Komise.
Ke konečné účetní závěrce se přikládá osvědčení, v němž účetní prohlásí, že byla vypracována v souladu s touto hlavou a s platnými účetními zásadami, pravidly a metodami.
4. Účetní Komise vypracuje konečnou konsolidovanou účetní závěrku na základě informací předložených podle odstavce 2 tohoto článku orgány jinými než Komise a subjekty uvedenými v článku 141. Ke konečné konsolidované účetní závěrce se přikládá osvědčení, v němž účetní Komise prohlásí, že byla vypracována v souladu s touto hlavou a s účetními zásadami, pravidly a metodami uvedenými v příloze k finančním výkazům.
5. Komise konečnou konsolidovanou účetní závěrku a vlastní konečnou účetní závěrku schválí a předá Evropskému parlamentu, Radě a Účetnímu dvoru do 31. července.
Ke konečné konsolidované účetní závěrce se vydává prohlášení vedení k auditu, jež účetní Komise předá ve stejné lhůtě Účetnímu dvoru.
6. Konečná konsolidovaná účetní závěrka se spolu s prohlášením o věrohodnosti, které předkládá Účetní dvůr podle článku 287 Smlouvy o fungování EU a článku 160a Smlouvy o Euratomu, zveřejní do 15. listopadu v Úředním věstníku Evropské unie.
KAPITOLA 2
Informace o plnění rozpočtu
Článek 149
Zpráva o rozpočtových zárukách a rizicích
Vedle výkazů a zpráv uvedených v článcích 145 a 146 podává Komise Evropskému parlamentu a Radě jednou ročně zprávu o rozpočtových zárukách uvedených v čl. 49 odst. 1 písm. d) a jim odpovídajících rizicích.
Tyto informace současně předává Účetnímu dvoru.
Článek 150
Informování o plnění rozpočtu
1. Vedle výkazů a zpráv uvedených v článcích 145 a 146 předává účetní Komise Evropskému parlamentu a Radě jednou měsíčně číselné údaje o plnění rozpočtu, shrnuté alespoň na úrovni kapitol, týkající se příjmů i výdajů vůči všem prostředkům.
Tyto číselné údaje obsahují také informace o využití přenesených prostředků.
Číselné údaje se předávají do deseti pracovních dní od konce každého měsíce.
2. Třikrát ročně, do třiceti pracovních dnů po 31. květnu, 31. srpnu a 31. prosinci, podává účetní Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o plnění rozpočtu v příjmech i ve výdajích rozdělených podle kapitol, článků a bodů.
Tyto zprávy obsahují rovněž informace o využití prostředků přenesených z předchozích rozpočtových roků.
3. Číselné údaje a zpráva o plnění rozpočtu se současně předávají Účetnímu dvoru a zveřejňují na internetových stránkách Komise.
4. Účetní předá Evropskému parlamentu a Radě do 15. září každého roku zprávu s informacemi o zjištěných stávajících rizicích, pozorovaných obecných tendencích, nových problémech v oblasti účetnictví, pokroku v účetnictví, včetně případů, na něž upozornil Účetní dvůr, a s informacemi o finančních prostředcích získaných zpět.
KAPITOLA 3
Účetnictví
Oddíl 1
Společná ustanovení
Článek 151
Účetní systém
1. Účetní systém orgánu slouží k organizaci rozpočtových a finančních informací tak, aby bylo možné, vkládat, třídit a zaznamenávat číselné údaje.
2. Účetní systém je tvořen obecnými a rozpočtovými účty. Tyto účty jsou vedeny v eurech a za kalendářní rok.
3. Pověřená schvalující osoba může rovněž vést analytické účty.
Článek 152
Společné požadavky týkající se účetního systému orgánů
Účetní Komise stanovuje v souladu s článkem 143 po konzultaci s účetními ostatních orgánů a subjektů uvedených v článku 141 účetní pravidla a harmonizovanou účtovou osnovu, které používají všechny orgány, úřady uvedené v části druhé hlavě V a všechny subjekty uvedené v článku 141.
Oddíl 2
Obecné účty
Článek 153
Obecné účty
Obecné účty zachycují v chronologickém pořadí s využitím metody podvojného zápisu všechny události a operace, které ovlivňují hospodářskou a finanční situaci a aktiva a pasiva orgánů a subjektů uvedených v článku 141.
Článek 154
Účetní zápisy v obecných účtech
1. Zůstatky účtů a pohyby na obecných účtech se zapisují do účetních knih.
2. Každý účetní zápis, včetně oprav v účetních záznamech, se provádí na základě účetních dokladů, na které odkazuje.
3. Účetní systém musí umožnit při kontrole bez potíží vyhledat všechny účetní zápisy.
Článek 155
Účetní opravy
Po uzavření rozpočtového roku až do dne předložení obecných účtů provádí účetní opravy, které, aniž by vyvolaly platby k tíži nebo inkasa ve prospěch uvedeného rozpočtového roku, jsou nezbytné pro věrný a poctivý obraz údajů v těchto účtech. Tyto opravy se řídí účetními pravidly uvedenými v článku 143.
Oddíl 3
Rozpočtové účty
Článek 156
Rozpočtové účetnictví
1. Rozpočtové účty umožňují podrobně sledovat plnění rozpočtu.
2. Pro účely odstavce 1 zaznamenávají rozpočtové účty veškeré rozpočtové příjmové a výdajové operace stanovené v části první hlavě IV.
KAPITOLA 4
Inventární soupisy majetku
Článek 157
Inventární soupis
1. Každý orgán a subjekt uvedený v článku 141 vede v souladu se vzorem sestaveným účetním Komise soupisy množství a hodnot veškerého hmotného, nehmotného a finančního majetku Unie.
Každý orgán a subjekt podle článku 141 ověřuje, zda zápisy v inventárním soupisu odpovídají skutečnosti.
2. Prodej hmotného majetku Unie se vhodným způsobem vyhlašuje.
HLAVA X
EXTERNÍ AUDIT A ABSOLUTORIUM
KAPITOLA 1
Externí audit
Článek 158
Externí audit prováděný Účetním dvorem
Evropský parlament, Rada a Komise informují Účetní dvůr co nejdříve o všech svých rozhodnutích a pravidlech přijatých podle článků 13, 16, 21, 25, 26, 29 a 40.
Článek 159
Pravidla a postupy auditu
1. Účetní dvůr prověřuje legalitu a správnost všech příjmů a výdajů z hlediska Smluv, rozpočtu, tohoto nařízení, aktů v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení a všech dalších právních aktů přijatých na základě Smluv.
2. Při plnění svých úkolů má Účetní dvůr za podmínek stanovených v článku 161 právo nahlížet do všech dokumentů a informací o finančním řízení útvarů nebo subjektů ve vztahu k operacím financovaným nebo spolufinancovaným Unií. Je oprávněn vyslechnout každého úředníka, který odpovídá za výdajové nebo příjmové operace, a může využít všech kontrolních postupů vhodných pro výše uvedené útvary nebo subjekty. Audit v členských státech se uskutečňuje v součinnosti s vnitrostátními kontrolními orgány, nebo pokud tyto orgány nemají nezbytné pravomoci, s příslušnými vnitrostátními úřady. Účetní dvůr a vnitrostátní kontrolní orgány členských států spolupracují v duchu důvěry a při zachování své nezávislosti.
Účetní dvůr se může za účelem získání všech informací, které jsou nezbytné k plnění úkolů, jimiž byl pověřen Smlouvami nebo právními akty přijatými na jejich základě, účastnit na vlastní žádost kontrolních operací v rámci plnění rozpočtu prováděných kterýmkoli orgánem nebo jeho jménem.
Na žádost Účetního dvora zmocní každý orgán finanční instituce, u kterých jsou vedeny vklady Unie, k tomu, aby umožnily Účetnímu dvoru přesvědčit se o souladu vnějších údajů s účty.
3. Pro plnění svých úkolů oznamuje Účetní dvůr orgánům a úřadům, na které se toto nařízení vztahuje, jména svých zaměstnanců pověřených prováděním auditu u těchto orgánů a úřadů.
Článek 160
Kontroly cenných papírů a hotovosti
Účetní dvůr zajistí, aby byly veškeré cenné papíry a hotovost na vkladech nebo v pokladně zkontrolovány podle dokladů podepsaných vkladateli nebo podle úředních záznamů o držené hotovosti a cenných papírech. Tyto kontroly může provádět sám.
Článek 161
Právo Účetního dvora na přístup
1. Komise, ostatní orgány, subjekty, které spravují příjmy nebo výdaje jménem Unie, a příjemci finančních prostředků poskytnou Účetnímu dvoru veškerou podporu a informace, které Účetní dvůr pokládá za nezbytné pro plnění svých úkolů. Poskytnou Účetnímu dvoru veškeré doklady, které se týkají zadávání a provádění veřejných zakázek financovaných z rozpočtu, a veškeré peněžní nebo materiálové účty, všechny účetní záznamy nebo podklady a rovněž související správní dokumenty, všechny dokumenty týkající se příjmů a výdajů, všechny inventární soupisy a všechna organizační schémata útvarů, které Účetní dvůr považuje za nezbytné pro kontrolu zprávy o plnění rozpočtu a výsledku hospodaření na základě záznamů nebo na místě, a pro stejný účel všechny dokumenty a údaje vytvořené nebo uložené elektronicky.
Orgány interního auditu a další útvary dotčených vnitrostátních správních orgánů poskytnou Účetnímu dvoru veškerou podporu, kterou Účetní dvůr pokládá za nezbytnou pro provádění svých úkolů.
2. Úředníci, u kterých provádí Účetní dvůr audit, předloží:
a)
své záznamy o pokladní hotovosti, jakékoli jiné hotovosti, cenných papírech a materiálech všeho druhu a podklady týkající se správy finančních prostředků, jíž jsou pověřeni, a rovněž veškeré účetní knihy, rejstříky a ostatní dokumenty, které se k nim vztahují;
b)
korespondenci a jakékoli jiné dokumenty požadované pro plné provedení auditu podle čl. 159 odst. 1.
Informace uvedené v prvním pododstavci písm. b) smí požadovat pouze Účetní dvůr.
3. Účetní dvůr je oprávněn kontrolovat dokumenty týkající se příjmů a výdajů Unie, které se nacházejí v držení útvarů orgánů, a zejména útvarů příslušných rozhodovat o příjmech a výdajích, subjektů spravujících příjmy a výdaje jménem Unie a fyzických a právnických osob, které přijímají platby z rozpočtu.
4. Ověření legality a správnosti příjmů a výdajů a kontrola řádného finančního řízení zahrnuje též použití prostředků Unie subjekty mimo orgány, které tyto subjekty získaly formou příspěvků.
5. Vyplácení finančních prostředků Unie příjemcům mimo orgány je vázáno na písemný souhlas těchto příjemců, nebo v případě jejich nesouhlasu na písemný souhlas dodavatelů, zhotovitelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů s tím, že Účetní dvůr provede audit použití poskytnutých částek.
6. Komise poskytne Účetnímu dvoru na jeho žádost veškeré informace o výpůjčních a úvěrových operacích.
7. Použití integrovaných počítačových systémů nesmí omezit přístup Účetního dvora k podkladům.
Článek 162
Výroční zpráva Účetního dvora
1. Účetní dvůr předá Komisi a dotčeným orgánům do 30. června své připomínky, které by měly být podle jeho názoru obsaženy ve výroční zprávě. Tyto připomínky zůstávají důvěrné a jsou předmětem sporného řízení. Každý orgán podá svou odpověď Účetnímu dvoru do 15. října. Orgány jiné než Komise předávají své odpovědi současně Komisi.
2. Výroční zpráva obsahuje posouzení řádnosti finančního řízení.
3. Výroční zpráva obsahuje samostatný oddíl pro každý orgán. Účetní dvůr k ní může přiložit jakoukoli souhrnnou zprávu nebo obecné připomínky, které považuje za vhodné.
Účetní dvůr přijme veškerá nezbytná opatření, aby odpovědi orgánů na jeho připomínky byly zveřejněny vedle připomínek nebo za připomínkami, ke kterým se vztahují.
4. Účetní dvůr předá orgánům příslušným k udělení absolutoria a ostatním orgánům do 15. listopadu výroční zprávu doplněnou odpověďmi orgánů a zajistí její zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
5. Jakmile Účetní dvůr předá výroční zprávu, poskytne Komise neprodleně dotčeným členským státům informace obsažené ve zprávě, které se týkají správy finančních prostředků, za niž podle platných předpisů odpovídají.
Po obdržení těchto informací podají členské státy do 60 dní svou odpověď Komisi. Komise do 28. února předá souhrn těchto informací Účetnímu dvoru, Evropskému parlamentu a Radě.
Článek 163
Zvláštní zprávy Účetního dvora
1. Účetní dvůr předloží dotčenému orgánu nebo subjektu veškeré připomínky, které by měly být podle jeho názoru obsaženy ve zvláštní zprávě. Tyto připomínky zůstávají důvěrné a jsou předmětem sporného řízení.
Dotčený orgán nebo subjekt uvědomí Účetní dvůr ve lhůtě dvou a půl měsíce předložení těchto připomínek o jakékoli odpovědi, kterou si přeje k těmto připomínkám učinit.
Účetní dvůr přijme konečné znění zvláštní zprávy během měsíce, který následuje po obdržení odpovědí od dotčených orgánů nebo subjektů.
Zvláštní zprávy spolu s odpověďmi dotčených orgánů nebo subjektů jsou neprodleně předány Evropskému parlamentu a Radě a každý z nich, případně ve spolupráci s Komisí, rozhodne o případných dalších krocích.
Účetní dvůr přijme nezbytná opatření, aby odpovědi dotčených orgánů nebo subjektů na jeho připomínky byly zveřejněny společně se zvláštní zprávou.
2. Stanoviska uvedená v čl. 287 odst. 4 druhém pododstavci Smlouvy o fungování EU, která se nevztahují k návrhům nebo předlohám v rámci legislativního konzultačního postupu, může Účetní dvůr zveřejnit v Úředním věstníku Evropské unie. Účetní dvůr rozhodne o jejich zveřejnění po konzultaci s orgánem, který si stanovisko vyžádal nebo jejž se stanovisko týká. Ke zveřejněným stanoviskům jsou připojeny veškeré připomínky dotčených orgánů.
KAPITOLA 2
Absolutorium
Článek 164
Harmonogram postupu udělování absolutoria
1. Evropský parlament uděluje na základě doporučení Rady přijatého kvalifikovanou většinou do 15. května roku n + 2 Komisi absolutorium za plnění rozpočtu rozpočtového roku n.
2. Nelze-li lhůtu stanovenou v odstavci 1 dodržet, sdělí Evropský parlament nebo Rada Komisi důvody odkladu.
3. Pokud Evropský parlament odloží rozhodnutí o udělení absolutoria, snaží se Komise co nejdříve přijmout opatření, která by odstranila nebo umožnila odstranit překážky bránící toto rozhodnutí přijmout.
Článek 165
Postup udělování absolutoria
1. Rozhodnutí o udělení absolutoria se týká účtů všech příjmů a výdajů Unie, z nich vyplývajícího zůstatku a aktiv a pasiv Unie uvedených v rozvaze.
2. Před udělením absolutoria Evropský parlament přezkoumá, poté co tak učiní Rada, závěrečný účet, rozvahu a hodnotící zprávu podle článku 318 Smlouvy o fungování EU. Současně přezkoumá výroční zprávu Účetního dvora, odpovědi kontrolovaných orgánů, všechny relevantní zvláštní zprávy Účetního dvora za uvedený rozpočtový rok a jeho prohlášení o věrohodnosti týkající se spolehlivosti účetní závěrky a legality a správnosti uskutečněných operací.
3. Komise předloží podle článku 319 Smlouvy o fungování EU a článku 106a Smlouvy o Euratomu Evropskému parlamentu na jeho žádost veškeré informace nezbytné pro hladký průběh udílení absolutoria pro příslušný rozpočtový rok.
Článek 166
Následná opatření
1. V souladu s článkem 319 Smlouvy o fungování EU a článkem 106 Smlouvy o Euratomu učiní Komise a ostatní orgány všechna vhodná opatření, aby vyhověly připomínkám připojeným k rozhodnutí Evropského parlamentu o absolutoriu a poznámkám provázejícím doporučení o absolutoriu přijaté Radou.
2. Na žádost Evropského parlamentu nebo Rady podají orgány zprávu o opatřeních učiněných na základě těchto připomínek a poznámek, a zejména o pokynech daných všem útvarům, které odpovídají za plnění rozpočtu. Členské státy spolupracují s Komisí tak, že jí oznamují opatření učiněná na základě těchto připomínek, aby je Komise mohla zohlednit ve vlastní zprávě. Zprávy orgánů se zasílají rovněž Účetnímu dvoru.
Článek 167
Zvláštní ustanovení o Evropské službě pro vnější činnost
ESVČ podléhá postupům stanoveným v článku 319 Smlouvy o fungování EU a v článcích 164, 165 a 166 tohoto nařízení. ESVČ plně spolupracuje s orgány zapojenými do postupu udělování absolutoria a v případě potřeby poskytuje další nezbytné informace, a to i formou účasti na zasedáních příslušných subjektů.
ČÁST DRUHÁ
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ
HLAVA I
EVROPSKÝ ZEMĚDĚLSKÝ ZÁRUČNÍ FOND
Článek 168
Zvláštní ustanovení o Evropském zemědělském záručním fondu
1. Části první a třetí se použijí na příjmy a výdaje orgánů a subjektů uvedených v předpisech týkajících se Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF), není-li v této hlavě stanoveno jinak.
2. Operace řízené přímo Komisí se uskutečňují podle pravidel stanovených v částech první a třetí.
Článek 169
Přidělování prostředků EZZF na závazky
1. Prostředky EZZF obsahují pro každý rozpočtový rok nerozlišené prostředky, s výjimkou výdajů na opatření podle čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 1290/2005, které jsou financovány rozlišenými prostředky.
2. Přenesené prostředky na platby, které nejsou využity na konci rozpočtového roku, se ruší.
3. Prostředky nepřidělené na závazky týkající se opatření uvedených v čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1290/2005 mohou být přeneseny pouze do následujícího rozpočtového roku.
Celková výše přenášených prostředků nesmí v rámci limitu 2 % původních prostředků převýšit částku úprav přímých plateb podle článku 11 nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanovují společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (24), provedených v předchozím rozpočtovém roce.
Přenesené prostředky lze vrátit pouze do rozpočtových položek, z nichž jsou financována opatření podle čl. 3 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1290/2005.
Přenesené prostředky lze použít pouze k dodatečným platbám konečným příjemcům finančních prostředků, jimž byla v předchozím rozpočtovém roce účetně upravena přímá podpora podle článku 11 nařízení (ES) č. 73/2009.
Komise přijme rozhodnutí o přenosu prostředků do 15. února roku, do kterého mají být prostředky přeneseny, a uvědomí o něm Evropský parlament a Radu.
Článek 170
Předběžné souhrnné závazky z prostředků EZZF
1. Komise proplácí výdaje EZOZF vynaložené členskými státy.
2. Rozhodnutí Komise o stanovení výše proplacení těchto výdajů zakládá předběžné souhrnné závazky, které nesmějí překročit celkovou výši prostředků zapsaných pro EZZF.
3. Výdaje na běžnou správu EZZF mohou být každoročně od 15. listopadu rozpočtového roku přiděleny předem na závazky k tíži prostředků stanovených pro následující rozpočtový rok. Tyto závazky však nesmějí překročit tři čtvrtiny součtu celkových odpovídajících prostředků pro rozpočtový rok. Smějí se vztahovat se pouze na výdaje, které rámcově stanoví základní právní akt.
Článek 171
Plán a časový rozvrh rozpočtových závazků EZZF
1. Výdaje uskutečněné orgány a subjekty uvedenými v předpisech týkajících se EZZF se do dvou měsíců po obdržení výkazů zaslaných členskými státy přidělují na závazky podle kapitol, článků a bodů. Je-li k tomu nutný převod prostředků do příslušných rozpočtových položek, lze tyto závazky přijímat i po uplynutí této dvouměsíční lhůty. Kromě případů, kdy členské státy ještě neprovedly platbu nebo kdy je způsobilost nejistá, zaznamenají se tyto částky ve stejné dvouměsíční lhůtě jako platby.
Závazky uvedené v prvním pododstavci se odečtou od předběžných souhrnných závazků uvedených v článku 170.
2. Předběžné souhrnné závazky přijaté v jednom rozpočtovém roce, ke kterým do 1. února následujícího rozpočtového roku nevznikl závazek v konkrétních položkách rozpočtové nomenklatury, se pro dotčený rozpočtový rok ruší.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí s výhradou kontroly a schválení účetní závěrky.
Článek 172
Účtování výdajů EZZF
V rozpočtovém účetnictví se výdaje zaúčtovávají do určitého rozpočtového roku na základě úhrad, jež provede Komise ve prospěch členských států do 31. prosince tohoto rozpočtového roku, za předpokladu, že účetní obdrží příslušný platební příkaz nejpozději 31. ledna následujícího rozpočtového roku.
Článek 173
Převod prostředků EZZF
1. Pokud Komise převádí prostředky podle čl. 26 odst. 1, přijme rozhodnutí do 31. ledna následujícího rozpočtového roku a uvědomí o něm Evropský parlament a Radu podle čl. 26 odst. 1.
2. V jiných případech, než které jsou uvedeny v odstavci 1, předloží Komise své návrhy na převody Evropskému parlamentu a Radě do 10. ledna následujícího rozpočtového roku.
Evropský parlament a Rada rozhodnou o těchto převodech postupem podle článku 27, avšak pro účely tohoto článku se použije lhůta v délce tří týdnů.
Článek 174
Účelově vázané příjmy EZZF
1. Účelově vázané příjmy podle této hlavy se v souladu s čl. 21 odst. 3 účelově váží podle původu příjmu.
2 Výsledek rozhodnutí podle článku 30 nařízení č. 1290/2005 se zapisuje do jediného článku.
HLAVA II
STRUKTURÁLNÍ FONDY, FOND SOUDRŽNOSTI, EVROPSKÝ RYBÁŘSKÝ FOND, EVROPSKÝ ZEMĚDĚLSKÝ FOND PRO ROZVOJ VENKOVA A FONDY PRO OBLAST SVOBODY, BEZPEČNOSTI A PRÁVA, KTERÉ JSOU SPRAVOVÁNY V RÁMCI SDÍLENÉHO ŘÍZENÍ
Článek 175
Zvláštní ustanovení
1. Části první a třetí se použijí na příjmy a výdaje orgánů a subjektů uvedených v nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (25), v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1080/2006 ze dne 5. července 2006 o Evropském fondu pro regionální rozvoj (26), v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1081/2006 ze dne 5. července 2006 o Evropském sociálním fondu (27), v nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti (28), v nařízení Rady (ES) č. 1084/2006 ze dne 11. července 2006, kterým se zřizuje Fond soudržnosti (29) a v nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 ze dne 27. července 2006 o Evropském rybářském fondu (30), jakož i fondů pro oblast svobody, bezpečnosti a práva, včetně fondů v rámci programu „Solidarita a řízení migračních toků“, které jsou spravovány v rámci sdíleného řízení podle článku 59 (dále jen „fondy“), není-li v této hlavě stanoveno jinak.
2. Operace řízené přímo Komisí se uskutečňují podle pravidel stanovených v částech první a třetí.
Článek 176
Závaznost přidělení prostředků na závazky
Evropský parlament a Rada respektují přidělení prostředků na závazky, která vyplývají ze základních právních aktů v oblasti strukturálních opatření, rozvoje venkova a Evropského rybářského fondu.
Článek 177
Platby příspěvků, průběžné platby a vrácené částky
1. Platby finančních příspěvků z fondů uskutečňuje Komise v souladu s nařízeními uvedenými v článku 175.
2. Lhůta pro průběžné platby Komise se stanoví v souladu s nařízeními uvedenými v článku 175.
3. V souladu s nařízeními uvedenými v článku 175 nemá skutečnost, že platby předběžného financování na určité opatření byly zcela nebo zčásti vráceny, vliv na snížení příspěvku, který je z fondů na uvedené opatření poskytován.
Vrácené částky jsou vnitřním účelově vázaným příjmem podle čl. 21 odst. 3 písm. c).
Nakládání s částkami vrácenými členskými státy a jeho důsledky pro výši finančních příspěvků z fondů se řídí nařízeními uvedenými v článku 175.
4. Odchylně od článku 14 lze prostředky na závazky plynoucí z vrácených plateb předběžného financování, které jsou k dispozici k 31. prosinci, přenášet až do doby ukončení programu a využívat je podle potřeby za podmínky, že žádné jiné prostředky na závazky již nejsou k dispozici.
5. V rozpočtovém účetnictví se výdaje zaúčtovávají do určitého rozpočtového roku na základě úhrad, jež provede Komise ve prospěch členských států do 31. prosince daného rozpočtového roku, včetně výdajů zaúčtovaných do 31. ledna následujícího rozpočtového roku proti prostředkům na platby daným k dispozici v měsíci následujícím po převodech uvedených v článku 179.
Článek 178
Rušení prostředků přidělených na závazky
1. Prostředky přidělené na závazek v souladu s nařízeními uvedenými v článku 175 Komise automaticky zruší.
2. Takto zrušené prostředky mohou být znovu dány k dispozici v případě zjevného omylu, který lze připisovat pouze Komisi.
Za tímto účelem přezkoumá Komise zrušení prostředků učiněná během předchozího rozpočtového roku a rozhodne do 15. února běžného rozpočtového roku, zda je vzhledem k potřebám nutné dát odpovídající prostředky opětovně k dispozici.
Článek 179
Převod prostředků
1. S výjimkou Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova může Komise převádět operační výdaje uvedené v této hlavě z jedné hlavy rozpočtu do druhé za podmínky, že jsou dotčené prostředky použity pro stejný účel ve smyslu nařízení uvedených v článku 175 nebo že představují výdaje na technickou pomoc. Příslušná rozhodnutí Komise přijme do 31. ledna následujícího rozpočtového roku.
2. V jiných případech, než které jsou uvedeny v odstavci 1, může Komise své návrhy na převody prostředků na platby do fondů předložit Evropskému parlamentu a Radě do 10. ledna následujícího rozpočtového roku. Převod prostředků na platby lze provést z kteréhokoli rozpočtového bodu. Evropský parlament a Rada rozhodnou o těchto převodech postupem podle článku 27, avšak pro účely tohoto článku se použije lhůta v délce tří týdnů.
3. Jestliže Evropský parlament a Rada převod neschválí nebo jej schválí jen zčásti, zaúčtuje se odpovídající část výdajů uvedených v čl. 177 odst. 5 k tíži prostředků na platby následujícího rozpočtového roku.
Článek 180
Řízení, výběr projektů a audit
Řízení, výběr a audit projektů se řídí nařízeními uvedenými v článku 175.
HLAVA III
VÝZKUM
Článek 181
Prostředky na výzkum
1. Části první a třetí se použijí na prostředky na výzkum a technický rozvoj, není-li v této hlavě stanoveno jinak.
Tyto prostředky se zapisují buď do jedné z hlav rozpočtu, které se týkají oblasti politiky výzkumu spojené s „nepřímým výzkumem“ a „přímým výzkumem“, nebo do některé kapitoly týkající se výzkumných činností v jiné hlavě.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se druhů operací spadajících pod výzkum.
2. S prostředky souvisejícími s příjmy z Výzkumného fondu pro uhlí a ocel, který byl zřízen Protokolem č. 37 o finančních důsledcích uplynutí doby platnosti Smlouvy o ESUO a o Výzkumném fondu pro uhlí a ocel, připojeným ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU, se zachází jako s účelově vázanými příjmy ve smyslu článku 21. Prostředky na závazky vytvořené těmito příjmy se dají k dispozici neprodleně po provedení odhadu výše pohledávek a prostředky na platby se dají k dispozici neprodleně po obdržení příjmů.
3. Operační výdaje uvedené v této hlavě může Komise převádět z jedné hlavy rozpočtu do jiné, pokud jsou tyto prostředky použity pro stejný účel.
4. Odborníci odměňovaní z prostředků na výzkum a technický rozvoj jsou přijímáni podle postupů, které Evropský parlament a Rada stanoví současně s přijetím každého rámcového výzkumného programu nebo v souladu s odpovídajícím pravidly pro účast podniků, výzkumných center a univerzit.
Článek 182
Přidělování prostředků na výzkum
1. Prostředky na závazky odpovídající objemu závazků zrušených v důsledku úplného nebo částečného neuskutečnění projektů týkajících se výzkumu, na něž byly určeny, mohou být ve výjimečných a řádně odůvodněných případech dány znovu k dispozici, je-li nezbytné provést původně plánovaný program a rozpočet pro dotčený rozpočtový rok (rok n) neobsahuje finanční prostředky na tento účel.
2. Pro účely odstavce 1 Komise na počátku každého rozpočtového roku přezkoumá prostředky na závazky zrušené během předchozího rozpočtového roku (rok n - 1) a v závislosti na požadavcích vyhodnotí, zda je potřeba dát tyto prostředky znovu k dispozici.
Na základě tohoto posouzení může Komise předložit Evropskému parlamentu a Radě do 15. února každého rozpočtového roku vhodné návrhy, přičemž pro každý rozpočtový bod uvede důvody, proč by měly být tyto prostředky dány znovu k dispozici.
3. Evropský parlament a Rada rozhodnou o návrhu Komise ve lhůtě šesti týdnů. Není-li v této lhůtě rozhodnuto, považují se návrhy za schválené.
Výše prostředků na závazky daných znovu k dispozici v roce n nesmí za žádných okolností překročit 25 % celkové částky uvolněné ze závazku v téže rozpočtové položce v roce n - 1.
4. Prostředky na závazky, jež jsou znovu dány k dispozici, nesmějí být přeneseny do dalšího roku.
Právní závazky, jež se vztahují k prostředkům na závazky daným znovu k dispozici, musí být přijaty do 31. prosince roku n.
Na konci roku n příslušná schvalující osoba nevyužitý zůstatek prostředků na závazky daných znovu k dispozici s konečnou platností zruší.
Článek 183
Společné výzkumné středisko
1. Společné výzkumné středisko (SVS) může v rámci účasti na zadávacích řízeních a řízeních o udělení grantu podle části první hlav V a VI, jež jsou zcela nebo zčásti financována z rozpočtu, získávat financování z prostředků zapsaných v jiných hlavách a kapitolách, než jsou uvedeny v čl. 181 odst. 1.
Pro účely účasti na zadávacích řízeních a řízeních o udělení grantu je SVS považováno za právnickou osobu usazenou v členském státě.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se SVS.
2. Prostředky na následující činnosti se považují za účelově vázané příjmy ve smyslu čl. 21 odst. 2:
a)
řízení o udělení grantu a zadávací řízení, jichž se SVS účastní;
b)
činnost SVS prováděnou jménem třetích osob nebo
c)
činnost v rámci správní dohody s jinými orgány nebo útvary Komise o poskytování vědecko-technických služeb.
Prostředky na závazky vytvořené příjmy podle prvního pododstavce písm. a) a c) jsou dány k dispozici ihned po odhadu pohledávek.
Prostředky na činnost podle prvního pododstavce písm. c), které nebyly v průběhu pěti let použity, se zruší.
3. Použití prostředků se uvádí v analytických účtech ve výsledném účtu plnění rozpočtu pro jednotlivé kategorie akcí, ke kterým se vztahuje; je odděleno od příjmů pocházejících od třetích osob, veřejných nebo soukromých, i od příjmů pocházejících z ostatních služeb poskytovaných Komisí třetím osobám.
4. Při účasti na řízeních o udělení grantu a zadávacích řízeních v souladu s odstavcem 1 tohoto článku se na SVS nevztahují podmínky stanovené v článku 106, čl. 107 odst. 1 písm. b) a c), článcích 108 a 109 a čl. 131 odst. 4 a 5 o vyloučení a o sankcích v souvislosti se zadáváním veřejných zakázek a udělováním grantů.
Požadavky na hospodářskou a finanční způsobilost se v případě SVS považují za splněné.
SVS je osvobozeno od povinnosti skládat jistotu podle článků 115 a 134.
5. Pravidla pro zadávání veřejných zakázek uvedená v části první hlavě V se nepoužijí na činnost, kterou SVS provádí jménem třetích osob.
6. Odchylně od článku 26 může Komise v rámci hlavy rozpočtu týkající se oblasti politiky „Přímý výzkum“ provádět převody mezi kapitolami do výše 15 % prostředků v rozpočtové položce, ze které se převod provádí.
HLAVA IV
VNĚJŠÍ ČINNOST
KAPITOLA 1
Obecná ustanovení
Článek 184
Vnější akce
1. Části první a třetí se použijí na vnější akce financované z rozpočtu, není-li v této hlavě stanoveno jinak.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se činností, které lze financovat v rámci vnějších akcí.
2. Prostředky určené na akce uvedené v odstavci 1 používá Komise:
a)
buď v rámci samostatně poskytovaných podpor; nebo
b)
v partnerství se třetími zeměmi podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodu i) na základě podpisu finanční dohody.
3. Jsou-li vnější akce financovány jak z prostředků zapsaných v rozpočtu, tak z vnějších účelově vázaných příjmů ve smyslu čl. 21 odst. 2 písm. b), prostředky, jež po uplynutí smluvní doby příslušné akce uvedené v čl. 189 odst. 2 nebyly přiděleny na závazky, se na poměrném základě vrátí po odečtení jednorázové částky odpovídající výdajům na audit, hodnocení a nepředvídané události, kterou lze přidělit na závazky později.
4. Ustanovení čl. 90 odst. 4 druhého pododstavce se nevztahuje na akce uvedené v této hlavě.
V případě grantů ve výši přesahující 5 000 000 EUR na vnější akce uskutečňované v rámci přímého řízení nesmějí v průběhu akce zůstat nezúčtovány více než dvě platby předběžného financování.
KAPITOLA 2
Provádění akcí
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 185
Provádění vnějších akcí
Akce uvedené v této hlavě mohou být prováděny přímo Komisí v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. a), v rámci sdíleného řízení podle čl. 58 odst. 1 písm. b) nebo nepřímo kterýmkoli subjektem či osobou pověřeným podle čl. 58 odst. 1 písm. c) v souladu s příslušnými ustanoveními článků 58 až 63. Za účelem dosažení společného cíle mohou být prostředky určené na vnější akce spojeny s finančními prostředky, které pocházejí z jiných zdrojů.
Oddíl 2
Rozpočtová podpora a svěřenské fondy sdružující více dárců
Článek 186
Použití rozpočtové podpory
1. Jestliže tak stanoví příslušné základní právní akty, může Komise přijímající třetí zemi poskytnout rozpočtovou podporu, pokud je správa veřejných financí této země dostatečně transparentní, spolehlivá a účinná.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se rozpočtové podpory a povinností příjemců finančních prostředků.
2. V rozhodnutí o financování uvedeném v článku 84 musí být podrobně uvedeny cíle a očekávané výsledky poskytování rozpočtové podpory přijímající třetí zemi. Vyplácení příspěvků Unie musí být založeno na splnění podmínek uvedených v odstavci 1, včetně zdokonalení správy veřejných financí, a na jasných a objektivních ukazatelích dosažených výsledků, které jsou základem hodnocení pokroku v daném odvětví v časovém průběhu.
3. Komise začlení do odpovídající finanční dohody uzavřené podle čl. 184 odst. 2 písm. b) vhodná ustanovení, podle nichž se má přijímající třetí země zavázat, že v případě zjištění závažných nesrovnalostí při výplatě příslušných prostředků Unie, které lze této zemi přičítat, neprodleně vrátí veškeré finanční prostředky na příslušnou akci nebo jejich část.
K vrácení finančních prostředků podle prvního pododstavce se může použít čl. 80 odst. 1 druhý pododstavec.
4. Komise v přijímajících třetích zemích podporuje rozvíjení možností parlamentní kontroly a auditu a zvyšování transparentnosti a přístupu veřejnosti k informacím.
Článek 187
Svěřenské fondy Unie pro vnější akce
1. Pro akce v případě mimořádných událostí, akce po odeznění mimořádných událostí a pro tematicky zaměřené akce může Komise na základě dohod s dalšími dárci zřizovat svěřenské fondy. Cíle svěřenských fondů se stanoví v jejich zřizovacím aktu.
2. Svěřenské fondy Unie se používají v souladu se zásadami řádného finančního řízení, transparentnosti, proporcionality, zákazu diskriminace a rovného zacházení a se zvláštními cíli stanovenými v jednotlivých zřizovacích aktech.
Svěřenské fondy Unie používá přímo Komise podle čl. 58 odst. 1 písm. a), s výjimkou svěřenských fondů Unie pro akce v případě mimořádných událostí a po odeznění těchto událostí, které mohou být používány nepřímo tím, že úkoly spojenými s plněním rozpočtu jsou pověřeny subjekty podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů i), ii), v) a vi).
3. Svěřenské fondy Unie musí splňovat tyto podmínky:
a)
jsou přínosem pro opatření Unie: svěřenské fondy se na úrovni Unie vytvoří a použijí pouze tehdy, pokud lze jejich cílů zejména z důvodu rozsahu nebo potenciálních účinků lépe dosáhnout na úrovni Unie než na úrovni členských států;
b)
zajišťují jasnou politickou viditelnost Unie, výhody z hlediska řízení, jakož i lepší kontrolu Unie nad riziky a vyplácením příspěvků Unie a dalších dárců. Tyto fondy by neměly být vytvořeny, pokud pouze zdvojují stávající možnosti financování a podobné nástroje, aniž by přinášely další výhody.
4. Pro každý svěřenský fond Unie je ustavena správní rada, které předsedá Komise, ve které jsou zastoupeni dárci a v úloze pozorovatelů členské státy, jež do fondu nepřispěly, a která rozhoduje o využití finančních prostředků.
5. Svěřenské fondy Unie se zřizují na dobu určitou, která je vymezena v jejich zřizovacím aktu. Tato doba může být rozhodnutím Komise na žádost správní rady dotčeného svěřenského fondu prodloužena.
Evropský parlament nebo Rada mohou Komisi požádat, aby do fondu přestala poskytovat prostředky a aby případně přehodnotila zřizovací akt s cílem svěřenský fond zlikvidovat. V tomto případě se veškeré zbývající finanční prostředky na poměrném základě vrátí jako obecný příjem do rozpočtu, členským státům, které do něj přispěly, a ostatním dárcům.
6. Příspěvky Unie a dalších dárců se vkládají na zvláštní bankovní účet. Příspěvky Unie se na tento účet převádějí na základě řádně zdůvodněné žádosti o provedení platby obsahující prognózy čerpání, s přihlédnutím k zůstatku na účtu a k potřebě dalších plateb, která z toho vyplývá. Prognózy čerpání se poskytují ročně, nebo je-li to vhodné, pololetně.
Příspěvky nejsou součástí rozpočtu a spravuje je Komise v rámci odpovědnosti pověřené schvalující osoby.
Účetním svěřenského fondu Unie je účetní Komise. Odpovídá za stanovení účetních postupů a sestavení účtové osnovy, jež jsou společné pro všechny svěřenské fondy Unie.
Interní auditor Komise a Účetní dvůr vykonávají vůči svěřenským fondům stejné pravomoci jako vůči ostatním akcím prováděným Komisí.
Účetní zřizuje i ruší zvláštní bankovní účet svěřenského fondu.
Komise zajistí, aby byly povinnosti účetního a schvalující osoby přísně odděleny.
Prostředky fondu přidělují na závazky a vyplácejí účastníci finančních operací z Komise vymezení v části první hlavě IV kapitole 3.
7. Komise je zmocněna čerpat nejvýše 5 % částky vložené do svěřenského fondu na pokrytí vzniklých nákladů na správu v roce, v němž začaly být přípěvky uvedené v odstavci 6 používány. Po dobu existence svěřenského fondu se tyto poplatky za řízení považují za rovnocenné účelově vázaným příjmům ve smyslu čl. 21 odst. 2 písm. b).
Účetní provádí inkasní příkazy související s akcemi financovanými ze svěřenských fondů. Příjmy plynoucí z úhrady těchto inkasních příkazů se vracejí na zvláštní bankovní účet svěřenského fondu. Rušení inkasních příkazů a upuštění od inkasa se provádí podle pravidel stanovených v článku 80.
8. Komise předkládá návrhy rozhodnutí na zřízení, prodloužení trvání či likvidaci svěřenského fondu Unie věcně příslušnému výboru uvedenému v základním právním aktu, který upravuje příspěvek Unie do svěřenského fondu Unie.
9. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se řízení, výkaznictví a řádné správy svěřenských fondů pro vnější akce.
10. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě každý rok komplexní a podrobnou zprávu o činnostech podporovaných svěřenskými fondy Unie, o jejich využívání a výsledcích i o jejich účtech. Komise přiloží svou zprávu ke shrnutí výročních zpráv uvedenému v čl. 66 odst. 9 třetím pododstavci.
Oddíl 3
Jiné způsoby řízení
Článek 188
Provádění vnějších akcí v rámci nepřímého řízení
1. Provádění akcí řízených nepřímo podle čl. 58 odst. 1 písm. c) podléhá dohledu Komise a delegací Unie podle čl. 56 odst. 2. Dohled je vykonáván buď předchozím schválením, nebo kontrolami ex post, nebo kombinovaným postupem.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se provádění nepřímo řízených vnějších akcí.
Článek 189
Finanční dohody o provádění vnějších akcí
1. Pro prováděné vnější akce se použije jeden nebo více těchto nástrojů:
a)
finanční dohoda mezi Komisí a některým ze subjektů nebo osob uvedených v článku 185;
b)
smlouva nebo grantová dohoda mezi Komisí a fyzickými nebo právnickými osobami odpovědnými za provedení akcí.
Podmínky, za nichž je vnější pomoc poskytována, stanovuje nástroj, kterým se řídí finanční dohody, smlouvy nebo grantové dohody uvedené v prvním pododstavci písm. a) a b).
2. Finanční dohody se subjekty uvedenými v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) se uzavírají do 31. prosince roku n + 1, přičemž rokem n je rok, v jehož průběhu byl přijat rozpočtový závazek.
Ve finančních dohodách musí být stanovena lhůta, ve které jsou subjekty uvedené v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) povinny uzavřít individuální smlouvy a grantové dohody, kterými se provádí daná akce. Tato lhůta činí nejvýše tři roky ode dne uzavření finanční dohody, kromě:
a)
akcí financovaných větším počtem dárců;
b)
individuálních smluv týkajících se auditu a hodnocení;
c)
těchto výjimečných okolností:
i)
dodatků k již uzavřeným smlouvám;
ii)
individuálních smluv uzavíraných po předčasném ukončení platnosti stávající smlouvy;
iii)
změny subjektu pověřeného plněním svěřených úkolů.
3. Odstavec 2 se nevztahuje na víceleté programy, pro jejichž provádění se využívají části závazků, v těchto případech:
a)
v případě nástroje předvstupní pomoci;
b)
v případě nástroje evropské politiky sousedství a partnerství.
V uvedených případech Komise v souladu s odvětvovými pravidly automaticky zruší závazek k těmto prostředkům.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se finančních dohod o provádění vnějších akcí.
KAPITOLA 3
Zadávání veřejných zakázek
Článek 190
Zadávání veřejných zakázek na vnější akce
1. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zadávání veřejných zakázek na vnější akce.
2. Ustanovení části první hlavy V kapitoly 1, která se týkají obecných ustanovení o zadávání veřejných zakázek, se použijí na veřejné zakázky podle této hlavy s výhradou zvláštních ustanovení o finančních limitech a o postupech zadávání vnějších veřejných zakázek, která mají být obsažena v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení. Veřejnými zadavateli pro účely této kapitoly jsou:
a)
Komise jménem a na účet jedné nebo více třetích zemí;
b)
subjekty a osoby uvedené v článku 185 a pověřené příslušnými úkoly při plnění rozpočtu.
3. Zadávací řízení jsou upravena ve finančních dohodách uvedených v článku 189.
4. Tato kapitola se nepoužije na akce prováděné podle odvětvových základních právních aktů, jež se týkají pomoci pro řešení krizí, operací civilní ochrany a operací humanitární pomoci.
Článek 191
Pravidla účasti v zadávacím řízení
1. Zadávacího řízení se mohou za stejných podmínek účastnit všechny osoby spadající do oblasti působnosti Smluv a všechny ostatní fyzické či právnické osoby v souladu se zvláštními ustanoveními základních právních aktů upravujících dotčenou oblast spolupráce.
2. V případech uvedených v čl. 54 odst. 2 může být za výjimečných, příslušnou schvalující osobou řádně odůvodněných okolností rozhodnuto umožnit účast v zadávacím řízení státním příslušníkům jiných třetích zemí, než jsou uvedeny v odstavci 1.
3. Pokud se má použít dohoda o rozšíření trhů se zbožím nebo službami, jejichž stranou je Unie, jsou za podmínek stanovených v uvedené dohodě veřejné zakázky financované z rozpočtu otevřeny i státním příslušníkům jiných třetích zemí, než jsou uvedeny v odstavcích 1 a 2.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla účasti v zadávacím řízení.
KAPITOLA 4
Granty
Článek 192
Financování vnějších akcí v plném rozsahu
Akce může být financována z rozpočtu v plném rozsahu jen tehdy, pokud je to pro její uskutečnění nezbytné.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se financování vnějších akcí v plném rozsahu.
Článek 193
Pravidla použitelná pro granty na vnější akce
Řízení o udělení grantu, která mají použít v rámci nepřímého řízení subjekty uvedené v článku 185, se stanovují v dohodách mezi Komisí a těmito subjekty.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se řízení o udělení grantu, která se použijí v rámci nepřímého řízení.
KAPITOLA 5
Kontrola účtů
Článek 194
Kontrola v oblasti vnějších akcí prováděná Unií
Každá dohoda mezi Komisí a subjektem uvedeným v článku 185 nebo grantová dohoda či rozhodnutí o udělení grantu musí výslovně zmocnit Komisi a Účetní dvůr k provádění kontroly veškerých dokladů i kontroly na místě u všech zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie.
HLAVA V
EVROPSKÉ ÚŘADY
Článek 195
Evropské úřady
1. Za „evropské úřady“ se pro účely této hlavy považují správní struktury vytvořené jedním nebo více orgány k plnění zvláštních průřezových úkolů.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se působnosti evropských úřadů a delegací orgánů v evropských úřadech.
2. Tato hlava, s výjimkou článků 198, 199 a 200, se vztahuje také na činnost Evropského úřadu pro boj proti podvodům.
3. Části první a třetí se použijí na činnost evropských úřadů, není-li v této hlavě stanoveno jinak.
Článek 196
Prostředky evropských úřadů
1. Prostředky jednotlivých evropských úřadů, jejichž celková výše se zapisuje ve zvláštní rozpočtové položce v oddíle rozpočtu „Komise“, se podrobně rozepisují v příloze k uvedenému oddílu.
Příloha má formu výkazu příjmů a výdajů, který je rozdělen stejným způsobem jako oddíly rozpočtu.
Prostředky zapsané v uvedené příloze pokrývají veškeré finanční potřeby jednotlivých evropských úřadů při plnění jejich úkolů jménem orgánů.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se prostředků pro evropské úřady, včetně podmínek, za kterých účetní pověřuje výkonem některých úkolů, a správy pokladny a bankovních účtů.
2. Plány pracovních míst jednotlivých evropských úřadů se připojují k plánu pracovních míst Komise.
3. Ředitelé jednotlivých evropských úřadů rozhodují o převodech v rámci přílohy podle odstavce 1. Komise o těchto převodech uvědomí Evropský parlament a Radu.
4. Účetní závěrky jednotlivých evropských úřadů tvoří nedílnou součást účetní závěrky Unie uvedené v článku 141.
Článek 197
Schvalující osoba v evropských úřadech
V souvislosti s prostředky zapsanými v příloze pro jednotlivé evropské úřady pověří Komise ředitele dotčeného evropského úřadu výkonem pravomocí schvalující osoby v souladu s článkem 65.
Článek 198
Účetnictví interinstitucionálních evropských úřadů
1. Každý interinstitucionální evropský úřad vede analytické účty svých výdajů, které umožňují určit podíl služeb poskytovaných jednotlivým orgánům. Ředitel evropského úřadu stanoví po schválení řídícím výborem kritéria pro tento účetní systém.
2. Poznámky ke konkrétní rozpočtové položce, ve které jsou zapsány celkové prostředky každého interinstitucionálního evropského úřadu, uvádějí odhad nákladů na služby poskytované uvedeným úřadem každému orgánu. Odhad je založen na analytických účtech uvedených v odstavci 1.
3. Každý interinstitucionální evropský úřad oznamuje dotčeným orgánům výsledky analytických účtů.
Článek 199
Pověřování pravomocemi schvalující osoby u interinstitucionálních evropských úřadů
1. Každý orgán může pověřit ředitele interinstitucionálního evropského úřadu plněním úkolů schvalující osoby pro správu prostředků zapsaných ve svém oddíle, přičemž zároveň stanoví meze a podmínky tohoto pověření.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pověřování ředitele interinstitucionálního evropského úřadu plněním úkolů schvalující osoby.
2. Interní auditor Komise vykonává veškeré funkce uvedené v části první hlavě IV kapitole 9.
Článek 200
Služby poskytované třetím osobám
Pokud evropský úřad poskytuje v rámci své pravomoci za úplatu plnění třetím osobám, vydá jeho ředitel po schválení řídícím výborem zvláštní předpisy o podmínkách, za kterých jsou tato plnění poskytována, a o vedení odpovídajících účtů.
HLAVA VI
SPRÁVNÍ PROSTŘEDKY
Článek 201
Obecná ustanovení
1. Části první a třetí se použijí na správní prostředky, není-li v této hlavě stanoveno jinak.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se rozsahu správních prostředků a záruk za nájem.
Článek 202
Závazky
1. Běžné správní výdaje mohou být každoročně od 15. října předem přidělovány na závazky k tíži prostředků stanovených pro následující rozpočtový rok. Tyto závazky však nesmějí překročit čtvrtinu prostředků schválených Evropským parlamentem a Radou a uvedených v odpovídající rozpočtové položce pro běžný rozpočtový rok. Nesmějí být použity na výdaje nového druhu, které nebyly rámcově schváleny v posledním řádně přijatém rozpočtu.
2. Výdaje, které se podle právních předpisů nebo smluvních ustanovení hradí předem, například nájemné, mohou být hrazeny od 1. prosince k tíži prostředků následujícího rozpočtového roku. V tomto případě neplatí omezení uvedené v odstavci 1.
Článek 203
Zvláštní ustanovení o správních prostředcích
1. Správní prostředky jsou nerozlišené.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zvláštních správních prostředků, včetně budov a záloh vyplacených zaměstnancům orgánů.
2. Správní výdaje vyplývající ze smluv, které se vztahují na období delší než jeden rozpočtový rok, ať již kvůli místním zvyklostem, nebo protože se jedná o dodávky zařízení, se zapisují k tíži rozpočtu toho rozpočtového roku, ve kterém se uskutečnily.
3. Každý orgán poskytuje každoročně do 1. června Evropskému parlamentu a Radě pracovní dokument o své politice v oblasti nemovitostí, který obsahuje tyto informace:
a)
pro každou budovu výdaje a rozlohu hrazené z prostředků odpovídajících rozpočtových položek;
b)
očekávaný vývoj globálního plánování rozlohy a lokalit v nadcházejících letech a popis projektů v oblasti nemovitostí ve fázi plánování, které již byly stanoveny;
c)
konečné podmínky a náklady a důležité informace o uskutečňování nových projektů v oblasti nemovitostí předložených dříve Evropskému parlamentu a Radě postupem podle odstavců 4 a 5 a neuvedených v pracovních dokumentech z předchozího roku.
4. U všech projektů v oblasti nemovitostí, které zřejmě budou mít významný finanční dopad na rozpočet, informuje orgán Evropský parlament a Radu co nejdříve o požadované rozloze nemovitosti a o předběžném plánování, a to před případným průzkumem místního trhu v případě smluv v oblasti nemovitostí nebo před vydáním výzvy k podání nabídky v případě stavebních prací.
5. U všech projektů v oblasti nemovitostí, které zřejmě budou mít významný finanční dopad na rozpočet, předloží orgán projekt v oblasti nemovitostí, včetně podrobného odhadu nákladů a jeho financování, a také seznam návrhů smluv, které mají být použity, a před uzavřením smluv požádá Evropský parlament a Radu o jejich schválení. Na žádost orgánu se s předloženými dokumenty vztahujícími se k projektu v oblasti nemovitostí zachází důvěrně.
S výjimkou mimořádných nepředvídatelných okolností projedná Rada a Evropský parlament projekt v oblasti nemovitostí do čtyř týdnů ode dne, kdy jej oba orgány obdržely.
Projekt v oblasti nemovitostí se považuje za schválený, pokud během tohoto čtyřtýdenního období Evropský parlament ani Rada nepřijme rozhodnutí v neprospěch návrhu.
Jestliže Evropský parlament nebo Rada v průběhu tohoto čtyřtýdenního období vznesou opodstatněné námitky, prodlouží se toto období o dva týdny.
Přijme-li Evropský parlament nebo Rada rozhodnutí v neprospěch projektu v oblasti nemovitostí, dotčený orgán svůj návrh vezme zpět a může předložit návrh nový.
6. V případě mimořádných nepředvídatelných okolností mohou být informace stanovené v odstavci 4 předloženy společně s projektem v oblasti nemovitostí. Evropský parlament a Rada projednají projekt v oblasti nemovitostí do dvou týdnů ode dne, kdy jej oba orgány obdržely. Projekt v oblasti nemovitostí se považuje za schválený, pokud během tohoto dvoutýdenního období Evropský parlament ani Rada nepřijme rozhodnutí v neprospěch návrhu.
7. U následujících projektů v oblasti nemovitostí se má za to, že mohou mít značný finanční dopad na rozpočet:
i)
koupě pozemku;
ii)
koupě, prodej, přestavba, výstavba budov nebo jakýkoli projekt spojující tyto prvky, které mají proběhnout ve stejném období, jehož výše přesahuje 3 000 000 EUR;
iii)
veškeré nové smlouvy týkající se nemovitostí (včetně smluv o užívání a dlouhodobých nájemních smluv a obnovení stávajících smluv za méně výhodných podmínek), na něž se nevztahuje bod ii), s ročními výdaji ve výši alespoň 750 000 EUR;
iv)
prodloužení platnosti nebo obnova stávajících smluv týkajících se nemovitostí (včetně smluv o užívání a dlouhodobých nájemních smluv) za stejných nebo méně výhodných podmínek, s ročními výdaji ve výši alespoň 3 000 000 EUR.
Tento odstavec se vztahuje rovněž na ty projekty v oblasti nemovitostí, které mají interinstitucionální povahu, a na delegace Unie.
8. Aniž je dotčen článek 17, lze plán koupě budovy financovat na základě půjčky, kterou předem schválí Evropský parlament a Rada.
Smlouvy o půjčce se uzavírají a půjčky se splácejí v souladu se zásadou řádného finančního řízení a s řádným ohledem na nejlepší finanční zájem Unie.
Pokud orgán navrhuje, aby se koupě financovala půjčkou, uvede ve finančním plánu, který má být předložen spolu se žádostí o předchozí schválení dotčeným orgánem, zejména maximální míru financování, dobu financování, druh financování, podmínky financování a úsporu ve srovnání s jinými druhy smluvních ujednání.
Evropský parlament a Rada projednají žádost o předchozí schválení koupě do čtyř týdnů ode dne, kdy ji oba orgány obdržely. Koupě na základě půjčky se považuje za zamítnutou, pokud ji Evropský parlament a Rada v uvedené lhůtě výslovně neschválí.
HLAVA VII
ODBORNÍCI
Článek 204
Placení externí odborníci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se placených externích odborníků, včetně zvláštního postupu pro výběr fyzických osob jako placených externích odborníků, aby orgánům poskytovali pomoc při hodnocení žádostí o grant, projektů a nabídek a v konkrétních případech stanoviska či rady.
Tito odborníci jsou odměňováni předem oznámenou a stanovenou pevnou částkou a vybíráni na základě svých odborných schopností. Jejich výběr probíhá na základě kritérií dodržujících zásady zákazu diskriminace, rovného zacházení a neexistence střetu zájmů.
ČÁST TŘETÍ
ZÁVĚREČNÁ A PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
Článek 205
Přechodná ustanovení
1. Pokud jde o fondy uvedené v čl. 175 odst. 1, u kterých jsou základní právní akty zrušeny před 1. lednem 2013, mohou být prostředky přidělené na závazek zrušené podle článku 178 znovu dány k dispozici v případě zjevného omylu přičitatelného pouze Komisi nebo v případě mimořádných nepředvídatelných okolností se závažnými následky pro provádění operací podporovaných těmito fondy.
2. Komise může převádět z jedné hlavy rozpočtu do druhé prostředky na provozní výdaje uvedené v nařízeních (ES) č. 1260/1999, (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 1080/2006, (ES) č. 1081/2006, (ES) č. 1083/2006, (ES) č. 1084/2006 a (ES) č. 1198/2006, u kterých je stále třeba provést platby Unie k finančnímu vyrovnání nesplněných závazků Unie do ukončení dotyčné pomoci, pokud jsou dotčené prostředky použity pro stejný účel nebo souvisejí s iniciativami Unie nebo s opatřeními v oblasti technické pomoci a inovací a jsou převedeny na opatření stejné povahy.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se přechodných ustanovení.
Článek 206
Žádosti Evropského parlamentu a Rady o informace
Evropský parlament a Rada jsou oprávněny získávat jakékoli informace nebo vysvětlení týkající se rozpočtových záležitostí spadajících do jejich působnosti.
Článek 207
Finanční limity a částky
Aniž je dotčen článek 118, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví veškeré finanční limity a částky stanovené v tomto nařízení.
Článek 208
Rámcové finanční nařízení pro subjekty zřízené Smlouvou o fungování EU a Smlouvou o Euratomu
1. Komisi je svěřena pravomoc přijímat prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210 rámcové finanční nařízení pro subjekty zřízené na základě Smlouvy o fungování EU a Smlouvy o Euratomu, které mají právní subjektivitu a dostávají příspěvky z rozpočtu.
Uvedené rámcové finanční nařízení je založeno na zásadách a pravidlech stanovených v tomto nařízení.
Finanční pravidla těchto subjektů smějí odchýlit od rámcového finančního nařízení pouze tehdy, je-li to nezbytné pro jejich zvláštní potřeby, a s předchozím souhlasem Komise.
2. Evropský parlament uděluje subjektům uvedeným v odstavci 1 na doporučení Rady absolutorium za plnění rozpočtů. Subjekty uvedené v odstavci 1 plně spolupracují s orgány zapojenými do postupů udělování absolutoria a v případě potřeby poskytnou veškeré další nezbytné informace, mimo jiné i prostřednictvím účasti na schůzích příslušných subjektů.
3. Interní auditor Komise vykonává vůči subjektům uvedeným v odstavci 1 stejné pravomoci jako vůči Komisi.
4. Nezávislý externí auditor ověří, zda jsou v roční účetní závěrce každého ze subjektů uvedených v odstavci 1 řádně zaznamenány jeho příjmy, výdaje a finanční situace před konsolidací v rámci konečné účetní závěrky Komise. Není-li v základním právním aktu uvedeném v odstavci 1 stanoveno jinak, vypracuje Účetní dvůr v případě každého subjektu zvláštní výroční zprávu v souladu s požadavky čl. 287 odst. 1 Smlouvy o fungování EU. Při vypracovávání této zprávy Účetní dvůr vezme v úvahu auditní činnost nezávislého externího auditora a opatření přijatá na základě jeho zjištění.
Článek 209
Vzorové finanční nařízení pro subjekty partnerství veřejného a soukromého sektoru
Subjekty s právní subjektivitou, jež jsou zřízeny základním právním aktem a jsou pověřeny realizací partnerství soukromého a veřejného sektoru, přijmou finanční pravidla své činnosti.
Tato pravidla zahrnují soubor zásad nezbytných pro zajištění řádného finančního řízení při správě finančních prostředků Unie.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210 vzorové finanční nařízení, které stanoví zásady nezbytné pro zajištění řádného finančního řízení finančních prostředků Unie a které bude založeno na článku 60.
Finanční pravidla těchto subjektů se smějí odchýlit od vzorového finančního nařízení pouze tehdy, je-li to nezbytné z hlediska jejich zvláštních potřeb a s předchozím souhlasem Komise.
Článek 210
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článcích 8, 11, 13, 19, 21, 22, 23, 25, 26, 29, 30, 31, 34, 35, 38, 41, 44, 49, 53, 54, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 92, 93, 98, 99, 100, 101, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 137, 138, 139, 140, 142, 144, 181, 183, 184, 186, 187, 188, 189, 190, 191, 192, 193, 195, 196, 199, 201, 203, 204, 205, 207, 208 a 209 je svěřena Komisi do konce prvního víceletého finančního rámce na období po roce 2013 uvedeného v článku 312 Smlouvy o fungování EU. Komise vypracuje zprávu o přenesení pravomoci nejpozději dva roky před koncem prvního víceletého finančního rámce. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o období odpovídající následujícím víceletým finančním rámcům, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem platnosti odpovídajícího víceletého finančního rámce.
3. Pravomoc přijímat akty a přenesené pravomoci uvedená v článcích 8, 11, 13, 19, 21, 22, 23, 25, 26, 29, 30, 31, 34, 35, 38, 41, 44, 49, 53, 54, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 92, 93, 98, 99, 100, 101, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 137, 138, 139, 140, 142, 144, 181, 183, 184, 186, 187, 188, 189, 190, 191, 192, 193, 195, 196, 199, 201, 203, 204, 205, 207, 208 a 209 mohou Evropský parlament nebo Rada kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení pravomoci se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí o zrušení pravomoci nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků 8, 11, 13, 19, 21, 22, 23, 25, 26, 29, 30, 31, 34, 35, 38, 41, 44, 49, 53, 54, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 92, 93, 98, 99, 100, 101, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 137, 138, 139, 140, 142, 144, 181, 183, 184, 186, 187, 188, 189, 190, 191, 192, 193, 195, 196, 199, 201, 203, 204, 205, 207, 208 a 209 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 211
Přezkum
Toto nařízení bude přezkoumáno pokaždé, kdy se to ukáže nezbytné, a v každém případě nejpozději dva roky před koncem prvního víceletého finančního rámce pro období po roce 2013.
Tento přezkum se bude mimo jiné týkat uplatňování části první hlavy VIII.
Článek 212
Zrušení
Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2013 s výjimkou:
a)
článků 53 až 57, které se i nadále použijí na všechny závazky přijaté do 31. prosince 2013;
b)
čl. 166 odst. 3 druhého pododstavce písm. a), který se i nadále použije na všechny závazky přijaté do 31. prosince 2012;
c)
čl. 166 odst. 3 druhého pododstavce písm. b), který se i nadále použije na všechny závazky přijaté mezi 1. lednem 2013 a 31. prosincem 2013.
Část první hlava VI nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 se i nadále použije na grantové dohody podepsané a rozhodnutí o udělení grantu oznámená do 31. prosince 2013 v rámci souhrnných závazků rozpočtu na rok 2012 nebo dřívější roky, pokud tak rozhodne příslušná schvalující osoba s náležitým ohledem na zásady rovného zacházení a transparentnosti.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou v příloze.
Článek 213
Přezkum týkající se ESVČ
Ustanovení čl. 68 odst. 1 třetího pododstavce a čl. 98 odst. 2 druhého pododstavce budou v roce 2013 přezkoumána s náležitým ohledem na zvláštní povahu ESVČ, a zejména delegací Unie, a případně s ohledem na náležitou kapacitu ESVČ v oblasti finančního řízení.
Článek 214
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2013 s výjimkou:
a)
článků 58 až 63, které se použijí výhradně na závazky přijaté od 1. ledna 2014;
b)
čl. 50 odst. 1 druhého pododstavce písm. c) a článků 82, 139 a 140, které se použijí ode dne 1. ledna 2014;
c)
článků 177, 179 a 210, které se použijí ode dne 27. října 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech.
Ve Štrasburku dne 25. října 2012.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES, EURATOM) Nr. 966/2012
(2012. gada 25. oktobris)
par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu
SATURA RĀDĪTĀJS
PIRMĀ DAĻA
KOPĪGI NOTEIKUMI
I SADAĻA
PRIEKŠMETS, DARBĪBAS JOMA UN DEFINĪCIJAS
1. pants
Priekšmets
2. pants
Definīcijas
3. pants
Sekundāro tiesību aktu atbilstība šai regulai
4. pants
Laikposmi, datumi un termiņi
5. pants
Personas datu aizsardzība
II SADAĻA
BUDŽETA PRINCIPI
6. pants
Budžeta principu ievērošana
1. nodaļa
Vienotības un budžeta precizitātes principi
7. pants
Budžeta piemērošanas joma
8. pants
Īpaši noteikumi par vienotības un budžeta precizitātes principiem
2. nodaļa
Gada pārskata princips
9. pants
Definīcija
10. pants
Apropriāciju veidi
11. pants
Ieņēmumu un apropriāciju uzskaite
12. pants
Apropriāciju saistības
13. pants
Apropriāciju atcelšana un pārnešana
14. pants
Piešķirto ieņēmumu pārnešanas noteikumi
15. pants
Apropriāciju atcelšana
16. pants
Noteikumi, ko piemēro budžeta novēlotas pieņemšanas gadījumā
3. nodaļa
Līdzsvara princips
17. pants
Definīcija un darbības joma
18. pants
Finanšu gada saldo
4. nodaļa
Norēķinu vienības princips
19. pants
Euro izmantošana
5. nodaļa
Universāluma princips
20. pants
Definīcija un darbības joma
21. pants
Piešķirtie ieņēmumi
22. pants
Ziedojumi
23. pants
Noteikumi par ieturējumiem un valūtas kursa korekcijām
6. nodaļa
Specifikācijas princips
24. pants
Vispārīgi noteikumi
25. pants
Citu iestāžu, izņemot Komisiju, veiktie pārvietojumi
26. pants
Komisijas pārvietojumi
27. pants
Iestāžu pārvietojumu priekšlikumi, ko iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei
28. pants
Īpaši noteikumi attiecībā uz pārvietojumiem
29. pants
Pārvietojumi saskaņā ar speciāliem noteikumiem
7. nodaļa
Pareizas finanšu pārvaldības princips
30. pants
Saimnieciskuma, lietderības un efektivitātes principi
31. pants
Obligātais finanšu pārskats
32. pants
Budžeta izpildes iekšējā kontrole
33. pants
Izmaksu ziņā lietderīgas kontroles sistēmas
8. nodaļa
Pārredzamības princips
34. pants
Pārskatu, budžetu un ziņojumu publicēšana
35. pants
Informācijas par saņēmējiem un citas informācijas publicēšana
III SADAĻA
BUDŽETA IZVEIDE UN UZBŪVE
1. nodaļa
Budžeta izveide
36. pants
Ieņēmumu un izdevumu tāmes
37. pants
200. pantā minēto struktūru budžeta tāme
38. pants
Budžeta projekts
39. pants
Budžeta projekta grozījumu vēstule
40. pants
Dalībvalstu pienākumi, kas izriet no budžeta pieņemšanas
41. pants
Budžeta grozījumu projekti
42. pants
Tāmju un budžeta projektu agrāka iesniegšana
2. nodaļa
Budžeta uzbūve un izklāsts
43. pants
Budžeta uzbūve
44. pants
Budžeta nomenklatūra
45. pants
Negatīvu ieņēmumu aizliegums
46. pants
Uzkrājumi
47. pants
Negatīvā rezerve
48. pants
Rezerve palīdzībai ārkārtas gadījumos
49. pants
Budžeta izklāsts
50. pants
Noteikumi par personāla štatu sarakstiem
3. nodaļa
Budžeta disciplīna
51. pants
Atbilstība daudzgadu finanšu shēmai
52. pants
Savienības aktu atbilstība budžetam
IV SADAĻA
BUDŽETA IZPILDE
1. nodaļa
Vispārīgi noteikumi
53. pants
Budžeta izpilde saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu
54. pants
Pamatakts un izņēmumi
55. pants
Budžeta izpilde iestādēs, kas nav Komisija
56. pants
Budžeta izpildes pilnvaru deleģēšana
57. pants
Interešu konflikts
2. nodaļa
Izpildes paņēmieni
58. pants
Budžeta izpildes paņēmieni
59. pants
Dalīta pārvaldība ar dalībvalstīm
60. pants
Netieša pārvaldība
61. pants
Ex ante izvērtēšana un deleģēšanas nolīgumi
62. pants
Izpildaģentūras
63. pants
Pilnvaru deleģēšanas ierobežojumi
3. nodaļa
Finanšu dalībnieki
1. iedaļa
Pienākumu nošķiršanas princips
64. pants
Pienākumu nošķiršana
2. iedaļa
Kredītrīkotājs
65. pants
Kredītrīkotājs
66. pants
Kredītrīkotāja pilnvaras un pienākumi
67. pants
Savienības delegāciju vadītāju pilnvaras un pienākumi
3. iedaļa
Grāmatvedis
68. pants
Grāmatveža pilnvaras un pienākumi
69. pants
Pilnvaras, ko grāmatvedis var deleģēt
4. iedaļa
Avansu pārzinis
70. pants
Avansa konti
4. nodaļa
Finanšu dalībnieku atbildība
1. iedaļa
Vispārīgi noteikumi
71. pants
Finanšu dalībniekiem piešķirtā deleģējuma atsaukšana un pilnvaru apturēšana
72. pants
Kredītrīkotāja atbildība par nelikumīgu darbību, krāpšanu vai korupciju
2. iedaļa
Noteikumi par kredītrīkotājiem
73. pants
Noteikumi par kredītrīkotājiem
3. iedaļa
Noteikumi par grāmatvežiem un avansu pārziņiem
74. pants
Noteikumi par grāmatvežiem
75. pants
Noteikumi par avansu pārziņiem
5. nodaļa
Ieņēmumu operācijas
1. iedaļa
Pašu resursu pieejamības nodrošināšana
76. pants
Pašu resursi
2. iedaļa
Debitoru parādu tāme
77. pants
Debitoru parādu tāme
3. iedaļa
Debitoru parādu konstatēšana
78. pants
Debitoru parādu konstatēšana
4. iedaļa
Atgūšanas pilnvarojums
79. pants
Atgūšanas pilnvarojums
5. iedaļa
Atgūšana
80. pants
Atgūšanas noteikumi
81. pants
Noilguma termiņš
82. pants
Savienības prasījumu apstrāde valstīs
83. pants
Komisijas uzliktās sodanaudas, sankcijas un uzkrātie procenti
6. nodaļa
Izdevumu operācijas
84. pants
Finansēšanas lēmumi
1. iedaļa
Izdevumu saistības
85. pants
Saistību veidi
86. pants
Noteikumi par saistībām
87. pants
Saistību pārbaudes
2. iedaļa
Izdevumu apzināšana
88. pants
Izdevumu apzināšana
3. iedaļa
Izdevumu apstiprināšana
89. pants
Izdevumu apstiprināšana
4. iedaļa
Izdevumu samaksa
90. pants
Maksājumu veidi
91. pants
Maksājumi pieejamo līdzekļu robežās
5. iedaļa
Izdevumu operāciju termiņi
92. pants
Termiņi
7. nodaļa
IT sistēmas un e-Pārvalde
93. pants
Operāciju elektroniskā pārvaldība
94. pants
Dokumentu nosūtīšana
95. pants
e-Pārvalde
8. nodaļa
Administratīvie principi
96. pants
Laba pārvaldība
97. pants
Norāde uz tiesiskās aizsardzības līdzekļiem
9. nodaļa
Iekšējais revidents
98. pants
Iekšējā revidenta iecelšana
99. pants
Iekšējā revidenta pilnvaras un pienākumi
100. pants
Iekšējā revidenta neatkarība
V SADAĻA
PUBLISKAIS IEPIRKUMS
1. nodaļa
Vispārīgi noteikumi
1. iedaļa
Darbības joma un piešķiršanas principi
101. pants
Publisko līgumu definīcija
102. pants
Publisko līgumu principi
2. iedaļa
Publicēšana
103. pants
Publisko līgumu publicēšana
3. iedaļa
Iepirkuma procedūras
104. pants
Iepirkuma procedūras
105. pants
Piedāvājumu konkursa dokumentu saturs
106. pants
Izslēgšanas kritēriji dalībai iepirkuma procedūrās
107. pants
Izslēgšanas kritēriji, ko piemēro piešķiršanā
108. pants
Centrālā izslēgšanas datubāze
109. pants
Administratīvas un finansiālas sankcijas
110. pants
Līgumu piešķiršanas kritēriji
111. pants
Piedāvājumu iesniegšana
112. pants
Vienlīdzīgas attieksmes un pārredzamības principi
113. pants
Piešķiršanas lēmums
114. pants
Iepirkuma procedūras atcelšana
4. iedaļa
Garantijas un korekcijas pasākumi
115. pants
Garantijas
116. pants
Kļūdas, pārkāpumi vai krāpšana procedūrā
2. nodaļa
Noteikumi par līgumiem, kurus piešķir iestādes uz sava rēķina
117. pants
Līgumslēdzēja iestāde
118. pants
Piemērojamās robežvērtības
119. pants
Noteikumi par dalību piedāvājumu konkursā
120. pants
Pasaules Tirdzniecības organizācijas iepirkuma noteikumi
VI SADAĻA
DOTĀCIJAS
1. nodaļa
Dotāciju piemērošanas joma un veidi
121. pants
Dotāciju piemērošanas joma
122. pants
Labuma guvēji
123. pants
Dotāciju veidi
124. pants
Vienreizējs maksājums, vienības izmaksas un vienotas likmes finansējums
2. nodaļa
Principi
125. pants
Dotāciju vispārīgie principi
126. pants
Atbilstīgās izmaksas
127. pants
Līdzfinansējums natūrā
128. pants
Pārredzamība
129. pants
Piešķirto līdzekļu nesummēšanas princips
130. pants
Princips par nepiemērošanu ar atpakaļejošu spēku
3. nodaļa
Piešķiršanas procedūra
131. pants
Dotāciju pieteikumi
132. pants
Atlases un piešķiršanas kritēriji
133. pants
Novērtēšanas procedūra
4. nodaļa
Maksājumi un kontrole
134. pants
Priekšfinansējuma garantija
135. pants
Dotāciju izmaksa un kontroles
136. pants
Dokumentu glabāšanas laikposmi
5. nodaļa
Īstenošana
137. pants
Īstenošanas līgumi un finanšu atbalsts trešām personām
VII SADAĻA
GODALGAS
138. pants
Vispārīgi noteikumi
VIII SADAĻA
FINANŠU INSTRUMENTI
139. pants
Darbības joma
140. pants
Principi un nosacījumi, ko piemēro finanšu instrumentiem
IX SADAĻA
PĀRSKATU UN UZSKAITES IZKLĀSTS
1. nodaļa
Pārskatu izklāsts
141. pants
Pārskatu uzbūve
142. pants
Ziņojums par budžeta un finanšu pārvaldību
143. pants
Noteikumi par pārskatiem
144. pants
Grāmatvedības principi
145. pants
Finanšu pārskati
146. pants
Budžeta izpildes ziņojumi
147. pants
Provizoriskie pārskati
148. pants
Galīgo konsolidēto pārskatu apstiprināšana
2. nodaļa
Informācija par budžeta izpildi
149. pants
Ziņojums par budžeta garantijām un riskiem
150. pants
Informācija par budžeta izpildi
3. nodaļa
Uzskaite
1. iedaļa
Kopīgi noteikumi
151. pants
Uzskaites sistēma
152. pants
Kopējas prasības iestāžu uzskaites sistēmai
2. iedaļa
Vispārējā uzskaite
153. pants
Vispārējā uzskaite
154. pants
Iegrāmatošana vispārējā uzskaitē
155. pants
Korekciju uzskaite
3. iedaļa
Budžeta uzskaite
156. pants
Budžeta uzskaite
4. nodaļa
Īpašuma uzskaite
157. pants
Inventāra saraksts
X SADAĻA
ĀRĒJĀ REVĪZIJA UN BUDŽETA IZPILDES APSTIPRINĀŠANA
1. nodaļa
Ārējā revīzija
158. pants
Ārējā revīzija, ko īsteno Revīzijas palāta
159. pants
Revīzijas noteikumi un procedūra
160. pants
Vērtspapīru un naudas līdzekļu pārbaudes
161. pants
Revīzijas palātas piekļuves tiesības
162. pants
Revīzijas palātas gada pārskati
163. pants
Revīzijas palātas īpašie ziņojumi
2. nodaļa
Budžeta izpildes apstiprināšana
164. pants
Budžeta izpildes apstiprināšanas procedūras termiņi
165. pants
Budžeta izpildes apstiprināšanas procedūra
166. pants
Turpmākie pasākumi
167. pants
Īpašie noteikumi, ko piemēro EĀDD
OTRĀ DAĻA
ĪPAŠI NOTEIKUMI
I SADAĻA
EIROPAS LAUKSAIMNIECĪBAS GARANTIJU FONDS
168. pants
Īpašie noteikumi par Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu
169. pants
ELGF apropriāciju saistības
170. pants
Vispārējās provizoriskās saistības par ELGF apropriācijām
171. pants
ELGF budžeta saistību grafiks un termiņi
172. pants
ELGF izdevumu uzskaite
173. pants
ELGF apropriāciju pārvietojumi
174. pants
ELGF piešķirtie ieņēmumi
II SADAĻA
STRUKTŪRFONDI, KOHĒZIJAS FONDS, EIROPAS ZIVSAIMNIECĪBAS FONDS, EIROPAS LAUKSAIMNIECĪBAS FONDS LAUKU ATTĪSTĪBAI UN FONDI BRĪVĪBAS, DROŠĪBAS UN TIESISKUMA JOMĀ, KO PĀRVALDA AR DALĪTU VADĪBU
175. pants
Īpašie noteikumi
176. pants
Piešķirto saistību apropriāciju ievērošana
177. pants
Iemaksas, starpposma maksājumi un atmaksājumi
178. pants
Apropriāciju atcelšana
179. pants
Apropriāciju pārvietojums
180. pants
Vadība, atlase un revīzija
III SADAĻA
PĒTNIECĪBA
181. pants
Pētniecības fondi
182. pants
Pētniecības fondu saistības
183. pants
Kopīgais pētniecības centrs
IV SADAĻA
ĀRĒJĀS DARBĪBAS
1. nodaļa
Vispārīgi noteikumi
184. pants
Ārējās darbības
2. nodaļa
Darbību izpilde
1. iedaļa
Vispārīgi noteikumi
185. pants
Ārējo darbību īstenošana
2. iedaļa
Budžeta atbalsts un vairāku līdzekļu devēju ieguldījumu fondi
186. pants
Budžeta atbalsta izmantošana
187. pants
Savienības ieguldījumu fondi ārējām darbībām
3. iedaļa
Citi pārvaldības veidi
188. pants
Ārējo darbību īstenošana ar netiešu pārvladību
189. pants
Finansēšanas nolīgumi par ārējo darbību īstenošanu
3. nodaļa
Iepirkums
190. pants
Ārējo darbību iepirkums
191. pants
Noteikumi par dalību piedāvājumu konkursa procedūrās
4. nodaļa
Dotācijas
192. pants
Ārējas darbības pilnīga finansēšana
193. pants
Noteikumi, ko piemēro ārējo darbību dotācijām
5. nodaļa
Pārskatu revīzija
194. pants
Savienības ārējo darbību revīzija
V SADAĻA
EIROPAS BIROJI
195. pants
Eiropas biroji
196. pants
Apropriācijas Eiropas birojiem
197. pants
Eiropas biroju kredītrīkotājs
198. pants
Starpiestāžu Eiropas biroju uzskaite
199. pants
Kredītrīkotāja pilnvaru deleģēšana starpiestāžu Eiropas birojiem
200. pants
Pakalpojumi trešām personām
VI SADAĻA
ADMINISTRATĪVĀS APROPRIĀCIJAS
201. pants
Vispārīgi noteikumi
202. pants
Saistības
203. pants
Īpašie noteikumi par administratīvajām apropriācijām
VII SADAĻA
EKSPERTI
204. pants
Ārējie eksperti, kas tiek atlīdzināti
TREŠĀ DAĻA
NOBEIGUMA UN PĀREJAS NOTEIKUMI
205. pants
Pārejas noteikumi
206. pants
Eiropas Parlamenta un Padomes informācijas pieprasījumi
207. pants
Robežvērtības un summas
208. pants
Finanšu pamatregula struktūrām, kas izveidotas saskaņā ar LESD un Euratom līgumu
209. pants
Finanšu paraugregula publiskā un privātā sektora partnerības struktūrām
210. pants
Deleģēšanas īstenošana
211. pants
Pārskatīšana
212. pants
Atcelšana
213. pants
Pārskatīšana saistībā ar EĀDD
214. pants
Stāšanās spēkā
PIELIKUMS
ATBILSTĪBAS TABULA
Kopīgs paziņojums par jautājumiem saistībā ar DFS
Kopīgs paziņojums par izdevumiem, kas saistīti ar ēkām, ar atsauci uz 203. pantu
Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas kopīgs paziņojums par 203. panta 3. punktu
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 322. pantu saistībā ar Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 106.a pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Revīzijas palātas atzinumu (1),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Padomes Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (3), ir vairākkārt būtiski grozīta. Tā kā tajā ir paredzēts izdarīt vēl citus grozījumus, tostarp izmaiņas, lai ņemtu vērā Lisabonas līguma stāšanos spēkā, Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 skaidrības labad būtu jāatceļ un jāaizstāj ar šo regulu.
(2)
Ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 noteica budžeta principus un finanšu noteikumus, kas reglamentē Savienības vispārējā budžeta ("budžets") izveidi un izpildi, nodrošina pareizu un efektīvu pārvaldību, kontroli un Savienības finanšu interešu aizsardzību, kā arī veicina pārredzamību un kas jāievēro visos tiesību aktos un visām iestādēm. Minētās regulas pamatprincipi, koncepcija un struktūra, kā arī budžeta un finanšu pārvaldības pamatnoteikumi būtu jāsaglabā. Atkāpes no šiem pamatprincipiem būtu jāpārskata un pēc iespējas jāvienkāršo, ņemot vērā to aktualitāti, to pievienoto vērtību attiecībā uz budžetu un slogu, ko tās rada ieinteresētajām personām. Ir nepieciešams saglabāt un nostiprināt finanšu noteikumu galvenos elementus - finanšu dalībnieku lomu, kontroles integrāciju operatīvajos dienestos, iekšējos revidentus, budžeta līdzekļu sadali pēc darbības jomām, grāmatvedības principu un noteikumu modernizāciju, un pamatprincipus dotācijām.
(3)
Eiropas Centrālās Bankas (ECB) specifikas un uzdevumu dēļ, jo īpaši tās neatkarības dēļ attiecībā uz tās finanšu pārvaldību, tā būtu jāizslēdz no šīs regulas darbības jomas, izņemot, ja šajā regulā nav noteikts citādi.
(4)
Ņemot vērā praktisko pieredzi, šajā regulā būtu jāiekļauj noteikumi, lai ievērotu budžeta izpildes jaunās prasības (piemēram, līdzfinansējums ar citiem līdzekļu devējiem), paaugstinātu ārējā atbalsta efektivitāti, sekmētu specifisku finanšu instrumentu - tostarp ar Eiropas Investīciju banku (EIB) noslēgto instrumentu - izmantošanu, un sekmētu budžeta izpildi, izmantojot publiskā un privātā sektora partnerības ("PPP").
(5)
Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 darbības joma tika sašaurināta, nosakot tajā vienīgi vispārējos budžeta principus un finanšu noteikumus atbilstīgi Līgumiem, savukārt īstenošanas noteikumi tika izklāstīti Komisijas Regulā (EK, Euratom) Nr. 2342/2002 (2002. gada 23. decembris), ar ko paredz īstenošanas kārtību Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (4), lai radītu labāku šo noteikumu hierarhiju un padarītu Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 vieglāk lasāmu. Saskaņā ar LESD 290. pantu ar leģislatīvu aktu Komisijai var deleģēt pilnvaras pieņemt neleģislatīvus aktus, tikai lai papildinātu vai grozītu dažus nebūtiskus minētā leģislatīvā akta elementus. Tāpēc daži noteikumi, kas izklāstīti Regulā (EK, Euratom) Nr. 2342/2002, būtu jāiekļauj šajā regulā.
(6)
Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās ir kļuvusi par citu Savienības politikas nostādņu un iekšējo darbību sastāvdaļu. Tādējādi īpašie finanšu noteikumi, ko piemēro minētajai politikas jomai, vairs nav pamatoti un tāpēc nebūtu jāiekļauj šajā regulā.
(7)
Lai nodrošinātu pārredzamību, budžetā būtu jāiekļauj garantijas aizņēmumu un aizdevumu operācijām, kurās Savienība iesaistījusies, tostarp Eiropas finanšu stabilitātes mehānisma un maksājumu bilances mehānisma operācijām.
(8)
Būtu jāvienkāršo pastāvošie noteikumi, ar kuriem reglamentē priekšfinansējuma maksājumu procentus, jo tie rada pārmērīgu administratīvo slogu gan saņēmējiem, gan Komisijas dienestiem, kā arī pārpratumus starp Komisijas dienestiem un saņēmējiem. Vienkāršošanas interesēs, jo īpaši attiecībā uz labuma guvējiem, un saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu būtu jāatceļ pienākums aprēķināt priekšfinansējuma maksājumu procentus un atgūt tos. Tomēr vajadzētu būt iespējai iekļaut šādu pienākumu deleģēšanas nolīgumā, lai būtu iespējama priekšfinansējuma maksājumu radīto procentu izmantošana programmām, šādu procentu atskaitīšana no maksājumu pieprasījumiem vai to atgūšana.
(9)
Piešķirto ieņēmumu pārnešanas noteikumos būtu jāņem vērā atšķirība starp ārējiem un iekšējiem piešķirtajiem ieņēmumiem. Lai ievērotu līdzekļu devēja noteikto mērķi, ārējie piešķirtie ieņēmumi būtu jāpārnes automātiski un jāizmanto, līdz ir izpildītas visas darbības, kas saistītas ar programmu vai darbību, kurai tie piešķirti. Ja ārējie piešķirtie ieņēmumi ir saņemti programmas vai darbības pēdējā gada laikā, vajadzētu būt iespējai tos izmantot arī secīgās programmas vai darbības pirmajā gadā. Vajadzētu būt iespējai iekšējos piešķirtos ieņēmumus pārnest tikai uz vienu gadu, izņemot, ja šajā regulā nav noteikts citādi.
(10)
Noteikumi par provizoriskajām divpadsmitdaļām būtu jāprecizē gan attiecībā uz to papildu divpadsmitdaļu skaitu, kuras var tikt pieprasītas, gan uz gadījumiem, kad Eiropas Parlaments nolemj samazināt papildu izdevumus par summu, kas pārsniedz provizorisko divpadsmitdaļu, ko pieņēmusi Padome.
(11)
Būtu jāgroza atkāpe no universāluma principa attiecībā uz piešķirtajiem ieņēmumiem, lai ņemtu vērā, ka pastāv, no vienas puses, iekšējie piešķirtie ieņēmumi, ko veido Eiropas Parlamenta un Padomes apstiprinātas apropriācijas, un, no otras puses, ārējie piešķirtie ieņēmumi, ko īpašai programmai vai darbībai iemaksā un piešķir dažādi līdzekļu devēji. Turklāt ārējiem līdzekļu devējiem būtu jāatļauj līdzfinansēt ārējā darbība, jo īpaši humānās palīdzības pasākumus, pat tajos gadījumos, kad pamataktā nav īpaši paredzēta šāda līdzfinansēšana.
(12)
Piešķirto ieņēmumu atspoguļošana budžeta projektā būtu jādara pārredzamāka, nosakot, ka budžeta projektā piešķirto ieņēmumu summas jāiekļauj tādā apmērā, kas ir skaidri zināms budžeta projekta izveides brīdī.
(13)
Attiecībā uz specifikācijas principu, tā kā tagad netiek nodalīti obligātie un neobligātie izdevumi, būtu attiecīgi jāpielāgo noteikumi, kas reglamentē apropriāciju pārvietošanu.
(14)
Noteikumi, kas reglamentē apropriāciju pārvietošanu, būtu jāpielāgo arī izmaiņām pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā. Turklāt nesenā pieredze ir apliecinājusi, cik būtiski ir palielināt elastīgumu maksājumu apropriāciju pārvietošanai gada beigās, jo īpaši attiecībā uz struktūrfondiem. Ir nepieciešams uzlabot budžeta izpildi, jo īpaši saistībā ar maksājumu apropriācijām, piešķirtajiem ieņēmumiem un administratīvajām apropriācijām, kas ir kopīgas vairākām sadaļām. Tādēļ būtu jāvienkāršo pārvietojumu tipoloģija un dažu pārvietojumu pieņemšanas procedūrai vajadzētu būt elastīgākai. Jo īpaši ir pierādījies, ka lietderīga un efektīva ir iespēja Komisijai lemt par neizmantoto apropriāciju pārvietojumiem starptautisku humanitāru katastrofu un krīžu gadījumos. Tāpēc minētā iespēja būtu jāattiecina arī uz līdzīgiem notikumiem pēc finanšu gada 1. decembra. Pārredzamības nolūkā Komisijai šādos gadījumos būtu nekavējoši jāinformē Eiropas Parlaments un Padome par savu lēmumu pārvietot neizmantotās apropriācijas.
(15)
Attiecībā uz pareizas finanšu pārvaldības noteikumiem deleģētajam kredītrīkotājam būtu jāņem vērā paredzamais kļūdas riska līmenis un kontroles izmaksas un ieguvumi, sagatavojot likumdošanas priekšlikumus un ieviešot attiecīgās pārvaldības un kontroles sistēmas. Gada darbības pārskatā deleģētajam kredītrīkotājam būtu jāziņo par kontroles rezultātiem un tās izmaksām un ieguvumiem. Valstu pārvaldības un kontroles sistēmu efektivitātes nodrošināšanas būtisks elements ir to dalībvalstu iecelto struktūru, kas atbildīgas par Savienības līdzekļu pārvaldību un kontroli, iesniegtās pārvaldības deklarācijas par šādām sistēmām.
(16)
LESD 15. pantā ietvertais pārredzamības princips, saskaņā ar kuru iestādes darbojas iespējami atklāti, paredz, ka budžeta izpildes jomā iedzīvotājiem jābūt iespējai uzzināt, kur un kādiem nolūkiem Savienība izlieto līdzekļus. Šāda informācija sekmē demokrātiskas debates, veicina iedzīvotāju līdzdalību Savienības lēmumu pieņemšanas procesā un stiprina Savienības izdevumu institucionālo kontroli un uzraudzību. Šādi mērķi būtu jāsasniedz, publicējot - vēlams, izmantojot modernus komunikācijas instrumentus, - attiecīgu informāciju par galīgajiem līgumslēdzējiem un Savienības līdzekļu labuma guvējiem, ņemot vērā šādu līgumslēdzēju un labuma guvēju likumīgās tiesības uz konfidencialitāti un drošību un - attiecībā uz fiziskajām personām - tiesības uz privātumu un personas datu aizsardzību. Tādēļ iestādēm saskaņā ar proporcionalitātes principu būtu jāpieņem selektīva pieeja informācijas publiskošanā. Lēmumu par publicēšanu pamatā vajadzētu būt atbilstīgiem kritērijiem, lai sniegtu lietderīgu informāciju.
(17)
Saskaņā ar LESD 316. pantu Eiropadomes un Padomes izdevumus būtu jāuzrāda tajā pašā budžeta iedaļā.
(18)
LESD paredzētā ikgadējā budžeta procedūra būtu jāatspoguļo šajā regulā.
(19)
Attiecībā uz budžeta izveidi ir svarīgi skaidri definēt Komisijas izstrādātā budžeta projekta struktūru un izklāstu. Budžeta projekta vispārīgā ievada saturam vajadzētu būt precīzāk aprakstītam. Nepieciešams arī iekļaut noteikumu par finanšu plānojumu nākamajiem gadiem, kā arī noteikumu par iespēju Komisijai iesniegt darba dokumentus, lai pamatotu budžeta pieprasījumus.
(20)
Attiecībā uz kopējās ārpolitikas un drošības politikas īpašajām iezīmēm būtu jāatjauno noteikumi par LESD un LES V un VI sadaļā paredzēto pamataktu veidiem. Turklāt sagatavošanās pasākumu pieņemšanas procedūra ārējās darbības jomā būtu jāpielāgo LESD.
(21)
Noteikumi par budžeta izpildes metodēm, kas jo īpaši reglamentē izpildes pilnvaru nodošanu trešām personām, gadu gaitā ir kļuvuši pārāk sarežģīti, un tos vajadzētu vienkāršot. Vienlaikus būtu jāturpina ievērot nodošanas sākotnējais mērķis, proti - neatkarīgi no izpildes metodes, izdevumu kontroles līmenis un pārredzamība ir tāda pati, kā tiktu sagaidīts no Komisijas dienestiem.
(22)
Būtu skaidri jānošķir situācijas, kurās budžetu tieši izpilda Komisija vai tās izpildaģentūras, situācijas, kurās budžetu izpilda dalībvalstis, īstenojot dalītu pārvaldību, un situācijas, kurās budžetu netieši izpilda trešās personas. Tam būtu jāļauj izveidot saskaņotu kārtību dalītai un netiešai pārvaldībai, kas var būt pielāgota saskaņā ar nozaru noteikumiem, jo īpaši tad, ja budžetu izpilda dalībvalstis saskaņā ar dalītu pārvaldību. Šādai saskaņotai kārtībai būtu jo īpaši jāiekļauj pamatprincipi, kas jāievēro Komisijai, kad tā nolemj budžetu izpildīt ar dalītu pārvaldību vai netieši, un pamatprincipi, kas jāievēro pusēm, kurām uzticēti budžeta izpildes uzdevumi. Komisijai vajadzētu būt iespējai piemērot Savienības noteikumus un procedūras vai pieņemt pilnvarotās puses noteikumu un procedūru piemērošanu, ar noteikumu, ka tā garantē Savienības finanšu interešu ekvivalentu aizsardzību. Veicot Komisijas uzraudzības uzdevumus, ir arī nepieciešams visiem izpildes paņēmieniem paredzēt kontroles un revīzijas pienākumu kopumu, tostarp pārskatu pārbaudi un apstiprināšanu.
(23)
Būtu jāpielāgo noteikumi par tādu vienību un personu ex ante novērtēšanu, kurām ir uzticēta budžeta izpildes uzdevumu veikšana, īstenojot netiešu pārvaldību, lai panāktu, ka visas pilnvarotās vienības un personas nodrošina tādu Savienības finanšu interešu aizsardzības līmeni, kas ir ekvivalents šajā regulā noteiktajam.
(24)
Pieredze ar PPP, kas ir institucionalizētas kā Savienības struktūras saskaņā ar Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 185. pantu, liecina, ka būtu jāparedz papildu PPP kategorijas, lai paplašinātu instrumentu izvēli un iekļautu struktūras, kuru noteikumi ir elastīgāki un pieejamāki privātiem partneriem nekā Savienības iestādēm piemērojamie. Minētajām papildu kategorijām būtu jāietver struktūras, kuru darbību reglamentē dalībvalsts privāttiesības un struktūras, kuras izveidotas ar pamataktu un kurām ir finanšu noteikumi, kas ievēro principus, kuri nepieciešami, lai nodrošinātu Savienības līdzekļu pareizu finanšu pārvaldību.
(25)
LESD 317. panta piemērošanas nolūkā šajā regulā būtu jāpastiprina dalībvalstu pamatpienākumi attiecībā uz kontroli un revīziju, ja tās izpilda budžetu ar dalītu pārvaldību, jo šādi pienākumi šobrīd ir noteikti tikai nozaru noteikumos. Tāpēc ir nepieciešams iekļaut noteikumus par saskaņotām administratīvām struktūrām valstu līmenī, izveidojot saskaņotu sistēmu visām attiecīgajām politikas jomām. Minētajai sistēmai nevajadzētu radīt nekādas papildu kontroles struktūras, taču tai būtu jāļauj dalībvalstīm izraudzīties struktūras, kas pilnvarotas veikt Savienības līdzekļu pārvaldību un kontroli. Turklāt šajā regulā būtu jāiekļauj noteikumi par kopējiem pārvaldības un kontroles pienākumiem attiecībā uz minētajām struktūrām, ikgadējo pārvaldības deklarāciju, ar kuru pārvaldnieki uzņemas atbildību par tiem uzticēto Savienības līdzekļu pārvaldību, pārskatu pārbaudi un apstiprināšanu, un par atcelšanas un korekciju mehānismiem, kuru darbību nodrošina Komisija, lai izveidotu saskaņotu tiesisko regulējumu, kas arī uzlabo vispārējo juridisko noteiktību un kontroles un novēršanas darbību efektivitāti, kā arī Savienības finanšu interešu aizsardzību. Nozaru regulās būtu jāsaglabā sīki izstrādāti noteikumi. Saistībā ar vienas revīzijas pieeju un nolūkā samazināt no vairākkārtējas kontroles izrietošo papildu administratīvo slogu, dalībvalstis saskaņā ar to attiecīgajām konstitucionālajām prasībām var iesniegt Komisijai atbilstīgā valsts vai reģionālā līmenī parakstītas deklarācijas.
(26)
Būtu jāprecizē daži noteikumi attiecībā uz deleģētā kredītrīkotāja pienākumiem, jo īpaši attiecībā uz ex ante un ex post kontrolēm, ko veic deleģētais kredītrīkotājs, kā arī viņa ziņošanas pienākumiem. Šajā sakarā deleģētā kredītrīkotāja gada darbības pārskats būtu jāatjaunina atbilstoši praksei tajā iekļaut prasīto finanšu un pārvaldības informāciju, ar ko pamato deleģētā kredītrīkotāja ticamības deklarāciju par viņa pienākumu izpildi.
(27)
Būtu jāprecizē Komisijas grāmatveža atbildība. Būtu jo īpaši jāprecizē, ka Komisijas grāmatvedis ir vienīgā persona, kas ir tiesīga noteikt grāmatvedības noteikumus un saskaņotu kontu plānu, un ka visu citu iestāžu grāmatveži definē savās iestādēs piemērojamās grāmatvedības procedūras.
(28)
Lai sekmētu tādu konkrētu programmu vai darbību izpildi, kas jo īpaši uzticētas finanšu iestādēm, šajā regulā būtu jāparedz iespēja atvērt fiduciāros kontus. Šādi bankas konti būtu jāatver Komisijas vārdā vai tās uzdevumā finanšu iestādes uzskaitē. Tie būtu jāpārvalda minētajai finanšu iestādei, par tiem būtu atbildīgs kredītrīkotājs, un vajadzētu būt iespējai šādus kontus atvērt valūtās, kas nav euro.
(29)
Lai ņemtu vērā budžeta vajadzības, attiecībā uz ieņēmumu operācijām ir nepieciešams racionalizēt noteikumus par debitoru parādu tāmēm. Būtu jāpieprasa reģistrēt gadījumus, kad gaidāmiem ieņēmumiem ir zināma varbūtības pakāpe un tos var izteikt skaitļos ar pamatotu tuvinājuma pakāpi. vienkāršošanas nolūkos būtu jāievieš daži īpaši noteikumi par debitora parāda tāmes pielāgošanas vai atcelšanas procedūrām.
(30)
Noteikumi par atgūšanu būtu gan jāprecizē, gan jāpastiprina. Būtu jo īpaši jāprecizē, ka konstatēta debitoru parāda atcelšana nenozīmē konstatēto Savienības prasījumu atcelšanu. Turklāt, lai nostiprinātu Savienības finanšu interešu aizsardzību, dalībvalstīm būtu jāapstrādā atmaksājumu pieprasījumi no Savienības līdzekļiem ar nosacījumiem, kas nav mazāk izdevīgi kā tie, ko tās piemēro, apstrādājot publisko struktūru pieprasījumus savā teritorijā.
(31)
Ņemot vērā nepieciešamību samazināt risku, kas saistīts ar īslaicīgi sodanaudu, sankciju un sodu veidā saņemtu summu, kā arī jebkuru to radītu ieņēmumu pārvaldību, minētās summas būtu jāreģistrē kā budžeta ieņēmumi pēc iespējas ātrāk un vēlākais finanšu gadā pēc visu tiesiskās aizsardzības līdzekļu izmantošanas attiecībā uz lēmumiem, ar kuriem šie maksājumi uzlikti.
(32)
Saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu būtu jāsniedz precizējumi par dažādiem maksājumu veidiem. Turklāt atbildīgajam kredītrīkotājam regulāri būtu jānoskaidro grāmatojumi par priekšfinansējuma maksājumiem saskaņā ar Komisijas grāmatveža definētajiem grāmatvedības noteikumiem. Šim nolūkam būtu jāiekļauj attiecīgi noteikumi līgumos, dotāciju lēmumos, dotāciju nolīgumos, kā arī deleģēšanas nolīgumos.
(33)
Ar šo regulu būtu jāveicina e-Pārvaldības mērķis un jo īpaši elektronisko datu izmantošana iestāžu un trešo personu savstarpējā informācijas apmaiņā.
(34)
Ar konkrētiem nosacījumiem būtu jāatļauj iespēja īstenot kopīgas iepirkuma procedūras ar Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas (EBTA) valstīm vai Savienības kandidātvalstīm.
(35)
Būtu jāuzlabo noteikumi par izslēgšanu, jo īpaši no dalības iepirkuma procedūrās, lai nostiprinātu Savienības finanšu interešu aizsardzību.
(36)
Ņemot vērā, ka ECB un EIB pašu resursu izmantošana skar Savienības finanšu intereses, tām būtu jādod piekļuve informācijai centrālajā izslēgšanas datubāzē, kas izveidota Savienības finanšu interešu aizsardzībai.
(37)
Būtu jāievieš datu aizsardzības prasībām atbilstošs, pareizs juridiskais pamats to lēmumu publicēšanai, ar kuriem uzliek administratīvās un finansiālās sankcijas, jo īpaši saistībā ar publisko iepirkumu. Datu aizsardzības un drošības labad šādai publicēšanai arī turpmāk vajadzētu būt fakultatīvai.
(38)
Prasībai līgumslēdzējiem iesniegt garantijas vairs nevajadzētu būt automātiskai, bet tās pamatā vajadzētu būt riska analīzei.
(39)
Juridiskās noteiktības labad būtu jāprecizē dotāciju un finanšu instrumentu izmantošanas joma. Sīkākai to īpašo nosacījumu definīcijai, kuri piemērojami dotācijām, no vienas puses, un finanšu instrumentiem, no otras puses, būtu jāsekmē arī divu minēto finanšu atbalsta veidu ietekmes maksimāla palielināšana.
(40)
Būtu jāpielāgo dotāciju noteikumi, ko piemēro īpaši darbībai izveidotām vienībām, lai atvieglotu piekļuvi Savienības finansējumam un dotāciju pārvaldību tiem pieteicējiem un labuma guvējiem, kas nolēmuši strādāt kopā partnerībā vai grupā, kas izveidota saskaņā ar attiecīgajiem valsts tiesību aktiem, jo īpaši, ja izvelētā juridiskā forma piedāvā stabilu un uzticamu sadarbības vidi. Turklāt - ņemot vērā ierobežoto finanšu risku Savienībai un nepieciešamību izvairīties no papildu līgumiskām prasībām esošām strukturālajām kārtībām - vienībām, kas ir saistītas ar labuma guvēju ar pastāvīgām kapitāla vai juridiskajām saitēm, vajadzētu būt tiesīgām deklarēt atbilstīgās izmaksas bez pienākuma ievērot visus labuma guvēja pienākumus.
(41)
Pieredze, kas gūta, izmantojot vienreizējo maksājumu un vienotas likmes finansējumu, liecina, ka šādas finansēšanas formas ievērojami vienkāršoja administratīvās procedūras un būtiski samazināja kļūdas risku. Turklāt, no iznākuma atkarīgs finansējums ir izrādījies piemērots dažiem darbības veidiem. Šajā sakarā nosacījumi vienkāršotu dotāciju veidu izmantošanai, kurus nosaka, pamatojoties uz vienreizējiem maksājumiem, vienības izmaksām un vienotām likmēm, būtu jāpadara elastīgāki. Jo īpaši būtu jāatļauj norādīt summas, ko nosaka, piemērojot katram labuma guvējam īpaši izveidotu pieeju, tostarp, ja labuma guvējs šādas summas deklarē saskaņā ar savu parasti izmantoto izmaksu uzskaites praksi, lai atvieglotu administratīvo slogu un izmaksas, kas minētajam labuma guvējam radušies īpaši dēļ finanšu atskaitēm Savienībai.
(42)
Lai novērstu šķēršļus dalībai Savienības dotāciju programmās tām personām, kurām ir nepieciešamā pieredze, bet ar kurām nenorēķinās algas formā, kā tas var būt mazu struktūru gadījumos, dotāciju noteikumiem būtu jāņem vērā īpašās atlīdzības shēmas, ko piemēro mazie un vidējie uzņēmumi (MVU), kā noteikts Komisijas Ieteikumā 2003/361/EK (2003. gada 6. maijs) par mikrouzņēmumu, mazo un vidējo uzņēmumu definīciju (5).
(43)
Bezpeļņas un līdzfinansējuma principi būtu jāpielāgo, ņemot vērā praktisko pieredzi un šādu principu atšķirīgu interpretāciju un piemērošanu, kas rada kļūdas un - reizēm - tādas sekas, kas neatbilst mērķim. Peļņas definīcijai jo īpaši vajadzētu būt orientētai uz atbilstīgām izmaksām un minēto izmaksu finansēšanai īpaši paredzētiem ieņēmumiem, lai vienkāršotu labuma guvēju ziņojumu sniegšanu un rosinātu tos dažādot savus finansējuma avotus. Turklāt Komisijai nebūtu jāpieņem, ka pārējie līdzekļu devēji neatgūs nekādu pārpalikumu, kas radies no to iemaksām, un tādēļ tai būtu tikai jāatgūst peļņa samērīgi savai dotācijai. Visbeidzot, pakāpeniskas samazināšanas princips nav bijis efektīvs līdzeklis, kā ierobežot risku saistībā ar darbības dotāciju labuma guvēju atkarību no Savienības līdzekļiem. Turklāt pakāpeniskas samazināšanas principa piemērojamība ir ievērojami samazināta sakarā ar nepieciešamo izņēmumu ieviešanu vairākos pamataktos un vienkāršotu dotāciju veidu gadījumā. Ņemot vērā šos trūkumus, darbības dotācijām piemērojamā pakāpeniskas samazināšanas prasība būtu jāatceļ.
(44)
Savienības finansējuma pieejamība vienībām ar ierobežotiem administratīvajiem resursiem, kas konkrētās dotāciju shēmās var pārstāvēt prioritāru iedzīvotāju mērķgrupu un būt nepieciešamas Savienības politikas mērķu sasniegšanā, būtu jāatvieglo, vēl vairāk vienkāršojot procedūras, kas piemērojamas mazas vērtības dotācijām.
(45)
Lai nodrošinātu juridisko noteiktību un izveidotu vienotu finanšu pamatnoteikumu kopumu, uz ko labuma guvēji var atsaukties visās Savienības programmās, šajā regulā būtu jānosaka izmaksu atbilstības kritēriji un īpaši nosacījumi, kas reglamentē konkrētas izmaksu kategorijas, un būtu jāparedz to konsekventa piemērošana.
(46)
Būtu jāsaskaņo nosacījumi par trešo personu ieguldījuma natūrā pieņemšanu līdzfinansējumam un par minēto ieguldījumu vērtības noteikšanu, lai mazinātu kļūdu un tiesvedību risku.
(47)
Dotācijas pretendenti uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus būtu jāinformē par paredzēto dotāciju nolīgumu parakstīšanas vai dotāciju lēmumu paziņošanas laiku, lai nodrošinātu pārredzamību un lai ņemtu vērā dotāciju pretendentu īpašos plānošanas ierobežojumus. Tādā pašā nolūkā šajā regulā būtu jānosaka atsauces laiks, kā pamatā ir pieredze un sagaidāmie ieviesto vienkāršošanas pasākumu rezultāti.
(48)
Ja tiek konstatētas sistēmiskas vai atkārtotas kļūdas, kuras būtiski ietekmē vairākas dotācijas, ievērojot stingrus nosacījumus, būtu jāatļauj revīzijas konstatējumu attiecināšana arī uz ietekmētajām nerevidētajām dotācijām, lai atvieglotu finanšu un administratīvo slogu saistībā ar kontrolēm un revīzijām uz vietas. Ekstrapolācija attiecībā uz samazinājuma vai atgūšanas likmi, ko piemēro dotācijām, attiecībā uz kurām ir konstatētas sistēmiskas vai atkārtotas kļūdas, Komisijai būtu jāizmanto tikai tad, ja ar samērīgiem centieniem nav iespējams vai nav lietderīgi precīzi noteikt neatbilstīgo izmaksu summu par katru attiecīgo dotāciju.
(49)
Šajā regulā būtu jānosaka standarta laikposmi, cik ilgi labuma guvējiem būtu jāuzglabā ar Savienības dotācijām saistītie dokumenti, lai izvairītos no atšķirīgām vai nesamērīgām līgumiskām prasībām, vienlaikus joprojām Komisijai un Revīzijas palātai nodrošinot pietiekošu laiku piekļūt šādiem datiem un dokumentiem un veikt ex post pārbaudes un revīzijas, kas nepieciešamas Savienības finanšu interešu aizsardzībai.
(50)
Būtu jāpaplašina labuma guvēja iespēja piešķirt finanšu atbalstu trešām personām, ievērojot konkrētus nosacījumus, lai veicinātu tādu programmu pareizu īstenošanu, kas ir orientētas inter alia uz vairākām fiziskām personām, kas sasniedzamas tikai ar kaskādveida dotācijām. Tomēr būtu jāsaglabā princips, saskaņā ar kuru labuma guvējs nedrīkst rīkoties pēc saviem ieskatiem, piešķirot finanšu atbalstu trešām personām, jo īpaši, lai izvairītos no jebkādiem pārpratumiem starp labuma guvējiem sniegto iespēju uz savu atbildību izstrādāt un īstenot darbības, kas ietver finanšu atbalstu ka atbilstīgu pasākumu un iespēju konkrētām struktūrām, vienībām vai personām uzticēt budžeta izpildes uzdevumus, īstenojot dalītu vai netiešu pārvaldību.
(51)
Godalgu izmantošana ir vērtīgs finanšu atbalsta veids, un šī izmantošana būtu jāatvieglo, un piemērojamie noteikumi būtu jāprecizē, nošķirot godalgas no dotāciju shēmas un svītrojot jebkādas atsauces uz prognozējamām izmaksām. Tomēr godalgas nav vienlīdz labi piemērotas visiem Savienības politikas mērķiem, un tādēļ tās būtu jāuzskata par tādām, kas papildina, nevis aizstāj citus finansēšanas instrumentus, piemēram, dotācijas.
(52)
Finanšu instrumenti var būt vērtīgs veids, kā vairot Savienības līdzekļu ietekmi, minētos līdzekļus apvienojot ar citiem līdzekļiem un iekļaujot sviras efektu. Tā kā šādus finanšu instrumentus nevar pielīdzināt pakalpojumiem vai dotācijām, būtu jāizstrādā jauns finanšu atbalsta veids. Finanšu instrumenti būtu jāīsteno tikai saskaņā ar stingriem nosacījumiem, lai novērstu budžeta risku budžetam un risku saistībā ar tirgus traucējumiem, kas ir pretrunā valsts atbalsta noteikumiem.
(53)
Saistībā ar gada apropriācijām, ko Eiropas Parlaments un Padome ir piešķīruši konkrētajai programmai, finanšu instrumenti būtu jāizmanto papildinoši, pamatojoties uz ex ante novērtējumu, kura rezultāti liecina, ka tie ir efektīvāki Savienības politikas mērķu sasniegšanai nekā citi Savienības līdzekļu veidi, tostarp dotācijas.
(54)
Finanšu instrumentu izmantošana būtu jāapstirpina ar pamataktu, kurā jo īpaši noteikti to mērķi un ilgums. Ja pienācīgi pamatotos gadījumos finanšu instrumentus izveido bez pamatakta, Eiropas Parlamentam un Padomei tie būtu jāapstiprina budžetā.
(55)
Būtu jādefinē tādi instrumenti, kas iespējami ietilpst pirmās daļas VIII sadaļā, piemēram, aizdevumi, garantijas, kapitālieguldījumi, kvazikapitāla ieguldījumi un riska dalīšanas instrumenti. Riska dalīšanas instrumentu definīcijai būtu jāatļauj kredītu uzlabojumu ietveršana projektu obligācijām, kas ietver projekta parāda apkalpošanas risku un mazina obligāciju turētāju kredītrisku, izmantojot kredītu uzlabojumus aizdevuma vai garantijas veidā.
(56)
Gadskārtējiem atmaksājumiem, tostarp kapitāla atmaksai, atbrīvotajām garantijām un aizdevumu pamatsummu atmaksai būtu jāveido iekšējie piešķirtie ieņēmumi. Ieņēmumi, tostarp dividendes, kapitāla pieaugums, garantijas maksas un aizdevumu un fiduciāro kontu summu procenti, pēc pārvaldības izmaksu un maksājumu atskaitīšanas būtu jāiekļauj budžetā. Šajā regulā vajadzētu noteikt principus un nosacījumus attiecībā uz finanšu instrumentiem un noteikumus par Savienības finansiālās atbildības ierobežošanu, cīņu pret krāpšanu un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, finanšu instrumentu pakāpenisku likvidēšanu un ziņošanu.
(57)
Pārskatu izklāsts būtu jāvienkāršo, paredzot, ka Savienības pārskati ietver tikai konsolidētus finanšu pārskatus un apkopoto budžeta uzskaiti. Būtu arī jāprecizē, ka konsolidācijas process attiecas tikai uz iestādēm, struktūrām, kuras izveidotas saskaņā ar LESD un Euratom līgumu, kurām ir juridiskas personas statuss un kuras saņem ieguldījumus no budžeta un citām struktūrām, kuru pārskati ir jākonsolidē saskaņā ar grāmatveža pieņemtiem grāmatvedības noteikumiem.
(58)
Atbilstoši prasībām, kas paredzētas starptautiski atzītos grāmatvedības standartos, uz kuriem ir balstīti Savienības grāmatvedības noteikumi, pensiju saistības un citas darba ņēmēju pabalstu saistības būtu jāreģistrē Savienības kontos, atsevišķi jānorāda Savienības bilancē un papildus jāizskaidro finanšu pārskatu piezīmēs.
(59)
Lai skaidri nodalītu Komisijas grāmatveža pienākumus un atbildību no pienākumiem un atbildības, kas uzlikta to iestāžu vai struktūru grāmatvežiem, kuras izveidotas saskaņā ar LESD un Euratom līgumu, kurām ir juridiskas personas statuss un kuras saņem ieguldījumus no budžeta un citām struktūrām, kuru pārskati ir jākonsolidē saskaņā ar grāmatveža pieņemtiem grāmatvedības noteikumiem, būtu jāparedz, ka pārskatu par budžeta un finanšu pārvaldību finanšu gada laikā sagatavo katra iestāde vai organizācija un pēc tam nosūta Eiropas Parlamentam, Padomei un Revīzijas palātai līdz nākamā finanšu gada 31. martam.
(60)
Ir nepieciešams atjaunināt Savienības noteikumus un principus grāmatvedības jomā, lai nodrošinātu to saskanību ar Starptautisko publiskā sektora grāmatvedības standartu padomes noteikumiem.
(61)
Revīzijas palātai būtu jānodrošina, ka jebkuri tās konstatējumi, kuri varētu ietekmēt revidēto subjektu galīgos pārskatus vai pamatā esošu darījumu likumību vai pareizību, tiek savlaicīgi nosūtīti attiecīgajai iestādei vai struktūrai, lai šādiem revidētajiem subjektiem dotu pietiekamu laiku Revīzijas palātas konstatēto trūkumu novēršanai.
(62)
Būtu jāatjaunina noteikumi par provizoriskajiem un galīgajiem pārskatiem, jo īpaši, lai precizētu ziņojamo informāciju, ar kuru būtu jāpapildina pārskati, ko Komisijas grāmatvedim nosūta konsolidācijas nolūkā.
(63)
Attiecībā uz informāciju, kas Komisijai jāiesniedz saistībā ar budžeta izpildes apstiprināšanu, īpaši jāpiemin, ka Komisijai saskaņā ar LESD 318. pantu būtu jāiesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei novērtējuma ziņojums par Savienības finansēm.
(64)
Attiecībā uz šīs regulas īpašajiem noteikumiem par struktūrfondiem, Kohēzijas fondu, Eiropas Zivsaimniecības fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un fondiem brīvības, drošības un tiesiskuma jomā, kuru pārvaldība ir dalīta, - jāsaglabā tie noteikumi par priekšfinansējuma maksājumu atmaksāšanu un par apropriāciju atkārtotu piešķiršanu, kuri iekļauti Komisijas deklarācijā, kas ir pielikumā Padomes Regulai (EK) Nr. 1260/1999 (1999. gada 21. jūnijs), ar ko paredz vispārīgus noteikumus par struktūrfondiem (6). Turklāt, atkāpjoties no noteikuma par pārnešanu, līdz programmas darbības beigām Komisijai būtu jāatļauj pārnest finanšu gada beigās pieejamās saistību apropriācijas, kas rodas no priekšfinansējuma maksājumu atmaksāšanas, un izmantot šīs saistību apropriācijas tad, kad citas saistību apropriācijas vairs nav pieejamas.
(65)
Būtu jāprecizē Kopīgā pētniecības centra (KPC) dalība iepirkuma un dotāciju procedūrās. Turklāt, lai efektīvi veiktu saistītās darbības, ieņēmumi, kas rodas no dalības šādās procedūrās, izņēmuma kārtā būtu jāuzskata par ārējiem piešķirtiem ieņēmumiem.
(66)
Ārējo darbību īstenošanas īpašie noteikumi būtu jāpielāgo izmaiņām izpildes paņēmienos, un būtu jāparedz diferencēta pieeja gadījumos, kad Savienībai nākas reaģēt uz ārkārtas humanitārajām situācijām, starptautiskām krīzēm vai to trešo valstu vajadzībām, kurās notiek demokrātiskas pārejas procesi.
(67)
Ar šo regulu būtu jānosaka vispārēji nosacījumi, ar kuriem saskaņā budžeta atbalstu var izmantot kā instrumentu ārējā darbībā. Šādiem nosacījumiem vajadzētu attiekties uz pienācīgi pārredzamas, uzticamas un efektīvas publisko finanšu pārvaldības nodrošināšanu. Turklāt Komisijai finansēšanas lēmumā vajadzētu nolemt par mērķiem un paredzamajiem rezultātiem, ar kuriem vajadzētu būt saistītam budžeta atbalsta maksājumam. Šādi elementi, kā arī budžeta atbalsta atmaksas nosacījumi, būtu jāietver finansēšanas nolīgumā, kas noslēgts ar saņēmējvalsti.
(68)
Lai stiprinātu Savienības starptautisko lomu ārējās darbībās un attīstībā un paaugstinātu tās atpazīstamību un efektivitāti, būtu jāatļauj Komisijai radīt un pārvaldīt Savienības ieguldījumu fondus ārkārtas situācijām, ārkārtas situāciju seku pārvarēšanai un tematiskajām darbībām. Lai gan minētie ieguldījumu fondi netiktu integrēti budžetā, tie būtu jāpārvalda saskaņā ar šo regulu, ciktāl tas nepieciešams Savienības līdzekļu izmantošanas drošībai un pārredzamībai. Šim nolūkam Komisijai būtu jāvada valde, kas izveidota katram ieguldījumu fondam, lai nodrošinātu līdzekļu devēju pārstāvību un lemtu par līdzekļu izmantošanu. Turklāt katra ieguldījuma fonda grāmatvedim būtu jābūt Komisijas grāmatvedim.
(69)
Vienībām, kurām, īstenojot netiešo pārvaldību, uzticēta ārējo darbību veikšana, laikposms, kura laikā tās var slēgt līgumus un piešķirt dotācijas, būtu jāierobežo līdz trīs gadiem pēc deleģēšanas nolīguma ar Komisiju parakstīšanas, ja vien nav īpaši ārkārtas un ārēji apstākļi. Tomēr minētais termiņš nebūtu jāpiemēro daudzgadu programmām, ko īsteno saskaņā ar struktūrfondu procedūrām. Sīki izstrādāti noteikumi apropriāciju atcelšanai šādu daudzgadu programmu gadījumā būtu jānosaka nozaru noteikumos.
(70)
Attiecībā uz īpašiem iepirkuma noteikumiem, ko piemēro ārējām darbībām, trešo valstu valstspiederīgajiem, kas ir reģistrēti saņēmējvalstīs, būtu jāatļauj piedalīties piedāvājumu konkursos arī tad, ja programmas īstenošana notiek bez pamatakta un to pienācīgi pamato izņēmuma apstākļi.
(71)
Būtu jāuzlabo veids, kādā šīs iestādes pašlaik ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par iestāžu ēku projektiem. Iestādēm iepriekš būtu jāinformē Eiropas Parlaments un Padome par to turpmākajiem ēku projektiem un minēto projektu dažādos posmos. Eiropas Parlamentam un Padomei būtu drīzāk jādod apstiprinājums nevis vienkārši atzinums par ēku projektiem, kuriem ir būtiska ietekme uz budžetu.
(72)
Iestādēm būtu jāatļauj izstrādāt nekustamā īpašuma ilgtermiņa politiku un izmantot zemākas procentu likmes, kas pieejamas, Savienības augstā kredītreitinga finanšu tirgū rezultātā. Šai nolūkā tām būtu jāatļauj ņemt aizdevumus nekustamā īpašuma aktīvu iegādei. Tas pieļautu iespēju risināt sarežģītus jautājumus pašreizējā sistēmā, vienlaikus ietaupot izmaksas un uzlabojot pārredzamību.
(73)
Ņemot vērā pieredzi, šajā regulā būtu jāprecizē pasākumu joma, atlases procedūra un maksāšanas nosacījumi fiziskām personām, kas izvēlētas kā eksperti.
(74)
Lai papildinātu un grozītu dažus šīs regulas aspektus, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu. Katra deleģējuma darbības joma sīkāk izklāstīta attiecīgajos pantos. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot deleģēto aktu sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(75)
Šī regula būtu jāpārskata tikai vajadzības gadījumā un ne vēlāk kā divus gadus pirms pirmās daudzgadu finanšu shēmas, kas sekos 2013. gadam, termiņa beigām. Pārāk bieža pārskatīšana rada nesamērīgas izmaksas sakarā ar administratīvo struktūru un procedūru pielāgošanu jaunajiem noteikumiem. Turklāt laiks varētu būt pārāk īss, lai varētu izdarīt pamatotus secinājumus par spēkā esošo noteikumu piemērošanu.
(76)
Būtu jānosaka pārejas noteikumi. Šī regula būtu jāpiemēro tikai pēc tam, kad pieņemti deleģētie akti, ar kuriem paredz piemērošanas noteikumus, kuru stāšanās spēkā paredzēta 2012. gada decembrī. Lai novērstu šīs regulas piemērošanu gada pēdējā mēnesī, ir lietderīgi atlikt tās piemērošanu uz 2013. gada 1. janvāri. Turklāt, lai nodrošinātu saskaņotību ar nozaru noteikumiem, ir lietderīgi izpildes paņēmienus un finanšu instrumentus reglamentējošo noteikumu piemērošanu atlikt uz 2014. gada 1. janvāri. Visbeidzot, noteikumus par struktūrfondiem paredzēto maksājumu apropriāciju pārvietošanu gada beigās ir lietderīgi piemērot no šīs regulas spēkā stāšanās dienas, lai tos varētu piemērot jau 2012. gada budžetam.
(77)
Šai regulai būtu jāstājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, lai saskaņā ar šo regulu varētu savlaicīgi pieņemt deleģētos aktus. Savlaicīga šīs regulas spēkā stāšanās ir nepieciešama deleģētajos aktos izklāstīto noteikumu piemērošanai no 2013. gada 1. janvāra, lai novērstu sarežģījumus saistībā ar finanšu gadā veiktajām finanšu noteikumu izmaiņām.
(78)
Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 45/2001 (2000. gada 18. decembris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (7) 28. panta 2. punktu ir notikusi apspriešanās ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju, kas 2011. gada 15. aprīlī sniedza atzinumu (8),
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
PIRMĀ DAĻA
KOPĪGI NOTEIKUMI
I SADAĻA
PRIEKŠMETS, DARBĪBAS JOMA UN DEFINĪCIJAS
1. pants
Priekšmets
1. Šajā regulā paredzēti noteikumi par Eiropas Savienības vispārējā budžeta izveidi un izpildi, kā arī par pārskatu iesniegšanu un revīziju.
2. Šo regulu piemēro Euratom Apgādes aģentūras budžeta izpildei.
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā lieto šādas definīcijas:
a)
"Savienība" ir Eiropas Savienība, Eiropas Atomenerģijas kopiena vai abas kopā - atkarībā no konteksta;
b)
"iestāde" ir Eiropas Parlaments, Eiropadome, Padome, Eiropas Komisija, Eiropas Savienības Tiesa, Revīzijas palāta, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja, Reģionu komiteja, Eiropas Ombuds, Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs un Eiropas Ārējās darbības dienests ("EĀDD"); Eiropas Centrālo banku neuzskata par Savienības iestādi;
c)
"budžets" ir instruments, ar kuru prognozē un apstiprina visus katram finanšu gadam nepieciešamos Savienības ieņēmumus un izdevumus;
d)
"pamatakts" ir tiesību akts, ar kuru nodrošina juridisko pamatu darbībai un budžetā paredzēto atbilstīgo izdevumu veikšanai.
Pamatakts var būt:
i)
Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) un Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līguma (Euratom līgums) īstenošanā - regulas, direktīvas vai lēmuma veidā LESD 288. panta nozīmē; vai
ii)
Līguma par Eiropas Savienību (LES) V sadaļas īstenošanā - kādā no veidiem, kas norādīti LES 26. panta 2. punktā, 28. panta 1. punktā, 29. pantā, 31. panta 2. punktā, 33. un 37. pantā.
Ieteikumi un atzinumi nav pamatakti;
e)
"izpildes paņēmieni" ir budžeta izpildes metodes, kas aprakstītas 58., 59. vai 60. pantā;
f)
"deleģēšanas nolīgums" ir nolīgums, kas noslēgts ar vienībām un personām, kurām uzticēti budžeta izpildes uzdevumi saskaņā ar 58. panta 1. punkta c) apakšpunkta i) līdz viii) punktu;
g)
"labuma guvējs" ir fiziska vai juridiska persona, ar kuru ir parakstīts dotācijas nolīgums vai kuram ir paziņots dotācijas lēmums;
h)
"līgumslēdzējs" ir fiziska vai juridiska persona, ar kuru ir noslēgts iepirkuma līgums;
i)
"saņēmējs" ir labuma guvējs, līgumslēdzējs vai jebkura fiziska vai juridiska persona, kas saņem godalgas vai līdzekļus saskaņā ar kādu finanšu instrumentu;
j)
"godalga" ir finanšu ieguldījums, ko kā balvu piešķir konkursa rezultātā;
k)
"aizdevums" ir līgums, kas uzliek aizdevējam pienākumu aizņēmējam uz noteiktu laikposmu darīt pieejamu naudas summu, par kuru panākta attiecīga vienošanās un saskaņā ar ko aizņēmējam ir pienākums noteiktajā laikā atmaksāt minēto summu;
l)
"garantija" ir rakstisks apliecinājums uzņemties atbildību par trešās personas parāda pilnu summu vai daļu no tās, vai par saistību vai minētās trešās personas sekmīgu saistību izpildi, ja iestājas gadījums, kas izraisa šādas garantijas izmantošanu, piemēram, parāda neatmaksāšana;
m)
"kapitālieguldījums" ir kapitāla sniegšana uzņēmumam, ko tieši vai netieši investē, pretī iegūstot pilnīgas vai daļējas īpašumtiesības šajā uzņēmumā, turklāt šis kapitālieguldītājs var uzņemties veikt arī atsevišķas uzņēmuma pārvaldības kontroles funkcijas un var saņemt daļu no uzņēmuma peļņas;
n)
"kvazikapitāla ieguldījums" ir finansējuma veids, kas klasificējams starp kapitālu un parādu un kam ir augstāks risks nekā vecākam parādam un zemāks risks nekā parastam kapitālam. Kvazikapitāla ieguldījumus var strukturēt kā parādu, parasti nenodrošinātu un subordinētu un dažos gadījumos konvertējamu kapitālā, vai kā priekšrocību kapitālu;
o)
"riska dalīšanas instruments" ir finanšu instruments, kas ļauj noteikta riska dalīšanu starp divām vai vairākām vienībām, attiecīgos gadījumos apmaiņā pret atlīdzību, par kuru panākta vienošanās;
p)
"finanšu instrumenti" ir Savienības pasākumi finanšu atbalstam, ko piešķir no budžeta kā papildinājumu, lai sasniegtu vienu vai vairākus no Savienības īpašajiem politikas mērķiem. Šādi instrumenti var būt aizdevumi, garantijas, kapitālieguldījumi vai kvazikapitāla ieguldījumi vai citi riska dalīšanas instrumenti, un attiecīgos gadījumos tos var apvienot ar dotācijām;
q)
"Civildienesta noteikumi" ir Eiropas Savienības Civildienesta noteikumi un Eiropas Savienības pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtība, kas noteikta Padomes Regulā (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 259/68 (9);
r)
"kontrole" ir jebkāds pasākums, kas veikts, lai nodrošinātu pietiekamu pārliecību par darbību efektivitāti, lietderīgumu un saimnieciskumu, ziņojumu ticamību, aktīvu un informācijas aizsardzību, krāpšanas un pārkāpumu novēršanu, atklāšanu un labošanu, kā arī turpmākus pasākumus attiecībā uz tiem,, un tādu risku pienācīga pārvaldība, kuri saistīti ar pamatā esošu darījumu likumību un pareizību, ņemot vērā programmu daudzgadu iezīmes, kā arī attiecīgo maksājumu veidu. Kontroles var ietvert dažādas pārbaudes, kā arī jebkādas politikas un procedūru īstenošanu, lai sasniegtu pirmajā teikumā aprakstītos mērķus;
s)
"pārbaude" ir ieņēmumu vai izdevumu operācijas konkrēta aspekta pārbaude.
3. pants
Sekundāro tiesību aktu atbilstība šai regulai
1. Noteikumos par budžeta ieņēmumu vai izdevumu izpildi, kas ietverti pamataktā, ievēro budžeta principus, kas izklāstīti Pirmās daļas II sadaļā.
2. Neskarot 1. punktu, jebkurš likumdevējai iestādei iesniegtais priekšlikums vai priekšlikuma grozījums, kas ietver atkāpes no noteikumiem, kas nav Pirmās daļas II sadaļas noteikumi, vai no deleģētajiem aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, skaidri norāda šādas atkāpes, un šādu priekšlikumu apsvērumos un paskaidrojuma rakstā norāda konkrētos iemeslus, kas pamato šādas atkāpes.
4. pants
Laikposmi, datumi un termiņi
Ja nav paredzēts citādi, šajā regulā paredzētajiem termiņiem piemēro Padomes Regulu (EEK, Euratom) Nr. 1182/71 (1971. gada 3. jūnijs), ar ko nosaka laikposmiem, datumiem un termiņiem piemērojamus noteikumus (10).
5. pants
Personas datu aizsardzība
Šī regula neskar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (11) un Regulā (EK) Nr. 45/2001 noteiktās prasības.
II SADAĻA
BUDŽETA PRINCIPI
6. pants
Budžeta principu ievērošana
Budžetu izveido un izpilda saskaņā ar vienotības, budžeta precizitātes, gada pārskata, līdzsvara, norēķinu vienības, universāluma, specifikācijas, pareizas finanšu pārvaldības, kas paredz lietderīgu un efektīvu iekšējo kontroli, un pārredzamības principiem, kā izklāstīts šajā regulā.
1. NODAĻA
Vienotības un budžeta precizitātes principi
7. pants
Budžeta piemērošanas joma
1. Budžets ietver:
a)
Savienības ieņēmumus un izdevumus, tostarp administratīvos izdevumus, kas iestādēm paredzēti saskaņā ar LES noteikumiem attiecībā uz kopējo ārpolitiku un drošības politiku, un darbības izdevumus, kas paredzēti minēto noteikumu īstenošanai, ja tos maksā no budžeta;
b)
Eiropas Atomenerģijas kopienas ieņēmumus un izdevumus.
2. Budžetā iegrāmato garantijas aizņēmumu un aizdevumu operācijām, kurās Savienība iesaistās, tostarp Eiropas finanšu stabilizācijas mehānisma un maksājumu bilances mehānisma operācijām saskaņā ar 49. panta 1. punkta d) apakšpunktu.
8. pants
Īpaši noteikumi par vienotības un budžeta precizitātes principiem
1. Neskarot 83. pantu, netiek iekasēti ieņēmumi un netiek veikti izdevumi, kas nav iegrāmatoti kādā no budžeta pozīcijām.
2. Budžetā nevar uzņemties saistības vai dot rīkojumus par izdevumiem, kas pārsniedz piešķirtās apropriācijas.
3. Apropriāciju var iekļaut budžetā tikai tad, ja tā ir paredzēta izdevumu postenim, kurš tiek uzskatīts par nepieciešamu.
4. Procenti, ko rada no budžeta veikti priekšfinansējuma maksājumi, nepienākas Savienībai, izņemot, ja deleģēšanas nolīgumos - izņemot tos nolīgumus, kas noslēgti ar trešām valstīm vai to izraudzītām struktūrām, - nav norādīts citādi. Gadījumos, kad tas ir paredzēts, šādus procentus atkārtoti izmanto attiecīgajai darbībai, atskaita no maksājumu pieprasījumiem saskaņā ar 23. panta 1. punkta pirmās daļas c) apakšpunktu vai atgūst.
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par to procentu uzskaiti, kas rodas no priekšfinansējuma maksājumiem.
2. NODAĻA
Gada pārskata princips
9. pants
Definīcija
Apropriācijas, kuras iekļauj budžetā, ir piešķirtas finanšu gadam, kas ilgst no 1. janvāra līdz 31. decembrim.
10. pants
Apropriāciju veidi
1. Budžetā iekļauj diferencētas apropriācijas, ko veido saistību apropriācijas un maksājumu apropriācijas, un nediferencētas apropriācijas.
2. Saistību apropriācijas sedz finanšu gada laikā radušos juridisko saistību kopējās izmaksas, ievērojot 86. panta 4. punktu un 189. panta 2. punktu.
3. Maksājumu apropriācijas sedz maksājumus, ko izdara, lai pildītu finanšu gadā vai iepriekšējos finanšu gados radušās juridiskās saistības.
4. Šā panta 1. un 2. punkts neskar Otrās daļas I, IV un VI sadaļā iekļautos īpašos noteikumus un neliedz uzņemties vispārējas saistības par apropriācijām, ne arī uzņemties budžeta saistības gada maksājumu veidā.
11. pants
Ieņēmumu un apropriāciju uzskaite
1. Finanšu gada ieņēmumus iegrāmato finanšu gada kontos, pamatojoties uz summām, kas iekasētas minētajā finanšu gadā. Tomēr pašu resursu pieejamību par nākamā finanšu gada janvāri var nodrošināt iepriekš saskaņā ar Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 1150/2000 (2000. gada 22. maijs), ar ko īsteno Lēmumu 94/728/EK, Euratom par Eiropas Kopienu pašu resursu sistēmu (12).
2. Ierakstus par pašu resursiem no pievienotās vērtības nodokļa, par papildu resursiem, kuru pamatā ir nacionālais kopienākums, un par visām finanšu iemaksām var koriģēt saskaņā ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 1150/2000.
3. Apropriācijas, kas piešķirtas finanšu gadam, izlieto tikai tādu izdevumu segšanai, kuri paredzēti un izdarīti minētajā finanšu gadā, un lai segtu summas, kas maksājamas saskaņā ar iepriekšējos finanšu gados radītām saistībām.
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par apropriācijām finanšu gadam.
4. Saistības iegrāmato kontos, pamatojoties uz juridiskajām saistībām, kas radušās līdz 31. decembrim. Izņēmuma kārtā vispārējās budžeta saistības, kas minētas 86. panta 4. punktā, un finansēšanas nolīgumus, kas minēti 189. panta 2. punktā un noslēgti ar trešām valstīm, iegrāmato kontos, pamatojoties uz budžeta saistībām, kuras paredzētas līdz 31. decembrim.
5. Maksājumus iegrāmato finanšu gada kontos, pamatojoties uz maksājumiem, kurus grāmatvedis izdarījis līdz minētā gada 31. decembrim.
6. Atkāpjoties no 3., 4. un 5. punkta, Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda izdevumus iegrāmato finanšu gada kontos saskaņā ar noteikumiem, kas paredzēti Otrās daļas I sadaļā.
12. pants
Apropriāciju saistības
Par apropriācijām, ko iekļauj budžetā, var uzņemties saistības no 1. janvāra, ja budžets ir pieņemts galīgajā variantā, izņemot, ja Otrās daļas I un VI sadaļā noteikts citādi.
13. pants
Apropriāciju atcelšana un pārnešana
1. Apropriācijas, kas nav izlietotas līdz tā finanšu gada beigām, par kuru tās bijušas iekļautas, atceļ.
Tomēr tās var pārnest - bet tikai uz nākamo finanšu gadu - ar lēmumu, kuru attiecīgā iestāde pieņem līdz 15. februārim saskaņā ar 2. un 3. punktu, vai tās var automātiski pārnest saskaņā ar 4. punktu.
2. Diferencētas saistību apropriācijas un nediferencētas apropriācijas, par kurām saistības vēl nav radītas līdz finanšu gada beigām, var pārnest attiecībā uz:
a)
summām, kas atbilst saistību apropriācijām vai tādām nediferencētām apropriācijām, kuras attiecas uz ēku projektiem, par kurām lielākā daļa sagatavošanas posmu saistību radīšanas procedūrai ir pabeigti līdz 31. decembrim. Tādā gadījumā par šādām summām var uzņemties saistības līdz nākamā gada 31. martam vai - attiecībā uz summām saistībā ar ēku projektiem - līdz nākamā gada 31. decembrim;
b)
summām, kas vajadzīgas, ja likumdevēja iestāde finanšu gada pēdējā ceturksnī ir pieņēmusi pamataktu, bet Komisija līdz 31. decembrim nav spējusi uzņemties saistības par apropriācijām šim mērķim.
3. Maksājumu apropriācijas var pārnest par summām, kas vajadzīgas, lai segtu esošās saistības vai saistības, kuras saistītas ar saistību apropriācijām, kas pārnestas, ja maksājumu apropriācijas, kas paredzētas attiecīgajām pozīcijām nākamā finanšu gada budžetā, nav pietiekamas, lai segtu pieprasījumus.
Attiecīgā iestāde vispirms izlieto apropriācijas, kas piešķirtas kārtējam finanšu gadam, un neizmanto pārnestās apropriācijas, pirms šīs pirmās nav izlietotas.
4. Nediferencētās apropriācijas, kas atbilst saistībām, par kurām līgumi ir pienācīgi noslēgti līdz finanšu gada beigām, automātiski pārnes tikai uz nākamo finanšu gadu.
5. Attiecīgā iestāde līdz 15. martam informē Eiropas Parlamentu un Padomi par tās pieņemto pārnešanas lēmumu un par katru budžeta pozīciju paziņo, kā katrā pārnešanas gadījumā ir piemēroti 2. un 3. punkta kritēriji.
6. Neskarot 14. pantu, nepārnes apropriācijas, kas iekļautas rezervē, un apropriācijas personāla izdevumiem. Piemērojot šo pantu, personāla izdevumi ietver to iestāžu locekļu un darbinieku atalgojumu un pabalstus, uz kuriem attiecas Civildienesta noteikumi.
7. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par apropriāciju atcelšanu un pārnešanu.
14. pants
Piešķirto ieņēmumu pārnešanas noteikumi
Šīs regulas 21. pantā minētos piešķirtos ieņēmumus, kā arī no šādiem ieņēmumiem radušās neizmantotās apropriācijas, kas ir pieejamas 31. decembrī, pārnes saskaņā ar šādiem noteikumiem:
a)
ārējos piešķirtos ieņēmumus pārnes automātiski, un tos pilnībā izmanto līdz brīdim, kad ir pabeigtas visas operācijas saistībā ar programmu vai darbību, kurai tie ir piešķirti. Ārējos piešķirtos ieņēmumus, kas saņemti programmas vai darbības pēdējā gadā, var izmantot secīgās programmas vai darbības pirmajā gadā;
b)
iekšējos piešķirtos ieņēmumus pārnes tikai par vienu gadu, izņemot 21. panta 3. punkta g) apakšpunktā noteiktos iekšējos piešķirtos ieņēmumus, kurus pārnes automātiski.
15. pants
Apropriāciju atcelšana
Neskarot 178. un 182. pantu, ja apropriācijas atceļ tādēļ, ka darbības, kuru izpildei tās iezīmētas, nav pilnīgi vai daļēji izpildītas finanšu gadā pēc tā gada, kurā apropriācijas iekļautas budžetā, attiecīgās apropriācijas anulē.
16. pants
Noteikumi, ko piemēro budžeta novēlotas pieņemšanas gadījumā
1. Ja finanšu gada sākumā budžets nav pieņemts galīgajā variantā, piemēro LESD 315. panta pirmajā daļā izklāstīto procedūru (provizoriskais divpadsmitdaļu režīms). Saistības un maksājumus var veikt, ievērojot šā panta 2. punktā noteiktos ierobežojumus.
2. Saistības par katru nodaļu var uzņemties ne vairāk kā vienas ceturtdaļas apmērā no kopējām apropriācijām, kas attiecīgajā nodaļā ir apstiprinātas par iepriekšējo finanšu gadu, plus vienas divpadsmitdaļas apmērā par katru aizritējušo mēnesi.
Nepārsniedz budžeta projektā paredzēto apropriāciju limitu.
Maksājumus par katru nodaļu ik mēnesi var izdarīt ne vairāk kā vienas divpadsmitdaļas apmērā no apropriācijām, kas attiecīgajai nodaļai bijušas apstiprinātas iepriekšējā finanšu gadā. Tomēr minētā summa nepārsniedz vienu divpadsmito daļu no apropriācijām, kas paredzētas tajā pašā budžeta projekta nodaļā.
3. Apropriācijas, kas attiecīgajā nodaļā ir apstiprinātas par iepriekšējo finanšu gadu, kā noteikts 1. un 2. punktā, saprot kā apropriācijas, par kurām ir balsots budžetā, tostarp budžeta grozījumos, un pēc tam, kad ir veikta korekcija pārvietojumiem, kuri izdarīti attiecīgajā finanšu gadā.
4. Ja tas vajadzīgs Savienības darbības nepārtrauktībai un pārvaldības vajadzībām, Padome pēc Komisijas pieprasījuma, pieņemot lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu, papildus summām, kas automātiski darītas pieejamas saskaņā ar 1. un 2. punktu, izņemot pienācīgi pamatotus gadījumus, gan saistībām, gan maksājumiem var apstiprināt izdevumus, kuri pārsniedz vienu provizorisko divpadsmitdaļu, bet kopā nepārsniedz četras provizoriskās divpadsmitdaļas. Tā nekavējoties iesniedz Eiropas Parlamentam lēmumu par apstiprinājumu.
Lēmums stājas spēkā 30 dienā pēc tā pieņemšanas, izņemot, ja Eiropas Parlaments:
a)
ar visu savu locekļu vairākumu minētajā laikā nolemj samazināt minētos izdevumus - šādā gadījumā Komisija iesniedz jaunu priekšlikumu; vai
b)
informē Padomi un Komisiju par nevēlēšanos samazināt minētos izdevumus - šādā gadījumā lēmums stājas spēkā pirms 30 dienu termiņa beigām.
Papildu divpadsmitdaļas apstiprina pilnībā, un tās nav dalāmas.
5. Ja attiecīgajai nodaļai apstiprina četras divpadsmitdaļas, kas piešķirtas saskaņā ar 4. punktu, bet ar to nepietiek, lai segtu izdevumus, kas nepieciešami, lai izvairītos no pārtraukuma Savienības darbībā tajā jomā, uz kuru attiecas minētā nodaļa, izņēmuma kārtā var atļaut pārsniegt apropriācijas summu, kas atbilstīgajā budžeta nodaļā iekļauta iepriekšējā finanšu gadā. Eiropas Parlaments un Padome pieņem lēmumu saskaņā ar 4. punktā noteiktajām procedūrām. Tomēr nekādos apstākļos nedrīkst pārsniegt tādu kopējo apropriāciju apjomu, kāds bija pieejams iepriekšējā finanšu gada budžetā vai ierosinātajā budžeta projektā.
3. NODAĻA
Līdzsvara princips
17. pants
Definīcija un darbības joma
1. Ieņēmumi un maksājumu apropriācijas ir līdzsvarā.
2. Savienība un struktūras, kas minētas 208. pantā, nedrīkst ņemt aizņēmumus budžeta sistēmā.
18. pants
Finanšu gada saldo
1. Katra finanšu gada saldo iekļauj nākamā finanšu gada budžetā kā ieņēmumus pārpalikuma gadījumā vai kā maksājumu apropriācijas deficīta gadījumā.
2. Šādas ieņēmumu vai maksājumu apropriāciju tāmes iegrāmato budžetā, izpildot budžeta procedūru, un iekļauj grozījumu vēstulē, ko iesniedz saskaņā ar 39. pantu. Tāmes sagatavo saskaņā ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 1150/2000.
3. Pēc tam, kad izveidoti provizoriskie pārskati par katru finanšu gadu, visas minēto pārskatu neatbilstības tāmēm iegrāmato nākamā finanšu gada budžetā kā budžeta grozījumus, kas paredzēti vienīgi šai neatbilstībai. Šādā gadījumā Komisija 15 dienās pēc provizorisko pārskatu iesniegšanas vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz budžeta grozījumu projektu.
4. NODAĻA
Norēķinu vienības princips
19. pants
Euro izmantošana
1. Daudzgadu finanšu shēmu un budžetu izstrādā un izpilda euro, un pārskatus veido euro. Tomēr 68. panta 1. punktā minētās naudas plūsmas nodrošināšanai grāmatvedis un - avansu kontu gadījumā - avansu pārziņi, un Komisijas un EĀDD administratīvās pārvaldības vajadzībām - atbildīgais kredītrīkotājs, ir pilnvaroti veikt operācijas citās valūtās, kā paredzēts saskaņā ar šo regulu pieņemtajos deleģētajos aktos.
2. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem, kas piemērojami euro un citu valūtu savstarpēja pārrēķina kursam.
5. NODAĻA
Universāluma princips
20. pants
Definīcija un darbības joma
Neskarot 21. pantu, kopējie ieņēmumi sedz kopējās maksājumu apropriācijas. Neskarot 23. pantu, visus ieņēmumus un izdevumus iegrāmato pilnā apmērā, neizdarot to starpā nekādas korekcijas.
21. pants
Piešķirtie ieņēmumi
1. Lai finansētu īpašus izdevumu posteņus, izmanto ārējos piešķirtos ieņēmumus un iekšējos piešķirtos ieņēmumus.
2. Ārējos piešķirtos ieņēmumus veido šādi ieņēmumi:
a)
dalībvalstu finanšu iemaksas konkrētām pētniecības programmām saskaņā ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 1150/2000;
b)
dalībvalstu un trešo valstu, tostarp - abos gadījumos - to publiskā sektora aģentūru, vienību vai fizisku personu finanšu iemaksas noteiktiem ārējā atbalsta projektiem vai programmām, ko finansē Savienība un to vārdā pārvalda Komisija;
c)
noguldījumu procenti un soda naudas, kas paredzētas Padomes Regulā (EK) Nr. 1467/97 (1997. gada 7. jūlijs) par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu (13);
d)
īpašam mērķim iezīmēti ieņēmumi, piemēram, ieņēmumi no fondiem, subsīdijas, dāvinājumi un novēlējumi, tostarp arī īpašiem mērķiem iezīmēti ieņēmumi, kas ir specifiski katrai iestādei;
e)
tādas trešo valstu vai struktūru, kas nav Savienības struktūras, iemaksas Savienības darbībām, kuras nav norādītas b) apakšpunktā;
f)
piešķirtie ieņēmumi, kas minēti 181. panta 2. punktā un 183. panta 2. punktā;
g)
3. punktā minētie iekšējie piešķirtie ieņēmumi tiktāl, ciktāl tie papildina pārējos šajā punktā paredzētos ieņēmumus.
3. Iekšējos piešķirtos ieņēmumus veido šādi ieņēmumi:
a)
ieņēmumi no trešām personām par precēm, pakalpojumiem vai darbu, kas veikts pēc to pieprasījuma;
b)
ieņēmumi, kas rodas, pārdodot transportlīdzekļus, ierīces, iekārtas, materiālus, kā arī zinātniskiem un tehniskiem mērķiem paredzētu aparatūru, ko maina vai nodod atkritumos, kad uzskaites vērtība ir pilnībā amortizēta;
c)
ieņēmumus no nepareizi samaksātu summu atmaksas saskaņā ar 80. pantu;
d)
ieņēmumi no procentiem, kas rodas par priekšfinansējuma maksājumiem, ievērojot 8. panta 4. punktu;
e)
ieņēmumi no preču piegādēm, pakalpojumu sniegšanas un darbu veikšanas citiem iestādes dienestiem, iestādēm vai struktūrām, ieskaitot šādu citu iestāžu vai struktūru atmaksātās summas par komandējuma naudu, kas samaksāta to vārdā;
f)
saņemtie apdrošināšanas maksājumi;
g)
ieņēmumi no izīrēšanas;
h)
ieņēmumi no publikāciju un filmu pārdošanas, tostarp arī elektroniskajos nesējos;
i)
atmaksājumi finanšu instrumentiem saskaņā ar 140. panta 4.a punktu;
j)
ieņēmumi, kas rodas, attiecīgi atmaksājot nodokļus saskaņā ar 23. panta 3. punkta b) apakšpunktu.
4. Ar pamataktu tajā paredzētos ieņēmumus var arī piešķirt īpašiem izdevumu posteņiem. Ja vien pamataktā nav norādīts citādi, šādi ieņēmumi veido iekšējos piešķirtos ieņēmumus.
5. Budžetā izveido pozīcijas, kurās kārtot ārējos piešķirtos ieņēmumus un iekšējos piešķirtos ieņēmumus, un, ja iespējams, vienmēr norāda summas.
Piešķirtos ieņēmumus budžeta projektā var iekļaut tikai par tām summām, kas ir droši zināmas budžeta projekta izveides dienā.
6. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz tādas struktūras izveidi, kas apkalpotu gan ārējos, gan iekšējos piešķirtos ieņēmumus un nodrošinātu attiecīgo apropriāciju piešķiršanu, un attiecībā uz noteikumiem par dalībvalstu ieguldījumu pētniecības programmās. Turklāt Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz ieņēmumiem no sankcijām, kas piemērotas, ievērojot LESD 126. panta 11. punktu, un attiecībā uz piešķirtajiem ieņēmumiem, kas rodas saistībā ar EBTA valstu dalību konkrētās Savienības programmās.
22. pants
Ziedojumi
1. Komisija var pieņemt jebkurus ziedojumus Savienībai, piemēram, fondu līdzekļus, subsīdijas, dāvinājumus un novēlējumus.
2. Tāda ziedojuma pieņemšanai, kura vērtība ir EUR 50 000 vai lielāka un kurš saistīts ar finansiāliem izdevumiem - tostarp turpmākiem izdevumiem -, kas pārsniedz 10 % no ziedojuma vērtības, ir vajadzīgs Eiropas Parlamenta un Padomes apstiprinājums; abas iestādes par to pieņem lēmumu divos mēnešos pēc Komisijas pieprasījuma pieņemšanas. Ja minētajā laikposmā nav izteikti iebildumi, Komisija pieņem galīgu lēmumu par ziedojuma pieņemšanu.
3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par Savienībai sniegto ziedojumu pieņemšanu.
23. pants
Noteikumi par ieturējumiem un valūtas kursa korekcijām
1. No maksājumu pieprasījumiem, kurus pēc tam iesniedz tīrās summas maksājumam, var veikt šādus atskaitījumus:
a)
līgumsodi, kas piemēroti iepirkuma līgumu pusēm vai labuma guvējiem;
b)
atlaides, atmaksājumi un rabati, kas piemēroti atsevišķiem rēķiniem un izmaksu deklarācijām;
c)
procenti, kas radušies par priekšfinansējuma maksājumiem;
d)
korekcijas saistībā ar nepamatoti izmaksātām summām.
Pirmās daļas d) apakšpunktā minētās korekcijas var veikt, tieši atvelkot no jauniem starpposma maksājumiem vai saldo maksājuma tam pašam saņēmējam saistībā ar to pašu nodaļu, pantu un finanšu gadu, uz kuriem attiecas pārmaksājums.
Pirmās daļas c) un d) apakšpunktā minētajiem atskaitījumiem piemēro Savienības grāmatvedības noteikumus.
2. Izmaksas par Savienībai piegādātiem ražojumiem vai sniegtiem pakalpojumiem, kurās ir iekļauti nodokļi, kurus dalībvalstis atmaksā saskaņā ar Protokolu par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā, sedz no budžeta tādā apmērā, kādā šīs izmaksas ir bez nodokļiem.
3. Izmaksas par Savienībai piegādātiem ražojumiem vai sniegtiem pakalpojumiem, kurās ir iekļauti nodokļi, kurus trešās valstis atmaksā, pamatojoties uz attiecīgiem nolīgumiem, var segt no budžeta tādā apmērā kā:
a)
izmaksas bez nodokļiem; vai
b)
izmaksas ar nodokļiem. Šādā gadījumā turpmāk atmaksātus nodokļus uzskata par iekšējiem piešķirtajiem ieņēmumiem.
4. Korekcijas var izdarīt par atšķirībām, kas, izpildot budžetu, rodas valūtas maiņas rezultātā. Gada bilancē iekļauj galīgos ieņēmumus vai zaudējumus.
5. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par atgūstamo nodokļu kontiem.
6. NODAĻA
Specifikācijas princips
24. pants
Vispārīgi noteikumi
Apropriācijas iezīmē konkrētiem mērķiem, iedalot pa sadaļām un nodaļām. Nodaļas sīkāk iedala pantos un posteņos.
25. pants
Citu iestāžu, izņemot Komisiju, veiktie pārvietojumi
1. Jebkura iestāde, izņemot Komisiju, savā budžeta iedaļā apropriācijas var pārvietot:
a)
no vienas sadaļas uz citu - nepārsniedzot 10 % no gada apropriācijām, kas paredzētas pozīcijā, no kuras veic pārvietošanu;
b)
no vienas nodaļas uz citu un no viena panta uz citu - bez ierobežojumiem.
2. Trīs nedēļas pirms 1. punktā minētās pārvietošanas veikšanas iestāde paziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par savu nodomu. Ja Eiropas Parlaments vai Padome šajā termiņā min pienācīgi pamatotus iemeslus, piemēro 27. pantā noteikto procedūru.
3. Ikviena iestāde, izņemot Komisiju, var ierosināt Eiropas Parlamentam un Padomei savā budžeta iedaļā veikt pārvietojumus no vienas sadaļas uz citu, pārsniedzot 10 % no finanšu gada apropriācijām, kas paredzētas pozīcijā, no kuras veic pārvietojumu. Minētajiem pārvietojumiem piemēro 27. pantā noteikto procedūru.
4. Ikviena iestāde, izņemot Komisiju, savā budžeta iedaļā var izdarīt pārvietojumus no viena panta uz citu, iepriekš neinformējot Eiropas Parlamentu un Padomi.
5. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par to, kā aprēķināms citu iestāžu, kas nav Komisija, veikto pārvietojumu procentuālais īpatsvars.
26. pants
Komisijas pārvietojumi
1. Komisija savā budžeta iedaļā var patstāvīgi:
a)
pārvietot apropriācijas katras nodaļas robežās;
b)
attiecībā uz personāla un administratīviem izdevumiem, kas ir kopīgi vairākām sadaļām, - pārvietot apropriācijas no vienas sadaļas uz citu, nepārsniedzot 10 % no apropriācijām, kas paredzētas gadam, kurš norādīts pozīcijā, no kuras tiek izdarīts pārvietojums, un nepārsniedzot 30 % no apropriācijām, kas paredzētas gadam, kurš norādīts pozīcijā, uz kuru veic pārvietojumu;
c)
attiecībā uz darbības izdevumiem - pārvietot apropriācijas starp nodaļām vienas sadaļas robežās ne vairāk kā 10 % apmērā no apropriācijām, kas paredzētas gadam, kurš norādīts pozīcijā, no kuras tiek izdarīts pārvietojums.
Trīs nedēļas pirms pirmās daļas b) apakšpunktā minētās pārvietošanas veikšanas Komisija paziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par savu nodomu. Ja Eiropas Parlaments vai Padome šajā termiņā min pienācīgi pamatotus iemeslus, piemēro 27. pantā noteikto procedūru.
Atkāpjoties no otrās daļas, finanšu gada divu pēdējo mēnešu laikā Komisija var patstāvīgi pārvietot apropriācijas attiecībā uz personāla, ārštata un citu darbinieku izdevumiem no vienas sadaļas uz citu kopumā 5 % apmērā no attiecīgajam gadam paredzētajām apropriācijām. Komisija informē Eiropas Parlamentu un Padomi divās nedēļās pēc sava lēmuma par minētajiem pārvietojumiem.
2. Komisija savā budžeta iedaļā var lemt par šādiem apropriāciju pārvietojumiem no vienas sadaļas uz otru ar nosacījumu, ka tā par savu lēmumu nekavējoši informē Eiropas Parlamentu un Padomi:
a)
apropriāciju pārvietojumi no 46. pantā minētās "uzkrājumu" sadaļas, ja vienīgais nosacījums rezerves atbrīvošanai ir pamatakta pieņemšana saskaņā ar LESD 294. pantu;
b)
pienācīgi pamatotos ārkārtas gadījumos, piemēram, saistībā ar starptautiskām humānām katastrofām un krīzēm, kas notiek pēc finanšu gada 1. decembra, minētā finanšu gada neizmantoto budžeta apropriāciju, kas joprojām pieejamas daudzgadu finanšu shēmas 4. izdevumu kategorijas budžeta sadaļās, pārvietošana uz budžeta sadaļām, kas attiecas uz krīzes pārvarēšanas un humānās palīdzības pasākumiem.
3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par to, kā aprēķināms Komisijas veikto iekšējo pārvietojumu procentuālais īpatsvars, un par pārvietojuma pieprasījumu pamatojumu.
27. pants
Iestāžu pārvietojumu priekšlikumi, ko iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei
1. Katra iestāde savus pārvietojumu priekšlikumus iesniedz vienlaicīgi Eiropas Parlamentam un Padomei.
2. Eiropas Parlaments un Padome pieņem lēmumus par apropriāciju pārvietojumiem saskaņā ar šā panta 3. līdz 6. punktu, izņemot, ja Otrās daļas I sadaļā ir noteikts citādi.
3. Izņemot steidzamus gadījumus, Eiropas Parlaments un Padome - Padome ar kvalificētu balsu vairākumu - lemj par katru pārvietojuma priekšlikumu sešās nedēļās pēc tam, kad to saņēmušas abas iestādes.
4. Pārvietojuma priekšlikums tiek apstiprināts, ja sešu nedēļu laikposmā rodas kāda no šādām situācijām:
a)
to apstiprina Eiropas Parlaments un Padome;
b)
to apstiprina vai nu Eiropas Parlaments, vai Padome, un otra iestāde atturas no rīcības;
c)
Eiropas Parlaments un Padome atturas no rīcības vai nav pieņēmuši lēmumu grozīt vai noraidīt pārvietojuma priekšlikumu.
5. Šā panta 3. punktā minētais sešu nedēļu laikposms tiek samazināts līdz trim nedēļām, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neprasa citādi, šādos gadījumos:
a)
pārvietojums ir mazāks nekā 10 % no apropriācijām pozīcijai, no kuras tiek izdarīti pārvietojumi, un nepārsniedz EUR 5 000 000;
b)
pārvietojums attiecas vienīgi uz maksājumu apropriācijām un kopējā pārvietojuma summa nepārsniedz EUR 100 000 000.
6. Ja Eiropas Parlaments vai Padome ir grozījusi pārvietojuma summu, savukārt otra iestāde ir to apstiprinājusi vai atturas no rīcības, vai ja gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir grozījusi pārvietojuma summu, par apstiprinātu uzskata mazāko no abām summām, ja vien attiecīgā iestāde neatsauc savu pārvietojuma priekšlikumu.
28. pants
Īpaši noteikumi attiecībā uz pārvietojumiem
1. Apropriācijas var pārvietot tikai uz tām budžeta pozīcijām, kurām budžetā ir apstiprinātas apropriācijas vai pielikti atgādinājumi "pro memoria".
2. Apropriācijas, kas atbilst piešķirtajiem ieņēmumiem, var pārvietot vienīgi tad, ja šādus ieņēmumus izlieto tiem mērķiem, kuriem tie paredzēti.
29. pants
Pārvietojumi saskaņā ar speciāliem noteikumiem
1. Apropriāciju pārvietošanai tajās budžeta sadaļās, kuras paredzētas Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondam, struktūrfondiem, Kohēzijas fondam, Eiropas Zivsaimniecības fondam, Eiropas Lauksaimniecības fondam lauku attīstībai un pētniecībai, piemēro Otrās daļas I, II un III sadaļas īpašos noteikumus.
2. Lēmumus par pārvietojumiem, lai ļautu izlietot rezervi ārkārtas palīdzībai, pieņem Eiropas Parlaments un Padome pēc Komisijas priekšlikuma. Par katru ārkārtas darbību ir jāiesniedz atsevišķs priekšlikums.
Šā punkta nolūkā piemēro 27. panta 3. un 4. punktā paredzēto procedūru. Ja Eiropas Parlaments un Padome nepiekrīt Komisijas priekšlikumam un nevar panākt kopēju nostāju par šīs rezerves izmantošanu, Eiropas Parlaments un Padome nerīkojas saistībā ar Komisijas pārvietošanas priekšlikumu.
3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par pieprasījumiem pārvietot līdzekļus no ārkārtas palīdzībai paredzētās rezerves.
7. NODAĻA
Pareizas finanšu pārvaldības princips
30. pants
Saimnieciskuma, lietderības un efektivitātes principi
1. Apropriācijas izlieto saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu, proti, ievērojot saimnieciskuma, lietderības un efektivitātes principus.
2. Saskaņā ar saimnieciskuma principu resursi, ko iestādes lieto savas darbības veikšanai, tiek darīti pieejami noteiktā laikā, pienācīgā apjomā un kvalitātē un par labāko cenu.
Lietderības princips saistīts ar labāko attiecību starp izmantotajiem resursiem un sasniegto rezultātu.
Efektivitātes princips ir saistīts ar konkrētu noteikto mērķu un paredzēto rezultātu sasniegšanu.
3. Visām darbības nozarēm, uz kurām attiecas budžets, nosaka konkrētus, izmērāmus, sasniedzamus, atbilstīgus mērķus ar noteiktiem termiņiem. Minēto mērķu sasniegšanu pārrauga, izmantojot izpildes rādītājus katrai darbībai, un līdzekļu izlietotājas iestādes sniedz Eiropas Parlamentam un Padomei 38. panta 3. punkta e) apakšpunktā minēto informāciju. Minēto informāciju sniedz katru gadu, iekļaujot to, vēlākais, budžeta projekta pavaddokumentos.
4. Lai uzlabotu lēmumu pieņemšanu, iestādes veic ex ante un ex post novērtējumu saskaņā ar Komisijas sniegtajām pamatnostādnēm. Šādu novērtēšanu piemēro visām programmām un darbībām, kas saistītas ar lieliem izdevumiem, un novērtējuma rezultātus izplata Eiropas Parlamentam, Padomei un administratīvajām iestādēm, kas tērē līdzekļus.
5. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par ex ante, starpposma un ex post novērtējumiem.
31. pants
Obligātais finanšu pārskats
1. Jebkuram priekšlikumam vai iniciatīvai, ko Komisija, Savienības Augstais pārstāvis ārlietās un drošības politikas jautājumos ("Augstais pārstāvis") vai dalībvalsts iesniedz likumdevējai iestādei un kas var ietekmēt budžetu, tostarp mainīt amata vietu skaitu, jāpievieno finanšu pārskats un 30. panta 4. punktā paredzētais ex-ante novērtējums.
Jebkuram priekšlikuma vai ierosinājuma grozījumam, ko iesniedz likumdevējai iestādei un kas varētu būtiski iespaidot budžetu, tostarp mainīt amata vietu skaitu, jāpievieno finanšu pārskats, ko sagatavo iestāde, kura ierosina grozījumu.
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par prasībām, kas piemērojamas finanšu pārskatam.
2. Budžeta procedūras laikā Komisija sniedz nepieciešamo informāciju, lai varētu salīdzināt atšķirības starp pieprasītājām apropriācijām un sākotnējām prognozēm, kas iekļautas finanšu pārskatā, ņemot vērā to, kā noris apspriedes par priekšlikumu vai iniciatīvu, kas iesniegta likumdevējai iestādei.
3. Lai mazinātu krāpšanas un pārkāpumu iespēju, 1. punktā minētajā finanšu pārskatā sniedz informāciju par izveidoto iekšējās kontroles sistēmu, tāmi par saistībā ar šādu sistēmu veiktās kontroles izmaksām un ieguvumiem, un izvērtējumu par paredzamo kļūdas riska pakāpi, kā arī par esošajiem un plānotajiem pasākumiem krāpšanas novēršanai un aizsardzībai pret to.
Šādā analīzē ņem vērā kļūdu iespējamo apmēru un veidu, kā arī attiecīgās politikas jomas konkrētos apstākļus un tai piemērojamos noteikumus.
32. pants
Budžeta izpildes iekšējā kontrole
1. Budžetu izpilda saskaņā ar katram izpildes paņēmienam atbilstīgu lietderīgu un efektīvu iekšējo kontroli un saskaņā ar attiecīgajiem nozaru noteikumiem.
2. Budžeta izpildes nolūkā iekšējo kontroli definē kā procesu, kurš piemērojams visos pārvaldības līmeņos un kura uzdevums ir nodrošināt pamatotu pārliecību, ka tiek sasniegti šādi mērķi:
a)
darbību lietderīgums, efektivitāte un saimnieciskums;
b)
pārskatu ticamība;
c)
aktīvu un informācijas aizsardzība;
d)
krāpšanas un pārkāpumu novēršana, atklāšana, labošana un turpmāki pasākumi;
e)
tādu risku pienācīga pārvaldība, kuri saistīti ar pamatā esošo darījumu likumību un pareizību, ņemot vērā programmu daudzgadu iezīmes, kā arī attiecīgo maksājumu veidu.
3. Lietderīgas iekšējās kontroles pamatā ir starptautiskā paraugprakse, un tā jo īpaši ietver turpmāk minēto:
a)
uzdevumu nošķiršanu;
b)
atbilstīgu riska pārvaldības un kontroles stratēģiju, tostarp kontroli saņēmēju līmenī;
c)
interešu konfliktu novēršanu;
d)
pietiekamu revīzijas izsekojamību un datu integritāti datu sistēmās;
e)
darbības pārraudzības un konstatēto iekšējās kontroles nepilnību un izņēmumu kontroles procedūras;
f)
iekšējās kontroles sistēmas pareizas darbības regulāru izvērtēšanu.
4. Efektīvas iekšējās kontroles pamatā ir šādi elementi:
a)
atbilstīgas riska pārvaldības un kontroles stratēģijas īstenošana, ko attiecīgie kontroles ķēdē iesaistītie dalībnieki savstarpēji saskaņo;
b)
veiktās kontroles rezultātu pieejamība visiem attiecīgajiem kontroles ķēdē iesaistītajiem dalībniekiem;
c)
attiecīgā gadījumā paļaušanās uz īstenošanas partneru pārvaldības deklarācijām un neatkarīgu revidentu atzinumiem, ar noteikumu, ka veiktā darba kvalitāte ir pietiekama un pieņemama un ka tas ir veikts saskaņā ar pieņemtajiem standartiem;
d)
korekcijas pasākumu, tostarp, ja vajadzīgs, preventīvu sankciju savlaicīga piemērošana;
e)
politikas nostādņu noteikšana, pamatojoties uz skaidriem un nepārprotamiem tiesību aktiem;
f)
vairākkārtējas kontroles izslēgšana;
g)
kontroles izmaksu un ieguvumu attiecības uzlabošana.
5. Ja īstenošanas gaitā kļūdu līmenis pastāvīgi ir augsts, Komisija identificē kontroles sistēmu trūkumus un analizē iespējamo korekcijas pasākumu izmaksas un ieguvumus, kā arī veic vai ierosina atbilstīgu darbību, piemēram, piemērojamo noteikumu vienkāršošanu, kontroles sistēmu uzlabošanu un programmu vai nodrošināšanas sistēmu pārstrādāšanu.
33. pants
Izmaksu ziņā lietderīgas kontroles sistēmas
Iesniedzot pārskatītus vai jaunus izdevumu priekšlikumus, Komisija aplēš kontroles sistēmu izmaksas un ieguvumus, kā arī 31. panta 3. punktā minēto kļūdas riska līmeni.
8. NODAĻA
Pārredzamības princips
34. pants
Pārskatu, budžetu un ziņojumu publicēšana
1. Budžetu izveido un izpilda un pārskatus veido saskaņā ar pārredzamības principu.
2. Eiropas Parlamenta priekšsēdētāja pienākums ir nodrošināt to, ka budžetu un jebkurus budžeta grozījumus, kas pieņemti galīgajā variantā, publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Budžetus publicē trīs mēnešos no dienas, kad paziņots par to pieņemšanu galīgajā variantā.
Konsolidētos gada pārskatus un katras iestādes sagatavoto ziņojumu par budžeta un finanšu pārvaldību publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par budžeta provizorisku publicēšanu.
35. pants
Informācijas par saņēmējiem un citas informācijas publicēšana
1. Informāciju par aizņēmumu un aizdevumu operācijām, par kurām Savienība ir slēgusi līgumus attiecībā uz trešām personām, iekļauj budžeta pielikumā.
2. Komisija atbilstīgi un savlaicīgi dara pieejamu informāciju par saņēmējiem, kā arī par tā pasākuma veidu un mērķi, ko finansē no budžeta, ja budžetu tieši izpilda saskaņā ar 58. panta 1.punkta a) apakšpunktu, un tādu informāciju par saņēmējiem, ko sniedz vienības, personas un dalībvalstis, kurām budžeta izpildes uzdevumi deleģēti saskaņā ar citiem izpildes paņēmieniem.
Šā panta 1. punktā izklāstītais pienākums attiecas arī uz pārējām iestādēm attiecībā uz to saņēmējiem.
3. Šo informāciju dara pieejamu, pienācīgi ievērojot prasības attiecībā uz konfidencialitāti un drošību, jo īpaši attiecībā uz personas datu aizsardzību.
Fizisku personu gadījumā tiek publicēts tikai saņēmēja vārds, atrašanās vieta, piešķirtā summa un tās piešķiršanas nolūks. Minēto informāciju atklāj, pamatojoties uz atbilstīgiem kritērijiem, piemēram, summas piešķiršanas regularitāti, piešķīruma veidu vai apmēru. Nosakot informācijas atklāšanas kritērijus un publicējamās informācijas detalizācijas pakāpi, ņem vērā konkrētajai nozarei un katram izpildes paņēmienam raksturīgās iezīmes.
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par to, kā publicējama informācija par saņēmējiem. Attiecīgā gadījumā detalizācijas pakāpi un kritērijus nosaka attiecīgajos nozares noteikumos.
III SADAĻA
BUDŽETA IZVEIDE UN UZBŪVE
1. NODAĻA
Budžeta izveide
36. pants
Ieņēmumu un izdevumu tāmes
1. Katra iestāde, kas nav Komisija, sastāda savu ieņēmumu un izdevumu tāmi un katru gadu līdz 1. jūlijam nosūta to Komisijai un vienlaicīgi Eiropas Parlamentam un Padomei informācijai.
2. Augstais pārstāvis apspriežas ar Komisijas locekļiem, kas atbildīgi par attīstības politiku, kaimiņattiecību politiku un starptautisko sadarbību, humāno palīdzību un reaģēšanu krīzes situācijās, par viņu attiecīgajām atbildības jomām.
3. Komisija sagatavo pati savas tāmes, kuras tā tūlīt pēc pieņemšanas arī nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei.
Sagatavojot savas tāmes, Komisija izmanto 37. pantā minēto informāciju.
37. pants
208. pantā minēto struktūru budžeta tāme
Katra struktūra, kas minēta 208. pantā, saskaņā ar tās izveides dokumentu katru gadu līdz 31. martam nosūta Komisijai, Eiropas Parlamentam un Padomei savu ieņēmumu un izdevumu tāmi, tostarp savu štatu sarakstu, un savu darba programmas projektu.
38. pants
Budžeta projekts
1. Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei priekšlikumu, kurā iekļauts budžeta projekts, līdz 1. septembrim pirms budžeta izpildes gada sākuma. Tā minēto priekšlikumu nosūta arī valstu parlamentiem informācijai.
Budžeta projektā iekļauj Savienības ieņēmumu un izdevumu vispārējā pārskata kopsavilkumu un konsolidē tāmes, kas minētas 36. pantā. Tajā var ietvert arī tāmes, kas atšķiras no tām, ko sagatavojušas iestādes.
Budžeta projekta uzbūve un izklāsts atbilst 44. līdz 49. panta prasībām.
Pirms katras budžeta projekta iedaļas ir ievads, ko sagatavo attiecīgā iestāde.
Komisija sagatavo budžeta projekta vispārējo ievadu. Vispārējā ievadā iekļauj finanšu tabulas ar galvenajiem datiem atbilstoši sadaļām un pamatojumus apropriāciju izmaiņām no viena finanšu gada līdz nākamajam atbilstīgi daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām.
2. Lai nodrošinātu precīzākas un uzticamākas prognozes saistībā ar spēkā esošo tiesību aktu un paredzēto tiesību aktu priekšlikumu ietekmi uz budžetu, Komisija pievieno budžeta projektam turpmāko gadu finanšu plānojumu.
Pēc budžeta pieņemšanas finanšu plānojumu atjaunina, lai iekļautu tajā budžeta procedūras rezultātus un jebkādus citus attiecīgos lēmumus.
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par finanšu plānojumu.
3. Budžeta projektam Komisija pievieno:
a)
attiecīgā gadījumā - iemeslus, kāpēc budžeta projekts ietver tāmes, kas atšķiras no citu iestāžu sagatavotajām tāmēm;
b)
jebkādu darba dokumentu, ko tā uzskata par noderīgu saistībā ar iestāžu štatu sarakstiem un iemaksām, ko Komisija piešķir 208. pantā minētajām struktūrām un Eiropas skolām. Ikvienā šādā darba dokumentā, kurā iekļauts pēdējais apstiprinātais štatu saraksts, norāda:
i)
visus Savienības, tostarp tās juridiski patstāvīgo vienību, nodarbinātos darbiniekus, klasificējot viņus pēc līguma veida,
ii)
pārskatu par politikas nostādnēm amata vietu, ārštata personāla un dzimumu līdzsvara jomā,
iii)
budžeta projekta iesniegšanas gada sākumā faktiski aizpildīto amata vietu skaitu, norādot to sadalījumu pa pakāpēm un administratīvajām vienībām,
iv)
amata vietu sadalījumu pa politikas jomām,
v)
par katru ārštata darbinieku kategoriju - sākotnēji aplēstais pilnslodzes ekvivalentu skaits, pamatojoties uz apstiprinātajām apropriācijām, kā arī personu faktiski aizņemto amata vietu skaits tā gada sākumā, kurā iesniedz budžeta projektu, norādot personu sadalījumu pa funkciju grupām un attiecīgā gadījumā - pa pakāpēm;
c)
darba dokumentu par plānoto finanšu gada apropriāciju izmantošanu un par nesamaksāto saistību īstenošanu attiecībā uz 208. pantā minētajām struktūrām un Eiropas skolām, un uz izmēģinājuma projektiem un sagatavošanas darbībām;
d)
attiecībā uz finansējumu starptautiskām organizācijām - darba dokumentu, kurā ir:
i)
visu iemaksu kopsavilkums sadalījumā pa Savienības programmām vai fondiem un pa starptautiskajām organizācijām,
ii)
pamatojums par to, kāpēc Savienībai ir izdevīgāk finansēt minētās starptautiskās organizācijas, nekā rīkoties tieši;
e)
darbības pārskatus vai jebkādus citus attiecīgus dokumentus ar šādu saturu:
i)
informāciju par dažādu darbību tādu visu iepriekš noteikto mērķu sasniegšanu, kuri ir konkrēti, izmērāmi, sasniedzami, atbilstīgi un ar konkrētiem termiņiem, kā arī par jauniem mērķiem, kas izmērāmi atbilstīgi rādītājiem,
ii)
pilnīgu pamatojumu, tostarp izmaksu un ieguvumu analīzi, attiecībā uz ierosinātajām apropriāciju apjoma izmaiņām,
iii)
skaidru pamatojumu intervencei Savienības līmenī saskaņā ar, inter alia , subsidiaritātes principu,
iv)
informāciju par iepriekšējā gada darbības īstenošanas līmeni un kārtējam gadam noteikto īstenošanas līmeni,
v)
novērtējuma rezultātu kopsavilkumu, ja tas ir būtisks saistībā ar izmaiņām budžetā;
vi)
informāciju par godalgām, kuru vienas vienības vērtība ir EUR 1 000 000 vai lielāka;
f)
kopsavilkuma pārskatu par to maksājumu grafiku, kuri veicami turpmākajos finanšu gados, lai pildītu iepriekšējo finanšu gadu budžeta saistības.
4. Ja Komisija uztic budžeta izpildi publiskā un privātā sektora partnerībām (PPP), tā budžeta projektam pievieno darba dokumentu, kurā norāda:
a)
gada pārskatu par iepriekšējā finanšu gadā pastāvošo PPP darbības rezultātiem, tostarp informāciju par juridisko formu un par to vienību akcionāriem, kas pilnvaroti saskaņā ar 58. panta 1. punkta c) apakšpunkta vii) punktu;
b)
finanšu gadam, kura budžeta projekts tiek iesniegts, izvirzītos mērķus, norādot jebkuras īpašās budžeta vajadzības šā mērķa sasniegšanai;
c)
iepriekšējā finanšu gada administratīvās izmaksas un budžeta izpildi kopumā un klasificējot pēc 209. pantā minētajām struktūrām un pēc PPP;
d)
finanšu iemaksu apmēru no budžeta, pārējo partneru veikto finanšu iemaksu apmēru un natūrā veikto ieguldījumu vērtību par katru PPP;
Tomēr, ja PPP tiek izmantoti finanšu instrumenti, informāciju par minētajiem instrumentiem ietver 5. punktā minētajā darba dokumentā.
5. Ja Komisija izmanto finanšu instrumentus, tā budžeta projektam pievieno darba dokumentu, kurā norāda:
a)
kopējo budžeta saistību un maksājumu apjomu katram finanšu instrumentam no budžeta;
b)
140. panta 6. punktā paredzētos ieņēmumus un atmaksājumus, kā arī uzkrātos izdevumus papildu līdzekļiem finanšu gadam;
c)
riskam un saistībām paredzēto piešķīrumu kopējo apjomu, kā arī jebkuru informāciju par finanšu risku, kam pakļauta Savienība;
d)
pašu kapitāla līdzekļu vai riska dalīšanas instrumentu līdzekļu vērtības samazināšanos un pieprasītās garantijas, kas paredzētas garantiju instrumentiem, gan par iepriekšējo gadu, gan apkopotus attiecīgos rādītājus;
e)
vidējo ilgumu no budžeta saistību posma līdz finanšu instrumentu un juridisko saistību posmam attiecībā uz konkrētiem projektiem kapitāla vai parāda veidā, ja to ilgums pārsniedz trīs gadus. Komisija 140. panta 8. punktā paredzētajā ziņojumā paskaidro iemeslus un vajadzības gadījumā sniedz rīcības plānu laikposma samazināšanai saistībā ar gada budžeta izpildes apstiprināšanas procedūru;
f)
administratīvos izdevumus, kuru pamatā ir jebkādas pārvaldības izmaksas un citas finansiālās un darbības izmaksas, kas izmaksātas par finanšu instrumentu pārvaldību gadījumos, ja minētā pārvaldība uzticēta trešām personām, gan kopā, gan pēc pārvaldnieka un pārvaldāmā finanšu instrumenta;
6. Budžeta projektam Komisija pievieno arī jebkādu papildu darba dokumentu, ko tā uzskata par noderīgu savu budžeta pieprasījumu pamatojumam.
7. Saskaņā ar 8. panta 5. punktu Lēmumā 2010/427/ES (2010. gada 26. jūlijs), ar ko nosaka Eiropas Ārējās darbības dienesta organizatorisko struktūru un darbību (14), un nolūkā nodrošināt budžeta pārredzamību Savienības ārējās darbības jomā Komisija kopā ar budžeta projektu iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei darba dokumentu, kurā vispusīgi atspoguļo:
a)
visus administratīvos un darbības izdevumus, kas ir saistīti ar Savienības ārējo darbību, tostarp ar kopējās ārpolitikas un drošības politikas (KĀDP) un kopējās drošības un aizsardzības politikas uzdevumiem, un ko finansē no budžeta,
b)
EĀDD kopējos administratīvos izdevumus iepriekšējā gadā, iedalot atsevišķi izdevumus katrai Savienības delegācijai un izdevumus EĀDD centrālajai administrācijai, kopā ar darbības izdevumiem, iedalot pēc katras ģeogrāfiskās teritorijas (reģioni, valstis), tematiskās jomas, Savienības delegācijas un misijas.
8. Šā panta 7. punktā minētajā dokumentā iekļauj arī:
a)
amata vietu skaitu katrā pakāpē un kategorijā, kā arī pastāvīgo un pagaidu amata vietu skaitu, tostarp līgumdarbiniekus un vietējos darbiniekus, kuru amati saskaņā ar apropriācijām atļauti katrā Savienības delegācijā, kā arī EĀDD centrālajā administrācijā,
b)
jebkādu katras pakāpes un kategorijas amata vietu skaita pieaugumu vai samazinājumu EĀDD centrālajā administrācijā un visās Savienības delegācijās salīdzinājumā ar iepriekšējo finanšu gadu,
c)
pašreizējā finanšu gadā apstiprināto amata vietu skaitu, iepriekšējā gadā apstiprināto amata vietu skaitu, kā arī to amata vietu skaitu, kurās nodarbina dalībvalstu norīkotus diplomātus, un Padomes un Komisijas darbiniekus;
d)
sniedz visu to darbinieku sīku uzskaitījumu, kuri budžeta projekta iesniegšanas brīdī ir nodarbināti Savienības delegācijās, kopā ar sadalījumu pa ģeogrāfiskajiem reģioniem, dzimumiem, valstīm un misijām, atsevišķi norādot štata darbiniekus, līgumdarbiniekus, vietējos darbiniekus, valstu norīkotos ekspertus, kā arī norāda apropriācijas, kas budžeta projektā paredzētas citiem šādiem darbiniekiem, veicot atbilstīgas aplēses to darbinieku pilnslodzes ekvivalenta izteiksmē, kurus var nodarbināt, nepārsniedzot paredzētās apropriācijas.
39. pants
Budžeta projekta grozījumu vēstule
Pamatojoties uz jebkādu jaunu informāciju, kas nav bijusi pieejama laikā, kad tika izstrādāts budžeta projekts, Komisija var pēc savas iniciatīvas vai, ja to pieprasa kāda no pārējām iestādēm - katra attiecībā uz savu budžeta iedaļu -, vienlaikus iesniegt Eiropas Parlamentam un Padomei budžeta projekta grozījumu vēstules, pirms tiek sasaukta Samierināšanas komiteja, kas minēta LESD 314. pantā. Vēstules var ietvert arī grozījumu vēstuli, kurā jo īpaši ir atjauninātas izdevumu tāmes lauksaimniecībai.
40. pants
Dalībvalstu pienākumi, kas izriet no budžeta pieņemšanas
1. Eiropas Parlamenta priekšsēdētājs paziņo, ka budžets pieņemts galīgajā variantā saskaņā ar procedūru, kas noteikta LESD 314. panta 9. punktā un Euratom līguma 106.a pantā.
2. Tiklīdz ir paziņots, ka budžets pieņemts galīgajā variantā, visām dalībvalstīm no 1. janvāra nākamajā finanšu gadā vai no dienas, kad paziņots par budžeta pieņemšanu galīgajā variantā, ja tas notiek pēc 1. janvāra, ir jāizdara maksājumi, kas pienākas Savienībai, kā noteikts Regulā (EK, Euratom) Nr. 1150/2000.
41. pants
Budžeta grozījumu projekti
1. Komisija var iesniegt budžeta grozījumu projektus, kuri galvenokārt ir saistīti ar ieņēmumiem, šādos gadījumos:
-
lai iekļautu budžetā iepriekšējā finanšu gada atlikumu saskaņā ar 18. pantā paredzēto procedūru,
-
lai pārskatītu pašu resursu prognozes, pamatojoties uz atjauninātām ekonomikas prognozēm, un
-
lai atjauninātu pārskatītās pašu resursu un citu ieņēmumu prognozes, kā arī lai pārskatītu maksājumu apropriāciju pieejamību un nepieciešamību.
Ja ir nenovēršami ārkārtas neparedzēti apstākļi, jo īpaši saistībā ar Eiropas Savienības Solidaritātes fonda izmantošanu, Komisija var iesniegt budžeta grozījumu projektus, kas galvenokārt ir saistīti ar izdevumiem.
2. Citu iestāžu, izņemot Komisijas, pieprasījumus izdarīt budžeta grozījumus tādos pašos apstākļos, kas minēti 1. punktā, nosūta Komisijai.
Pirms budžeta grozījumu projekta iesniegšanas Komisija un pārējās iestādes izskata attiecīgo apropriāciju pārdales iespējas, īpaši pievēršoties jebkādu paredzēto apropriāciju nepilnīgai izlietošanai.
Budžeta grozījumiem piemēro 40. pantu. Budžeta grozījumu pamatojumā atsaucas uz budžetu, kura tāmē ar tiem izdara grozījumus.
3. Komisija līdz katra finanšu gada 1. septembrim vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz budžeta grozījumu projektus, izņemot pienācīgi pamatotus ārkārtas gadījumus vai Solidaritātes fonda izmantošanas gadījumus, kad budžeta grozījumu projektu drīkst iesniegt visu gadu jebkurā laikā. Tā var pievienot atzinumu pārējo iestāžu pieprasītajiem budžeta grozījumiem.
4. Eiropas Parlaments un Padome apspriež budžeta grozījumu projektus, pienācīgi ņemot vērā to steidzamību.
5. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par budžeta grozījumu projektiem.
42. pants
Tāmju un budžeta projektu agrāka iesniegšana
Komisija, Eiropas Parlaments un Padome var vienoties par agrākiem datumiem tāmju iesniegšanai un budžeta projekta pieņemšanai un iesniegšanai. Šādas vienošanās rezultātā tomēr nedrīkst tikt saīsināti vai pagarināti laikposmi, par kuriem pieņemts noteikums minēto dokumentu izskatīšanai saskaņā ar LESD 314. pantu un Euratom līguma 106.a pantu.
2. NODAĻA
Budžeta uzbūve un izklāsts
43. pants
Budžeta uzbūve
Budžetu veido:
a)
ieņēmumu un izdevumu vispārīgs pārskats;
b)
atsevišķas iedaļas katrai iestādei, izņemot Eiropadomi un Padomi, kurām ir viena un tā pati iedaļa, kas sīkāk iedalītas ieņēmumu un izdevumu pārskatos.
44. pants
Budžeta nomenklatūra
1. Eiropas Parlaments un Padome klasificē Komisijas ieņēmumus un pārējo iestāžu ieņēmumus un izdevumus sadaļās, nodaļās, pantos un posteņos pēc to veida vai pēc izlietojuma, kam tie piešķirti.
2. Komisijas iedaļā izdevumu pārskatu veido, pamatojoties uz nomenklatūru, ko pieņēmis Eiropas Parlaments un Padome, un izdevumus klasificē pēc mērķa.
Katra sadaļa atbilst politikas jomai, un katra nodaļa parasti atbilst darbībai.
Katra sadaļa var ietvert darbības apropriācijas un administratīvās apropriācijas.
Administratīvās apropriācijas vienai sadaļai iekļauj vienā nodaļā.
3. Atkarībā no mērķa administratīvās apropriācijas atsevišķām sadaļām klasificē šādi:
a)
izdevumi par personālu, kas apstiprināts štatu sarakstā: šeit iekļauj apropriāciju summu un štatu sarakstā iekļauto amata vietu skaitu, kas atbilst minētajiem izdevumiem;
b)
izdevumi par ārštata darbiniekiem un citi izdevumi, kas minēti 26. panta 1. punkta pirmās daļas b) apakšpunktā un ko finansē no daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas "Administrācija";
c)
izdevumi par ēkām un citi saistīti izdevumi, tostarp par uzkopšanu un uzturēšanu, nomu un īri, telekomunikācijām, ūdeni, gāzi un elektrību;
d)
ārštata darbinieki un tehniskā palīdzība, kas ir tieši saistīta ar programmu īstenošanu.
Jebkurus Komisijas administratīvos izdevumus, kas ir kopīgi vairākām sadaļām, norāda atsevišķā kopsavilkuma pārskatā, tos klasificējot pēc veida.
4. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par budžeta klasifikāciju.
45. pants
Negatīvu ieņēmumu aizliegums
1. Budžetā neiekļauj negatīvus ieņēmumus.
2. Pašu resursi, kas iemaksāti saskaņā ar Padomes Lēmumu 2007/436/EK, Euratom (2007. gada 7. jūnijs) par Eiropas Kopienu pašu resursu sistēmu (15), ir tīrās summas, un tās šādā veidā uzrāda budžeta ieņēmumu kopsavilkuma pārskatā.
46. pants
Uzkrājumi
1. Katrā budžeta iedaļā var iekļaut sadaļu "uzkrājumi". Minētajā sadaļā iekļauj apropriācijas, ja:
a)
budžetu veidojot, nav pamatakta par attiecīgo darbību; vai
b)
ir nopietns pamats apšaubīt attiecīgajās pozīcijās iegrāmatoto apropriāciju atbilstību vai iespējas tās izpildīt saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principa nosacījumiem.
Minētajā sadaļā paredzētās apropriācijas var izmantot vienīgi pēc tam, kad tās ir pārvietotas saskaņā ar šīs regulas 26. panta 1. punkta pirmās daļas c) apakšpunktā paredzēto procedūru, ja uz pamatakta pieņemšanu attiecas LESD 294. pantā noteiktā procedūra, un saskaņā ar šīs regulas 27. pantā paredzēto procedūru visos pārējos gadījumos.
2. Ja ir ievērojamas izpildes grūtības, Komisija finanšu gada laikā var ierosināt pārvietot apropriācijas uz "uzkrājumu" sadaļu. Eiropas Parlaments un Padome pieņem lēmumu par šādiem pārvietojumiem saskaņā ar 27. pantu.
47. pants
Negatīvā rezerve
Komisijas iedaļā budžetā var būt "negatīva rezerve", kuras lielākais apmērs ir EUR 200 000 000. Šajā rezervē, ko iekļauj atsevišķā sadaļā, ietver tikai maksājumu apropriācijas.
Šo negatīvo rezervi izlieto līdz finanšu gada beigām, veicot pārvietojumu saskaņā ar 26. un 27. pantā noteikto procedūru.
48. pants
Rezerve palīdzībai ārkārtas gadījumos
1. Komisijas iedaļa budžetā ietver rezervi ārkārtas palīdzībai trešām valstīm.
2. Šā panta 1. punktā minēto rezervi izlieto līdz finanšu gada beigām, veicot pārvietojumu saskaņā ar 27. un 29. pantā noteikto procedūru.
49. pants
Budžeta izklāsts
1. Budžetā uzrāda:
a)
ieņēmumu un izdevumu vispārīgajā pārskatā:
i)
Savienības paredzamos ieņēmumus attiecīgajā finanšu gadā ("n gads");
ii)
paredzētos ieņēmumus iepriekšējā finanšu gadā un ieņēmumus n - 2 gadā;
iii)
saistību un maksājumu apropriācijas n gadam;
iv)
saistību un maksājumu apropriācijas iepriekšējam finanšu gadam;
v)
paredzētos izdevumus un samaksātos izdevumus n - 2 gadā, šo otro rādītāju izsakot arī kā procentuālu daļu no budžeta n gadam;
vi)
attiecīgas piezīmes par katru apakšnodalījumu, kā izklāstīts 44. panta 1. punktā;
b)
katrā iedaļā ieņēmumi un izdevumi, ievēro tādu pašu uzbūvi, kā norādīts a) apakšpunktā;
c)
par personālu:
i)
katrai iedaļai - štatu sarakstu, kurā noteikts amata vietu skaits katrai pakāpei katrā kategorijā un katrā dienestā, kā arī pastāvīgo un pagaidu amata vietu skaits, kas ir atļauts apropriāciju robežās;
ii)
to štatu sarakstu, kam maksā no pētniecības un tehnoloģijas attīstības apropriācijām par tiešām darbībām, un to štatu sarakstu, kam no tām pašām apropriācijām maksā par netiešām darbībām; štatu sarakstus klasificē pēc kategorijām un pakāpēm, kā arī iedala pēc pastāvīgajām un pagaidu amata vietām, kas ir atļautas apropriāciju robežās;
iii)
zinātnisko un tehnisko darbinieku klasifikācijas pamatā var būt pakāpju grupas saskaņā ar katrā budžetā iekļautajiem nosacījumiem; štatu sarakstā sīki jānorāda to augsti kvalificēto zinātnisko vai tehnisko darbinieku skaits, kuriem piešķirtas īpašas priekšrocības saskaņā ar īpašiem noteikumiem Civildienesta noteikumos;
iv)
štatu sarakstu, kurā norādīts amata vietu skaits pēc pakāpēm un kategorijām katrai 208. pantā minētajai struktūrai, kas saņem dotācijas no budžeta. Štatu sarakstos līdztekus attiecīgajā finanšu gadā atļauto amata vietu skaitam norāda iepriekšējā gadā atļauto amata vietu skaitu;
d)
par aizņēmuma un aizdevuma operācijām:
i)
vispārējā ieņēmumu pārskatā - budžeta pozīcijas, kas atbilst attiecīgām operācijām un ir paredzētas, lai reģistrētu atmaksājumus no saņēmējiem, kuri sākotnēji nav pildījuši saistības un kuru dēļ piemērotas izpildes garantijas. Šīm pozīcijām pieliek atgādinājumu "pro memoria" un pievieno attiecīgas piezīmes;
ii)
Komisijas iedaļā:
-
budžeta pozīcijas, kurām ir Savienības izpildes garantijas attiecībā uz minētajām darbībām. Pie šīm pozīcijām atgādinājums "pro memoria" atrodas tik ilgi, kamēr nav radušies faktiski maksājumi, kas jāsedz ar galīgiem resursiem,
-
piezīmes ar norādi uz pamataktu un paredzēto darbību apjomu, ilgumu un Savienības dotajām finanšu garantijām attiecībā uz šīm darbībām;
iii)
kā norādi Komisijas iedaļai pievienotā dokumentā:
-
notiekošās kapitāla operācijas un parādu pārvaldīšanu,
-
kapitāla operācijas un parādu pārvaldīšanu par n gadu;
e)
par Pirmās daļas VIII sadaļā minētajiem finanšu instrumentiem:
i)
atsauci uz pamataktu;
ii)
budžeta pozīcijas, kas atbilst attiecīgām operācijām;
iii)
vispārēju finanšu instrumentu aprakstu, tostarp norādot to ilgumu un ietekmi uz budžetu;
iv)
paredzētās operācijas, tostarp mērķa apjomus, kas balstīti uz esošo finanšu instrumentu sviras rādītāju;
f)
par finansējumu saskaņā ar 58. panta 1. punkta c) apakšpunkta vii) punktu pilnvarotajām vienībām:
i)
atsauci uz attiecīgās programmas pamataktu;
ii)
attiecīgās budžeta pozīcijas;
iii)
vispārēju uzticēto pienākumu aprakstu, tostarp norādot to ilgumu un ietekmi uz budžetu;
g)
KĀDP izdevumu kopsummu, kas iekļauta nodaļā "KĀDP" ar īpašiem pantiem. Minētie panti attiecas uz KĀDP izdevumiem un ietver īpašas pozīcijas, kurās norāda vismaz atsevišķas nozīmīgākās misijas.
2. Papildus 1. punktā minētajiem dokumentiem Eiropas Parlaments un Padome var pievienot budžetam jebkādus citus atbilstošus dokumentus.
3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz budžeta izklāstu, tostarp to, kā nosakāmi faktiskie izdevumi pēdējā finanšu gadā, attiecībā uz kuru konti ir slēgti, par budžeta piezīmēm un par štatu sarakstiem.
50. pants
Noteikumi par personāla štatu sarakstiem
1. Šīs regulas 49. panta 1. punkta c) apakšpunktā aprakstītie štatu saraksti ir galīgais limits katrai iestādei vai struktūrai; nevienu nevar iecelt amatā, pārsniedzot šo limitu.
Tomēr ikviena iestāde vai struktūra var mainīt savu štatu sarakstu līdz 10 % apmērā no atļautajām amata vietām, izņemot attiecībā uz AD 16, AD 15 un AD 14 pakāpi, ievērojot šādus nosacījumus:
a)
netiek skarts personāla apropriāciju apjoms, kas atbilst visam finanšu gadam;
b)
netiek pārsniegts kopējā amata vietu skaita limits, kas atļauts katram štatu sarakstam; un
c)
iestāde vai struktūra līdz ar citām Savienības iestādēm un struktūrām ir piedalījusies salīdzinošajā novērtēšanā, kura tika uzsākta ar Komisijas veikto personālresursu pārbaudi.
Trīs nedēļas pirms otrajā daļā minēto izmaiņu izdarīšanas iestāde paziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par savu nodomu tās veikt. Ja Eiropas Parlaments un Padome šajā laikā min pienācīgi pamatotus iemeslus, iestāde atturas no izmaiņu veikšanas un tiek piemērota 41. pantā minētā procedūra.
2. Atkāpjoties no 1. punkta pirmās daļas, sekas, ko izraisa nepilnas slodzes darbinieku nodarbināšana, ko atļāvusi iestāde, kas kompetenta iecelt amatā saskaņā ar Civildienesta noteikumiem, var kompensēt, ieceļot amatā citus darbiniekus.
3. NODAĻA
Budžeta disciplīna
51. pants
Atbilstība daudzgadu finanšu shēmai
Budžets atbilst daudzgadu finanšu shēmai.
52. pants
Savienības aktu atbilstība budžetam
Ja Savienības akta īstenošana pārsniedz budžetā pieejamās apropriācijas, šādu aktu var īstenot finanšu izteiksmē tikai pēc tam, kad ir izdarīti attiecīgi grozījumi budžetā.
IV SADAĻA
BUDŽETA IZPILDE
1. NODAĻA
Vispārīgi noteikumi
53. pants
Budžeta izpilde saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu
1. Komisija izpilda budžeta ieņēmumus un izdevumus saskaņā ar šo regulu, uz savu atbildību un piešķirto apropriāciju robežās.
2. Dalībvalstis sadarbojas ar Komisiju, lai nodrošinātu, ka apropriācijas izlieto saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu.
3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par budžeta izpildi saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu un par informāciju par personas datu nosūtīšanu revīzijas vajadzībām.
54. pants
Pamatakts un izņēmumi
1. Pirms var izmantot budžetā iekļautās apropriācijas jebkurai Savienības darbībai, ir jābūt pieņemtam pamataktam.
2. Atkāpjoties no 1. punkta, turpmāk norādītās apropriācijas tomēr var īstenot bez pamatakta, ja darbības, kuru finansēšanai tās paredzētas, ir Savienības kompetences jomā:
a)
apropriācijas eksperimentāliem izmēģinājuma projektiem, kas paredzēti, lai pārbaudītu kādas darbības īstenošanas iespējas un lietderību. Atbilstīgas saistību apropriācijas var iekļaut budžetā ne vairāk kā diviem finanšu gadiem pēc kārtas.
Apropriāciju kopsumma izmēģinājuma projektiem nepārsniedz EUR 40 000 000 vienā finanšu gadā;
b)
apropriācijas sagatavošanas darbībām LESD un Euratom līguma piemērošanas jomās, kuras paredzētas, lai sagatavotu priekšlikumus ar nolūku pieņemt turpmākas darbības. Sagatavošanas darbības veic, ievērojot saskaņotu pieeju, un tās var būt dažāda veida. Atbilstīgas saistību apropriācijas var iekļaut budžetā ne vairāk kā trim finanšu gadiem pēc kārtas. Abilstīga pamatakta pieņemšanas procedūru pabeidz līdz trešā finanšu gada beigām. Minētās procedūras laikā saistību apropriācijas atbilst sagatavošanas darbības īpašajām iezīmēm attiecībā uz paredzētajām darbībām, sasniedzamajiem mērķiem un saņēmējiem. Tāpat izmantotie līdzekļi apjoma ziņā nav vienādi ar līdzekļiem, kas paredzēti pašas galīgās darbības finansēšanai.
Apropriāciju kopsumma šajā punktā minētajām jaunajām sagatavošanas darbībām nedrīkst pārsniegt EUR 50 000 000 jebkurā finanšu gadā, un sagatavošanas darbībām faktiski atvēlēto apropriāciju kopsumma nepārsniedz pārsniegt EUR 100 000 000;
c)
apropriācijas sagatavošanas pasākumiem LES V sadaļas piemērošanas jomā. Šie pasākumi ir īslaicīgi un ir izstrādāti, lai paredzētu nosacījumus Savienības darbībai, īstenojot KĀDP mērķus un pieņemot vajadzīgos tiesību aktus.
Savienības krīzes pārvarēšanas operāciju nolūkā sagatavošanas pasākumi ir paredzēti, inter alia, lai izvērtētu darbības vajadzības, nodrošinātu līdzekļu ātru sākotnējo piešķiršanu vai uz vietas radītu apstākļus darbības sākšanai.
Sagatavošanas pasākumiem piekrišanu dod Padome pēc augstā pārstāvja priekšlikuma.
Lai nodrošinātu sagatavošanas pasākumu ātru īstenošanu, Augstais pārstāvis pēc iespējas drīz informē Eiropas Parlamentu un Komisiju par Padomes ieceri uzsākt sagatavošanas pasākumu un jo īpaši par šim nolūkam aplēstajiem līdzekļiem. Komisija veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu līdzekļu ātru izmaksu.
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par sagatavošanas darbību finansēšanu KĀDP jomā;
d)
apropriācijas vienreizējām darbībām vai pat darbībām ar nenoteiktu termiņu, kuras Komisija veic, pildot uzdevumus, kas izriet no tās prerogatīvām iestāžu līmenī atbilstīgi LESD un Euratom līgumam un kas nav b) apakšpunktā minētās likumdošanas iniciatīvas tiesības, un atbilstīgi minētajos līgumos noteiktajām īpašajām pilnvarām, kuru saraksts jāiekļauj deleģētajos aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu;
e)
apropriācijas katras iestādes darbībai atbilstīgi tās administratīvajai autonomijai.
Iesniedzot budžeta projektu, Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par pirmās daļas a) un b) apakšpunktā minētajām darbībām, un tajā ir arī rezultātu izvērtējums un turpmāk paredzētās darbības.
3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par pamataktu un par šā panta 2. punktā minētajiem izņēmumiem.
55. pants
Budžeta izpilde iestādēs, kas nav Komisija
Komisija piešķir pārējām iestādēm vajadzīgās pilnvaras, lai tās varētu izpildīt budžeta iedaļas, kuras uz tām attiecas.
Lai veicinātu Savienības delegāciju administratīvo apropriāciju izpildi, EĀDD un Komisija var vienoties par sīki izstrādātiem noteikumiem. Šādas vienošanās nesatur nekādas atkāpes no šīs regulas vai deleģētajiem aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu.
56. pants
Budžeta izpildes pilnvaru deleģēšana
1. Komisija un ikviena no pārējām iestādēm var savu struktūrvienību robežās deleģēt to budžeta izpildes pilnvaras saskaņā ar šajā regulā paredzētajiem nosacījumiem un saviem iekšējiem noteikumiem tādā apjomā, kādu tās paredz dokumentā, ar kuru šīs pilnvaras deleģē. Attiecīgi pilnvarotie rīkojas tikai tiem nepārprotami doto pilnvaru robežās.
2. Tomēr Komisija var Savienības delegāciju vadītājiem deleģēt savas budžeta izpildes pilnvaras attiecībā uz iedaļas "Komisija" darbības apropriācijām. Tā vienlaikus par to informē Augsto pārstāvi. Ja Savienības delegāciju vadītāji darbojas kā Komisijas kredītrīkotāji ar pastarpināti deleģētām pilnvarām, viņi piemēro Komisijas noteikumus par budžeta izpildi un uz viņiem attiecas tie paši pienākumi, saistības un atbildības prasības, kas attiecas uz jebkuru citu Komisijas kredītrīkotājiu ar pastarpināti deleģētām pilnvarām.
Komisija deleģējumu var atsaukt saskaņā ar saviem noteikumiem.
Šā panta pirmās daļas piemērošanas nolūkā Augstais pārstāvis veic vajadzīgos pasākumus, lai veicinātu sadarbību starp Savienības delegācijām un Komisijas dienestiem.
57. pants
Interešu konflikts
1. Finanšu dalībnieki un citas personas, kas iesaistītas budžeta izpildē un pārvaldībā, tostarp ar to saistītajās sagatavošanas darbībās, revīzijā vai kontrolē, neveic nekādas darbības, kas var radīt konfliktu starp viņu pašu un Savienības interesēm.
Ja šāds risks pastāv, attiecīgā persona atturas no šādas darbības veikšanas un nodod jautājumu deleģētajam kredītrīkotājam, kurš rakstiski apstiprina, vai pastāv interešu konflikts. Attiecīgā persona arī informē savu tiešo priekšnieku. Ja interešu konflikts tiek konstatēts, attiecīgā persona pārtrauc visas darbības konkrētajā jomā. Deleģētais kredītrīkotājs personīgi veic turpmākas atbilstīgas darbības.
2. Šā panta 1. punkta nozīmē interešu konflikts ir tad, ja šāda finanšu dalībnieka vai citas personas, kā minēts 1. punktā, pienākumu neatkarīgu un objektīvu pildīšanu negatīvi ietekmē iemesli, kas saistīti ar ģimeni, jūtu dzīvi, politisko piederību vai valstspiederību, mantiskajām vai kādām citām interesēm, kas attiecīgajai personai ir kopējas ar saņēmēju.
3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu, lai noteiktu to, kas var radīt interešu konfliktu, kā arī procedūru, kas jāievēro šādos gadījumos.
2. NODAĻA
Izpildes paņēmieni
58. pants
Budžeta izpildes paņēmieni
1. Komisija budžetu izpilda šādi:
a)
tieši ("tiešā pārvaldība") ar savu struktūrvienību, tostarp tās Savienības delegāciju darbinieku, kas strādā attiecīgās delegācijas vadītāja uzraudzībā, palīdzību, saskaņā ar 56. panta 2. punktu, vai ar 62. pantā minēto izpildaģentūru palīdzību;
b)
ar dalītu pārvaldību kopā ar dalībvalstīm ("dalītā pārvaldība"); vai
c)
netieši ("netiešā pārvaldība"), ja tas paredzēts pamataktā vai 54. panta 2. punkta pirmās daļās a) līdz d) apakšpunktā minētajos gadījumos, uzticot budžeta izpildes uzdevumus:
i)
trešām valstīm vai to ieceltām struktūrām;
ii)
starptautiskām organizācijām un to aģentūrām;
iii)
EIB vai Eiropas Investīciju fondam;
iv)
208. un 209. pantā minētajām struktūrām;
v)
publisko tiesību subjektiem
vi)
struktūrām, uz kurām attiecas privāttiesības un kuras veic sabiedrisko pakalpojumu sniedzēja misiju, ja vien tās sniedz pietiekamas finanšu garantijas;
vii)
struktūrām, uz kurām attiecas dalībvalsts privāttiesības, kurām uzticēta publiskā un privātā sektora partnerības īstenošana un kuras sniedz pietiekamas finanšu garantijas;
viii)
personām, kurām ir uzticēts veikt īpašas darbības KĀDP jomā saskaņā ar LES V sadaļu un kuras ir noteiktas attiecīgajā pamataktā.
2. Komisija saglabā atbildību par budžeta izpildi saskaņā ar LESD 317. pantu un informē Eiropas Parlamentu un Padomi par darbībām, ko veikušas saskaņā ar šā panta 1. punkta c) apakšpunktu pilnvarotās vienības un personas. Ja pamataktā ir noteikta pilnvarotā vienība vai persona, 31. pantā paredzētajā finanšu pārskatā iekļauj pilnīgu pamatojumu konkrētās vienības vai personas izvēlei.
3. Vienības un personas, kuras pilnvarotas saskaņā ar šā panta 1. punkta c) apakšpunktu, pilnībā sadarbojas, aizstāvot Savienības finanšu intereses. Deleģēšanas nolīgumos Revīzijas palātai un Eiropas Birojam krāpšanas apkarošanai (OLAF) paredz tiesības visaptveroši īstenot savas LESD noteiktās pilnvaras, veicot līdzekļu revīziju.
Komisija budžeta izpildes uzdevumus deleģē šā panta 1. punkta c) apakšpunktā minētajām vienībām un personām ar noteikumu, ka pastāv pārredzamas, nediskriminējošas, efektīvas un lietderīgas procedūras šo uzdevumu faktiskai īstenošanai.
4. Pēc Eiropas Parlamenta un Padomes pieprasījuma tiem dara pieejamus visus deleģēšanas nolīgumus.
5. Vienības un personas, kuras pilnvarotas šā panta 1. punkta c) apakšpunktā, saskaņā ar 35. panta 2. punktu nodrošina ikgadēju atbilstīgu informācijas par saņēmējiem ex post publiskošanu. Komisiju informē par šajā sakarā veiktajiem pasākumiem.
6. Vienībām un personām, kuras pilnvarotas 1. punkta c) apakšpunktā, nav deleģētā kredītrīkotāja statusa.
7. Komisija nevar piešķirt trešām personām izpildes pilnvaras, ja šādas pilnvaras lielā mērā ir saistītas ar tiesībām rīkoties pēc saviem ieskatiem saistībā ar politisku izvēli.
8. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par budžeta izpildes metodēm, tostarp par tiešu pārvaldību, par izpildaģentūrām deleģēto pilnvaru īstenošanu, un par īpašiem noteikumiem, īstenojot netiešu pārvaldību ar starptautiskām organizācijām, ar 208. un 209. pantā minētajām struktūrām, ar publisko tiesību subjektiem vai struktūrām, uz kurām attiecas privāttiesības un kuras veic sabiedrisko pakalpojumu sniedzēja misiju, ar struktūrām, uz kurām attiecas kādas dalībvalsts privāttiesības un kurām uzticēta publiskā un privātā sektora partnerības īstenošana, un ar personām, kurām ir uzticēts veikt īpašas darbības KĀDP jomā.
59. pants
Dalīta pārvaldība ar dalībvalstīm
1. Ja Komisija budžeta izpildi nodrošina, īstenojot dalītu pārvaldību, budžeta izpildes uzdevumus deleģē dalībvalstīm. Komisija un dalībvalstis, pārvaldot Savienības līdzekļus, ievēro pareizas finanšu pārvaldības, pārredzamības un nediskriminācijas principus un nodrošina Savienības darbības pamanāmību. Tādēļ Komisija un dalībvalstis izpilda katra savus kontroles un revīzijas pienākumus un uzņemas izrietošos pienākumus, kas noteikti šajā regulā. Papildu noteikumus nosaka nozaru noteikumos.
2. Pildot ar budžeta izpildi saistītus uzdevumus, dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, tostarp likumdošanas, regulatīvos un administratīvos pasākumus, lai aizsargātu Savienības finanšu intereses, proti:
a)
nodrošinot, ka no budžeta finansētās darbības tiek pareizi un efektīvi īstenotas saskaņā ar attiecīgajiem piemērojamajiem nozaru noteikumiem un šajā nolūkā saskaņā ar 3. punktu izraugoties struktūras, kas atbildīgas par Savienības līdzekļu pārvaldību un kontroli, un uzraugot tās;
b)
novēršot, atklājot un labojot pārkāpumus un krāpšanu.
Lai aizsargātu Savienības finanšu intereses, dalībvalstis, ievērojot proporcionalitātes principu un saskaņā ar šo pantu un attiecīgajiem nozares noteikumiem, veic ex ante un ex post kontroli, tostarp attiecīgā gadījumā pārbaudes uz vietas, veicot darījumu pārbaudes izlases kārtā un/vai balstoties uz risku. Tās arī veic nepareizi izmaksāto līdzekļu atgūšanu un vajadzības gadījumā šajā sakarā uzsāk tiesvedību.
Dalībvalstis piemēro saņēmējiem iedarbīgus, preventīvus un samērīgus sodus, ja to paredz nozaru noteikumi un konkrēti noteikumi valstu tiesību aktos.
Veicot riska izvērtējumu un ievērojot nozaru noteikumus, Komisija uzrauga dalībvalstīs ieviestās pārvaldības un kontroles sistēmas. Komisija savā revīzijas darbā ievēro proporcionalitātes principu un saskaņā ar nozaru noteikumiem ņem vērā novērtētā riska līmeni.
3. Saskaņā ar nozaru noteikumos paredzētajiem kritērijiem un procedūrām dalībvalstis atbilstīgā līmenī izraugās struktūras, kas ir atbildīgas par Savienības līdzekļu pārvaldību un kontroli. Minētās struktūras var arī veikt uzdevumus, kas nav saistīti ar Savienības līdzekļu pārvaldīšanu, un tās var uzticēt dažus savus uzdevumus citām struktūrām.
Pieņemot lēmumu par struktūru izraudzīšanos, dalībvalstis var balstīt savu lēmumu uz to, vai pārvaldības un kontroles sistēmas ir būtībā vienādas ar jau esošajām iepriekšējā darbības laikposma sistēmām un vai tās ir darbojušās efektīvi.
Ja revīzijas un kontroles rezultāti liecina, ka izraudzītās iestādes vairs neatbilst nozaru noteikumos paredzētajiem kritērijiem, dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka šo struktūru uzdevumu īstenošanas trūkumi ir novērsti, tostarp pārtraucot izraudzīšanu saskaņā ar nozaru noteikumiem.
Nozaru noteikumos nosaka Komisijas lomu šajā punktā izklāstītajā procesā.
4. Struktūras, kas izraudzītas saskaņā ar 3. punktu:
a)
izveido lietderīgu un efektīvu iekšējās kontroles sistēmu un nodrošina tās darbību;
b)
izmanto grāmatvedības sistēmu, kas savlaicīgi sniedz pareizu, pilnīgu un ticamu informāciju;
c)
sniedz informāciju, kas prasīta saskaņā ar 5. punktu;
d)
saskaņā ar 35. panta 2. punktu nodrošina ex post publiskošanu. Visus personas datus apstrādā saskaņā ar valsts tiesību aktiem, ar ko īsteno Direktīvu 95/46/EK.
5. Saskaņā ar 3. punktu izraudzītās struktūras līdz nākamā finanšu gada 15. februārim iesniedz Komisijai:
a)
savus pārskatus par izdevumiem, kas atbilstīgi nozaru noteikumiem radušies attiecīgajā atskaites periodā, pildot uzticētos uzdevumus, un kas iesniegti Komisijai līdzekļu atmaksas nolūkā. Minētajos pārskatos norāda priekšfinansējumu un summas, attiecībā uz kurām notiek vai ir pabeigtas atgūšanas procedūras. Tiem pievieno pārvaldības deklarāciju, kurā apliecina par līdzekļu pārvaldību atbildīgo personu viedokli, ka:
i)
šī informācija ir pareizi izklāstīta, pilnīga un precīza;
ii)
izdevumi ir izmantoti paredzētajam mērķim, kā noteikts nozaru noteikumos;
iii)
ieviestās kontroles sistēmas dod vajadzīgās garantijas pamatā esošo darījumu likumībai un pareizībai;
b)
galīgo revīzijas ziņojumu un veikto kontroļu gada kopsavilkumu, tostarp analīzi par sistēmās identificēto trūkumu raksturu un apjomu, kā arī veikto vai plānoto korektīvo pasākumu.
Pārskatiem, kas minēti pirmās daļas a) apakšpunktā, un kopsavilkumam, kas minēts pirmās daļas b) apakšpunktā, pievieno neatkarīgas revīzijas struktūras atzinumu, kas sagatavots atbilstoši starptautiski atzītiem revīzijas standartiem. Minētajā atzinumā konstatē, vai pārskatos sniegtā informācija ir patiesa un objektīva, vai Komisijai iesniegtais pieprasījums par izdevumu atmaksāšanu ir likumīgs un pareizs un vai ieviestās kontroles sistēmas darbojas atbilstoši. Atzinumā arī paziņo, vai revīzijas rezultātā radušās šaubas par apgalvojumiem, kas pausti pirmās daļas a) apakšpunktā minētajā pārvaldības deklarācijā.
Pēc attiecīgās dalībvalsts paziņojuma Komisija var noteikto termiņu 15. februāri izņēmuma kārtā pagarināt līdz 1. martam.
Dalībvalstis var attiecīgā līmenī publiskot šajā punktā minēto informāciju.
Turklāt dalībvalstis var iesniegt atbilstīgā līmenī parakstītas deklarācijas, pamatojoties uz šajā punktā minēto informāciju.
6. Lai nodrošinātu to, ka Savienības līdzekļi tiek izmantoti saskaņā ar piemērojamiem noteikumiem, Komisija:
a)
piemēro procedūras izraudzīto struktūru pārskatu pārbaudei un apstiprināšanai, nosakot, vai pārskati ir pilnīgi, precīzi un patiesi;
b)
izslēdz no Savienības finanšu izdevumiem izmaksas, kuru atmaksa veikta, pārkāpjot piemērojamos Savienības tiesību aktus;
c)
pārtrauc maksājumu termiņus vai aptur maksājumus, ja tas paredzēts nozaru noteikumos.
Komisija, pēc tam, kad dalībvalsts iesniegusi savus apsvērumus, un tiklīdz tā ir veikusi visus vajadzīgos pasākumus, pilnībā vai daļēji atceļ maksājumu apturēšanu vai pārtraukšanu. 66. panta 9. punktā minētajā gada darbības pārskatā ietver visus pienākumus, kas noteikti šajā daļā.
7. Nozaru noteikumos ņem vērā Eiropas teritoriālās sadarbības programmu vajadzības, un tas jo īpaši attiecas uz vadības sagatavotās deklarācijas saturu, 3. punktā izklāstīto procesu un revīzijas funkciju.
8. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par dalītu pārvaldību ar dalībvalstīm, tostarp par to, kā veidojams to struktūru reģistrs, kas atbildīgas par Savienības līdzekļu pārvaldību un kontroli, un par pasākumiem paraugprakses popularizēšanai.
60. pants
Netieša pārvaldība
1. Vienības un personas, kurām budžeta izpildes uzdevumi uzticēti saskaņā ar 58. panta 1. punkta c) apakšpunktu, pārvaldot Savienības līdzekļus, ievēro pareizas finanšu pārvaldības, pārredzamības un nediskriminācijas principus un nodrošina Savienības darbības pamanāmību. Pārvaldot Savienības līdzekļus, tās garantē Savienības finanšu interešu aizsardzību tādā līmenī, kas ir vienāds ar šajā regulā prasīto, un pienācīgi ņem vērā:
a)
tām uzticēto uzdevumu raksturu un iesaistītās summas;
b)
iesaistītos finanšu riskus;
c)
nodrošinājuma līmeni, ko veido to sistēmas, noteikumi un procedūras apvienojumā ar Komisijas pasākumiem, ko veic tām uzticēto uzdevumu izpildes uzraudzībai un atbalstam.
2. Lai aizsargātu Savienības finanšu intereses, 58. panta 1. punkta c) apakšpunktā pilnvarotās vienības un personas saskaņā ar proporcionalitātes principu:
a)
izveido lietderīgu un efektīvu iekšējās kontroles sistēmu un nodrošina tās darbību;
b)
izmanto tādu grāmatvedības sistēmu, kas savlaicīgi sniedz pareizu, pilnīgu un ticamu informāciju;
c)
tiek pārbaudītas, izmantojot neatkarīgu ārējo revīziju, ko saskaņā ar starptautiski pieņemtiem revīzijas standartiem veic revīzijas pakalpojumu sniedzējs, kas ir funkcionāli neatkarīgs no attiecīgās vienības vai personas;
d)
piemēro attiecīgus noteikumus un procedūras, lai sniegtu finansējumu no Savienības līdzekļiem, izmantojot dotācijas, iepirkumu un finanšu instrumentus;
e)
saskaņā ar 35. panta 2. punktu nodrošina informācijas par saņēmējiem ex post publiskošanu;
f)
nodrošina personas datu aizsardzību, ievērojot samērīgumu, kā noteikts Direktīvā 95/46/EK un Regulā (EK) Nr. 45/2001.
Personas, kas pilnvarotas 58. panta 1. punkta c) apakšpunkta viii) punktā, pieņem savus finanšu noteikumus ar Komisijas iepriekšēju piekrišanu. Tās nodrošina atbilstību šā punkta a) līdz e) apakšpunktā noteiktajām prasībām ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc to pilnvaru sākuma. Ja šā perioda beigās tās nodrošina tikai daļēju atbilstību minētajām prasībām, Komisija veic attiecīgus pasākumus stāvokļa izlabošanai, lai uzraudzītu un atbalstītu tām uzticēto uzdevumu veikšanu.
3. Šīs regulas 58. panta 1. punkta c) apakšpunktā pilnvarotās vienības un personas, veicot uzdevumus saistībā ar budžeta izpildi, novērš, atklāj un labo pārkāpumus un krāpšanu. Šim nolūkam tās saskaņā ar proporcionalitātes principu veic ex ante un ex post kontroles, tostarp attiecīgā gadījumā pārbaudes uz vietas, izmantojot tipiskus un/vai ar risku saistītus darījumu paraugus, lai nodrošinātu no budžeta finansēto darbību efektīvu un pareizu izpildi. Tās arī veic nepareizi izmaksāto līdzekļu atgūšanu un vajadzības gadījumā šajā sakarā uzsāk tiesvedību.
4. Komisija var apturēt maksājumus 58. panta 1. punkta c) apakšpunktā pilnvarotajām vienībām un personām, jo īpaši, ja ir atklātas sistēmiskas kļūdas, kas rada šaubas par attiecīgās vienības vai personas iekšējās kontroles sistēmas uzticamību vai pamatā esošo darījumu likumību un pareizību.
Neatkarīgi no 92. panta atbildīgais kredītrīkotājs var pilnīgi vai daļēji pārtraukt maksājumus šādām vienībām vai personām nolūkā veikt turpmākas pārbaudes, ja:
i)
atbildīgajam kredītrīkotājam ir kļuvusi zināma informācija par būtiskiem trūkumiem iekšējās kontroles sistēmas darbībā, vai attiecīgās vienības vai personas apliecinātie izdevumi ir saistīti ar nopietnu pārkāpumu un nav laboti;
ii)
maksājumu pārtraukšana ir nepieciešama, lai novērstu būtisku kaitējumu Savienības finanšu interesēm.
5. Neskarot 7. punktu, 58. panta 1. punkta c) apakšpunktā pilnvarotās vienības un personas iesniedz Komisijai:
a)
ziņojumu par tām uzticēto uzdevumu izpildi;
b)
pārskatus par izdevumiem, kas radušies, pildot tām uzticētos uzdevumus. Minētajiem pārskatiem pievieno pārvaldības deklarāciju, kurā apliecina par līdzekļu pārvaldību atbildīgo personu viedokli, ka:
i)
šī informācija ir pareizi izklāstīta, pilnīga un precīza;
ii)
izdevumi ir izmantoti paredzētajam mērķim, kā noteikts deleģēšanas nolīgumos, vai - attiecīgā gadījumā - attiecīgajos nozaru noteikumos;
iii)
ieviestās kontroles sistēmas dod vajadzīgās garantijas pamatā esošo darījumu likumībai un pareizībai;
c)
galīgo revīzijas ziņojumu un veikto kontroļu rezultātu kopsavilkumu, tostarp analīzi par sistēmās identificēto kļūdu un trūkumu raksturu un apjomu, kā arī par veikto vai plānoto korektīvo pasākumu.
Pirmajā daļā minētajiem dokumentiem pievieno saskaņā ar starptautiski pieņemtiem revīzijas standartiem sagatavotu neatkarīgas revīzijas struktūras atzinumu. Minētajā atzinumā konstatē, vai pārskatos sniegtā informācija ir patiesa un objektīva, vai ieviestās kontroles sistēmas darbojas atbilstoši un vai pamatā esošie darījumi ir likumīgi un pareizi. Atzinumā arī paziņo, vai revīzijas rezultātā radušās šaubas par apgalvojumiem, kas pausti pirmās daļas b) apakšpunktā norādītajā pārvaldības deklarācijā.
Pirmajā daļā minētos dokumentus Komisijai iesniedz ne vēlāk kā nākamā finanšu gada 15. februārī. Otrajā daļā minēto atzinumu Komisijai iesniedz ne vēlāk kā 15. martā.
Šajā punktā izklāstītie pienākumi neskar nolīgumos, kas noslēgti ar starptautiskajām organizācijām un trešām valstīm. Šādi nolīgumi ietver vismaz minēto starptautisko organizāciju un trešo valstu pienākumu reizi gadā iesniegt Komisijai apliecinājumu, ka attiecīgajā finanšu gadā Savienības ieguldījums ir izmantots un uzskaitīts saskaņā ar 2. punktā noteiktajām prasībām un ievērojot pienākumus, kas noteikti šādos nolīgumos.
6. Neskarot 7. punktu, Komisija:
a)
uzrauga, lai minētās personas un vienības pildītu savus pienākumus, jo īpaši veicot revīzijas un novērtēšanas darbības programmu īstenošanas gaitā;
b)
piemēro procedūras pilnvaroto vienību un personu pārskatu pārbaudei un apstiprināšanai, nosakot, vai pārskati ir pilnīgi, precīzi un patiesi;
c)
izslēdz no Savienības finanšu izdevumiem izmaksas, kas veiktas, pārkāpjot piemērojamos noteikumus.
7. 5. un 6. punktu nepiemēro Savienības sniegtajiem līdzekļiem vienībām un personām, kam piemēro atsevišķu budžeta izpildes apstiprināšanas procedūru saskaņā ar 208. pantu.
8. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par netiešo pārvaldību, tostarp par netiešas pārvaldības nosacījumu definēšanu saskaņā ar kuriem vienību un personu sistēmām, noteikumiem un procedūrām jābūt līdzvērtīgām tiem, ko piemēro Komisija, par pārvaldības deklarācijām un atbilstības paziņojumiem, par procedūrām pārskatu pārbaudei un apstiprināšanai un par tādu izmaksu izslēgšanu no Savienības finanšu izdevumiem, kas radušās, pārkāpjot piemērojamos noteikumus.
61. pants
Ex ante izvērtēšana un deleģēšanas nolīgumi
1. Pirms Komisija uztic budžeta izpildes uzdevumus 58. panta 1. punkta c) apakšpunktā minētajām vienībām vai personām, tā iegūst pierādījumus par 60. panta 2. punkta pirmās daļas a) līdz d) apakšpunktā noteikto prasību izpildi.
Ja 58. panta 1. punkta c) apakšpunktā pilnvarotās vienības vai personas sistēmās vai noteikumos, vai procedūrās, kas attiecas uz minētajai vienībai vai personai uzticēto Savienības līdzekļu pārvaldību, notiek ievērojamas izmaiņas, attiecīgā vienība vai persona nekavējoši par to informē Komisiju. Komisija pārskata deleģēšanas nolīgumus, kas noslēgti ar attiecīgo vienību vai personu, lai nodrošinātu 60. panta 2. punkta pirmās daļas a) līdz d) apakšpunktā izklāstīto prasību turpmāku ievērošanu.
2. Izņemot, ja pamataktā ir noteikta pilnvarotā vienība, Komisija izvēlas vienību no vienas no 58. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii), v) un vi) punktā uzskaitītajām kategorijām, pienācīgi ņemot vērā uzticamo uzdevumu raksturu, kā arī attiecīgo vienību pieredzi un darbības un finanšu resursus. Atlase ir pārredzama, tai ir objektīvs pamatojums, un tā nedrīkst izraisīt interešu konfliktu.
3. Deleģēšanas nolīgumi paredz prasības, kas noteiktas 60. panta 2. punkta pirmās daļas a) līdz d) apakšpunktā. Tie skaidri definē vienībai uzticētos uzdevumus un ietver attiecīgās vienības vai personas apņemšanos izpildīt 60. panta 2. punkta pirmās daļas e) un f) apakšpunktā noteiktos pienākumus un atturēties no jebkādas rīcības, kas varētu izraisīt interešu konfliktu.
4. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par to noteikumu un procedūru ex ante izvērtēšanu, kas piemērojama, īstenojot netiešu pārvaldību, un par deleģēšanas nolīgumu saturu.
62. pants
Izpildaģentūras
1. Komisija var pilnvarot izpildaģentūras Komisijas vārdā un tās pārraudzībā pilnībā vai daļēji īstenot Savienības programmu vai projektu saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 58/2003 (2002. gada 19. decembris), ar ko nosaka statūtus izpildaģentūrām, kurām uztic konkrētus Kopienas programmu pārvaldības uzdevumus (16). Izpildaģentūras izveido ar Komisijas lēmumu, un atbilstoši Savienības tiesību aktiem tās ir juridiskas personas.
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par izpildaģentūrām deleģēto pilnvaru īstenošanu.
2. Atbilstīgo darbības apropriāciju izpildi veic izpildaģentūras direktors ar tiešu pārvaldību.
63. pants
Pilnvaru deleģēšanas ierobežojumi
1. Izpildes pasākumus, kas saistīti ar Savienības līdzekļu izlietošanu, tostarp maksājumiem un līdzekļu atgūšanu, Komisija neuztic ārējām privātā sektora vienībām vai struktūrām, izņemot 58. panta 1. punkta c) apakšpunkta v), vi) un vii) punktā minēto gadījumu vai īpašus gadījumus, kad:
i)
attiecīgie maksājumi ir jāveic Komisijas noteiktajiem maksājuma saņēmējiem;
ii)
uz attiecīgajiem maksājumiem attiecas Komisijas noteikti nosacījumi un summas; un
iii)
attiecīgie maksājumi nav saistīti ar vienības vai struktūras, kas veic maksājumus, rīcību pēc saviem ieskatiem.
2. Komisija ar līgumu var uzticēt ārējām privātā sektora vienībām vai struktūrām, kam nav publiska dienesta uzdevumu, šādus uzdevumus: tehniskās pieredzes uzdevumi un administratīvi, sagatavošanas vai papilduzdevumi, kas nav saistīti ar publiskas varas izmantošanu un ar lēmumu pieņemšanu pēc sava ieskata.
3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par pilnvarojumu konkrētām ārējām privātā sektora vienībām vai struktūrām veikt uzdevumus saskaņā ar Pirmās daļas V sadaļā izklāstītajiem iepirkuma noteikumiem.
3. NODAĻA
Finanšu dalībnieki
1. iedaļa
Pienākumu nošķiršanas princips
64. pants
Pienākumu nošķiršana
1. Kredītrīkotāja un grāmatveža pienākumi ir nošķirti un savstarpēji izslēdzoši.
2. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par visu finanšu dalībnieku tiesībām un pienākumiem.
2. iedaļa
Kredītrīkotājs
65. pants
Kredītrīkotājs
1. Katra iestāde pilda kredītrīkotāja pienākumus.
2. Šajā sadaļā jēdziens "personāls" attiecas uz personām, kas paredzētas Civildienesta noteikumos.
3. Katra iestāde saskaņā ar sava reglamenta noteikumiem atbilstīga līmeņa personālam deleģē kredītrīkotāja pienākumus. Tā savos iekšējos administratīvajos noteikumos norāda darbiniekus, kuriem deleģē minētos pienākumus, nosaka deleģēto pilnvaru apjomu un to, vai personas, kurām minētās pilnvaras deleģētas, var deleģēt tās tālāk.
4. Kredītrīkotāja pilnvaras deleģē vai pastarpināti deleģē tālāk vienīgi personālam.
5. Atbildīgie kredītrīkotāji rīkojas tādā apmērā, kā noteikts deleģēšanas vai pastarpinātas deleģēšanas dokumentā. Atbildīgajam kredītrīkotājam darbā var palīdzēt viens vai vairāki darbinieki, kam uzticēts kredītrīkotāja pārraudzībā veikt noteiktas darbības, kuras vajadzīgas budžeta izpildei un pārskatu izklāstam.
6. Ja saskaņā ar 56. panta 2. punktu Savienības delegāciju vadītāji darbojas kā kredītrīkotāji ar pastarpināti deleģētām pilnvarām, viņi ir pakļauti Komisijai kā iestādei, kas ir atbildīga par viņu kā kredītrīkotāju ar pastarpināti deleģētām pilnvarām uzdevumu un pienākumu noteikšanu, izpildi, pārraudzību un izvērtēšanu. Komisija vienlaikus par to informē Augsto pārstāvi.
7. Atbildīgajam kredītrīkotājam var palīdzēt darbinieki, kuriem uzticēts kredītrīkotāja pakļautībā veikt konkrētus uzdevumus, kas vajadzīgi budžeta izpildei, kā arī finanšu un pārvaldības informācijas sagatavošanai. Attiecībā uz darbiniekiem, kuri palīdz atbildīgajiem kredītrīkotājiem, attiecas 57. pants.
8. Katra iestāde informē Revīzijas palātu, Eiropas Parlamentu un Padomi par deleģēto kredītrīkotāju, iekšējo revidentu un grāmatvežu iecelšanu un atlaišanu, kā arī par jebkuriem iekšējiem noteikumiem, ko tā pieņēmusi attiecībā uz finanšu jautājumiem.
9. Katra iestāde informē Revīzijas palātu par avansu pārziņa iecelšanu un deleģēšanas lēmumiem, kas pieņemti saskaņā ar 69. panta 1.punktu un 70. pantu.
10. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par palīdzību atbildīgajiem kredītrīkotājiem, un par iekšējiem deleģēšanu reglamentējošiem noteikumiem.
66. pants
Kredītrīkotāja pilnvaras un pienākumi
1. Katrā iestādē kredītrīkotājs ir atbildīgs par ieņēmumu un izdevumu izpildi saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu, kā arī par to, lai nodrošinātu, ka tiek ievērotas prasības attiecībā uz likumību un pareizību.
2. Šā panta 1. punkta nolūkā deleģētais kredītrīkotājs izveido organizatorisko struktūru un iekšējās kontroles sistēmas, kas piemērotas viņa pienākumu veikšanai, veidojot tos atbilstīgi 32. pantam un obligātajiem standartiem, kurus pieņēmusi katra iestāde, un veltot pienācīgu vērību riskiem, kas saistīti ar pārvaldības apstākļiem un finansēto darbību raksturu. Šādas struktūras un sistēmu izveidē veic vispusīgu riska analīzi, kurā ņem vērā to izmaksu lietderību.
3. Lai izpildītu izdevumus, atbildīgais kredītrīkotājs uzņem budžeta saistības un juridiskās saistības, apzina izdevumus un apstiprina maksājumus, kā arī veic priekšdarbus, lai izpildītu apropriācijas.
4. Ieņēmumu izpilde izpaužas kā debitoru parādu tāmju sagatavošana, pienākošos atgūstamo prasījumu konstatēšana un iekasēšanas rīkojumu izdošana. Tā saistīta ar konstatēto prasījumu atcelšanu, ja nepieciešams.
5. Katrai operācijai veic vismaz ex ante kontroli, pamatojoties uz dokumentu pārbaudi un jau veiktu kontroļu pieejamiem rezultātiem, lai skatītu operācijas darbības un finanšu aspektus.
Ex ante kontrole ietver operācijas uzsākšanu un pārbaudi.
Katrai atsevišķai operācijai pārbaudi veic darbinieki, kas nav uzsākuši operāciju. Darbinieki, kas veic pārbaudi, nav pakļauti darbiniekiem, kuri uzsākuši operāciju.
6. Deleģētais kredītrīkotājs var ieviest ex post kontroles, lai pārbaudītu operācijas, kas jau ir apstiprinātas pēc ex ante kontroles. Šādas kontroles var organizēt izlases veidā atbilstoši riskam.
Ex ante kontroles veic darbinieki, kas nav atbildīgi par ex post kontrolēm. Darbinieki, kas ir atbildīgi par ex post kontrolēm, nav pakļauti darbiniekiem, kas ir atbildīgi par ex ante kontrolēm.
Ja deleģētais kredītrīkotājs labuma guvēju finanšu revīzijas veic kā ex post kontroles, attiecīgie revīzijas noteikumi ir skaidri, konsekventi un pārredzami un ar tiem tiek ievērotas gan Komisijas, gan revidējamo subjektu tiesības.
7. Darbiniekiem, kas atbild par finanšu operāciju pārvaldības kontroli, ir nepieciešamā profesionālā kvalifikācija. Tie ievēro īpašu profesionālo standartu kodeksu, ko izveidojusi katra iestāde.
8. Ja darbinieks, kas ir iesaistīts finanšu pārvaldībā un darījumu kontrolē, uzskata, ka lēmums, kuru viņa priekšnieks pieprasa viņam piemērot vai par kuru pieprasa, lai viņš tam piekristu, ir nelikumīgs vai neatbilst pareizas finanšu pārvaldības principiem vai dienesta noteikumiem, kas šim darbiniekam jāievēro, viņš par to attiecīgi informē savu tiešo priekšnieku. Ja darbinieks to dara rakstiski, tiešais priekšnieks atbild rakstiski. Ja tiešais priekšnieks nerīkojas vai apstiprina sākotnējo lēmumu vai norādījumu un darbinieks uzskata, ka šāds apstiprinājums nav atbilstoša reakcija uz viņa bažām, darbinieks rakstiski informē deleģēto kredītrīkotāju. Ja minētais kredītrīkotājs neveic nekādus pasākumus, darbinieks informē attiecīgo komisiju, kas minēta 73. panta 6. punktā.
Konstatējot nelikumīgas darbības, krāpšanu vai korupciju, kas var kaitēt Savienības interesēm, darbinieks par to informē iestādes un struktūras, kuras šādam nolūkam norādītas attiecīgos tiesību aktos. Līgumos ar ārējiem revidentiem, kas veic Savienības finanšu pārvaldības revīzijas, ārējiem revidentiem paredz pienākumu informēt deleģēto kredītrīkotāju par visām aizdomām sakarā ar nelikumīgām darbībām, krāpšanu vai korupciju, kas var kaitēt Savienības interesēm.
9. Deleģētais kredītrīkotājs ziņo iestādei, kurā viņš strādā, par savu pienākumu izpildi, sniedzot gada darbības pārskatu, kas satur finanšu un pārvaldības informāciju, tostarp kontroļu rezultātus, un kurā tiek deklarēts, ja vien citādi nav norādīts atrunās, kas saistītas ar noteiktām ieņēmumu un izdevumu jomām, ka viņam ir pietiekama pārliecība par to, ka:
a)
ziņojumā ietvertā informācija patiesi un godīgi atspoguļo stāvokli;
b)
līdzekļi, kas piešķirti ziņojumā aprakstītajām darbībām, ir izlietoti paredzētajam mērķim un saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu;
c)
ieviestās kontroles procedūras sniedz pietiekamas garantijas, ka pamatā esošie darījumi ir likumīgi un pareizi.
Darbības ziņojumā izklāsta operāciju rezultātus, atsaucoties uz noteiktajiem mērķiem, ar šīm operācijām saistītos riskus, piešķirto resursu izlietojumu un iekšējās kontroles sistēmas lietderību un efektivitāti, tostarp vispārēju izvērtējumu par kontroļu izmaksām un ieguvumiem.
Ne vēlāk kā katra gada 15. jūnijā Komisija nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei gada darbības ziņojumu kopsavilkumu par iepriekšējo gadu. Eiropas Parlamentam un Padomei dara pieejamus arī katra deleģētā kredītrīkotāja gada darbības ziņojumus.
10. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par ex ante un ex post kontrolēm, apliecinošo dokumentu glabāšanu, profesionālo standartu kodeksu, kredītrīkotāja bezdarbību, informācijas nosūtīšanu grāmatvedim un ziņojumiem par sarunu procedūrām.
67. pants
Savienības delegāciju vadītāju pilnvaras un pienākumi
1. Ja saskaņā ar 56. panta 2. punktu Savienības delegāciju vadītāji darbojas kā kredītrīkotāji ar pastarpināti deleģētām pilnvarām, viņi cieši sadarbojas ar Komisiju, lai pienācīgi izlietotu līdzekļus un jo īpaši lai nodrošinātu finanšu darījumu likumību un pareizību, pareizas finanšu pārvaldības principa ievērošanu līdzekļu pārvaldībā, kā arī Savienības finanšu interešu efektīvu aizsardzību.
Šajā nolūkā delegāciju vadītāji veic vajadzīgos pasākumus, lai novērstu jebkādu situāciju, kurā varētu tikt apdraudēta Komisijas atbildība par budžeta izpildi, kas viņiem pastarpināti deleģēta, kā arī jebkuru prioritāšu konfliktu, kas varētu ietekmēt viņiem pastarpināti deleģēto finanšu pārvaldības uzdevumu izpildi.
Ja rodas šā punkta otrajā daļā minētā situācija vai konflikts, Savienības delegāciju vadītāji nekavējoties par to informē Komisijas un EĀDD atbildīgos ģenerāldirektorus. Minētie ģenerāldirektori veic piemērotus pasākumus, lai šo situāciju atrisinātu.
2. Ja Savienības delegāciju vadītāji nonāk situācijā, kas minēta 66. panta 8. punktā, viņi vēršas pie specializētās finanšu pārkāpumu komisijas, kas izveidota saskaņā ar 73. panta 6. punktu. Ja ir nelikumīgas darbības, krāpšana vai korupcija, kas var kaitēt Savienības interesēm, viņi informē par to iestādes un struktūras, kas šādam nolūkam izveidotas ar spēkā esošajiem tiesību aktiem.
3. Savienības delegāciju vadītāji, kuri saskaņā ar 56. panta 2. punktu darbojas kā kredītrīkotāji ar pastarpināti deleģētām pilnvarām, iesniedz ziņojumus savam attiecīgajam deleģētajam kredītrīkotājam, lai viņš saņemtos ziņojumus var iekļaut savā gada darbības pārskatā, kas minēts 66. panta 9. punktā. Savienības delegāciju vadītāju sniegtajos ziņojumos iekļauj informāciju par viņu delegācijās ieviesto iekšējās kontroles sistēmu lietderību un efektivitāti, kā arī par viņiem pastarpināti deleģēto darbību pārvaldību, un sniedz ticamības apliecinājumu, kas minēts 73. panta 5. punkta trešajā daļā. Minētos ziņojumus pievieno deleģētā kredītrīkotāja gada darbības pārskatam un dara pieejamus Eiropas Parlamentam un Padomei, attiecīgā gadījumā pienācīgi ņemot vērā to konfidencialitāti.
Savienības delegāciju vadītāji pilnībā sadarbojas ar iestādēm, kas piedalās budžeta izpildes apstiprināšanas procedūrā, un attiecīgā gadījumā sniedz jebkādu vajadzīgo papildinformāciju. Šajā sakarā viņus var aicināt piedalīties attiecīgo struktūru sanāksmēs un palīdzēt atbildīgajam deleģētajam kredītrīkotājam.
4. Savienības delegāciju vadītāji, kas saskaņā ar 56. panta 2. punktu darbojas kā kredītrīkotāji ar pastarpināti deleģētām pilnvarām, atbild uz visiem pieprasījumiem, ko Komisijas deleģētais kredītrīkotājs iesniedz pēc pašas Komisijas pieprasījuma vai - saistībā ar budžeta izpildes apstiprināšanu - pēc Eiropas Parlamenta pieprasījuma.
5. Komisija nodrošina, ka pastarpināti deleģētās pilnvaras neietekmē budžeta izpildes apstiprināšanas procesu atbilstoši LESD 319. pantam.
3. iedaļa
Grāmatvedis
68. pants
Grāmatveža pilnvaras un pienākumi
1. Katra iestāde ieceļ grāmatvedi, kas ikvienā iestādē ir atbildīgs par:
a)
pienācīgu maksājumu veikšanu, ieņēmumu iekasēšanu un konstatēto debitoru parādu summu atgūšanu;
b)
pārskatu sagatavošanu un izveidi saskaņā ar Pirmās daļas IX sadaļu;
c)
uzskaites kārtošanu saskaņā ar Pirmās daļas IX sadaļu;
d)
uzskaites procedūru, kā arī kontu plāna izveidi saskaņā ar Pirmās daļas IX sadaļu;
e)
uzskaites sistēmu izveidi un apstiprināšanu un, ja nepieciešams, to sistēmu apstiprināšanu, ko noteicis kredītrīkotājs, lai sniegtu vai pamatotu uzskaites informāciju; šajā sakarā grāmatvedis ir pilnvarots jebkurā laikā pārbaudīt apstiprināšanas kritēriju ievērošanu;
f)
kases pārvaldību.
EĀDD grāmatvedis ir atbildīgs tikai par budžeta iedaļu "EĀDD", ko izpilda EĀDD. Komisijas grāmatvedis joprojām ir atbildīgs par visu budžeta iedaļu "Komisija", tostarp par grāmatvedības darbībām, kas saistītas ar Savienības delegāciju vadītājiem pastarpināti deleģētajām apropriācijām.
Attiecībā uz budžeta "EĀDD" iedaļas izpildi Komisijas grāmatvedis ir arī EĀDD grāmatvedis, ievērojot 213. pantu.
2. Komisijas grāmatvedis saskaņā ar Pirmās daļas IX sadaļu ir atbildīgs par grāmatvedības noteikumu un saskaņota kontu plāna noteikšanu.
3. Visu informāciju, kas nepieciešama, lai izveidotu pārskatus, kuri patiesi un godīgi atspoguļo iestāžu finansiālo stāvokli un budžeta izpildi, grāmatveži iegūst no kredītrīkotājiem. Kredītrīkotāji garantē minētas informācijas ticamību.
4. Pirms iestāde vai 208. pantā minētā struktūra pieņem pārskatus, grāmatvedis tos paraksta, tādējādi apliecinot, ka viņam ir pietiekama pārliecība, ka pārskati patiesi un godīgi atspoguļo iestādes vai 208. pantā minētās struktūras finansiālo stāvokli.
Šajā nolūkā grāmatvedis pārbauda, vai pārskati ir sagatavoti saskaņā ar grāmatvedības noteikumiem, kas minēti 143. pantā, un grāmatvedības procedūrām, kas minētas šā panta 1. punkta d) apakšpunktā, un ka pārskatos ir iekļauti visi ieņēmumi un izdevumi.
Deleģētie kredītrīkotāji pārsūta jebkādu informāciju, kas grāmatvedim vajadzīga viņa pienākumu pildīšanai.
Kredītrīkotāji paliek pilnībā atbildīgi par viņu pārvaldīto līdzekļu pareizu izmantošanu, par viņu kontrolē esošo izdevumu likumību un pareizību un par grāmatvedim nosūtītās informācijas pilnību un precizitāti.
5. Grāmatvedis ir pilnvarots pārbaudīt saņemto informāciju, kā arī veikt jebkādas turpmākas pārbaudes, ko viņš uzskata par vajadzīgām, lai parakstītu pārskatus.
Vajadzības gadījumā grāmatvedis pievieno atrunas, precīzi paskaidrojot šādu atrunu raksturu un jomu.
6. Izņemot, ja šajā regulā nav noteikts citādi, vienīgi grāmatvedis ir pilnvarots pārvaldīt skaidru naudu un naudas ekvivalentus. Grāmatvedis ir atbildīgs par to drošu glabāšanu.
7. Īstenojot programmu vai darbību, Komisija savā vārdā un uzdevumā var atvērt fiduciāros kontus, lai 58. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii), iii), v) vai vi) punktā pilnvarotā vienība tos varētu pārvaldīt.
Par šo kontu atvēršanu ir atbildīgs kredītrīkotājs, kas atbild par programmas vai darbības īstenošanu; kredītrīkotājs par to vienojas ar Komisijas grāmatvedi.
Par šo kontu pārvaldību ir atbildīgs kredītrīkotājs.
8. Komisijas grāmatvedis definē noteikumus par fiduciāro kontu atvēršanu, pārvaldību un slēgšanu, kā arī par to izmantošanu.
9. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem, kas piemērojami grāmatveža pilnvarām un pienākumiem, tostarp grāmatveža iecelšanai un kārtībai, kādā viņš beidz pildīt pienākumus, viņa atzinumam par grāmatvedības un inventāra uzskaites sistēmām, kases un bankas kontu pārvaldībai, parakstiem uz kontiem, kontu atlikumu pārvaldībai, pārvedumiem un pārrēķinu operācijām, maksāšanas veidiem, juridiskas personas dokumentiem un apliecinošo dokumentu glabāšanai.
69. pants
Pilnvaras, ko grāmatvedis var deleģēt
1. Pildot savus pienākumus, grāmatvedis var deleģēt konkrētus uzdevumus viņa pakļautībā esošajam personālam.
Deleģēšanas dokumentā nosaka minētos uzdevumus.
2. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par personām, kas ir pilnvarotas pārvaldīt kontus vietējā struktūrvienībā.
4. iedaļa
Avansu pārzinis
70. pants
Avansa konti
1. Tādu ieņēmumu iekasēšanai, kas nav pašu resursi, un tādu nelielu summu maksāšanai, kas paredzētas saskaņā ar šo Regulu pieņemtos deleģētajos aktos, var izveidot avansa kontus.
Tomēr krīzes pārvarēšanas atbalsta un humānās palīdzības jomā 128. panta nozīmē avansa kontus var izmantot bez summas ierobežojuma, ievērojot apropriāciju līmeni attiecīgajai budžeta pozīcijai, ko kārtējam finanšu gadam apstiprinājis Eiropas Parlaments un Padome.
2. Avansa kontiem līdzekļus piešķir iestādes grāmatvedis un nodod iestādes grāmatveža ieceltu avansu pārziņu pārraudzībā.
3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz nosacījumiem, kas piemērojami avansu kontiem, tostarp maksimālās summas, ko maksā avansu pārziņi, un noteikumiem, kuri attiecas arī uz ārējām darbībām, tostarp avansu pārziņu izvēlēšanās kārtību, uz līdzekļu iemaksu avansu kontos un uz pārbaudēm, ko veic kredītrīkotāji un grāmatveži, un uz iepirkuma procedūru ievērošanu. Turklāt Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par avansu kontu izveidošanu un avansu pārziņiem Savienības delegācijās.
4. NODAĻA
Finanšu dalībnieku atbildība
1. iedaļa
Vispārīgi noteikumi
71. pants
Finanšu dalībniekiem piešķirtā deleģējuma atsaukšana un pilnvaru apturēšana
1. Iestāde, kas tieši vai pastarpināti pilnvarojusi atbildīgos kredītrīkotājus, var šīs pilnvaras jebkurā laikā atsaukt uz laiku vai galīgi.
2. Iestāde, kas tos iecēlusi, var jebkurā laikā atstādināt grāmatvedi vai avansu pārzini, vai abus no pienākumu pildīšanas uz laiku vai galīgi.
3. Šis pants neskar disciplināro atbildību, pie kādas saukti 1. un 2. punktā minētie finanšu dalībnieki.
72. pants
Kredītrīkotāja atbildība par nelikumīgu darbību, krāpšanu vai korupciju
1. Šīs nodaļas noteikumi neskar krimināltiesisko atbildību, pie kuras var saukt 71. pantā minētos finanšu darbiniekus saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem un spēkā esošajiem noteikumiem par Savienības finanšu interešu aizsardzību un cīņu pret korupciju, kurā iesaistīti Savienības vai dalībvalstu ierēdņi.
2. Neskarot šīs regulas 73., 74. un 75. pantu, katrs atbildīgais kredītrīkotājs, grāmatvedis vai avansu pārzinis ir saucams pie disciplināras atbildības, un tas maksā kompensāciju, kā paredzēts Civildienesta noteikumos. Ja ir nelikumīgas darbības, krāpšana vai korupcija, kas var kaitēt Savienības interesēm, jautājumu nodod iestādēm un struktūrām, kuras šādam nolūkam izveidotas ar spēkā esošajiem tiesību aktiem, jo īpaši OLAF.
3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par kredītrīkotāju, grāmatvežu un avansu pārziņu atbildību nelikumīgas darbības, krāpšanas vai korupcijas gadījumā.
2. iedaļa
Noteikumi par kredītrīkotājiem
73. pants
Noteikumi par kredītrīkotājiem
1. Atbildīgais kredītrīkotājs maksā kompensāciju, kā paredzēts Civildienesta noteikumos.
2. Prasību maksāt kompensāciju piemēro jo īpaši, ja atbildīgais kredītrīkotājs tīši vai rupjas nolaidības dēļ:
a)
nosaka atgūstamos prasījumus vai izdod iekasēšanas rīkojumus, uzņemas izdevumu saistības vai izdod maksāšanas rīkojumu, neievērojot šo regulu vai deleģētos aktus, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu;
b)
nesagatavo dokumentu, ar kuru konstatē debitoru parādu, neizdod iekasēšanas rīkojumu vai izdod šādu dokumentu ar novēlošanos vai ja viņš izdod maksājuma rīkojumu novēloti, tādējādi radot trešām personām iespēju izvirzīt civiltiesiskus prasījumus pret iestādi.
3. Kredītrīkotājs, kam tieši vai pastarpināti deleģētas pilnvaras, un kas uzskata, ka lēmums, kura pieņemšana ietilpst viņa pienākumos, ir nelikumīgs vai neatbilst pareizas finanšu pārvaldības principam, rakstveidā par to informē deleģētāju iestādi. Ja deleģētāja iestāde šādā gadījumā rakstveidā dod pamatotu norādījumu kredītrīkotājam, kam tieši vai pastarpināti deleģētas pilnvaras, pieņemt minēto lēmumu, minēto kredītrīkotāju nesauc pie atbildības.
4. Pastarpinātas deleģēšanas gadījumā deleģētais kredītrīkotājs sava dienesta robežās joprojām ir atbildīgs par iekšējās pārvaldības un kontroles sistēmu lietderību un efektivitāti, kā arī par to, kādu personu izraugās par pastarpināti deleģēto kredītrīkotāju.
5. Ja pilnvaras tiek pastarpināti deleģētas Savienības delegāciju vadītājiem, deleģētais kredītrīkotājs ir atbildīgs par izveidoto iekšējās pārvaldības un kontroles sistēmu izstrādi, kā arī par to lietderību un efektivitāti. Savienības delegāciju vadītāji ir atbildīgi par šo sistēmu pienācīgu ieviešanu un darbību saskaņā ar deleģētā kredītrīkotāja norādījumiem, kā arī par to līdzekļu un darbību pārvaldību, ko viņi īsteno Savienības delegācijās. Pirms pienākumu izpildes uzsākšanas viņiem jāpabeidz īpaši mācību kursi par kredītrīkotāju uzdevumiem un pienākumiem un budžeta izpildi.
Saskaņā ar 67. panta 3. punktu Savienības delegāciju vadītāji ziņo par savu pienākumu izpildi atbilstoši šā punkta pirmajai daļai.
Katru gadu Savienības delegāciju vadītāji sniedz Komisijas deleģētajam kredītrīkotājam apliecinājumu par to delegācijās izveidotajām iekšējās pārvaldības un kontroles sistēmām, kā arī par viņiem pastarpināti deleģēto darbību pārvaldību un to rezultātiem, lai kredītrīkotājs varētu sagatavot savu apliecinājumu par ticamību, kas paredzēts 66. panta 9. punktā.
6. Katra iestāde izveido īpašu finanšu pārkāpumu komisiju vai piedalās kopīgā komisijā, ko izveidojušas vairākas iestādes. Komisijas darbojas neatkarīgi un nosaka, vai ir izdarīts finanšu pārkāpums un kādas varētu būt tā iespējamās sekas.
Pamatojoties uz šīs komisijas viedokli, iestāde izlemj, vai uzsākt lietvedību par disciplināru atbildību vai kompensācijas samaksu. Ja komisija konstatē sistēmiskas problēmas, tā nosūta ziņojumu ar ieteikumiem kredītrīkotājam un deleģētajam kredītrīkotājam, ja pēdējais nav šajās problēmās iesaistītā persona, kā arī iekšējam revidentam.
7. Ja Savienības delegāciju vadītāji saskaņā ar 56. panta 2. punktā darbojas kā kredītrīkotāji ar pastarpināti deleģētām pilnvarām, specializētajai finanšu pārkāpumu komisijai, kuru izveidojusi Komisija saskaņā ar šā panta 6. punktu, ir kompetence lietās, kas norādītas 56. panta 2. punktā.
Ja komisija konstatē sistēmiskas problēmas, tā nosūta ziņojumu ar ieteikumiem kredītrīkotājam, augstajam pārstāvim un Komisijas deleģētajam kredītrīkotājam, ja pēdējais nav šajās problēmās iesaistītā persona, kā arī iekšējam revidentam.
Pamatojoties uz komisijas atzinumu, Komisija var prasīt, lai Augstais pārstāvis kā iecēlējinstitūcija sāk lietvedību pret kredītrīkotājiem ar pastarpināti deleģētām pilnvarām par disciplināratbildību vai kompensācijas samaksu, ja pārkāpumi saistīti ar viņiem pastarpināti deleģētajām Komisijas pilnvarām. Šādā gadījumā Augstais pārstāvis veic piemērotus pasākumus saskaņā ar Civildienesta noteikumiem, lai atbilstīgi Komisijas ieteikumam īstenotu lēmumus par saukšanu pie disciplināratbildības vai par kompensācijas maksāšanu.
Dalībvalstis pilnībā atbalsta Savienību Civildienesta noteikumu 22. pantā paredzēto saistību noteikšanā pagaidu darbiniekiem, attiecībā uz kuriem piemēro Eiropas Kopienu Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 2. panta e) punktu.
8. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem, kuri attiecas uz deleģētajiem kredītrīkotājiem, tostarp uz norādījumu apstiprināšanu un finanšu pārkāpumu komisijas lomu.
3. iedaļa
Noteikumi par grāmatvežiem un avansu pārziņiem
74. pants
Noteikumi par grāmatvežiem
1. Grāmatvedi sauc pie disciplināras atbildības un tam pieprasa samaksāt kompensāciju saskaņā ar Civildienesta noteikumos paredzētajām procedūrām. Grāmatvedi jo īpaši var saukt pie atbildības par kādu no šādiem viņa pārkāpumiem:
a)
ja viņš pazaudē vai sabojā līdzekļus, aktīvus un dokumentus, kas ir viņa glabāšanā;
b)
ja viņš izdara nepareizas izmaiņas bankas kontos vai pasta žiro kontos;
c)
ja viņš atgūst vai samaksā summas, kas neatbilst attiecīgajiem iekasēšanas vai maksājumu rīkojumiem;
d)
ja viņš neiekasē ieņēmumus.
2. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par grāmatvežu atbildību citu veidu pārkāpumu gadījumā.
75. pants
Noteikumi par avansu pārziņiem
1. Avansu pārzini var saukt pie disciplinārās atbildības un likt tam atlīdzināt zaudējumu Civildienesta noteikumos noteiktajā kārtībā. Avansu pārzini var saukt pie atbildības jo īpaši par kādu no šādiem viņa pārkāpumiem:
a)
ja viņš pazaudē vai sabojā līdzekļus, aktīvus un dokumentus, kas ir viņa glabāšanā;
b)
ja viņš nespēj iesniegt pienācīgus pavaddokumentus par viņa izdarītajiem maksājumiem;
c)
ja viņš izdara maksājumus personām, kam šādi maksājumi nepienākas;
d)
ja viņš neiekasē ieņēmumus.
2. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par avansu pārziņu atbildību citu veidu pārkāpumu gadījumā.
5. NODAĻA
Ieņēmumu operācijas
1. iedaļa
Pašu resursu pieejamības nodrošināšana
76. pants
Pašu resursi
1. To ieņēmumu tāmi, kurus veido pašu resursi saskaņā ar Lēmumu 2007/436/EK, Euratom, iekļauj budžetā, izsakot euro. To dara pieejamu saskaņā ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 1150/2000.
2. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem, kas piemērojami pašu resursiem.
2. iedaļa
Debitoru parādu tāme
77. pants
Debitoru parādu tāme
1. Ja atbildīgajam kredītrīkotājam ir pietiekama un ticama informācija par pasākumu vai situāciju, kuras rezultātā Savienībai pienāktos naudas summa, atbildīgais kredītrīkotājs sagatavo debitoru parādu tāmi.
2. Atbildīgais kredītrīkotājs koriģē debitora parāda tāmi, tiklīdz viņam ir zināms par notikumiem, kas maina pasākumu vai situāciju, kas bija pamatā tāmes sastādīšanai.
Sagatavojot iekasēšanas rīkojumu par pasākumu vai situāciju, kas bija pamatā debitoru parādu tāmes sagatavošanai, atbildīgais kredītrīkotājs attiecīgi koriģē tajā minētās summas.
Ja iekasēšanas rīkojums ir sagatavots par to pašu summu, kas norādīta sākotnējā debitoru parādu tāmē, minēto tāmi samazina līdz nullei.
3. Atkāpjoties no 1. punkta, debitoru parādu tāmi nesagatavo, pirms dalībvalstis nav nodevušas Komisijas rīcībā pašu resursu summas, kas paredzētas Lēmumā 2007/436/ EK, Euratom un ko dalībvalstis maksā ik pēc noteikta laika. Atbildīgais kredītrīkotājs izdod iekasēšanas rīkojumu attiecībā uz minētajām summām.
4. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par debitoru parādu tāmi.
3. iedaļa
Debitoru parādu konstatēšana
78. pants
Debitoru parādu konstatēšana
1. Debitoru parādu konstatēšana ir akts, ar kuru atbildīgais kredītrīkotājs:
a)
pārliecinās par parāda esamību;
b)
nosaka vai pārbauda parāda īstumu un apjomu;
c)
pārbauda nosacījumus saskaņā ar kuriem parāds jāatmaksā.
2. Noteikta lieluma gan pašu resursi, kas nodoti Komisijai, gan jebkurš debitoru parāds, kas apzināts kā drošs, kuru nomaksāšanai pienācis termiņš, tiek konstatēti ar iekasēšanas rīkojumu grāmatvedim, un pēc tam nosūta parādzīmi parādniekam - abus šos dokumentus izstrādā atbildīgais kredītrīkotājs.
3. Nepareizi samaksātās summas atgūst.
4. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par debitoru parādu konstatēšanu, tostarp procedūrām un apliecinošajiem dokumentiem, un par kavējuma procentiem.
4. iedaļa
Atgūšanas pilnvarojums
79. pants
Atgūšanas pilnvarojums
1. Atgūšanas pilnvarojums ir akts, ar kuru atbildīgais kredītrīkotājs, izdodot iekasēšanas rīkojumu, dod norādījumu grāmatvedim atgūt debitoru parādu, ko konstatējis minētais atbildīgais kredītrīkotājs.
2. Iestāde, pieņemot lēmumu, var oficiāli konstatēt kā debitoru parādu summu, kas pienākas no personām, kuras nav dalībvalstis; šāds lēmums jāizpilda LESD 299. panta nozīmē.
Nepieciešamības gadījumā, lai efektīvi un laicīgi aizsargātu Savienības finanšu intereses, Komisija var arī ārkārtas gadījumos pieņemt šādu izpildāmu lēmumu par labu citām iestādēm un pēc šo iestāžu pieprasījuma attiecībā uz prasībām, kas izriet saistībā ar personālu, uz kuru attiecas Civildienesta noteikumi.
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par iekasēšanas rīkojuma izveidi.
5. iedaļa
Atgūšana
80. pants
Atgūšanas noteikumi
1. Grāmatvedis darbojas, pamatojoties uz iekasēšanas rīkojumiem attiecībā uz debitoru parādiem, ko pienācīgi konstatējis atbildīgais kredītrīkotājs. Grāmatvedis visiem spēkiem cenšas nodrošināt, lai Savienība saņemtu savus ieņēmumus, un raugās, lai tiktu aizsargātas tās tiesības.
Grāmatvedis atgūst summas, kompensējot Savienības prasījumus pret parādniekiem ar prasījumiem, kādi savukārt šiem parādniekiem pašiem ir pret Savienību. Šādiem prasījumiem jābūt pamatotiem, noteikta apjoma un ar pienākušu atmaksas termiņu.
2. Ja deleģētais kredītrīkotājs gatavojas atteikties vai daļēji atteikties no konstatēta debitoru parāda atgūšanas, viņš nodrošina, ka šāda atteikšanās ir pareiza un atbilst pareizas finanšu pārvaldības un proporcionalitātes principiem. Lēmumam par atteikšanos ir jābūt pamatotam. Kredītrīkotājs var deleģēt atteikšanās lēmuma pieņemšanu.
Deleģētais kredītrīkotājs var pilnībā vai daļēji atcelt konstatētu debitoru parādu. Konstatēta debitoru parāda daļēja atcelšana nenozīmē Savienības konstatēto prasījumu atcelšanu.
Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 210. pantu pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par līdzekļu atgūšanas veidu, tostarp par atgūšanu ar ieskaitu, par atgūšanas procedūru, ja maksājums netiek veikts brīvprātīgi, par maksājuma termiņa pagarinājumu, par sodanaudu atgūšanu un citām sankcijām, par atteikšanos no atgūšanas un par konstatēta debitoru parāda atcelšanu.
3. Par kontroļu un revīziju veikšanu, kā arī par nepamatoti izmaksātu summu atgūšanu, kā paredzēts nozaru noteikumos, pirmkārt ir atbildīgas dalībvalstis. Ja dalībvalstis konstatē un labo pārkāpumus uz sava rēķina, Komisija tās atbrīvo no finanšu korekcijām, kas saistītas ar attiecīgajiem pārkāpumiem.
4. Komisija dalībvalstīm piemēro finanšu korekcijas, lai no Savienības finansējuma izslēgtu izdevumus, kas radušies, pārkāpjot piemērojamos tiesību aktus. Komisija finanšu korekcijas veic, pamatojoties uz konstatētajām nepamatoti izlietotajām summām un finanšu ietekmi uz budžetu. Ja šādas summas nevar precīzi noteikt, Komisija var piemērot ekstrapolētu korekciju vai fiksētas likmes korekciju saskaņā ar nozaru noteikumiem.
Lemjot par finanšu korekcijas summu, Komisija ņem vērā piemērojamo tiesību aktu pārkāpumu būtību un nopietnību un finansiālo ietekmi uz budžetu, tostarp pārvaldības un kontroles sistēmu nepilnību gadījumā.
Kritērijus finanšu korekciju noteikšanai un piemērojamo procedūru var paredzēt nozaru noteikumos.
5. Ekstrapolētām korekcijām vai korekcijām ar nemainīgu likmi piemērojamo metodoloģiju nosaka saskaņā ar nozaru noteikumiem ar nolūku Komisijai nodrošinātu iespēju aizsargāt Savienības finanšu intereses.
81. pants
Noilguma termiņš
1. Neskarot īpašu regulu noteikumus un Lēmuma 2007/436/EK, Euratom piemērošanu, Savienības tiesībām attiecībā pret trešām personām un trešo personu tiesībām attiecībā pret Savienību noilguma termiņš ir pieci gadi.
2. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par noilguma termiņu.
82. pants
Savienības prasījumu apstrāde valstīs
Maksātnespējas procedūras gadījumā Savienības prasījumiem piešķir tādu pašu preferenciālu režīmu kā tāda paša veida prasījumiem, kas pienākas valsts struktūrām dalībvalstīs, kurās tiek veikta atgūšanas procedūra.
83. pants
Komisijas uzliktās sodanaudas, sankcijas un uzkrātie procenti
1. Summas no sodanaudām, sodiem un sankcijām, kā arī uzkrātos procentus vai citus ienākumus no tām nereģistrē kā budžeta ieņēmumus, kamēr Eiropas Savienības Tiesa var atcelt lēmumus par to uzlikšanu.
2. Šā panta 1. punktā minētās summas pēc iespējas drīz un ne vēlāk kā gadā, kas seko visu tiesiskās aizsardzības līdzekļu izsmelšanai, reģistrē kā budžeta ieņēmumus. Summas, kas saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas spriedumu ir jāatmaksā vienībai, kas tās iemaksājusi, nereģistrē kā budžeta ieņēmumus.
3. 1. punktu nepiemēro lēmumiem par grāmatojumu noskaidrošanu vai finanšu korekcijām.
4. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par summām no sodanaudām, sankcijām un uzkrātajiem procentiem.
6. NODAĻA
Izdevumu operācijas
84. pants
Finansēšanas lēmumi
1. Par katru izdevumu posteni uzņemas saistību, to apstiprina, izdod maksājuma rīkojumu un samaksā.
2. Izņemot gadījumus, kad apropriācijas var īstenot bez pamatakta, kā minēts 54. panta 2. punkta pirmās daļas e) apakšpunktā, pirms izdevumu saistību uzņemšanās iestāde vai institūcijas, kam iestāde deleģējusi pilnvaras, pieņem finansēšanas lēmumu.
3. Šā panta 2. punktā minētajā finansēšanas lēmumā precizē izvirzīto mērķi, vēlamos rezultātus, izpildes metodes un tā kopējo summu. Tajā iekļauj arī finansējamo darbību aprakstu, katrai darbībai piešķirto indikatīvo summu un indikatīvu īstenošanas grafiku.
Netiešās pārvaldības gadījumā finansēšanas lēmumā norāda arī saskaņā ar 58. panta 1. punkta c) apakšpunktu pilnvaroto vienību vai personu, vienības vai personas atlases kritērijus un minētajai vienībai vai personai uzticētos uzdevumus.
4. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par finansēšanas lēmumiem.
1. iedaļa
Izdevumu saistības
85. pants
Saistību veidi
1. Budžeta saistību uzņemšanās ir darbība, ar kuru rezervē apropriāciju, kas nepieciešama, lai segtu turpmākus maksājumus, pildot juridiskas saistības.
Juridiskas saistības uzņemšanās ir akts, ar kuru kredītrīkotājs noslēdz vai nodibina saistību, kas rada maksājumu.
Budžeta saistības un juridiskās saistības pieņem viens un tas pats kredītrīkotājs, izņemot pienācīgi pamatotos gadījumos, kas paredzēti deleģētajos aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo Regulu.
2. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par saistību veidiem, vispārējo saistību pieņemšanu, vienu parakstītāju un administratīvajiem izdevumiem ar provizorisku saistību segumu.
3. Budžeta saistības klasificē kādā no šādām kategorijām:
a)
atsevišķas: budžeta saistība ir atsevišķa, ja saņēmējs un izdevumu summa ir zināmi;
b)
vispārējas: budžeta saistība ir vispārēja, ja vismaz viens no elementiem, kas nepieciešams, lai noteiktu atsevišķu saistību, joprojām nav zināms;
c)
provizoriskas: budžeta saistība ir provizoriska, ja ar to paredzēts segt izdevumus, kas minēti 170. pantā, vai parastos administratīvos izdevumus, bet summa vai finansējuma maksājuma galasaņēmēji vēl nav skaidri zināmi.
4. Budžeta saistības darbībām, kas ilgst vairāk nekā vienu finanšu gadu, var sadalīt pa vairākiem gadiem gada maksājumos vienīgi tad, ja tā paredzēts pamataktā, vai ja tās attiecas uz administratīviem izdevumiem.
86. pants
Noteikumi par saistībām
1. Attiecībā uz pasākumiem, kas var būt par pamatu izdevumiem, ko maksā no budžeta, atbildīgais kredītrīkotājs uzņemas saistības budžetā pirms juridisku saistību noslēgšanas ar trešām personām vai līdzekļu pārskaitīšanas ieguldījumu fondā saskaņā ar 187. pantu.
2. Šā panta 1. punktā paredzēto pienākumu uzņemties budžeta saistības pirms juridisku saistību noslēgšanas nepiemēro juridiskajām saistībām, kas noslēgtas saistībā ar deklarāciju par krīzes situāciju darbības nepārtrauktības plāna ietvaros saskaņā ar procedūrām, ko Komisija vai kāda cita iestāde pieņem atbilstīgi savai administratīvajai autonomijai.
3. Humānās palīdzības pasākumu, civilās aizsardzības pasākumu un krīzes pārvarēšanas atbalsta gadījumā pienākumu uzņemties budžeta saistības pirms juridisku saistību noslēgšanas, kā paredzēts 1. punktā, nepiemēro, ja Savienības efektīvas rīcības nodrošināšanai nepieciešams, lai juridiskas saistības tiktu noslēgtas nekavējoties, un atsevišķu budžeta saistību iepriekšēja uzņemšanās nav iespējama. Budžeta saistības uzņemas nekavējoties pēc juridisko saistību noslēgšanas ar trešām personām.
4. Saskaņā ar Otrās daļas IV sadaļas īpašajiem noteikumiem vispārējās budžeta saistības sedz kopējās izmaksas par atbilstošām atsevišķām juridiskajām saistībām, kas noslēgtas līdz n + 1 gada 31. decembrim.
Atsevišķās juridiskās saistības, kas attiecas uz atsevišķām vai provizoriskām budžeta saistībām, noslēdz līdz n gada 31. decembrim saskaņā ar 85. panta 4. punktu un 203. panta 2. punktu.
Šā punkta pirmajā un otrajā daļā minēto periodu beigās atbildīgais kredītrīkotājs šo budžeta saistību neizlietoto atlikumu atceļ.
Katras atsevišķās juridiskās saistības summu, kas pieņemta pēc vispārējo budžeta saistību uzņemšanās, atbildīgais kredītrīkotājs pirms parakstīšanas reģistrē budžeta kontos un iegrāmato budžeta vispārējās saistībās.
5. Budžeta un juridiskajām saistībām, kas noslēgtas par darbībām, kuras ilgst vairāk nekā vienu finanšu gadu, izņemot attiecībā uz personāla izdevumiem, ir galīgais izpildes termiņš, kas noteikts saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu.
Jebkuru šādu saistību daļu, kas nav izlietota sešus mēnešus pēc šā termiņa, atceļ saskaņā ar 15. pantu.
Atceļ budžeta saistību summas, kas atbilst juridiskām saistībām, par kurām divu gadu laikā pēc juridisko saistību parakstīšanas nav veikts neviens maksājums 90. panta nozīmē, izņemot, ja minētā summa saistīta ar lietas izskatīšanu tiesā vai arbitrāžas struktūrās vai, ja nozaru noteikumos ir paredzēti īpaši noteikumi.
6. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par budžeta un juridisko saistību uzņemšanos, tostarp par atsevišķu saistību reģistrēšanu.
87. pants
Saistību pārbaudes
1. Pieņemot budžeta saistības, atbildīgais kredītrīkotājs nodrošina, ka:
a)
izdevumus sedz no pareizā budžeta posteņa;
b)
apropriācijas ir pieejamas;
c)
izdevumi atbilst Līgumiem, budžetam, šai regulai, deleģētajiem aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, kā arī visiem aktiem, kas pieņemti saskaņā ar Līgumiem un jebkuru citu regulu;
d)
ir ievērots pareizas finanšu pārvaldības princips. Iespēja veikt priekšfinansējuma maksājumus, to summa un kopējais maksājumu grafiks ir samērīgs ar plānoto ilgumu, panākumiem izpildē un finanšu riskiem, ko ietver šāds priekšfinansējums.
2. Reģistrējot juridiskās saistības ar fizisku vai elektronisku parakstu, kredītrīkotājs nodrošina, ka:
a)
saistību sedz atbilstošas budžeta saistības;
b)
izdevumi ir pareizi un atbilst Līgumiem, budžetam, šai regulai, deleģētajiem aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, un visiem aktiem, kas pieņemti saskaņā ar Līgumiem un jebkuru citu regulu;
c)
ir ievērots pareizas finanšu pārvaldības princips.
3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par pārbaudēm, kas veicamas attiecībā uz dažādām saistībām.
2. iedaļa
Izdevumu apzināšana
88. pants
Izdevumu apzināšana
1. Izdevumu apzināšana ir akts, ar kuru atbildīgais kredītrīkotājs:
a)
pārliecinās par kreditora prasījuma esamību;
b)
nosaka vai pārbauda prasījuma īstumu un apjomu;
c)
pārbauda nosacījumus saskaņā ar kuriem ir jāizdara maksājums.
2. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par izdevumu apzināšanu, tostarp par to, kā samaksai nododami personāla izdevumi, par iepirkuma līgumu un dotāciju starpposma un galīgajiem maksājumiem, kas priekšfinansējuma vajadzībām apstiprināti kā pareizi, un par vīzām "nodots samaksai" un "apstiprināts kā pareizs".
3. iedaļa
Izdevumu apstiprināšana
89. pants
Izdevumu apstiprināšana
1. Izdevumu apstiprināšana ir akts, ar kuru atbildīgais kredītrīkotājs, pārliecinājies, ka apropriācijas ir pieejamas, izdodot maksājuma rīkojumu, uzdod grāmatvedim samaksāt izdevumu summu, ko atbildīgais kredītrīkotājs ir apstiprinājis.
Gadījumos, kad par sniegtajiem pakalpojumiem, tostarp nomas pakalpojumiem, vai piegādātajām precēm veic periodiskus maksājumus, un veicot kredītrīkotāja riska analīzi, kredītrīkotājs var likt piemērot tiešā debeta sistēmu.
2. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par izdevumu apstiprināšanu, tostarp par maksājuma rīkojumā obligāti norādāmo informāciju, un par maksājuma rīkojumu pārbaudēm, ko veic kredītrīkotājs.
4. iedaļa
Izdevumu samaksa
90. pants
Maksājumu veidi
1. Maksājumus izdara, kad uzrādīts pierādījums, ka attiecīgā darbība ir saskaņā ar pamatakta vai līguma noteikumiem, un tie attiecas uz vienu vai vairākām šādām operācijām:
a)
visas pienākošās summas maksājums;
b)
tādas summas maksājums, kuras samaksa pienākas kā:
i)
priekšfinansējums, ko var sadalīt vairākos maksājumos, pēc deleģēšanas nolīguma, līguma vai dotācijas nolīguma parakstīšanas vai arī pēc dotācijas lēmuma paziņošanas;
ii)
viens vai vairāki starpposma maksājumi kā ekvivalents darbības daļējai izpildei;
iii)
atlikušo pienākošos summu nomaksa, ja darbība ir pilnībā pabeigta.
2. Izdarot katru maksājumu, budžeta uzskaitē izdara atzīmi par dažādajiem maksājuma veidiem, kas minēti 1. punktā.
3. Grāmatvedības noteikumi, kas minēti 152. pantā, ietver noteikumus par priekšfinansējuma ieskaitu pārskatos un izmaksu atbilstības atzīšanu.
4. Atbildīgais kredītrīkotājs regulāri veic priekšfinansējuma maksājumu grāmatošanu atbilstīgi pamatā esošā projekta ekonomiskajai būtībai un grafikam.
Ja atbildīgais kredītrīkotājs uzskata, ka finanšu pārskata pieprasīšana no labuma guvējiem un līgumslēdzējiem ir neefektīva, attiecībā uz dotācijām vai līgumiem, kuru vērtība pārsniedz EUR 5 000 000, viņš vismaz reizi gadā saņem informāciju no tiem par kopējiem izdevumiem.
Otrās daļas piemērošanas nolūkā attiecīgus noteikumus iekļauj līgumos, dotāciju lēmumos un nolīgumos, kā arī deleģēšanas nolīgumos.
Šis pants neskar īpašos noteikumus, kas minēti Otrās daļas IV sadaļā.
5. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par maksājumu veidiem un apliecinošiem dokumentiem.
91. pants
Maksājumi pieejamo līdzekļu robežās
Izdevumu samaksu izdara grāmatvedis pieejamo līdzekļu robežās.
5. iedaļa
Izdevumu operāciju termiņi
92. pants
Termiņi
1. Maksājumus veic:
a)
90 kalendārās dienās deleģēšanas nolīgumiem, līgumiem, dotāciju nolīgumiem un lēmumiem, kas saistīti ar tehniskiem pakalpojumiem vai darbībām, kuru izvērtēšana ir īpaši sarežģīta un par kurām maksājums ir atkarīgs no ziņojuma vai sertifikāta apstiprināšanas;
b)
60 kalendārās dienās visiem citiem deleģēšanas nolīgumiem, līgumiem, dotāciju nolīgumiem un lēmumiem, saistībā ar kuriem maksājums tiek veikts tad, ja ir apstiprināts pārskats vai sertifikāts;
c)
30 kalendārās dienās visiem citiem deleģēšanas nolīgumiem, līgumiem, dotāciju nolīgumiem un lēmumiem.
2. Atbildīgais kredītrīkotājs var apturēt maksājuma termiņu, ja:
a)
nav pienācis maksājuma pieprasījuma summa samaksas termiņš; vai
b)
nav uzrādīti atbilstīgi apliecinošie dokumenti.
Ja atbildīgais kredītrīkotājs saņem informāciju, kas liek apšaubīt maksājuma pieprasījumā norādīto izdevumu atbilstību, viņš var apturēt maksājuma termiņu, lai pārbaudītu, tostarp, izmantojot pārbaudes uz vietas, ka izdevumi patiešām ir atbilstīgi.
3. Attiecīgos kreditorus rakstiski informē par apturēšanas iemesliem.
4. Ja apturēšana pārsniedz divus mēnešus, kreditors var pieprasīt atbildīgā kredītrīkotāja lēmumu par to, vai apturēšana ir jāturpina.
5. Izņemot attiecībā uz dalībvalstīm, beidzoties 1. punktā minētajiem termiņiem, kreditoram ir tiesības saņemt procentus.
6. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par maksājumu termiņiem un apstākļiem, kādos kreditoriem, saņemot novēlotu maksājumu, ir tiesības saņemt kavējuma procentus, ko maksā no pozīcijas, no kuras maksāta pamatsumma.
7. NODAĻA
It sistēmas un e-Pārvalde
93. pants
Operāciju elektroniskā pārvaldība
1. Ja ieņēmumu un izdevumu operācijas veic, izmantojot datorsistēmas, dokumentus var parakstīt, izmantojot datorizētu vai elektronisku procedūru.
2. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par operāciju elektronisko pārvaldību.
94. pants
Dokumentu nosūtīšana
Dokumentu nosūtīšanu starp iestādēm un dalībvalstīm var veikt elektroniski, ja attiecīgās iestādes un dalībvalstis par to ir iepriekš vienojušās.
95. pants
e-Pārvalde
1. Dalītā pārvaldībā visas oficiālās informācijas apmaiņas starp dalībvalstīm un Komisiju veic tā, kā norādīts nozaru noteikumos. Minētajos noteikumos paredz budžeta pārvaldības procesā apkopoto vai citādi iegūto un nosūtīto datu savietojamību.
2. Iestādes un izpildaģentūras, kā arī 208. pantā minētās struktūras nosaka un piemēro vienotus standartus elektroniskai informācijas apmaiņai ar trešām personām, kas piedalās iepirkuma un dotāciju procedūrās. Tās jo īpaši dara visu iespējamo, lai izstrādātu un piemērotu risinājumus attiecībā uz datu iesniegšanu, uzglabāšanu un apstrādi dotāciju un iepirkuma procedūru gaitā, un šajā nolūkā pieteikumu iesniedzējiem, kandidātiem un pretendentiem izveido vienotu "elektroniskas datu apmaiņas telpu".
3. Komisija regulāri ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par e-Pārvaldes īstenošanas progresu.
8. NODAĻA
Administratīvie principi
96. pants
Laba pārvaldība
1. Atbildīgais kredītrīkotājs bez kavēšanās dara zināmu nepieciešamību iesniegt pierādījumus un/vai dokumentāciju, to formu un obligāto saturu, kā arī indikatīvu piešķiršanas procedūras pabeigšanas grafiku.
2. Ja acīmredzamas pieteikuma iesniedzēja vai pretendenta pārrakstīšanās kļūdas dēļ pieteikuma iesniedzējs vai pretendents nav iesniedzis pierādījumu vai sniedzis paziņojumu, novērtēšanas komiteja vai attiecīgā gadījumā atbildīgais kredītrīkotājs, izņemot pienācīgi pamatotus gadījumus, aicina pieteikuma iesniedzēju vai pretendentu sniegt trūkstošo informāciju vai precizēt pavaddokumentus. Šāda informācija vai precizējumi nevar būtiski mainīt priekšlikumu vai izmainīt konkursa noteikumus.
97. pants
Norāde uz tiesiskās aizsardzības līdzekļiem
Ja kredītrīkotāja izdots procesuāls akts nelabvēlīgi ietekmē pieteikuma iesniedzēja vai pretendenta, labuma guvēja vai līgumslēdzēja tiesības, tajā norāda, kā šo aktu var pārsūdzēt administratīvā kārtībā un/vai iesniedzot prasību tiesā.
Jo īpaši norāda pārsūdzības prasības būtību, vienu vai vairākas iestādes, kurās šādu prasību var iesniegt, kā arī šādas prasības iesniegšanai noteikto termiņu.
9. NODAĻA
Iekšējais revidents
98. pants
Iekšējā revidenta iecelšana
1. Katra iestāde nosaka iekšējās revīzijas amatpienākumus, kas jāpilda saskaņā ar atbilstošiem starptautiskajiem standartiem. Iekšējais revidents, ko iecēlusi iestāde, ir atbildīgs pret šo iestādi par budžeta izpildes sistēmu un procedūru pareizas darbības pārbaudi. Iekšējais revidents nevar būt ne kredītrīkotājs, ne grāmatvedis.
2. EĀDD iekšējās revīzijas nolūkā Komisijas iekšējais revidents ir tiesīgs pārbaudīt, kā Savienības delegāciju vadītāji, kas saskaņā ar 56. panta 2. punktu darbojas kā kredītrīkotāji ar pastarpināti deleģētām pilnvarām, veic viņiem pastarpināti deleģēto finanšu vadību.
Komisijas iekšējais revidents, izpildot budžeta iedaļu "EĀDD", darbojas arī kā EĀDD iekšējais revidents, ievērojot 213. pantu.
3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par iekšējā revidenta iecelšanu.
99. pants
Iekšējā revidenta pilnvaras un pienākumi
1. Iekšējais revidents konsultē iestādi, kurā viņš strādā, par riska pārvaldīšanu, izsakot neatkarīgu viedokli par vadības un kontroles sistēmu kvalitāti, kā arī sniedzot ieteikumus, kā uzlabot operāciju izpildes nosacījumus un veicināt pareizu finanšu vadību.
Iekšējais revidents jo īpaši atbild par:
a)
iekšējās vadības sistēmu piemērotības un efektivitātes izvērtējumu un struktūrvienību snieguma izvērtējumu politikas, programmu un darbību izpildē, minot ar tiem saistītos riskus;
b)
katrai budžeta izpildes operācijai piemēroto iekšējās kontroles un revīzijas sistēmu efektivitātes un rezultativitātes izvērtējumu.
2. Iekšējais revidents pilda savus pienākumus attiecībā uz visām iestādes veiktajām darbībām un tās struktūrvienībām. Viņam pilnīgi un bez ierobežojumiem ir pieejama visa informācija, kas nepieciešama viņa pienākumu veikšanai, nepieciešamības gadījumā - klātienē, arī dalībvalstīs un trešās valstīs.
Iekšējais revidents pieņem zināšanai kredītrīkotāju gada pārskatu un visus pārējos informācijas materiālus.
3. Iekšējais revidents ziņo iestādei par saviem konstatējumiem un ieteikumiem. Iestāde nodrošina, ka tiek veikti pasākumi atbilstoši ieteikumiem, kas sniegti pēc iekšējās revīzijas. Iekšējais revidents arī iesniedz iestādei iekšējās revīzijas gada pārskatu, norādot veikto iekšējo revīziju skaitu un veidu, sniegtos ieteikumus, kā arī sakarā ar minētajiem ieteikumiem veiktos pasākumus.
4. Iestāde dara zināmu iekšējā revidenta kontaktinformāciju konfidenciālai saziņai ar iekšējo revidentu visām fiziskajām vai juridiskajām personām, kas ir iesaistītas izdevumu operācijās.
5. Iestāde katru gadu nodod ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei, iekļaujot šajā ziņojumā kopsavilkumu par veikto iekšējo revīziju skaitu un veidu, sniegtajiem ieteikumiem un sakarā ar tiem veiktajiem pasākumiem.
6. Iekšējā revidenta ziņojumi un konstatējumi, kā arī iestādes ziņojumi ir publiski pieejami tikai pēc tam, kad iekšējais revidents ir apstiprinājis pasākumus minēto dokumentu īstenošanai.
7. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par iekšējā revidenta pilnvarām un pienākumiem.
100. pants
Iekšējā revidenta neatkarība
1. Īpašās normas, ko piemēro iekšējiem revidentiem, nosaka iestāde, un šīm normām jābūt tādām, lai nodrošinātu, ka iekšējais revidents, pildot savus pienākumus, būtu pilnīgi neatkarīgs, un lai paredzētu iekšējā revidenta atbildību.
Ja iekšējais revidents ir darbinieks, viņš veic savas īpašās revīzijas funkcijas pilnīgi neatkarīgi un uzņemas atbildību saskaņā ar Civildienesta noteikumiem un deleģētajiem aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu.
2. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par iekšējā revidenta neatkarību un atbildību, tostarp par iekšējā revidenta tiesībām iesniegt lietu izskatīšanai Eiropas Savienības Tiesā.
V SADAĻA
PUBLISKAIS IEPIRKUMS
1. NODAĻA
Vispārīgi noteikumi
1. iedaļa
Darbības joma un piešķiršanas principi
101. pants
Publisko līgumu definīcija
1. Publiskie līgumi ir atlīdzības līgumi, kas rakstiski noslēgti starp vienu vai vairākiem ekonomikas dalībniekiem un vienu vai vairākām līgumslēdzējām iestādēm 117. un 190. panta nozīmē par kustamu vai nekustamu aktīvu piegādi, būvdarbu veikšanu vai pakalpojumu sniegšanu, cenu pilnīgi vai daļēji maksājot no budžeta.
Šādi līgumi ir:
a)
ēku līgumi;
b)
piegāžu līgumi;
c)
būvdarbu līgumi;
d)
pakalpojumu līgumi.
2. Pamatlīgumi ir līgumi, kuri noslēgti starp vienu vai vairākiem ekonomikas dalībniekiem un vienu vai vairākām līgumslēdzējām iestādēm un kuru mērķis ir paredzēt noteikumus, kas attiecināmi uz līgumiem, kuru slēgšanas tiesības paredzēts piešķirt noteiktā laikposmā, jo īpaši attiecībā uz cenu un, attiecīgā gadījumā, paredzēto daudzumu. Tos reglamentē šīs sadaļas noteikumi par līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, tostarp reklāmu.
3. Izņemot 106. līdz 109. pantu, šo sadaļu nepiemēro dotācijām vai tehniskās palīdzības līgumiem, kas noslēgti ar EIB vai Eiropas Investīciju fondu.
4. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par definīciju un darbības jomu iepirkuma līgumiem, tostarp pamatlīgumiem un īpašiem līgumiem.
102. pants
Publisko līgumu principi
1. Visi publiskie līgumi, kurus pilnīgi vai daļēji finansē no budžeta, ievēro pārredzamības, proporcionalitātes, vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principus.
2. Par visiem publiskā iepirkuma līgumiem rīko iespējami plašāko iepirkuma konkursu, izņemot, kad tiek izmantota pārrunu procedūra, kas minēta 104. panta 1. punkta d) apakšpunktā.
Līgumslēdzējas iestādes pamatlīgumus neizmanto nepareizi vai tā, ka to mērķis vai sekas ir konkurences novēršana, ierobežošana vai izkropļošana.
2. iedaļa
Publicēšana
103. pants
Publisko līgumu publicēšana
1. Visus līgumus, kas pārsniedz 118. vai 190. pantā norādītās robežvērtības, līgumslēdzējas iestādes publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Paziņojumus par līgumiem publicē iepriekš, izņemot 104. panta 2. punktā minētajos gadījumos, kā arī par pakalpojumu līgumiem, kas minēti II B pielikumā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2004/18/EK (2004. gada 31. marts) par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (17).
Pēc līguma piešķiršanas konkrētu informāciju var nepublicēt, ja tas kavētu tiesību aktu piemērošanu, būtu pretrunā sabiedrības interesēm, kaitētu valsts vai privāta uzņēmuma likumīgām saimnieciskās darbības interesēm, kā arī izkropļotu godīgu konkurenci starp tiem.
2. Līgumus, kuru vērtība ir mazāka par 118. vai 190. pantā norādīto robežvērtību, un Direktīvas 2004/18/EK II B pielikumā minētos pakalpojumu līgumus izsludina attiecīgā veidā.
3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par līgumu izsludināšanu un paziņojumu publicēšanu.
3. iedaļa
Iepirkuma procedūras
104. pants
Iepirkuma procedūras
1. Iepirkuma procedūras var būt kādā no šādiem veidiem:
a)
atklāta procedūra;
b)
ierobežota procedūra;
c)
konkursi;
d)
pārrunu procedūra;
e)
konkursa sarunas.
Ja publiskais līgums vai pamatlīgums ir divu vai vairāk 208. un 209. pantā minēto iestāžu, izpildaģentūru vai struktūru interesēs un ja pastāv iespēja panākt efektivitātes pieaugumu, attiecīgās līgumslēdzējas iestādes cenšas iepirkuma procedūru īstenot kopīgi.
Ja publiskais līgums vai pamatlīgums ir vajadzīgs, lai īstenotu iestādes un vienas vai vairāku dalībvalstu līgumslēdzēju iestāžu kopīgu rīcību, iepirkuma procedūru var kopīgi īstenot iestāde un līgumslēdzējas iestādes, dažos apstākļos, kuri precizējami deleģētajos aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu.
Kopīgus iepirkumus var veikt kopā ar EBTA valstīm un Savienības kandidātvalstīm, ja šāda iespēja ir īpaši paredzēta divpusējā vai daudzpusējā līgumā.
2. Par līgumiem, kuru vērtība pārsniedz 118. vai 190. pantā minētos robežlielumus, pārrunu procedūru atļauj vienīgi gadījumos, kas paredzēti deleģētajos aktos, kuri pieņemti saskaņā ar šo regulu.
3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par iepirkuma procedūras veidiem, kopīgu iepirkumu, zemas vērtības līgumiem un rēķinu apmaksu.
105. pants
Piedāvājumu konkursa dokumentu saturs
Piedāvājumu konkursa dokumentos ietver pilnīgu, skaidru un precīzu līguma priekšmeta aprakstu un precizē izslēgšanas, atlases un līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas kritērijus, kas piemērojami attiecīgajam līgumam.
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par konkursa dokumentu saturu, tostarp par iespēju pārskatīt cenu un tehniskās specifikācijas un šādas pārskatīšanas nosacījumiem.
106. pants
Izslēgšanas kritēriji dalībai iepirkuma procedūrās
1. Kandidātus vai pretendentus izslēdz no dalības iepirkuma procedūrās, ja:
a)
tie ir bankrotējuši vai tiek likvidēti, to darbību pārvalda tiesa, tie ir iesaistījušies nolīgumā ar kreditoriem, pārtraukuši saimniecisko darbību, tie ir iesaistīti tiesas procesā attiecībā uz iepriekšminētajiem jautājumiem vai nonākuši citā tamlīdzīgā situācijā, kas radusies līdzīgas valstu tiesību aktos vai noteikumos paredzētas procedūras rezultātā;
b)
tie vai personas, kurām ir pārstāvības un lēmumu pieņemšanas pilnvaras vai kontrole pār tiem, ar dalībvalsts kompetentas iestādes spēkā stājušos tiesas spriedumu notiesāti par pārkāpumu saistībā ar to profesionālo darbību;
c)
tie ir vainīgi smagā pārkāpumā saistībā ar profesionālo darbību, kurš pierādīts ar jebkādiem līdzekļiem, ko līgumslēdzējas iestādes var pieņemt, tostarp ar EIB un starptautisko organizāciju lēmumiem;
d)
tie neievēro saistības attiecībā uz sociālās apdrošināšanas iemaksām vai nodokļu nomaksu saskaņā ar tās valsts tiesību normām, kurā tie izveidoti, vai līgumslēdzējas iestādes valsts tiesību normām, vai arī tās valsts tiesību normām, kur paredzēta līguma izpilde;
e)
attiecībā uz tiem vai personām, kurām ir pārstāvības un lēmumu pieņemšanas pilnvaras vai kontrole pār tiem, pieņemts spēkā stājies tiesas spriedums par krāpšanu, korupciju, līdzdalību noziedzīgā grupējumā, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju vai jebkādu citu nelikumīgu darbību, ja šāda nelikumīga darbība kaitē Savienības finanšu interesēm;
f)
uz tiem attiecas 109. panta 1. punktā minēta administratīvā sankcija.
Šā punkta pirmās daļas a) līdz d) apakšpunktu nepiemēro piegāžu iepirkumiem ar īpaši izdevīgiem nosacījumiem vai nu no piegādātāja, kas pilnīgi izbeidz saimniecisko darbību, vai arī no bankrota administratoriem vai likvidatoriem atbilstīgi mierizlīgumam ar kreditoriem vai kādai līdzīgai procedūrai saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem.
Šā punkta pirmās daļas b) un e) apakšpunktu nepiemēro, ja kandidāti un pretendenti var pierādīt, ka ir pieņemti piemēroti pasākumi pret personām, kurām ir pārstāvības pilnvaras, lēmumu pieņemšanas pilnvaras vai kontrole pār tiem, ja uz šīm personām attiecas spriedums, kā minēts pirmās daļas b) vai e) apakšpunktā.
2. Sarunu procedūras gadījumā, ja tehnisku vai māksliniecisku iemeslu dēļ vai ar ekskluzīvu tiesību aizsardzību saistītu iemeslu dēļ, līgumu var piešķirt tikai īpašam ekonomikas dalībniekam, iestāde var nolemt neizslēgt attiecīgo ekonomikas dalībnieku, pamatojoties uz 1. punkta pirmās daļas a), c) un d) apakšpunktā minētajiem kritērijiem, ja tas nepieciešams, lai nodrošinātu iestādes darbības nepārtrauktību. Šādā gadījumā iestāde pienācīgi pamato savu lēmumu.
3. Kandidāti vai pretendenti apliecina, ka uz tiem neattiecas neviens no 1. punktā uzskaitītajiem gadījumiem. Tomēr līgumslēdzēja iestāde var atturēties no šāda apliecinājuma pieprasīšanas ļoti mazas vērtības līgumiem.
Lai pareizi piemērotu 1. punktu, kandidātam vai pretendentam, ja līgumslēdzēja iestāde to pieprasa:
a)
ja kandidāts vai pretendents ir juridiska persona, - jāsniedz informācija par īpašumtiesībām, vadības, kontroles un pārstāvības pilnvarām attiecībā uz juridisko personu un jāapliecina, ka uz tiem neattiecas neviens no 1. punktā minētajiem gadījumiem;
b)
ja ir paredzēts slēgt apakšlīgumu, - jāapliecina, ka uz apakšlīguma slēdzēju neattiecas neviens no 1. punktā minētajiem gadījumiem.
4. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par:
a)
izslēgšanas kritērijiem dalībai iepirkuma konkursos, tostarp par noteikumiem attiecībā uz nelikumīgu darbību, kuras dēļ var izslēgt;
b)
pierādījumiem, kuri ir pietiekami, lai pierādītu, ka izslēgšanas stāvoklis nepastāv;
c)
izslēgšanas ilgumu. Šāda izslēgšana nepārsniedz desmit gadus.
107. pants
Izslēgšanas kritēriji, ko piemēro piešķiršanā
1. Līguma slēgšanas tiesības nepiešķir kandidātiem vai pretendentiem, kas, norisinoties iepirkuma procedūrai attiecībā uz minēto līgumu:
a)
ir iesaistīti interešu konfliktā;
b)
ir vainīgi tādas informācijas sagrozīšanā, ko līgumslēdzēja iestāde prasa kā nosacījumu dalībai iepirkuma procedūrā, vai arī nesniedz minēto informāciju;
c)
iepirkuma procedūrā uz viņiem attiecas kāds no 106. panta 1. punktā minētajiem izslēgšanas stāvokļa gadījumiem.
2. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par iepirkuma procedūrai piemērotajiem izslēgšanas kritērijiem un par tādu pierādījumu konstatēšanu, kurus var uzskatīt par pietiekamiem, lai pierādītu, ka izslēgšanas stāvoklis nepastāv. Turklāt Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz izslēgšanas ilgumu.
108. pants
Centrālā izslēgšanas datubāze
1. Komisijas izveidotā un uzturētā centrālajā izslēgšanas datubāzē ir ziņas par kandidātiem un pretendentiem, uz kuriem attiecas kāds no 106. pantā, 109. panta 1. punkta pirmās daļas b) apakšpunktā un 109. panta 2. punkta a) apakšpunktā minētajiem gadījumiem. Minētā datubāze ir kopēja 208. pantā minētajām iestādēm, izpildaģentūrām un struktūrām. Eiropas Parlamentu un Padomi ik gadu informē par jauno gadījumu skaitu un par kopējo datubāzē ievadīto gadījumu skaitu.
2. Dalībvalstu un trešo valstu iestādes, kā arī struktūras, kas nav šā panta 1. punktā minētās struktūras, piedaloties budžeta izpildē saskaņā ar 58. un 61. pantu, paziņo atbildīgajam kredītrīkotājam informāciju par kandidātiem un pretendentiem, uz kuriem attiecas kāds no 106. panta 1. punkta pirmās daļas e) apakšpunktā minētajiem gadījumiem, ja attiecīgā dalībnieka rīcība ir kaitējusi Savienības finanšu interesēm. Minētais kredītrīkotājs saņem šo informāciju un prasa, lai grāmatvedis to ievada datubāzē.
Pirmajā daļā minētajām iestādēm un struktūrām ir piekļuve datubāzē glabātajai informācijai, un tās var - attiecīgos gadījumos un uz savu atbildību - šo informāciju ņemt vērā, piešķirot ar budžeta izpildi saistītu līgumu slēgšanas tiesības.
3. ECB, EIB un Eiropas Investīciju fondam ir piekļuve informācijai datubāzē, lai tie varētu aizsargāt savus līdzekļus un attiecīgos gadījumos un uz savu atbildību ņemt vērā šo informāciju, piešķirot līgumu slēgšanas tiesības saskaņā ar saviem iepirkuma noteikumiem.
Tie paziņo Komisijai informāciju par kandidātiem un pretendentiem, uz kuriem attiecas kāds no 106. panta 1. punkta pirmās daļas e) apakšpunktā minētajiem gadījumiem, ja saimnieciskās darbības subjektu rīcība ir kaitējusi Savienības finanšu interesēm.
4. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par centrālo izslēgšanas datubāzi, tostarp par standartizētu procedūru definīciju un tehniskām specifikācijām datubāzes uzturēšanai.
5. Trešo valstu varasiestādēm piekļuvi datubāzei var atļaut tikai tad, ja ir izpildīti Regulas (EK) Nr. 45/2001 9. panta noteikumi un ir veikta katra atsevišķā gadījuma novērtēšana.
109. pants
Administratīvas un finansiālas sankcijas
1. Līgumslēdzēja iestāde var piemērot administratīvas un/vai finansiālas sankcijas:
a)
līgumslēdzējiem, kandidātiem vai pretendentiem - 107. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētajos gadījumos;
b)
līgumslēdzējiem, kas ir nopietni pārkāpuši savas saistības saskaņā ar līgumiem, kurus finansē no budžeta.
Taču visos gadījumos līgumslēdzējai iestādei ir pienākums dot iespēju attiecīgajai personai izteikt savus apsvērumus.
2. Šā panta 1. punktā minētās sankcijas ir samērīgas ar līguma svarīgumu un pārkāpuma nopietnību, un tās var būt:
a)
attiecīgā kandidāta vai pretendenta, vai līgumslēdzēja izslēgšana - ilgākais, uz desmit gadiem - no līgumiem un dotācijām, ko finansē no budžeta; un/vai
b)
finansiālas sankcijas, ko maksā kandidāts vai pretendents, vai līgumslēdzējs, sankcijām nepārsniedzot attiecīgā līguma vērtību.
3. Lai labāk aizsargātu Savienības finanšu intereses, iestādes, ievērojot proporcionalitātes principu, var nolemt publicēt savus lēmumus, ar ko nosaka 1. punktā minētos administratīvos vai naudas sodus, pēc tam, kad ir pilnībā ievērota 1. punktā izklāstītā procedūra.
Pieņemot lēmumu par to, vai publicēt pirmajā daļā minēto lēmumu par administratīvu vai naudas sodu noteikšanu, jo īpaši ņem vērā pārkāpuma smagumu, tostarp tā ietekmi uz Savienības finanšu interesēm un tēlu, laiku, kas pagājis kopš pārkāpuma brīža, pārkāpuma ilgumu un atkārtošanos, attiecīgās vienības nodomu vai neuzmanības smaguma pakāpi un pasākumus, ko attiecīgā vienība veikusi, lai šo situāciju novērstu.
Lēmumu par publicēšanu iekļauj lēmumā, ar ko nosaka administratīvas vai finansiālas sankcijas, un tajā skaidri paredz, ka lēmumu par sankciju noteikšanu vai tā kopsavilkumu publicē iestādes tīmekļa vietnē.
Lai panāktu preventīvu ietekmi, publicētajā kopsavilkumā norāda par pārkāpumu atbildīgās personas vārdu vai nosaukumu, īsu pārkāpuma aprakstu, attiecīgo programmu un izslēgšanas ilgumu un/vai finanšu sankciju summu.
Lēmumu publicē pēc tam, kad ir izmantoti visi lēmuma pārsūdzības līdzekļi vai kad ir beigušies pārsūdzēšanas termiņi, un publikācija paliek tīmekļa vietnē līdz izslēgšanas perioda beigām vai ne ilgāk kā 6 mēnešus pēc naudas sodu samaksāšanas, ja šie sodi ir vienīgais, kas ir piespriests.
Ja tās ir fiziskas personas, lēmumu par publicēšanu pieņem, pienācīgi ņemot vērā tiesības uz privātumu un Regulā (EK) Nr. 45/2001 paredzētās tiesības.
4. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu par sīki izstrādātiem noteikumiem attiecībā uz dažādiem administratīvām un finansiālām sankcijām, ko piemēro pretendentiem vai kandidātiem, kuri snieguši nepatiesas ziņas, pieļāvuši būtiskas kļūdas, veikuši pārkāpumus vai krāpušies, vai attiecībā uz kuriem ir konstatēts, ka tie nopietni pārkāpuši savas līgumsaistības.
110. pants
Līgumu piešķiršanas kritēriji
1. Līgumu slēgšanas tiesības piešķir, pamatojoties uz piedāvājuma saturam piemērojamiem kritērijiem, pēc tam, kad ir pārbaudīta saimnieciskās darbības subjektu, kuri nav izslēgti saskaņā ar 106., 107. pantu un 109. panta 2. punkta a) apakšpunktu, spēja atbilstīgi atlases kritērijiem, kuri noteikti dokumentos par uzaicinājumu uz konkursu.
2. Līgumu slēgšanas tiesības piešķir saskaņā ar automātiskas piešķiršanas procedūru vai procedūru, kas paredz vislabāko cenas un vērtības attiecību.
3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz atlases kritēriju un piešķiršanas kritēriju specifikāciju. Turklāt Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz dokumentiem, kuri apliecina ekonomiskās un finansiālās spējas un pierāda tehniskās un profesionālās spējas, un sīki izstrādātus noteikumus par elektroniskām izsolēm un pārmērīgi zemas cenas piedāvājumiem.
111. pants
Piedāvājumu iesniegšana
1. Piedāvājumu iesniegšanas noteikumi ir tādi, kas nodrošina patiesu konkurenci, kā arī to, ka piedāvājumu saturs netiek izpausts, līdz tos visus atver vienlaikus.
2. Komisija ar attiecīgiem līdzekļiem un saskaņā ar 95. pantu nodrošina, lai piedāvājumu saturu un ikvienu apstiprinošu pierādījumu pretendenti varētu iesniegt elektroniskā formātā ("e-iepirkums").
Komisija līdz 2014. gada 28. oktobrim ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par sasniegto šī noteikuma īstenošanā, un turpmāk šādu ziņojumu iesniedz regulāri.
3. Ja to atzīst par vajadzīgu un samērīgu, līgumslēdzēja iestāde var prasīt, lai pretendenti dod iepriekšēju nodrošinājumu kā garantiju tam, ka iesniegtie cenas piedāvājumi netiks atsaukti.
4. Pieteikumus un piedāvājumus atver šim nolūkam iecelta piedāvājumu atvēršanas komisija, izņemot līgumiem ar mazu vērtību, kas minēti 104. panta 3. punktā. Katru piedāvājumu vai pieteikumu, par kuru komisija paziņojusi, ka tas neatbilst nosacījumiem, noraida.
5. Visus dalības pieteikumus un piedāvājumus, par kuriem komisija paziņojusi, ka tie atbilst paredzētajiem nosacījumiem, izvērtē, pamatojoties uz kritērijiem, kuri noteikti dokumentos par uzaicinājumu uz konkursu, lai ierosinātu līgumslēdzējai iestādei piešķirt līguma slēgšanas tiesības vai veikt elektronisku izsoli.
6. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par piedāvājumu iesniegšanu un piedāvājumu iesniegšanas un dalības pieprasījumu termiņu noteikšanu, laikposmu, kurā pieejami konkursa dokumenti, un par termiņiem steidzamos gadījumos. Turklāt Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz dažādām saziņas metodēm un sīki izstrādātiem noteikumiem par iespēju pieprasīt piedāvājuma garantiju, par piedāvājumu atvēršanu, par dalības pieteikumiem un noteikumus, kuri attiecas uz piedāvājumu un dalības pieteikumu vērtēšanas komisiju.
112. pants
Vienlīdzīgas attieksmes un pārredzamības principi
1. Iepirkuma procedūras laikā visiem kontaktiem starp līgumslēdzēju iestādi un kandidātiem vai pretendentiem jānotiek tā, lai būtu ievērota pārredzamība un vienlīdzīga attieksme. To rezultātā nevar tikt grozīti līguma nosacījumi vai konkursa sākotnējie noteikumi.
2. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par vienlīdzīgu attieksmi un pārredzamību. Turklāt Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz to, kāda saziņa ir atļauta starp līgumslēdzējām iestādēm un pretendentiem līguma piešķiršanas procedūras gaitā, kā arī noteikt obligātas prasības par rakstisku izvērtēšanas protokolu un par obligāto informāciju, kas iekļaujama līgumslēdzējas iestādes pieņemtajā lēmumā.
113. pants
Piešķiršanas lēmums
1. Kredītrīkotājs izlemj, kam jāpiešķir līgums saskaņā ar atlases un piešķiršanas kritērijiem, kas ir iepriekš noteikti dokumentos, kuri attiecas uz uzaicinājumu uz konkursiem, un ievērojot iepirkuma noteikumus.
2. Līgumslēdzēja iestāde visiem kandidātiem vai pretendentiem, kuru pieteikumi vai piedāvājumi ir noraidīti, paziņo šāda lēmuma pamatojumu, kā arī 118. panta 2. punktā minētā atlikšanas perioda ilgumu. Līgumslēdzēja iestāde visiem pretendentiem, kas atbilst izslēgšanas un atlases kritērijiem, pēc to iesniegta rakstiska pieprasījuma paziņo veiksmīgā piedāvājuma raksturlielumus un salīdzinošo izdevīgumu, kā arī tā pretendenta nosaukumu, kuram līgums piešķirts.
Tomēr konkrēta informācija nav jāatklāj, ja šādas informācijas atklāšana kavētu tiesību akta piemērošanu, būtu pretrunā sabiedrības interesēm vai kaitētu valsts vai privāta uzņēmuma likumīgām saimnieciskās darbības interesēm, vai arī varētu izkropļot godīgu konkurenci starp šiem uzņēmumiem.
3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par piešķiršanas lēmumu un līguma parakstīšanu un īstenošanu.
114. pants
Iepirkuma procedūras atcelšana
Kamēr līgums nav parakstīts, līgumslēdzēja iestāde var vai nu atteikties no iepirkuma piešķiršanas, vai atcelt piešķiršanas procedūru, par ko kandidātam vai pretendentam nav tiesību pieprasīt nekādu kompensāciju.
Lēmums ir pamatots, un par to tiek informēti kandidāti vai pretendenti.
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par iepirkuma procedūras atcelšanu.
4. iedaļa
Garantijas un korekcijas pasākumi
115. pants
Garantijas
Ja tas nav zemas vērtības līgums un ja līgumslēdzēja iestāde, izskatot katru gadījumu atsevišķi un veicot riska analīzi, to atzīst par vajadzīgu un samērīgu, tā var prasīt līgumslēdzējiem sniegt garantiju, lai:
a)
nodrošinātu līguma pilnīgu izpildi vai
b)
ierobežotu finansiālos riskus, kas saistīti ar priekšfinansējuma samaksu.
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem, tostarp riska analīzes kritērijiem, par līgumslēdzējiem prasītajām garantijām.
116. pants
Kļūdas, pārkāpumi vai krāpšana procedūrā
1. Ja atklājas, ka līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrā ir pieļautas nopietnas kļūdas, pārkāpumi vai krāpšana, līgumslēdzēja iestāde procedūru aptur, un tā var veikt visus vajadzīgos pasākumus, tostarp anulēt procedūru.
Ja pēc līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas atklājas, ka piešķiršanas procedūrā vai līguma izpildē ir pieļautas nopietnas kļūdas, pārkāpumi vai krāpšana, tad - atkarībā no procedūras stadijas - līgumslēdzēja iestāde var atturēties no līguma noslēgšanas vai apturēt tā izpildi, vai, attiecīgos gadījumos, izbeigt to.
Ja šādas kļūdas, pārkāpumus vai krāpšanu ir izdarījis līgumslēdzējs, līgumslēdzēja iestāde - samērīgi kļūdas, pārkāpuma vai krāpšanas smagumam - turklāt var atteikties izdarīt maksājumus, var atgūt jau samaksātās summas vai izbeigt visus līgumus, kas noslēgti ar minēto līgumslēdzēju.
2. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par līgumu apturēšanu kļūdu, pārkāpumu un krāpšanas gadījumā.
2. NODAĻA
Noteikumi par līgumiem, kurus piešķir iestādes uz sava rēķina
117. pants
Līgumslēdzēja iestāde
1. Iestādes uzskata par līgumslēdzējām iestādēm gadījumos, kad tās piešķir līgumus uz sava rēķina. Saskaņā ar 65. pantu tās deleģē vajadzīgās pilnvaras, lai pildītu līgumslēdzējas iestādes funkcijas.
2. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par līgumslēdzējas iestādes funkciju deleģēšanu, tostarp par atbilstošu līmeņu noteikšanu robežvērtību aprēķināšanas vajadzībām.
118. pants
Piemērojamās robežvērtības
1. Saskaņā ar otrās daļas IV sadaļu Direktīvā 2004/18/EK ir paredzētas robežvērtības, kas nosaka:
a)
šīs regulas 103. pantā minētos publicēšanas noteikumus;
b)
šīs regulas 104. panta 1. punktā minēto procedūru izvēli;
c)
attiecīgos termiņus.
2. Ievērojot deleģētajos aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, paredzētos izņēmumus un nosacījumus, līgumslēdzēja iestāde - tiktāl, ciktāl tas attiecas uz līgumiem, ko reglamentē Direktīva 2004/18/EK, - neslēdz līgumu vai pamatlīgumu ar veiksmīgo pretendentu, pirms nav beidzies atlikšanas laikposms.
3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par piemērojamām robežvērtībām, atsevišķiem līgumiem un līgumiem ar daļām, konkrētu līgumu vērtības novērtēšanu un atlikšanas laikposmu pirms līguma parakstīšanas.
119. pants
Noteikumi par dalību piedāvājumu konkursā
1. Līdzdalība piedāvājumu konkursā ir pieejama ar līdzvērtīgiem noteikumiem visām fiziskām un juridiskām personām, kas ietilpst Līgumu darbības jomā, un visām fiziskām un juridiskām personām trešās valstīs, kas ar Savienību noslēgušas īpašu nolīgumu publiskā iepirkuma jomā, šādai līdzdalībai notiekot saskaņā ar nosacījumiem, kas paredzēti nolīgumā.
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par pierādījumu, kas jāiesniedz saistībā ar piekļuvi līgumiem.
2. OLAF īsteno pilnvaras, kas ar Padomes Regulu (Euratom, EK) Nr. 2185/96 (1996. gada 11. novembris) par pārbaudēm un apskatēm uz vietas, ko Komisija veic, lai aizsargātu Eiropas Kopienu finanšu intereses pret krāpšanu un citām nelikumībām (18) uzticētas Komisijai, lai veiktu apskates un pārbaudes uz vietas dalībvalstīs un saskaņā ar spēkā esošiem sadarbības un savstarpējās palīdzības nolīgumiem - trešās valstīs un starptautisku organizāciju telpās.
120. pants
Pasaules tirdzniecības organizācijas iepirkuma noteikumi
Ja uz šādu līgumu piešķiršanu attiecas Pasaules tirdzniecības organizācijā noslēgtā Daudzpusējā vienošanās par publisko iepirkumu, līgumi ir pieejami arī to valstu valstpiederīgajiem, kuras ratificējušas minēto vienošanos, saskaņā ar tās nosacījumiem.
VI SADAĻA
DOTĀCIJAS
1. NODAĻA
Dotāciju piemērošanas joma un veidi
121. pants
Dotāciju piemērošanas joma
1. Dotācijas ir tiešas finanšu iemaksas no budžeta ziedojumu veidā, lai finansētu:
a)
darbību, kas paredzēta, lai palīdzētu sasniegt Savienības politikas mērķi;
b)
tādas struktūras darbību, kura īsteno kādu mērķi, kam ir vispārēja Savienības nozīme, vai kuras mērķis ietilpst Savienības politikā un atbalsta to (darbības dotācijas).
Dotācijas piešķir vai nu ar rakstisku nolīgumu, vai ar Komisijas lēmumu, kuru paziņo veiksmīgajam dotācijas pretendentam.
Komisija var izveidot drošas elektroniskās sistēmas informācijas apmaiņai ar labuma guvējiem.
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātu precizējumu par dotāciju piemērošanas jomu un par noteikumiem, ar kuriem nosaka, vai tiks izmantoti dotāciju nolīgumi vai dotāciju lēmumi. Turklāt Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz elektroniskās apmaiņas sistēmas specifikāciju, tostarp par nosacījumiem, kuros šādās sistēmās iesniegtus dokumentus, tostarp dotāciju nolīgumus, jāuzskata par oriģināliem un parakstāmiem, un par pamatpartnerību izmantošanu.
2. Šīs sadaļas nozīmē dotācijas nav:
a)
izdevumi par iestāžu locekļiem un personālu un iemaksas Eiropas skolām;
b)
publiskā iepirkuma līgumi, kā minēts 101. pantā, atbalsts, ko maksā kā makrofinansiālu atbalstu un budžeta atbalsts;
c)
finanšu instrumenti, kā arī akcijas/kapitāla daļas vai līdzdalība akciju kapitālā starptautiskās finanšu iestādēs, tādās kā Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka (ERAB), vai specializētās Savienības struktūrās, tādās kā Eiropas Investīciju fonds;
d)
ieguldījums, ko Savienība maksā kā dalības maksu struktūrām, kuru dalībniece tā ir;
e)
izdevumi, ko veic, īstenojot dalītu pārvaldību un netiešu pārvaldību 58., 59. un 60. panta nozīmē, ja vien finanšu noteikumos, kas piemērojami 58. panta 1. punkta c) apakšpunktā pilnvaroto vienību vai personu budžetiem, vai deleģēšanas nolīgumos nav noteikts citādi;
f)
iemaksas, ko maksā izpildaģentūrām, kuras minētas 62. pantā saskaņā ar katras aģentūras izveidošanas aktu;
g)
izdevumi saistībā ar zivsaimniecības tirgiem, kas minēti 3. panta 2. punkta f) apakšpunktā Padomes Regulā (EK) Nr. 1290/2005 (2005. gada 21. jūnijs) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (19);
h)
transporta izdevumu un dienasnaudas atmaksāšana vai, attiecīgos gadījumos, citas kompensācijas iestāžu uzaicinātām vai pilnvarotām personām;
i)
godalgas konkursos, uz kurām attiecas pirmās daļas VII sadaļa.
3. Procentu likmju atlaides un subsīdijas bez garantijām uzskata par dotācijām, ja tās nav apvienotas vienā pasākumā ar finanšu instrumentiem, kā minēts Pirmās daļas VIII sadaļā.
Uz šādām atlaidēm un subsīdijām attiecas šīs sadaļas noteikumi, izņemot šādus:
a)
līdzfinansējuma princips, kā izklāstīts 125. panta 3. punktā;
b)
peļņas negūšanas princips, kā izklāstīts 125. panta 4. punktā;
c)
darbībām, kuru mērķis ir stiprināt labuma guvēja finansiālo spēju vai radīt ienākumus, pieteikuma iesniedzēja finansiālās spējas izvērtēšana, kā izklāstīts 132. panta 1. punktā;
4. Ikviena iestāde var piešķirt dotācijas komunikāciju pasākumiem, ja attiecīgi pamatotu iemeslu dēļ publiskā iepirkuma procedūru izmantošana nav lietderīga.
122. pants
Labuma guvēji
1. Ja vairākas vienības atbilst dotācijas piešķiršanas kritērijiem un kopā veido vienu vienību, šo vienību var uzskatīt par vienīgo labuma guvēju, tostarp tad, ja šī vienība ir speciāli izveidota, lai īstenotu ar dotāciju finansēto darbību.
2. Šajā sadaļā par vienībām, kas saistītas ar labuma guvēju, uzskata šādas vienības:
a)
vienības, kas veido labuma guvēju saskaņā ar 1. punktu;
b)
vienības, kas atbilst atbilstības kritērijiem un kas neatrodas nevienā no situācijām, kuras minētas 131. panta 4. punktā, un kam ir saikne ar labuma guvēju, jo īpaši juridiska vai kapitāla saikne, kura neaprobežojas ar šo darbību un nav izveidota tikai šīs darbības īstenošanas nolūkā.
3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par dotāciju nolīgumu vai lēmumu minimālo saturu, jo īpaši, ja dotāciju piešķir vairākām vienībām, koordinatora -ja tāds ir - un pārējo labuma guvēju specifiskajiem pienākumiem, piemērojamo atbildības režīmu un nosacījumiem attiecībā uz labuma guvēja pievienošanu vai atcelšanu.
123. pants
Dotāciju veidi
1. Dotācijas var būt:
a)
faktisko atbilstīgo izmaksu, kas minētas 126. pantā, noteiktas daļas atmaksāšana;
b)
atmaksāšana, pamatojoties uz vienības izmaksām;
c)
vienreizējs maksājums;
d)
vienotas likmes finansējums;
e)
šā panta a) līdz d) punktā minēto veidu kombinācija.
2. Nosakot piemēroto dotācijas veidu, tiek darīts viss iespējamais, lai ņemtu vērā potenciālo labuma guvēju intereses un uzskaites metodes.
3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz noteikumiem par dažādiem dotāciju veidiem, tostarp mazas vērtības dotācijām.
124. pants
Vienreizējs maksājums, vienības izmaksas un vienotas likmes finansējums
1. Neskarot pamatakta noteikumus, vienreizējs maksājums, vienības izmaksas vai vienotas likmes finansējums tiek atļauts ar Komisijas lēmumu, nodrošinot, ka attiecībā uz vienas un tās pašas darbību vai darba programmu kategorijas labuma guvējiem tiek ievērots vienādas attieksmes princips.
Ja vienas dotācijas maksimālais apmērs nepārsniedz mazas vērtības dotācijas summu, attiecīgo atļauju var sniegt atbildīgais kredītrīkotājs.
2. Atļauja tiek piešķirta, tai pievienojot vismaz šādus elementus:
a)
attiecīgo finansējuma veidu piemērotības pamatojumu attiecībā uz atbalstāmo darbību vai darba programmu būtību, kā arī pārkāpumu un krāpšanas risku un kontroles izmaksām;
b)
konkrētas izmaksas vai izmaksu kategorijas, kas tiek segtas ar vienreizēju maksājumu, vienības izmaksām vai vienotas likmes finansējumu un kas saskaņā ar piemērojamiem Savienības noteikumiem neietver neatbilstīgās izmaksas;
c)
aprakstu par vienreizēja maksājuma, vienības izmaksu vai vienotas likmes finansējuma noteikšanas metodēm un par nosacījumiem, kā pienācīgi nodrošināt bezpeļņas un līdzfinansējuma principu ievērošanu un izmaksu dubultas finansēšanas nepieļaušanu. Minēto metožu pamatā ir:
i)
statistikas dati vai tamlīdzīgi objektīvi līdzekļi; vai
ii)
katram labuma guvējam individuāla pieeja, kas balstīta uz apliecinātiem vai pārbaudāmiem labuma guvēja vēsturiskajiem datiem vai uz izmaksu uzskaites praksi, ko labuma guvējs parasti izmanto.
3. Ja tiek atļauts pielietot izmaksu uzskaites praksi, ko labuma guvējs parasti izmanto, atbildīgais kredītrīkotājs, veicot ex ante novērtējumu vai izmantojot attiecīgu ex post kontroles stratēģiju, var izvērtēt šādas prakses atbilstību 2. punktā minētajiem nosacījumiem.
Ja labuma guvēja parasti izmantotās izmaksu uzskaites prakses atbilstība 2. punktā minētajiem nosacījumiem tiek konstatēta ex ante, ex post kontroles procesā netiek apšaubītas vienreizēja maksājuma, vienības izmaksu vai vienotas likmes finansējuma summas, kas noteiktas, pielietojot minēto praksi.
Atbildīgais kredītrīkotājs var uzskatīt, ka labuma guvēja parasti izmantotā izmaksu uzskaites prakse ir atbilstīga 2. punktā minētajiem nosacījumiem, ja attiecīgo praksi apstiprinājušas valsts iestādes saskaņā ar salīdzināmām finansēšanas shēmām.
4. Ar dotācijas lēmumu vai nolīgumu var atļaut vai likt vienotas likmes finansējuma veidā finansēt saņēmēja netiešās izmaksas maksimums 7 % apmērā no darbības kopējām attaisnotajām tiešajām izmaksām, izņemot gadījumos, kad saņēmējs saņem darbības dotāciju, ko finansē no budžeta. Maksimālo 7 % robežu var pārsniegt saskaņā ar pamatotu Komisijas lēmumu.
5. MVU īpašnieki un citas fiziskas personas, kas nesaņem algu, var deklarēt atbilstīgus personāla izdevumus par darbu, kas veikts saskaņā ar darbību vai darba programmu, pamatojoties uz vienības izmaksām, ko nosaka ar Komisijas lēmumu.
6. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par vienreizējiem maksājumiem, vienības izmaksām un vienotas likmes finansējumu.
2. NODAĻA
Principi
125. pants
Dotāciju vispārīgie principi
1. Uz dotācijām attiecas pārredzamības un vienlīdzīgas attieksmes principi.
2. Neskarot 130. pantu, dotācijas nav kumulatīvas un netiek piešķirtas ar atpakaļejošu spēku.
3. Dotācijas ietver līdzfinansējumu, neskarot īpašos noteikumus, kas minēti otrās daļas IV sadaļā.
Ja vien šajā regulā nav norādīts citādi, noteikumi par Eiropas līmeņa politiskajām partijām un to finansēšanas noteikumi ir paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 2004/2003 (2003. gada 4. novembris) par noteikumiem, kas attiecas uz Eiropas līmeņa politiskajām partijām un to finansēšanu (20).
4. Dotāciju mērķis vai sekas nav peļņas radīšana no labuma guvēja darbības vai darba programmas ("bezpeļņas princips").
Pirmo daļu nepiemēro:
a)
darbībām, kuru mērķis ir stiprināt labuma guvēja finanšu spēju, vai darbībām, kas rada ienākumus, lai nodrošinātu attiecīgo darbību turpināmību pēc dotācijas lēmumā vai nolīgumā noteiktā Savienības finansējuma laikposma beigām;
b)
pētījumu, pētniecības vai mācību stipendijām, ko maksā fiziskām personām;
c)
cita veida tiešam atbalstam, ko maksā fiziskām personām, kurām tas visvairāk nepieciešams, piemēram, bezdarbniekiem un bēgļiem;
d)
dotācijām, ko piešķir pēc vienotas likmes un/vai kā vienreizēju maksājumu, un/vai pamatojoties uz vienības izmaksām, ja tās atbilst 124. panta 2. punktā izklāstītajiem nosacījumiem;
e)
mazas vērtības dotācijām.
Ja tiek gūta pelņa, Komisija ir tiesīga atgūt Savienības ieguldījumam atbilstīgu procentuālo daļu no peļņas, ieturot to no atbilstīgajām izmaksām, kas labuma guvējam faktiski radušās saistībā ar darbības vai darba programmas īstenošanu.
5. Šajā sadaļā peļņu definē kā summu, par kādu labuma guvēja ieņēmumi pārsniedz atbilstīgās izmaksas, kad tiek iesniegts bilances maksājuma pieprasījums.
Pirmajā daļā minētie ieņēmumi aprobežojas ar ienākumiem, ko rada darbība vai darba programma, kā arī finansiālās iemaksas, ko līdzekļu devēji ir īpaši paredzējuši atbilstīgo izmaksu finansēšanai.
Darbības dotācijas gadījumā summas, kas paredzētas rezervju veidošanai, netiek ņemtas vērā attiecībā uz pārbaudi par bezpeļņas principa ievērošanu.
6. Ja Savienības līmeņa politiskās partijas ienākumi tā finanšu gada beigās, par kuru tā saņēma darbības dotāciju, pārsniedz izdevumus, daļu no šā pārpalikuma apjomā līdz 25 % no šā gada kopējiem ienākumiem var, atkāpjoties no 4. punktā noteiktā bezpeļņas principa, pārcelt uz nākamo gadu ar noteikumu, ka tā tiks izlietota līdz šā nākamā gada pirmā ceturkšņa beigām.
Bezpeļņas principa pārbaudes nolūkos neņem vērā pašu resursus, īpaši ziedojumus un biedra naudas, kas savāktas Savienības līmeņa politiskās partijas gada darbībās un kas pārsniedz 15 % no labuma guvēja sedzamajām atbilstīgajām izmaksām.
Otro daļu nepiemēro, ja Savienības līmeņa politiskās partijas finanšu rezerve pārsniedz 100 % no tās vidējiem gada ienākumiem.
7. Dotācijas EIB vai Eiropas Investīciju fondam tehniskās palīdzības darbībām var piešķirt bez uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus. Šādos gadījumos nepiemēro 131. panta 2. līdz 5. punktu un 132. panta 1. punktu.
7.a Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu, lai papildinātu dotācijām piemērojamos vispārīgos principus, tostarp bezpeļņas principu un līdzfinansēšanas principu. Turklāt Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz tehniskās palīdzības definīciju.
126. pants
Atbilstīgās izmaksas
1. Dotācijas nepārsniedz vispārējo maksimālo apjomu, kas izteikts absolūtā vērtībā un ko nosaka, pamatojoties uz aplēstām atbilstīgām izmaksām.
Dotācijas nepārsniedz atbilstīgās izmaksas.
2. Atbilstīgās izmaksas ir izmaksas, kas radušās dotācijas saņēmējam un atbilst šādiem kritērijiem:
a)
tās ir radušās darbības vai darba programmas īstenošanas laikā, izņemot izmaksas, kas saistītas ar gala ziņojumiem un revīzijas sertifikātiem;
b)
tās ir norādītas aplēstajā darbības vai darba programmas kopējā budžetā;
c)
tās ir nepieciešamas tās darbības vai darba programmas īstenošanai, kas ir attiecīgās dotācijas priekšmets;
d)
tās ir identificējamas un pārbaudāmas, jo īpaši tādēļ, ka tās ir atspoguļotas labuma guvēja grāmatvedības dokumentos un noteiktas saskaņā ar tās valsts spēkā esošajiem grāmatvedības standartiem, kurā ir reģistrēts labuma guvējs, un saskaņā ar ierasto labuma guvēja izmaksu uzskaites praksi;
e)
tās atbilst piemērojamo nodokļu un sociālo tiesību aktu prasībām;
f)
tās ir samērīgas, pamatotas un atbilst pareizas finanšu pārvaldības principam, it īpaši attiecībā uz saimnieciskumu un efektivitāti.
3. Uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus norāda tās izmaksu kategorijas, kuras uzskata par atbilstīgām Savienības finansējuma saņemšanai.
Neskarot pamataktu un papildinot 2. punktu, šādas izmaksu kategorijas ir atbilstīgas, ja atbildīgais kredītrīkotājs tās par šādām paziņojis uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus:
a)
izmaksas, kas saistītas ar dotācijas labuma guvēja priekšfinansējuma garantijas iesniegšanu, ja minēto garantiju pieprasa atbildīgais kredītrīkotājs saskaņā ar 134. panta 1. punktu;
b)
izmaksas, kas saistītas ar ārējām revīzijām, ja šādas revīzijas pieprasa atbildīgais kredītrīkotājs, lai pamatotu maksājumu pieprasījumus;
c)
pievienotās vērtības nodoklis ("PVN"), ja tas nav atgūstams saskaņā ar attiecīgajiem valsts PVN tiesību aktiem un ja to maksā labuma guvējs, kas nav ar nodokļiem neapliekama persona, kā definēts Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (21) 13. panta 1. punktā;
d)
amortizācijas izmaksas, ja tās labuma guvējam faktiski radušās;
e)
valsts pārvaldes iestāžu personāla algu izmaksas, ciktāl tās attiecas uz to pasākumu izmaksām, kuras attiecīgā publiskā iestāde neveiktu, ja nebūtu uzsākts attiecīgais projekts.
4. Izmaksas, kas radušās 122. pantā aprakstītajām ar labuma guvēju saistītajām vienībām saskaņā ar uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus, atbildīgais kredītrīkotājs var pieņemt kā atbilstīgas. Minētajā gadījumā kumulatīvi piemēro šādus nosacījumus:
a)
attiecīgās vienības ir identificētas dotācijas nolīgumā vai lēmumā;
b)
attiecīgās vienības ievēro noteikumus, kas piemērojami labuma guvējam saskaņā ar dotācijas nolīgumu vai lēmumu attiecībā uz izmaksu atbilstību, un Komisijas, OLAF un Revīzijas palātas tiesības uz pārbaudēm un revīziju.
5. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz atbilstīgo izmaksu sīkāku specifikāciju.
127. pants
Līdzfinansējums natūrā
1. Dotācijas radītās peļņas aprēķinos neņem vērā līdzfinansējumu, kas ir ieguldījuma natūrā veidā.
2. Atbildīgais kredītrīkotājs kā līdzfinansējumu var pieņemt ieguldījumu natūrā, ja tas tiek uzskatīts par vajadzīgu vai piemērotu. Ja līdzfinansējums natūrā tiek piedāvāts, lai atbalstītu mazas vērtības dotācijas, un atbildīgais kredītrīkotājs ir nolēmis to noraidīt, viņš pamato, kāpēc tas nav nepieciešams vai nav piemērots.
Šādi ieguldījumi nepārsniedz:
a)
vai nu trešām personām faktiski radušās izmaksas, kas pienācīgi pamatotas ar grāmatvedības dokumentiem;
b)
vai, ja šādu dokumentu nav, izmaksas, kas atbilst attiecīgajā tirgū vispārpieņemtām izmaksām.
Ieguldījumus natūrā aplēstajā budžetā norāda atsevišķi, lai atspoguļotu konkrētajai darbībai piešķirtos kopējos līdzekļus. Šādu ieguldījumu vienas vienības vērtību novērtē provizoriskajā budžetā, un uz to neattiecas vēlākās izmaiņas.
Ieguldījumi natūrā atbilst attiecīgās valsts tiesību aktiem nodokļu un sociālās drošības jomā.
128. pants
Pārredzamība
1. Dotācijas piešķir saskaņā ar darba programmu, kuru publicē pirms tās īstenošanas.
Minēto darba programmu īsteno, publicējot uzaicinājumus iesniegt priekšlikumus, izņemot pienācīgi pamatotus ārkārtējas steidzamības gadījumus vai gadījumus, kad labuma guvēja vai darbības iezīmju dēļ attiecīgās darbības sakarā nav citas izvēles, vai ja labuma guvējs ir norādīts pamataktā.
Šā punkta pirmo daļu nepiemēro krīzes pārvarēšanas atbalsta, civilās aizsardzības un humānās palīdzības pasākumiem.
2. Uzaicinājumos iesniegt priekšlikumus norāda plānoto dienu, līdz kurai visus pieteikumu iesniedzējus informēs par viņu pieteikuma novērtējumu, un indikatīvu datumu, kad tiks parakstīti dotāciju nolīgumi vai paziņoti dotāciju lēmumi.
Minētās dienas nosaka, pamatojoties uz šādiem laikposmiem:
a)
visu pieteikumu iesniedzēju informēšanai par viņu pieteikumu novērtēšanas rezultātiem - maksimums seši mēneši no pēdējās dienas, kad var iesniegt pilnīgus priekšlikumus;
b)
dotāciju nolīgumu parakstīšanai ar pieteikumu iesniedzējiem vai viņu informēšanai par dotāciju lēmumiem - maksimums trīs mēneši no dienas, kad informēti sekmīgie pieteikuma iesniedzēji.
Minētos laikposmus var pielāgot, lai ņemtu vērā laiku, kas nepieciešams, lai ievērotu konkrētas procedūras, kuras var būt prasītas pamataktā saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (22), un var izņēmuma kārtā pagarināt pienācīgi pamatotos gadījumos, jo īpaši sarežģītu darbību gadījumā, ja ir liels pieteikumu skaits vai kavēšanās, ko izraisījuši pieteikumu iesniedzēji.
Deleģētais kredītrīkotājs gada darbības pārskatā ziņo par vidējo laiku, kāds bijis nepieciešams, lai informētu pieteikumu iesniedzējus un parakstītu dotāciju nolīgumus vai paziņotu dotāciju lēmumus. Gadījumā, ja otrajā daļā minētie laikposmi ir pārsniegti, deleģētais kredītrīkotājs norāda iemeslus un, ja nav pietiekama pamatojuma saskaņā ar trešo daļu, ierosina novēršanas darbības.
3. Visas dotācijas, kas piešķirtas finanšu gada laikā, publicē katru gadu saskaņā ar 35. panta 2. un 3. punktu.
4. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par prasībām, kas attiecas uz darba programmu, uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus saturu, izņēmumiem no uzaicinājumiem iesniegt priekšlikumus, informāciju pieteikumu iesniedzējiem un ex post publicēšanu.
129. pants
Piešķirto līdzekļu nesummēšanas princips
1. Par katru darbību vienam un tam pašam labuma guvējam var piešķirt tikai vienu dotāciju no budžeta, izņemot gadījumus, kad citādi ir atļauts ar attiecīgajiem pamataktiem.
Vienā finanšu gadā labuma guvējam var piešķirt tikai vienu darbības dotāciju no budžeta.
Pretendents tūlīt informē kredītrīkotājus par jebkādiem vairākiem pieteikumiem un vairākām dotācijām saistībā ar vienu un to pašu darbību vai vienu un to pašu darba programmu.
Vienas un tās pašas izmaksas nekādā gadījumā nevar finansēt no budžeta divreiz.
2. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par piešķirto dotāciju nesummēšanas principu.
130. pants
Princips par nepiemērošanu ar atpakaļejošu spēku
1. Dotāciju var piešķirt par jau uzsāktu darbību, ja pieteikuma iesniedzējs var pierādīt, ka darbību nepieciešams uzsākt pirms dotācijas nolīguma parakstīšanas vai pirms paziņojuma par dotācijas lēmumu.
Šādos gadījumos finansējumam atbilstīgās izmaksas nevar būt radušās pirms dienas, kad iesniegts dotācijas pieteikums, izņemot attiecīgi pamatotus ārkārtas gadījumus, kā noteikts pamataktā, vai ārkārtējas steidzamības gadījumā krīzes pārvarēšanas atbalstam, civilās aizsardzības pasākumiem un humānās palīdzības pasākumiem, vai nenovēršama vai tūlītēja apdraudējuma situācijās, kas draud pāraugt bruņotā konfliktā vai destabilizēt valsti, ja Savienības laicīga iesaistīšanās šajā sakarā būtu ļoti nozīmīga, palīdzot nepieļaut konfliktu.
Dotācijas nedrīkst piešķirt ar atpakaļejošu spēku par jau pabeigtām darbībām.
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par principu par nepiemērošanu ar atpakaļejošu spēku.
2. Darbības dotāciju gadījumā dotācijas nolīgumu paraksta vai dotācijas lēmuma paziņojumu sniedz sešos mēnešos pēc labuma guvēja finanšu gada sākuma. Finansējumam atbilstīgās izmaksas nevar būt radušās ne pirms dotācijas pieteikuma iesniegšanas, ne arī pirms labuma guvēja finanšu gada sākuma.
3. NODAĻA
Piešķiršanas procedūra
131. pants
Dotāciju pieteikumi
1. Dotāciju pieteikumus iesniedz rakstiski, tostarp attiecīgā gadījumā drošā elektroniskā formātā.
Komisija nodrošina iespēju dotāciju pieteikumus iesniegt tiešsaistē, ja tā to uzskata par iespējamu.
2. Dotāciju pieteikumi ir atbilstīgi, ja tos iesniedz:
a)
juridiskas personas; vai
b)
fiziskas personas, ciktāl to prasa pretendenta darbības būtība vai iezīmes vai pretendenta sasniedzamais mērķis.
Pirmās daļas a) apakšpunkta nolūkiem dotāciju pieteikumi var būt atbilstīgi, ja tos iesniedz subjekti, kas nav juridiskas personas saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem, ar nosacījumu, ka to pārstāvjiem ir tiesības uzņemties juridiskas saistības šo subjektu vārdā, kā arī sniegt garantijas Savienības finanšu interešu aizsardzībai, kas būtu vienādas ar juridisko personu sniegtajām garantijām.
3. Pieteikumā norāda pretendenta juridisko statusu un viņa finansiālo un darbības spēju veikt ierosināto darbību vai darba programmu.
Šajā nolūkā pretendents iesniedz apliecinājumu ar savu godavārdu un, ja attiecīgā dotācija nav mazas vērtības dotācija, visus apliecinošos dokumentus, ko, pamatojoties pretendenta riska izvērtējumu, pieprasījis atbildīgais kredītrīkotājs. Nepieciešamos dokumentus norāda uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus.
Finansiālās spējas pārbaudi nepiemēro fiziskām personām stipendijas saņemšanai, fiziskām personām, kurām tas visvairāk nepieciešams un kuras saņem tiešu atbalstu, publiskām struktūrām un starptautiskām organizācijām. Atbildīgais kredītrīkotājs atkarībā no riska izvērtējuma rezultātiem var atcelt pienākumu pārbaudīt publisku struktūru un starptautisku organizāciju darbības spēju.
4. Dotāciju pretendentiem piemēro arī 106. panta 1. punktu un 107., 108. un 109. pantu. Pretendenti apliecina, ka uz tiem neattiecas neviens no šajos pantos minētajiem gadījumiem. Tomēr atbildīgais kredītrīkotājs šādu apliecinājumu nepieprasa šādos gadījumos:
a)
mazas vērtības dotācijām;
b)
ja šāds apliecinājums nesen ir iesniegts citā piešķiršanas procedūrā.
5. Saskaņā ar 109. pantu atbildīgais kredītrīkotājs var pretendentiem piemērot iedarbīgas, samērīgas un preventīvas administratīvās un finansiālās sankcijas.
Minētās sankcijas var piemērot arī labuma guvējiem, kuri pieteikuma iesniegšanas vai dotācijas izmantošanas laikā ir snieguši nepatiesas ziņas, iesniedzot informāciju, ko pieprasa atbildīgais kredītrīkotājs, vai arī nav snieguši šo informāciju.
6. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par nosacījumiem dotāciju pieteikumiem, pierādījumiem par neatrašanos izslēgšanas stāvoklī, pieteikuma iesniedzējiem, kuriem nav juridiskās personas statusa, juridiskām personām, kas kopīgi iesniedz vienu pieteikumu, finansiālām un administratīvām sankcijām, atbilstības kritērijiem un mazas vērtības dotācijām.
132. pants
Atlases un piešķiršanas kritēriji
1. Atlases kritēriji, kurus iepriekš paziņo uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus, ir tādi, lai ļautu izvērtēt pretendenta spējas izpildīt piedāvāto darbību vai darba programmu.
2. Piešķiršanas kritēriji, kurus iepriekš paziņo uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus, ir tādi, lai ļautu izvērtēt iesniegto priekšlikumu kvalitāti, ņemot vērā nospraustos mērķus un prioritātes.
3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par atlases un piešķiršanas kritērijiem.
133. pants
Novērtēšanas procedūra
1. Priekšlikumus novērtē, pamatojoties uz iepriekš izziņotiem atlases un piešķiršanas kritērijiem, lai noteiktu priekšlikumus, kurus var finansēt.
2. Atbildīgais kredītrīkotājs, pamatojoties uz 1. punktā minēto novērtējumu, izveido labuma guvēju un apstiprināto summu sarakstu.
3. Atbildīgais kredītrīkotājs rakstveidā informē pretendentus par lēmumu attiecībā uz viņu pieteikumu. Ja pieprasīto dotāciju nepiešķir, attiecīgā iestāde paziņo pieteikuma noraidīšanas iemeslus, jo īpaši atsaucoties uz atlases un piešķiršanas kritērijiem.
4. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par novērtēšanu, dotāciju piešķiršanu un informāciju pieteikumu iesniedzējiem.
4. NODAĻA
Maksājumi un kontrole
134. pants
Priekšfinansējuma garantija
1. Ja atbildīgais kredītrīkotājs, izskatot katru gadījumu atsevišķi un veicot riska analīzi, to atzīst par vajadzīgu un samērīgu, viņš var prasīt, lai labuma guvējs vispirms sniegtu garantiju, kas ierobežotu ar priekšfinansējuma samaksu saistītos finansiālos riskus.
2. Neatkarīgi no 1. punkta, mazas vērtības dotāciju gadījumā garantijas nepieprasa.
3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par priekšfinansējuma garantiju.
135. pants
Dotāciju izmaksa un kontroles
1. Neskarot turpmākas pārbaudes, ko attiecīgā iestāde veic laicīgi, dotācijas summa ir galīga tikai tad, kad deleģētais atbildīgais kredītrīkotājs ir apstiprinājis gala ziņojumus un pārskatus.
2. Ja piešķiršanas procedūrā konstatētas būtiskas kļūdas, pārkāpumi vai krāpšana, atbildīgais kredītrīkotājs procedūru pārtrauc un var veikt jebkādus nepieciešamos pasākumus, tostarp procedūras atcelšanu. Gadījumos, kad pastāv aizdomas par krāpšanu, atbildīgais kredītrīkotājs par to nekavējoties informē OLAF.
3. Ja pēc dotācijas piešķiršanas attiecīgajā procedūrā vai dotācijas īstenošanā tiek konstatētas būtiskas kļūdas, pārkāpumi, krāpšana vai pienākumu neizpilde, atbildīgais kredītrīkotājs atkarībā no procedūras īstenošanā sasniegtā posma un ar noteikumu, ka pieteikuma iesniedzējam vai labuma guvējam ir tikusi dota iespēja izteikt komentārus, var:
a)
atteikties parakstīt dotācijas nolīgumu vai paziņot dotācijas lēmumu;
b)
pārtraukt dotācijas īstenošanu; vai
c)
attiecīgā gadījumā izbeigt dotācijas nolīgumu vai lēmumu.
4. Ja šādas kļūdas, pārkāpumi vai krāpšana piedēvējama labuma guvējam vai ja labuma guvējs ir pārkāpis savus dotācijas nolīgumā vai lēmumā noteiktos pienākumus, atbildīgais kredītrīkotājs turklāt var samazināt attiecīgo dotāciju vai atgūt summas, kas nepamatoti izmaksātas, īstenojot dotācijas nolīgumu vai lēmumu, proporcionāli kļūdu, pārkāpumu, krāpšanas vai pienākumu neizpildes smaguma pakāpei ar noteikumu, ka labuma guvējam ir tikusi dota iespēja izteikt komentārus.
5. Ja pārbaudēs vai revīzijās konstatēts, ka labuma guvējs pieļāvis sistēmiskas vai atkārtotas kļūdas, pārkāpumus, krāpšanu vai pienākumu neizpildi, būtiski ietekmējot minētajam labuma guvējam vairākas ar līdzīgiem nosacījumiem piešķirtas dotācijas, atbildīgais kredītrīkotājs var pārtraukt visu attiecīgo dotāciju īstenošanu vai attiecīgā gadījumā izbeigt attiecīgos dotāciju nolīgumus vai lēmumus ar minēto labuma guvēju proporcionāli kļūdu, pārkāpumu, krāpšanas vai pienākumu neizpildes nopietnībai ar noteikumu, ka labuma guvējam tikusi dota iespēja izteikt komentārus.
Atbildīgais kredītrīkotājs turklāt var pēc pretrunu procedūras samazināt dotācijas vai atgūt nepamatoti izmaksātās summas attiecībā uz visām dotācijām, ko ietekmējušas pirmajā daļā minētas sistēmiskas vai atkārtotas kļūdas, pārkāpumi, krāpšana vai pienākumu neizpilde, ko var revidēt saskaņā ar dotāciju nolīgumiem vai lēmumiem.
6. Atbildīgais kredītrīkotājs nosaka summas, kas ir jāsamazina vai jāatgūst, ja tas ir iespējams un ir lietderīgi, pamatojoties uz izmaksām, kas nepamatoti deklarētas kā atbilstīgas katrai no attiecīgajām dotācijām pēc tam, kad ir pieņemti revidēti finanšu pārskati, ko iesniedzis labuma guvējs.
7. Ja nav iespējams vai nav lietderīgi precīzi uzskaitīt neatbilstīgās izmaksas katrai attiecīgajai dotācijai, samazinātās vai atgūstamās summas var noteikt, ekstrapolējot samazinājuma vai atgūšanas likmi, kas piemērota dotācijām, kurām ir pierādītas sistēmiskas vai atkārtotas kļūdas vai pārkāpumi, vai, ja neatbilstīgās izmaksas nevar kalpot par pamatu samazināmo vai atgūstamo summu noteikšanai, piemērojot fiksētu likmi, ievērojot proporcionalitātes principu. Pirms tiek veikta samazināšana vai atgūšana, labuma guvējam dod iespēju paust komentārus par ekstrapolācijas metodi vai fiksētu likmi, ko paredzēts piemērot, un ierosināt pienācīgi pamatotu alternatīvu metodi vai likmi.
8. Komisija nodrošina vienlīdzīgu attieksmi pret programmas labuma guvējiem, it īpaši, ja programmu īsteno vairāki atbildīgie kredītrīkotāji.
Labuma guvējus informē par saskaņā ar šā panta 3., 4., 5., 6. un 7. punktu pieņemto lēmumu apstrīdēšanu saskaņā ar 97. pantu.
9. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par dotāciju maksājumiem un pārbaudēm, tostarp noteikumiem par apliecinošajiem dokumentiem un dotāciju apturēšanu un samazināšanu.
136. pants
Dokumentu glabāšanas laikposmi
1. Ar dotāciju saistītos grāmatvedības dokumentus, apliecinošos dokumentus, statistikas datus un citus dokumentus labuma guvēji glabā piecus gadus pēc tam, kad ir saņemta atlikuma samaksa, un trīs gadus mazas vērtības dotāciju gadījumā.
2. Dokumentus, kas saistīti ar revīzijām, pārsūdzībām, tiesāšanos vai to atlīdzības prasību kārtošanu, kuras rodas projekta īstenošanas gaitā, glabā līdz šādu revīziju, pārsūdzību vai tiesāšanās beigām vai atlīdzības prasību nokārtošanai.
5. NODAĻA
Īstenošana
137. pants
Īstenošanas līgumi un finanšu atbalsts trešām personām
1. Ja darbības vai darba programmas īstenošanai nepieciešams sniegt finanšu atbalstu trešām personām, labuma guvējs var sniegt šādu finanšu atbalstu ar noteikumu, ka ir izpildīti šādi nosacījumi:
a)
pirms dotācijas piešķiršanas atbildīgais kredītrīkotājs ir pārliecinājies, ka labuma guvējs piedāvā piemērotas garantijas attiecībā uz Komisijai pienākošos summu atgūšanu;
b)
šāda atbalsta sniegšanas nosacījumi ir precīzi noteikti lēmumā par dotāciju vai nolīgumā starp labuma guvēju un Komisiju, lai izvairītos no iespējas, ka labuma guvējs rīkojas pēc saviem ieskatiem;
c)
attiecīgās summas ir mazas, izņemot gadījumu, ja finanšu atbalsts ir darbības primārais mērķis;
2. Katrā dotāciju lēmumā vai nolīgumā skaidri nosaka, ka Komisija un Revīzijas palāta īsteno savas kontroles pilnvaras - veicot dokumentu kontroli un kontroli uz vietas un pārbaudot informāciju, tostarp elektroniskajos nesējos uzglabāto - attiecībā uz visām trešām personām, kas ir saņēmušas Savienības finansējumu.
3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par īstenošanas līgumiem un finanšu atbalstu trešām personām.
VII SADAĻA
GODALGAS
138. pants
Vispārīgi noteikumi
1. Attiecībā uz godalgām ievēro pārredzamības un vienlīdzīgas attieksmes principu, un ar tām veicina Savienības politikas mērķu sasniegšanu.
2. Šajā nolūkā godalgas iekļauj darba programmā, kuru publicē pirms tās īstenošanas. Darba programmu īsteno, publicējot uzaicinājumus piedalīties konkursā.
Konkursus uz godalgām, kuru vienības vērtība ir EUR 1 000 000 vai vairāk, var publicēt tikai tad, ja tie ir paredzēti paziņojumos vai citos attiecīgos dokumentos, kas minēti 38. panta 3. punkta e) apakšpunktā.
Konkursa noteikumos izklāsta vismaz dalības nosacījumus, tostarp 106. panta 1. punktā un 107., 108. un 109. pantā paredzētos izslēgšanas kritērijus, piešķiršanas kritērijus, godalgas summu un izmaksas kārtību.
Godalgas nedrīkst piešķirt tieši, bez konkursa, un tās publicē reizi gadā saskaņā ar 35. panta 2. un 3. punktu.
3. Konkursa dalībniekus vērtē ekspertu grupa, pamatojoties uz publicētajiem konkursa noteikumiem.
Godalgas piešķir atbildīgais kredītrīkotājs, pamatojoties uz ekspertu grupas sniegto novērtējumu, kuri var brīvi pieņemt lēmumu par to, vai ieteikt godalgu piešķiršanu, atkarībā no tā, kā viņi vērtē pieteikumu kvalitāti.
4. Godalgas summa nav saistīta ar izmaksām, kas radušās konkursa uzvarētājam.
5. Ja darbības vai darba programmas īstenošanai ir nepieciešams, lai godalgas trešām personām piešķirtu Savienības dotācijas labuma guvējs, minētais labuma guvējs šādas godalgas var piešķirt, ja 2. punktā paredzētais konkursa noteikumu minimālais saturs ir stingri definēts dotācijas lēmumā vai nolīgumā starp labuma guvēju un Komisiju, neparedzot nekādu rīcības brīvību.
6. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par godalgām, tostarp par plānošanu, konkursa noteikumiem, ex post publicēšanu, novērtēšanu, informāciju un uzvarētāju paziņošanu.
VIII SADAĻA
FINANŠU INSTRUMENTI
139. pants
Darbības joma
1. Finanšu instrumentus apstiprina ar pamatakta palīdzību.
Neatkarīgi no pirmās daļas pienācīgi pamatotos gadījumos finanšu instrumentus var izveidot, neapstiprinot ar pamataktu, ja šādi instrumenti ir iekļauti budžetā saskaņā ar 49. panta 1. punkta e) apakšpunktu.
2. Ja Savienības atbalstu sniedz, izmantojot finanšu instrumentus un apvieno vienā pasākumā ar elementiem, kas tieši saistīti ar tiem pašiem galasaņēmējiem paredzētiem finanšu instrumentiem, tostarp tehnisko palīdzību, procentu likmju rabatiem un subsīdijām bez garantijām, šī sadaļa attiecas uz visiem minētā pasākuma elementiem.
3. Ja finanšu instrumenti ir apvienoti ar dotācijām, ko finansē no budžeta saskaņā ar Pirmās daļas VI sadaļu attiecībā uz elementiem, kas nav tieši saistīti ar finanšu instrumentiem, par katru no finansējuma avotiem uztur atsevišķu uzskaiti.
4. Komisija finanšu instrumentus var īstenot ar tiešu pārvaldību vai ar netiešu pārvaldību, kā noteikts pamataktā, uzticot uzdevumus 58. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii), iii), v) un vi) punktā pilnvarotajām vienībām.
Regulas 58. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii), iii), v) un vi) punktā pilnvarotās vienības, īstenojot finanšu instrumentus, īstenošanu uz savu atbildību var daļēji uzticēt finanšu starpniekiem, ar noteikumu, ka minētās vienības nodrošina finanšu starpnieku atbilstību 140. panta 1., 3. un 5. punktā noteiktajiem kritērijiem. Finanšu starpniekus atlasa atklātā, pārredzamā, samērīgā un nediskriminējošā procedūrā, izvairoties no interešu konfliktiem.
Komisija paliek atbildīga par to, lai finanšu instrumentu īstenošanas sistēma atbilst pareizas finanšu pārvaldības principam un atbalsta noteikto politikas mērķu laicīgu sasniegšanu, kas ir izmērāma attiecībā uz iznākumiem un rezultātiem. Komisija ir atbildīga par finanšu instrumentu īstenošanu, neskarot pilnvaroto vienību juridiskās un līgumiskās saistības, kā to paredz piemērojamie tiesību akti.
5. Ja finanšu instrumentus īsteno dalītā pārvaldībā ar dalībvalstīm, noteikumus, ko piemēro šiem instrumentiem, tostarp noteikumus par iemaksām finanšu instrumentos, ko tieši vai netieši pārvalda saskaņā ar šo sadaļu, iekļauj 175. pantā minētajās regulās.
6. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par finanšu instrumentiem, tostarp par to vienību atlasi, kurām uzticēta finanšu instrumentu īstenošana, par deleģēsanas nolīgumu saturu, pārvaldības izmaksām un maksām, par specifiskiem noteikumiem par fiduciārajiem kontiem, finanšu instrumentu tiešu īstenošanu un pārvaldītāju, finanšu starpnieku un galasaņēmēju atlasi.
140. pants
Principi un nosacījumi, ko piemēro finanšu instrumentiem
1. Finanšu instrumentus izmanto, ievērojot pareizas finanšu pārvaldības, pārredzamības, proporcionalitātes, nediskriminācijas, vienlīdzīgas attieksmes un subsidiaritātes principus, un saskaņā ar to mērķiem un attiecīgā gadījumā uz laiku, kas noteikts minēto finanšu instrumentu pamataktā.
2. Finanšu instrumenti atbilst šādiem nosacījumiem:
a)
ar tiem risina tirgus neveiksmes vai suboptimālas situācijas ieguldījumu jomā, kas ir izrādījušās finansiāli dzīvotspējīgas, bet nerada pietiekamu finansējumu no tirgus avotiem;
b)
papildināmība - finanšu instrumentu mērķis nav aizstāt dalībvalsts vai privāto finansējumu vai citu Savienības finanšu intervenci;
c)
tie nekropļo konkurenci iekšējā tirgū un atbilst valsts atbalsta noteikumiem;
d)
sviras efekts - Savienības ieguldījuma finanšu instrumentā mērķis ir mobilizēt vispārēju ieguldījumu, kas pārsniedz Savienības ieguldījuma apjomu saskaņā ar iepriekš noteiktiem rādītājiem;
e)
interešu pielāgošana - īstenojot finanšu instrumentus, Komisija nodrošina, ka ir kopīga interese sasniegt attiecībā uz konkrētu finanšu instrumentu noteiktos politikas mērķus, šo interesi, iespējams, veicinot ar tādiem nosacījumiem kā līdzfinansējuma prasības vai finansiāli stimuli un vienlaikus novēršot interešu konfliktu ar citām pilnvarotās vienības darbībām;
f)
finanšu instrumentus izveido, pamatojoties uz ex ante novērtējumu, tostarp novērtējumu par 8. punkta f) apakšpunktā minēto papildresursu iespējamu atkārtotu izmantošanu.
3. Ar finanšu instrumentu un Savienības finansiālo atbildību saistītie budžeta izdevumi nekādā gadījumā nepārsniedz tiem noteiktās attiecīgās budžeta saistības, tādējādi nepieļaujot neparedzētas izdevumu saistības, kas būtu jāsedz no budžeta.
4. Regulas 58. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii), iii), v) un vi) punktā pilnvarotās vienības un visi finanšu starpnieki, kas atlasīti dalībai finanšu operāciju izpildei saistībā ar finanšu instrumentu, ievēro attiecīgos standartus un piemērojamos tiesību aktus par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu un cīņu pret terorismu un nodokļu krāpniecību. Finanšu instrumentu īstenošanai saskaņā ar šo sadaļu 58. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii), iii), v) un vi) punktā pilnvarotās vienības neizveido un neuztur darījumu attiecības ar reģistrētām vienībām teritorijās, kuru jurisdikcijas nesadarbojas ar Savienību attiecībā uz starptautiski atzītu nodokļu standartu piemērošanu, un transponē šādas prasības savos līgumos ar atlasītajiem finanšu starpniekiem.
5. Regulas 58. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii), iii), v) un vi) punktā pilnvarotās vienības, šā panta 3. punktā minētie finanšu starpnieki, kas iesaistīti Savienības finanšu instrumentu pārvaldīšanā, un Savienības atbalsta saskaņā ar šo sadaļu galasaņēmēji sniedz Revīzijas palātai piekļuvi visām telpām un nodod tai visu informāciju, ko Revīzijas palāta uzskata par nepieciešamu savu uzdevumu izpildei saskaņā ar 161. pantu.
Saskaņā ar šo sadaļu Savienības atbalstam piemēro Regulu (Euratom, EK) Nr. 2185/96 un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1073/1999 (1999. gada 25. maijs) par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) (23).
6. Summas, kas atbilst vismaz Savienības ieguldījumam vai attiecīgos gadījumos vairākkārt to pārsniedz, izmanto specifisko politikas mērķu sasniegšanai, izmantojot finanšu instrumentu, un tās nerada nepamatotas priekšrocības, it īpaši trešām personām nepamatotu dividenžu vai peļņas veidā.
Neskarot nozaru noteikumus par dalītu pārvaldību, ieņēmumus, tostarp dividendes, kapitāla pieaugumu, garantijas maksas un aizdevumu un fiduciāro kontu summas procentus, ko atmaksā Komisijai, vai fiduciāros kontus, kas atvērti finanšu instrumentiem un kas attiecas uz budžeta atbalstu saskaņā ar finanšu instrumentu, pēc pārvaldības izmaksu un maksu atskaitīšanas iekļauj budžetā.
Gadskārtējie atmaksājumi, tostarp kapitāla atmaksas, atbrīvotās garantijas un aizdevumu pamatsummu atmaksājumi, ko atmaksā Komisijai vai fiduciāriem kontiem, kas atvērti finanšu instrumentiem un saistīti ar budžeta atbalstu saskaņā ar finanšu instrumentu, veido iekšējos piešķirtos ieņēmumus saskaņā ar 21. pantu, un tos izmanto tam pašam finanšu instrumentam, neskarot šā panta 9. punktu, laikposmā, kas nepārsniedz apropriāciju saistību termiņu plus divi gadi, ja vien pamataktā nav norādīts citādi.
7. Maksājumus fiduciārajiem kontiem veic Komisija, pamatojoties uz maksājumu pieprasījumiem, kas ir pienācīgi pamatoti ar maksājumu prognozēm, ņemot vērā fiduciārajos kontos pieejamās bilances un vajadzību izvairīties no šādu summu pārmērīgām bilancēm. Ja summas fiduciārajos kontos ir pietiekamas, lai segtu līgumā noteikto minimālo rezervi fiduciārajos kontos, kas palielinātas par maksājumu prognozēm kārtējam finanšu gadam, un lai segtu summas, kuras vajadzīgas, lai izslēgtu iespējamās saistības attiecībā uz maksājumu saistībām valūtās, kas nav euro, nekādus turpmākus maksājumus uz fiduciārajiem kontiem neveic. Maksājumu prognozes sagatavo reizi gadā vai attiecīgos gadījumos reizi pusgadā.
8. Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei ik gadu ziņo par pasākumiem saistībā ar finanšu instrumentiem. Par katru atbalstīto finanšu instrumentu ziņojumā ir iekļauti šādi dati:
a)
finanšu instrumenta identifikācija un pamatakts;
b)
finanšu instrumenta apraksts, īstenošanas kārtība un Savienības ieguldījuma pievienotā vērtība;
c)
finanšu iestādes, kas iesaistītas īstenošanā, tostarp jebkādi jautājumi saistībā ar 5. punkta piemērošanu;
d)
kopējais budžeta saistību un maksājumu apjoms katram finanšu instrumentam no budžeta;
e)
finanšu instrumenta darbības rādītāji, tostarp veiktās investīcijas;
f)
novērtējums par to, kā izmantotas jebkuras summas, kas atmaksātas instrumentam kā iekšējie piešķirtie ieņēmumi saskaņā ar 6. punktu;
g)
fiduciārā konta bilance;
h)
ieņēmumi un atmaksājumi saskaņā ar 6. punktu;
i)
pašu kapitāla investīciju vērtība attiecībā uz iepriekšējiem gadiem;
j)
apkopoti rādītāji par pašu kapitāla līdzekļu vai riska dalīšanas instrumentu līdzekļu vērtības samazināšanos un par pieprasītajām garantijām, kas paredzētas garantiju instrumentiem;
k)
paredzētais sviras efekts un sasniegtais sviras efekts;
l)
tā ieguldījums, veicinot attiecīgās programmas mērķu sasniegšanu, kā tas noteikts ar izveidotajiem rādītājiem, tostarp attiecīgā gadījumā ģeogrāfiska diversifikācija.
9. Ja Eiropas Parlaments vai Padome uzskata, ka finanšu instruments nav sasniedzis savus mērķus efektīvi, tie var pieprasīt, lai Komisija iesniedz priekšlikumu par pārskatītu pamataktu, lai šo instrumentu pakāpeniski likvidētu. Finanšu instrumenta pakāpeniskas likvidācijas gadījumā jaunus šī instrumenta atmaksājumus saskaņā ar 6. punkta trešo daļu uzskata par vispārējiem ieņēmumiem.
10. Finanšu instrumentu mērķi un attiecīgā gadījumā konkrēto juridisko formu un juridisko reģistrācijas vietu publicē Komisijas tīmekļa vietnē.
11. Attiecībā uz finanšu instrumentiem atbildīgais kredītrīkotājs nodrošina, ka finanšu pārskatus, kas aptver laikposmu no 1. janvāra līdz 31. decembrim un atbilst grāmatvedības noteikumiem, kas minēti 143. pantā, un Starptautiskajiem publiskā sektora grāmatvedības standartiem (IPSAS), kā arī jebkādu informāciju, kas nepieciešama, lai sagatavotu finanšu pārskatus saskaņā ar 68. panta 3. punktu, līdz nākamā gada 15. februārim sniedz 58. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii), iii), v) un vi) punktā pilnvarotās vienības. Atbildīgais kredītrīkotājs nodrošina arī to, ka revidētus finanšu pārskatus par finanšu instrumentiem minētās vienības sniedz līdz nākamā gada 15. maijam.
12. Komisija nodrošina finanšu instrumentu saskaņotu pārvaldību, jo īpaši grāmatvedības, ziņošanas, pārraudzības un finanšu riska pārvaldības jomā.
13. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par finanšu instrumentu īstenošanu, tostarp par to izmantošanas nosacījumiem, sviras efektu, ex ante novērtējumu, pārraudzību un rīcību ar 175. pantā minēto fondu iemaksām.
IX SADAĻA
PĀRSKATU UN UZSKAITES IZKLĀSTS
1. NODAĻA
Pārskatu izklāsts
141. pants
Pārskatu uzbūve
Pārskati ietver:
a)
konsolidētus finanšu pārskatus, kas ietver tās finanšu informācijas konsolidāciju, ko satur no budžeta finansēto iestāžu finanšu pārskati, kā arī 208. pantā minēto struktūru un tādu citu struktūru finanšu pārskati, kuru pārskati ir jākonsolidē saskaņā ar 143. pantā minētajiem grāmatvedības noteikumiem;
b)
apkopoto budžeta uzskaiti, kas atspoguļo informāciju, ko satur iestāžu budžeta uzskaite.
142. pants
Ziņojums par budžeta un finanšu pārvaldību
1. Katra 141. pantā minētā iestāde un struktūra sagatavo ziņojumu par budžeta un finanšu pārvaldību finanšu gadā.
Tās nosūta ziņojumu Eiropas Parlamentam, Padomei un Revīzijas palātai līdz nākamā finanšu gada 31. martam.
2. Šā panta 1. punktā minētajā ziņojumā gan absolūtā, gan procentu izteiksmē sniedz vismaz pārskatu par apropriāciju īstenošanas proporcionālo apjomu, kā arī kopsavilkuma informāciju par apropriāciju pārvietojumiem starp dažādiem budžeta posteņiem.
3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par budžeta un finanšu pārvaldības ziņojumiem.
143. pants
Noteikumi par pārskatiem
1. Komisijas grāmatvedis pieņem noteikumus, pamatojoties uz starptautiski atzītiem grāmatvedības standartiem publiskajam sektoram. Grāmatvedis var no minētajiem standartiem novirzīties, ja viņš to uzskata par vajadzīgu, lai sniegtu patiesu un objektīvu priekšstatu par aktīviem un pasīviem, maksājumiem, ienākumiem un naudas plūsmu. Ja kāds grāmatvedības noteikums būtiski atšķiras no minētajiem standartiem, to dara zināmu finanšu pārskatu piezīmēs un norāda iemeslus.
2. Budžeta uzskaite, kas minēta 141. pantā, ievēro šajā regulā noteiktos budžeta principus. Tā sniedz patiesu un objektīvu priekšstatu par budžeta ieņēmumu un izdevumu operācijām.
144. pants
Grāmatvedības principi
1. Finanšu pārskati, kas minēti 141. pantā, sniedz informāciju, tostarp par grāmatvedības politiku, tādā veidā, kas nodrošina, lai tā būtu būtiska, uzticama, salīdzināma un saprotama. Finanšu pārskatus veido saskaņā ar vispārpieņemtiem grāmatvedības principiem, kā norādīts 143. pantā minētajos grāmatvedības noteikumos.
2. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz tādas sistēmas izveidi, lai grāmatvedis varētu pildīt savus pienākumus saskaņā ar šo pantu un 145., 146., 148., 151., 154., 156. un 157. pantu.
145. pants
Finanšu pārskati
1. Finanšu pārskatus izklāsta miljonos euro, un tie ietver:
a)
bilanci un pārskatu par finanšu rezultātiem, kurā uzrāda visus aktīvus un pasīvus un finansiālo situāciju, un ekonomiskos rezultātus iepriekšējā gada 31. decembrī; pārskati iesniedz atbilstīgi 143. pantā minētiem grāmatvedības noteikumiem;
b)
naudas plūsmas pārskatu, kurā uzrāda gada laikā iekasētās un izmaksātas summas, kā arī kases galīgo stāvokli;
c)
pārskatu par neto aktīvu izmaiņām, kurā sniedz pārskatu par rezervju un akumulēto rezultātu izmaiņām gada laikā.
2. Finanšu pārskatu piezīmēs iekļauj papildinājumus un piezīmes par informāciju, kas ietverta pārskatos, kuri minēti 1. punktā, un sniedz visu papildu informāciju, kas jāsniedz saskaņā ar starptautiski atzītu grāmatvedības praksi, ja šāda informācija ir būtiska Savienības darbībām.
146. pants
Budžeta izpildes ziņojumi
1. Budžeta izpildes ziņojumus izsaka miljonos euro. Tie ietver:
a)
ziņojumus, kuros apkopo visas budžeta operācijas par gadu ieņēmumu un izdevumu izteiksmē;
b)
piezīmes, ar kurām papildina un komentē informāciju, kas ietverta ziņojumos.
2. Budžeta izpildes ziņojumu uzbūve ir tāda pati kā budžeta uzbūve.
147. pants
Provizoriskie pārskati
1. Pārējo iestāžu un 141. pantā minēto struktūru grāmatveži līdz nākamā gada 1. martam nosūta Komisijas grāmatvedim un Revīzijas palātai provizoriskus pārskatus.
2. Pārējo iestāžu un 141. pantā minēto struktūru grāmatveži līdz nākamā gada 1. jūlijam nosūta arī pārskatu apkopojumu Komisijas grāmatvedim, ievērojot standartizētu formātu, ko šim apkopojumam konsolidācijas nolūkos ir noteicis Komisijas grāmatvedis.
3. Komisijas grāmatvedis konsolidē šos provizoriskos pārskatus ar Komisijas provizoriskajiem pārskatiem un līdz nākamā gada 31. martam nosūta Revīzijas palātai Komisijas provizoriskos pārskatus un konsolidētos Savienības provizoriskos pārskatus.
148. pants
Galīgo konsolidēto pārskatu apstiprināšana
1. Revīzijas palāta vēlākais līdz 1. jūnijam izsaka savus apsvērumus par citu iestāžu (izņemot Komisiju) un katras 141. pantā minētās vienības provizoriskajiem pārskatiem un vēlākais līdz 15. jūnijam izsaka savus apsvērumus par Komisijas provizoriskajiem pārskatiem un konsolidētajiem Savienības provizoriskajiem pārskatiem.
2. Iestādes, izņemot Komisiju, un visas 141. pantā minētās struktūras sagatavo savus galīgos pārskatus un līdz 1. jūlijam nosūta tos Komisijas grāmatvedim, Revīzijas palātai, Eiropas Parlamentam un Padomei galīgo konsolidēto pārskatu sagatavošanas nolūkā.
Pārējo iestāžu un 141. pantā minēto struktūru grāmatveži līdz 1. jūlijam nosūta arī pārskatu apkopojumu Komisijas grāmatvedim, ievērojot standartizētu formātu, ko šim apkopojumam konsolidācijas nolūkos ir noteicis Komisijas grāmatvedis.
3. Katras iestādes un 141. pantā minētās struktūras grāmatvedis vienlaicīgi ar galīgo pārskatu nosūtīšanu nosūta arī apliecinājuma vēstuli par minētajiem galīgajiem pārskatiem Revīzijas palātai, šīs vēstules kopiju nosūtot arī Komisijas grāmatvedim.
Galīgajiem pārskatiem pievieno grāmatveža apliecinājumu, kurā viņš apliecina, ka finanšu pārskati ir sagatavoti saskaņā ar šo sadaļu un piemērojamiem grāmatvedības principiem, noteikumiem un metodēm.
4. Komisijas grāmatvedis sagatavo galīgos konsolidētos pārskatus, pamatojoties uz informāciju, ko iestādes, kas nav Komisija, un 141. pantā minētās struktūras iesniegušas saskaņā ar šā panta 2. punktu. Galīgajiem konsolidētajiem pārskatiem pievieno Komisijas grāmatveža apliecinājumu, kurā viņš apliecina, ka galīgie konsolidētie pārskati ir sagatavoti saskaņā ar šo sadaļu un grāmatvedības principiem, noteikumiem un metodēm, kas izklāstīti finanšu pārskatu piezīmēs.
5. Pēc galīgo konsolidēto pārskatu un savu galīgo pārskatu apstiprināšanas Komisija līdz 31. jūlijam tos nosūta Eiropas Parlamentam, Padomei un Revīzijas palātai.
Līdz tam pašam datumam Komisijas grāmatvedis nodod Revīzijas palātai apliecinājuma vēstuli par galīgajiem konsolidētajiem pārskatiem.
6. Galīgos konsolidētos pārskatus publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī līdz 15. novembrim kopā ar atzinumu par pārskatu ticamību, ko pieņēmusi Revīzijas palāta atbilstīgi LESD 287. pantam un Euratom līguma 106.a pantam.
2. NODAĻA
Informācija par budžeta izpildi
149. pants
Ziņojums par budžeta garantijām un riskiem
Papildus 145. un 146. pantā paredzētajiem pārskatiem Komisija reizi gadā ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par 49. panta 1. punkta d) apakšpunktā minētajām budžeta garantijām un saistītajiem riskiem.
Vienlaicīgi šo informāciju nosūta Revīzijas palātai.
150. pants
Informācija par budžeta izpildi
1. Papildus 145. un 146. pantā paredzētajiem pārskatiem Komisijas grāmatvedis reizi mēnesī nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei rādītājus par budžeta izpildi, kas apkopoti vismaz nodaļu līmenī, par ieņēmumiem un izdevumiem attiecībā uz visām apropriācijām.
Šie rādītāji ietver arī ziņas par pārnesto apropriāciju izmantojumu.
Šos rādītājus nosūta desmit darba dienās pēc katra mēneša beigām.
2. Trīs reizes gadā 30 darba dienās pēc 31. maija, 31. augusta un 31. decembra Komisijas grāmatvedis nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par budžeta izpildi, kurā ieņēmumi un izdevumi ir sadalīti pa nodaļām, pantiem un posteņiem.
Minētie ziņojumi ietver arī ziņas par apropriāciju, kas pārnestas no iepriekšējiem finanšu gadiem, izmantojumu.
3. Rādītājus un ziņojumu par budžeta izpildi vienlaicīgi nosūta Revīzijas palātai un publicē Komisijas tīmekļa vietnē.
4. Līdz katra gada 15. septembrim grāmatvedis nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu, kurā sniegta informācija par pašreiz zināmajiem riskiem, vispārējām novērotām tendencēm, jauniem grāmatvedības jautājumiem, progresu grāmatvedības jautājumos, tostarp Revīzijas palātas norādītajos, un informācija par atgūtajiem līdzekļiem.
3. NODAĻA
Uzskaite
1. iedaļa
Kopīgi noteikumi
151. pants
Uzskaites sistēma
1. Iestādes uzskaites sistēma kalpo tam, lai budžeta un finanšu informāciju kārtotu tā, ka rādītājus var iegrāmatot, klasificēt un reģistrēt.
2. Uzskaites sistēmu veido vispārējā uzskaite un budžeta uzskaite. Šo uzskaiti kārto euro, pamatojoties uz kalendāro gadu.
3. Deleģētais kredītrīkotājs var uzturēt arī analītisko uzskaiti.
152. pants
Kopējas prasības iestāžu uzskaites sistēmai
Komisijas grāmatvedis saskaņā ar 143. pantu, apspriedies ar pārējo iestāžu un 141. pantā minēto struktūru grāmatvežiem, pieņem grāmatvedības noteikumus un saskaņotu kontu plānu, kas jāpiemēro visām iestādēm, otrās daļas V sadaļā minētajām iestādēm un visām 141. pantā minētajām struktūrām.
2. iedaļa
Vispārējā uzskaite
153. pants
Vispārējā uzskaite
Vispārējā uzskaite, izmantojot divkāršā ieraksta metodi, hronoloģiskā secībā iegrāmato visus notikumus un operācijas, kas iespaido iestāžu un 141. pantā minēto struktūru saimniecisko un finansiālo stāvokli un to aktīvus un pasīvus.
154. pants
Iegrāmatošana vispārējā uzskaitē
1. Bilances un vispārējo kontu kustību iegrāmato norēķinu grāmatās.
2. Visus grāmatvedības ierakstus, ieskaitot kontu korekcijas, izdara, pamatojoties uz apliecinošiem dokumentiem, uz kuriem tajos ir norāde.
3. Grāmatvedības sistēma ir tāda, ka tajā ir atrodama skaidra revīzijas izsekojamība par visiem uzskaites grāmatojumiem.
155. pants
Korekciju uzskaite
Grāmatvedis pēc finanšu gada beigām līdz vispārējo pārskatu sniegšanas dienai izdara visas korekcijas, kas nav saistītas ar līdzekļu izmaksu vai iekasēšanu par minēto gadu, bet ir nepieciešamas, lai patiesi un godīgi sniegtu pārskatus atbilstīgi noteikumiem. Šādas korekcijas atbilst 143. pantā minētiem grāmatvedības noteikumiem.
3. iedaļa
Budžeta uzskaite
156. pants
Budžeta uzskaite
1. Budžeta kontos detalizēti iegrāmato budžeta izpildes procesu.
2. Šā panta 1. punkta nolūkiem budžeta uzskaitē iegrāmato visas budžeta ieņēmumu un izdevumu operācijas, kas minētas pirmās daļas IV sadaļā.
4. NODAĻA
Īpašuma uzskaite
157. pants
Inventāra saraksts
1. Katra iestāde un 141. pantā minētā struktūra kārto inventāra sarakstu, kurā uzrāda Savienības materiālo aktīvu, nemateriālo aktīvu un finanšu aktīvu apjomu un vērtību, ievērojot paraugu, ko izveidojis Komisijas grāmatvedis.
Katra iestāde un 141. pantā minētā struktūra pārbauda, vai ieraksti inventāra sarakstā atbilst faktiskajam stāvoklim.
2. Savienības materiālo aktīvu pārdošanu izsludina pienācīgā veidā.
X SADAĻA
ĀRĒJĀ REVĪZIJA UN BUDŽETA IZPILDES APSTIPRINĀŠANA
1. NODAĻA
Ārējā revīzija
158. pants
Ārējā revīzija, ko īsteno Revīzijas palāta
Eiropas Parlaments, Padome un Komisija iespējami drīz informē Revīzijas palātu par visiem lēmumiem un noteikumiem, kas pieņemti saskaņā ar 13., 16., 21., 25., 26., 29. un 40. pantu.
159. pants
Revīzijas noteikumi un procedūra
1. Revīzijas palāta, pārbaudot, vai visi ieņēmumi saņemti un visi izdevumi radušies likumīgi un pienācīgi, ievēro noteikumus, kas ietverti Līgumos, budžetā, šajā regulā, saskaņā ar šo regulu pieņemtos deleģētos aktos un visos citos tiesību aktos, kas pieņemti saskaņā ar Līgumiem.
2. Uzdevuma izpildei Revīzijas palāta ir tiesīga 161. pantā noteiktajā veidā iepazīties ar visiem dokumentiem un informāciju par struktūrvienību vai struktūru finanšu vadību attiecībā uz operācijām, ko finansē vai līdzfinansē Savienība. Tā ir uzklausīt katru amatpersonu, kas atbild par ieņēmumu un izdevumu operācijām, un izmantot revīzijas procedūras, kas ir piemērotas attiecībā uz iepriekšminētajām struktūrvienībām un struktūrām. Dalībvalstīs revīziju veic saziņā ar attiecīgās valsts revīzijas iestādēm vai, ja tām nav vajadzīgo pilnvaru, ar kompetentajiem valsts dienestiem. Revīzijas palāta un dalībvalstu revīzijas iestādes sadarbojas savstarpējas uzticības garā, tomēr saglabājot savu neatkarību.
Lai iegūtu informāciju, kas nepieciešama to uzdevumu izpildei, kuri tai uzticēti ar Līgumiem vai tiesību aktiem, kas pieņemti saskaņā ar Līgumiem, Revīzijas palāta pēc tās pieprasījuma var piedalīties revīzijas darbībās, ko budžeta izpildei veic kāda no iestādēm vai kas tiek veiktas tās uzdevumā.
Pēc Revīzijas palātas pieprasījuma katra iestāde pilnvaro finanšu iestādes, kas glabā Savienības noguldījumus, ļaut Revīzijas palātai pārliecināties par to, ka ārējie dati saskan ar pārskatiem.
3. Lai pildītu savus uzdevumus, Revīzijas palāta paziņo iestādēm un varasiestādēm, uz kurām attiecas šī regula, to savu darbinieku vārdus, kuriem ir pilnvaras izdarīt revīziju šajās iestādēs.
160. pants
Vērtspapīru un naudas līdzekļu pārbaudes
Revīzijas palāta nodrošina visu vērtspapīru, kā arī kontos vai kasē esošo naudas līdzekļu salīdzināšanu ar uzglabātāju parakstītām kvītīm vai ar dienesta ziņojumiem par rīcībā esošajiem naudas līdzekļiem un vērtspapīriem. Revīzijas palāta var pati izdarīt šādas pārbaudes.
161. pants
Revīzijas palātas piekļuves tiesības
1. Komisija, pārējās iestādes, struktūras, kas pārvalda ieņēmumus vai izdevumus Savienības uzdevumā, kā arī saņēmēji sniedz Revīzijas palātai visas nepieciešamās iekārtas un pakalpojumus un nodod tai visu informāciju, ko Revīzijas palāta uzskata par nepieciešamu savu uzdevumu izpildei. Tie nodod Revīzijas palātas rīcībā visus dokumentus par to līgumu piešķiršanu un izpildi, ko finansē no budžeta, un pārskatus par naudu vai materiāliem, visus uzskaites ierakstus vai pavaddokumentus, kā arī administratīvos dokumentus, kas uz tiem attiecas, visus dokumentus, kas attiecas uz ieņēmumiem un izdevumiem, visus inventāra sarakstus, visu struktūrvienību struktūrshēmas, ko Revīzijas palāta uzskata par vajadzīgiem budžeta izpildes un finanšu rezultātu pārskata revīzijai, pamatojoties uz uzskaites grāmatojumiem vai veicot revīziju uz vietas, kā arī - tam pašam nolūkam - visus dokumentus un datus, kas radīti vai ko glabā elektroniski.
Iekšējās revīzijas struktūras un citi attiecīgo valstu pārvaldes iestāžu dienesti piešķir Revīzijas palātai visas iekārtas un sniedz pakalpojumus, ko tā uzskata par nepieciešamiem savu uzdevumu izpildei.
2. Amatpersonas, kuru darbību pārbauda Revīzijas palāta:
a)
uzrāda dokumentāciju par kasē esošo naudu, pārējo naudu, vērtspapīriem un visdažādākajiem materiāliem, pavaddokumentus par viņiem uzticēto līdzekļu vadību, kā arī grāmatvedības grāmatas, reģistrus un citus ar to saistītus dokumentus;
b)
uzrāda saraksti un jebkurus citus dokumentus, kas vajadzīgi 159. panta 1. punktā minētās revīzijas pilnīgai veikšanai.
Informāciju, ko sniedz saskaņā ar pirmās daļas b) apakšpunktu, var pieprasīt tikai Revīzijas palāta.
3. Revīzijas palāta ir pilnvarota pārbaudīt dokumentus par Savienības ieņēmumiem un izdevumiem, ko glabā iestāžu struktūrvienības, jo īpaši struktūrvienības, kas atbild par lēmumiem attiecībā uz šādiem ieņēmumiem un izdevumiem, struktūras, kas pārvalda ieņēmumus un izdevumus Savienības uzdevumā, kā arī fiziskās un juridiskās personas, kas saņem maksājumus no budžeta.
4. Nosakot, vai ieņēmumi un izdevumi izdarīti likumīgi un pareizi un finanšu vadība bijusi pareiza, pārbauda arī to, kā struktūras, kas neietilpst iestādēs, izmantojušas Savienības līdzekļus, kas saņemti kā dotācijas.
5. Revīzijas palāta ar to saņēmēju rakstveida piekrišanu, kas nav iestādes, vai, ja tādas nav, ar līgumslēdzēju vai apakšlīgumu slēdzēju rakstisku piekrišanu veic revīziju par tā piešķirtā Savienības finansējuma izlietojumu, ko maksā minētajiem saņēmējiem, kas nav iestādes.
6. Pēc Revīzijas palātas pieprasījuma Komisija sniedz tai informāciju par aizņēmumu un aizdevumu operācijām.
7. Integrētu datorsistēmu izmantošana nesamazina Revīzijas palātas iespējas piekļūt pavaddokumentiem.
162. pants
Revīzijas palātas gada pārskati
1. Revīzijas palāta līdz 30. jūnijam nosūta Komisijai un attiecīgajām iestādēm jebkādus apsvērumus, ko tā uzskata par iekļaujamiem gada ziņojumos. Minētie apsvērumi paliek konfidenciāli, un tiem piemēro pretrunu procedūru. Katra iestāde nosūta Revīzijas palātai atbildi līdz 15. oktobrim. Iestāžu atbildes, izņemot Komisijas atbildes, tajā pašā reizē nosūta Komisijai.
2. Gada pārskatā iekļauj finanšu vadības pareizuma novērtējumu.
3. Gada pārskatā iekļauj iedaļu par katru iestādi. Revīzijas palāta var pievienot jebkādu kopsavilkuma pārskatu vai vispārīgus apsvērumus, ko tā uzskata par noderīgiem.
Revīzijas palāta veic visus nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka katras iestādes atbildi uz Revīzijas palātas apsvērumiem publicē blakus vai pēc katra apsvēruma, uz kuru tā attiecas.
4. Līdz 15. novembrim Revīzijas palāta nosūta iestādēm, kas atbild par budžeta izpildes apstiprināšanu, un pārējām iestādēm savu gada ziņojumu kopā ar iestāžu atbildēm un nodrošina to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
5. Tiklīdz Revīzijas palāta ir iesniegusi savu gada ziņojumu, Komisija nekavējoties informē attiecīgās dalībvalstis par tām minētā ziņojuma daļām, kuras attiecas uz to līdzekļu pārvaldību, par kuriem tās atbildīgas saskaņā ar piemērojamajiem noteikumiem.
Pēc šādas informācijas saņemšanas dalībvalstis sniedz Komisijai atbildi 60 dienās. Komisija līdz 28. februārim nosūta šīs informācijas kopsavilkumu Revīzijas palātai, Eiropas Parlamentam un Padomei.
163. pants
Revīzijas palātas īpašie ziņojumi
1. Revīzijas palāta nodod attiecīgajām iestādēm vai struktūrām jebkurus apsvērumus, kuri pēc Revīzijas palātas ieskata būtu jāiekļauj īpašā ziņojumā. Šie apsvērumi paliek konfidenciāli, un tiem piemēro pretrunu procedūru.
Attiecīgā iestāde vai struktūra divarpus mēnešos pēc apsvērumu nosūtīšanas informē Revīzijas palātu par atbildēm, ko tā vēlas sniegt saistībā ar minētajiem apsvērumiem.
Revīzijas palāta pieņem attiecīgā īpašā ziņojuma galīgo redakciju nākamajā mēnesī pēc atbilžu saņemšanas no attiecīgās iestādes vai struktūras.
Īpašos ziņojumus kopā ar attiecīgo iestāžu vai struktūru atbildēm nekavējoties nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei, kas katrs lemj par atbildes rīcību, ja nepieciešams - sadarbojoties ar Komisiju.
Revīzijas palāta veic visus nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka katras iestādes vai struktūras atbildi uz Revīzijas palātas apsvērumiem publicē kopā ar īpašo ziņojumu.
2. Revīzijas palāta var publicēt Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī visus LESD 287. panta 4. punkta otrajā daļā minētos atzinumus, kas neattiecas uz priekšlikumiem vai projektiem, kuriem piemēro likumdošanas apspriežu procedūru. Revīzijas palāta pieņem lēmumu par publicēšanu pēc tam, kad ir apspriedusies ar iestādi, kas pieprasījusi šādu atzinumu vai uz kuru tas attiecas. Publicētajiem atzinumiem pievieno attiecīgo iestāžu izteiktās piezīmes.
2. NODAĻA
Budžeta izpildes apstiprināšana
164. pants
Budžeta izpildes apstiprināšanas procedūras termiņi
1. Eiropas Parlaments pēc Padomes ieteikuma, kas pieņēmusi lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu, līdz n + 2 gada 15. maijam sniedz Komisijai apstiprinājumu par n gada budžeta izpildi.
2. Ja nav iespējams ievērot 1. punktā noteikto termiņu, Eiropas Parlaments vai Padome informē Komisiju par termiņa pagarināšanas iemesliem.
3. Ja Eiropas Parlaments atliek lēmumu par apstiprinājuma sniegšanu, Komisija veic vajadzīgos pasākumus, lai iespējami drīz likvidētu šķēršļus šā lēmuma pieņemšanai vai nodrošinātu to likvidāciju.
165. pants
Budžeta izpildes apstiprināšanas procedūra
1. Lēmums par apstiprinājuma sniegšanu attiecas uz visiem Savienības ieņēmumu un izdevumu pārskatiem, bilances atlikumu un Savienības aktīviem un pasīviem, kas uzrādīti bilancē.
2. Ar nolūku sniegt budžeta izpildes apstiprinājumu Eiropas Parlaments pārbauda visus LESD 318. pantā minētos pārskatus, finanšu pārskatus un novērtējuma ziņojumu pēc tam, kad to ir izdarījusi Padome. Tas arī pārbauda gada pārskatu, ko izveidojusi Revīzijas palāta, līdz ar to iestāžu atbildēm, kurās izdarīta revīzija, atbilstošos Revīzijas palātas īpašos ziņojumus par attiecīgo finanšu gadu, kā arī Revīzijas palātas atzinumu par uzskaites ticamību un pamatā esošo darījumu likumību un pareizumu.
3. Komisija pēc Eiropas Parlamenta pieprasījuma iesniedz tam jebkādu informāciju, kas nepieciešama, lai bez kavējumiem piemērotu attiecīgā finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanas procedūru saskaņā ar LESD 319. pantu.
166. pants
Turpmākie pasākumi
1. Saskaņā ar LESD 319. pantu un Euratom līguma 106.a pantu Komisija un pārējās iestādes atbilstīgi rīkojas, lai veiktu pasākumus attiecībā uz apsvērumiem, kas pievienoti Eiropas Parlamenta lēmumam par budžeta izpildes apstiprinājuma sniegšanu, kā arī piezīmēm, kas pievienotas Padomes pieņemtajam ieteikumam sniegt budžeta izpildes apstiprinājumu.
2. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes pieprasījuma iestādes ziņo par pasākumiem, kas veikti sakarā ar šiem apsvērumiem un piezīmēm, jo īpaši par šo iestāžu dotajiem norādījumiem to struktūrvienībām, kuras atbild par budžeta izpildi. Dalībvalstis sadarbojas ar Komisiju, sniedzot tai informāciju par pasākumiem, ko tās veikušas, rīkojoties šo apsvērumu sakarā, lai Komisija varētu ņemt tos vērā, sagatavojot savu ziņojumu. Iestāžu ziņojumus nosūta arī Revīzijas palātai.
167. pants
Īpašie noteikumi, ko piemēro EĀDD
EĀDD piemēro procedūras, ko paredz LESD 319. pants un šīs regulas 164., 165. un 166. pants. EĀDD pilnībā sadarbojas ar iestādēm, kas piedalās budžeta izpildes apstiprināšanas procedūrā, un attiecīgā gadījumā sniedz jebkādu vajadzīgo papildinformāciju, tostarp piedaloties attiecīgo struktūru sanāksmēs.
OTRĀ DAĻA
ĪPAŠI NOTEIKUMI
I SADAĻA
EIROPAS LAUKSAIMNIECĪBAS GARANTIJU FONDS
168. pants
Īpašie noteikumi par Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu
1. Izņemot, ja šajā sadaļā nav noteikts citādi, Pirmā un Trešā daļa attiecas uz izdevumiem, ko veic iestādes un struktūras, kas minētas noteikumos par Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF), un to ieņēmumiem.
2. Darbības, kuras notiek tiešā Komisijas vadībā, veic saskaņā ar pirmās un trešās daļas noteikumiem.
169. pants
ELGF apropriāciju saistības
1. ELGF apropriācijas ietver nediferencētas apropriācijas katram finanšu gadam, izņemot izdevumus, kas saistīti ar Regulas (EK) Nr. 1290/2005 3. panta 2. punktā minētajiem pasākumiem, kurus finansē no diferencētām apropriācijām.
2. Maksājumu apropriācijas, kas bijušas pārnestas, taču nav izlietotas finanšu gada beigās, atceļ.
3. Apropriācijas, par kurām nav uzņemtas saistības un kuras attiecas uz Regulas (EK) Nr. 1290/2005 3. panta 1. punktā minētajām darbībām, var pārnest vienīgi uz nākamo finanšu gadu.
Nepārsniedzot 2 % no sākotnējām apropriācijām, šāda pārnešana nepārsniedz Padomes Regulas (EK) Nr. 73/2009 (2009. gada 19. janvāris), ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem (24), 11. pantā minēto tiešo maksājumu korekcijas summu, ko piemēroja iepriekšējā finanšu gadā.
Pārnestās apropriācijas atgriež vienīgi tajās budžeta pozīcijās, kas attiecas uz Regulas (EK) Nr. 1290/2005 3. panta 1. punkta c) apakšpunktā minētajām darbībām.
Šāda pārnešana var radīt papildu maksājumu vienīgi galīgajiem saņēmējiem, uz kuriem iepriekšējā finanšu gadā attiecās tiešo maksājumu korekcija saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 73/2009 11. pantu.
Lēmumu par pārnešanu pieņem Komisija vēlākais līdz tā gada 15. februārim, uz kuru apropriācija tiek pārnesta, un par to informē Eiropas Parlamentu un Padomi.
170. pants
Vispārējās provizoriskās saistības par ELGF apropriācijām
1. Komisija atlīdzina dalībvalstu ELGF izdevumus.
2. Komisijas lēmumi, ar kuriem nosaka šādu izdevumu atmaksas summas, veido vispārējās provizoriskās saistības, kuras nevar pārsniegt kopējās apropriācijas, kas iekļautas attiecībā uz ELGF.
3. No finanšu gada 15. novembra par parastajiem ELGF pārvaldības izdevumiem var iepriekš uzņemties saistības no apropriācijām, kas paredzētas nākamajam finanšu gadam. Šādas saistības tomēr nevar pārsniegt trīs ceturtdaļas no atbilstīgo apropriāciju kopapjoma kārtējam finanšu gadam. Tās attiecas vienīgi uz izdevumiem, kuru principi ir noteikti spēkā esošā pamataktā.
171. pants
ELGF budžeta saistību grafiks un termiņi
1. Izdevumus, ko veic iestādes un struktūras, kuras minētas noteikumos par ELGF, paredz kā saistību priekšmetu atbilstīgi nodaļai, pantam un postenim divus mēnešus pēc tam, kad ir saņemti dalībvalstu nosūtītie paziņojumi. Šādas saistības var uzņemties pēc minētā divu mēnešu termiņa, ja ir nepieciešama apropriāciju pārvietošana attiecībā uz atbilstīgajiem budžeta posteņiem. Izņemot gadījumus, kad maksājumus vēl nav veikušas dalībvalstis vai kad atbilstība ir apšaubāma, summas izmaksā kā maksājumus tajā pašā divu mēnešu laikposmā.
Pirmajā daļā minētās saistības atskaita no vispārējām provizoriskajām saistībām, kas minētas 170. pantā.
2. Vispārējās provizoriskās saistības, kas paredzētas par finanšu gadu un kuras nav radījušas saistības attiecībā uz konkrētiem budžeta nomenklatūras posteņiem līdz nākamā finanšu gada 1. februārim, atceļ attiecībā uz sākotnējo finanšu gadu.
3. Piemērojot šā panta 1. un 2. punktu, veic pārskatu pārbaudi un apstiprināšanu.
172. pants
ELGF izdevumu uzskaite
Budžeta uzskaitē izdevumus iegrāmato pārskatos par finanšu gadu, pamatojoties uz atmaksājumiem, ko Komisija veikusi dalībvalstīm līdz minētā finanšu gada 31. decembrim, ar nosacījumu, ka grāmatvedis saņēmis maksājuma rīkojumu līdz nākamā finanšu gada 31. janvārim.
173. pants
ELGF apropriāciju pārvietojumi
1. Ja Komisija var pārvietot apropriācijas saskaņā ar 26. panta 1. punktu, tā pieņem lēmumu līdz nākamā finanšu gada 31. janvārim un informē par to Eiropas Parlamentu un Padomi, kā noteikts 26. panta 1. punktā.
2. Citos gadījumos, izņemot 1. punktā minētos, Komisija iesniedz pārvietojuma priekšlikumus Eiropas Parlamentam un Padomei ne vēlāk kā līdz nākamā finanšu gada 10. janvārim.
Eiropas Parlaments un Padome pieņem lēmumus par šādiem pārvietojumiem saskaņā ar 27. pantā noteikto procedūru, tomēr šā panta piemērošanas nolūkos piemērojamais termiņš ir trīs nedēļas.
174. pants
ELGF piešķirtie ieņēmumi
1. Saskaņā ar šo sadaļu piešķirtos ieņēmumus piešķir atbilstīgi ieņēmumu veidam saskaņā ar 21. panta 3. punktu.
2 Regulas (EK) Nr. 1290/2005 30. pantā minēto lēmumu iznākumu iekļauj vienā pantā.
II SADAĻA
STRUKTŪRFONDI, KOHĒZIJAS FONDS, EIROPAS ZIVSAIMNIECĪBAS FONDS, EIROPAS LAUKSAIMNIECĪBAS FONDS LAUKU ATTĪSTĪBAI UN FONDI BRĪVĪBAS, DROŠĪBAS UN TIESISKUMA JOMĀ, KO PĀRVALDA AR DALĪTU PĀRVALDĪBU
175. pants
Īpašie noteikumi
1. Pirmo un trešo daļu piemēro izdevumiem, ko veic iestādes un struktūras, kas minētas Padomes Regulā (EK) Nr. 1698/2005 (2005. gada 20. septembris) par Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (25), Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1080/2006 (2006. gada 5. jūlijs) par Eiropas Reģionālās attīstības fondu (26), Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1081/2006 (2006. gada 5. jūlijs) par Eiropas Sociālo fondu (27), Padomes Regulā (EK) Nr. 1083/2006 (2006. gada 11. jūlijs), ar ko paredz vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu (28), Padomes Regulā (EK) Nr. 1084/2006 (2006. gada 11. jūlijs) par Kohēzijas fonda izveidi (29), Padomes Regulā (EK) Nr. 1198/2006 (2006. gada 27. jūlijs) par Eiropas Zivsaimniecības fondu (30), un fondiem brīvības, drošības un tiesiskuma jomā, tostarp fondiem saskaņā ar Solidaritātes un migrācijas plūsmu pārvaldības programmu, ko pārvalda ar dalītu pārvaldību saskaņā ar 59. pantu ("fondi"), kā arī to ieņēmumiem, izņemot, ja šajā sadaļā nav norādīts citādi.
2. Darbības, kuras notiek tiešā Komisijas vadībā, arī veic saskaņā ar Pirmās un Trešās daļas noteikumiem.
176. pants
Piešķirto saistību apropriāciju ievērošana
Eiropas Parlaments un Padome ievēro piešķirtās saistību apropriācijas, kas noteiktas attiecīgajos pamataktos par strukturālajām darbībām, lauku attīstību un Eiropas Zivsaimniecības fondu.
177. pants
Iemaksas, starpposma maksājumi un atmaksājumi
1. Komisijas izdarītos finanšu iemaksu maksājumus no fondiem izdara saskaņā ar 175. pantā minētajām regulām.
2. Termiņu Komisijas izdarāmajiem starpposma maksājumiem nosaka saskaņā ar 175. pantā minētajām regulām.
3. Saskaņā ar 175. pantā minētajām regulām ar konkrēto darbību saistīto priekšfinansējuma maksājumu pilnīga vai daļēja atmaksāšana atpakaļ kontā nesamazina fonda ieguldījumu attiecīgajā darbībā.
Atmaksātās summas saskaņā ar 21. panta 3. punkta c) apakšpunktu ir iekšējie piešķirtie ieņēmumi.
Dalībvalstu rīcību ar atmaksājumiem un līdzdalību minētajā rīcībā attiecībā uz summām, kas tiek maksātas kā iemaksas no fondiem, reglamentē 175. pantā minētās regulas.
4. Atkāpjoties no 14. panta, līdz 31. decembrim pieejamās saistību apropriācijas no priekšfinansējuma maksājumu atmaksāšanas var pārnest līdz programmas slēgšanai un izmantot pēc vajadzības, ar nosacījumu, ka citas saistību apropriācijas vairs nav pieejamas.
5. Budžeta uzskaitē izdevumus iegrāmato pārskatos par finanšu gadu, pamatojoties uz atmaksājumiem, ko Komisija veikusi dalībvalstīm līdz minētā finanšu gada 31. decembrim, ieskaitot izdevumus līdz nākamā finanšu gada 31. janvārim saistībā ar maksājumu apropriācijām, kas šajā mēnesī pieejamas pēc 179. pantā minētajiem pārvietojumiem.
178. pants
Apropriāciju atcelšana
1. Komisija automātiski atceļ apropriācijas, kas bijušas paredzētas saskaņā ar 175. pantā minētajām regulām.
2. Atceltās apropriācijas var atkārtoti darīt pieejamas, ja pieļauta acīmredzama kļūda, kurā vainojama vienīgi Komisija.
Šādā nolūkā Komisija pārbauda visus atcēlumus, kas izdarīti iepriekšējā finanšu gadā, un, pamatojoties uz pieprasījumiem, līdz kārtējā finanšu gada 15. februārim izlemj, vai nepieciešams attiecīgās apropriācijas darīt atkal pieejamas.
179. pants
Apropriāciju pārvietojums
1. Attiecībā uz šajā sadaļā minētajiem darbības izdevumiem Komisija var, izņemot attiecībā uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai, veikt pārvietošanu no vienas sadaļas uz citu, ja attiecīgās apropriācijas paredzētas tam pašam mērķim, kā noteikts 175. pantā minētajās regulās vai ja tās ir tehniskās palīdzības izdevumi. Komisija pieņem lēmumus līdz nākamā finanšu gada 31. janvārim.
2. Gadījumos, kas nav minēti 1. punktā, Komisija var iesniegt priekšlikumus par maksājumu apropriāciju pārvietojumu uz fondiem Eiropas Parlamentam un Padomei ne vēlāk kā līdz nākamā finanšu gada 10. janvārim. Maksājumu apropriāciju pārvietojumu var veikt no jebkura budžeta posteņa. Eiropas Parlaments un Padome pieņem lēmumus par šādiem pārvietojumiem saskaņā ar 27. pantā noteikto procedūru, tomēr šā panta piemērošanas nolūkos piemērojamais termiņš ir trīs nedēļas.
3. Ja Eiropas Parlaments un Padome pārvietojumu neapstiprina vai apstiprina tikai daļēji, atbilstošo izdevumu daļu, kas minēta 177. panta 5. punktā, sedz maksājumu apropriācijām nākamajam finanšu gadam.
180. pants
Vadība, atlase un revīzija
Projektu vadību un atlasi, kā arī to revīziju reglamentē regulas, kas minētas 175. pantā.
III SADAĻA
PĒTNIECĪBA
181. pants
Pētniecības fondi
1. Pirmā un trešā daļa attiecas uz apropriācijām zinātniskajai izpētei un tehnoloģijas attīstībai, izņemot, ja šajā sadaļā nav noteikts citādi.
Šādas apropriācijas iekļauj vai nu vienā no budžeta sadaļām, kura attiecas uz politikas jomu "Netiešā pētniecība" un "Tiešā pētniecība", vai arī nodaļā, kas attiecas uz pētniecības darbībām, kura iekļauta citā sadaļā.
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par darbības veidiem pētniecības jomā.
2. Apropriācijas attiecībā uz ieņēmumiem no Ogļu un tērauda izpētes fonda, kas izveidots ar 37. Protokolu par EOTK līguma izbeigšanās finansiālajām sekām un par Ogļu un tērauda pētniecības fondu, kurš pievienots LES un LESD, uzskata par piešķirtajiem ieņēmumiem 21. panta nozīmē. Saistību apropriācijas, ko rada šādi ieņēmumi, dara pieejamas, tiklīdz ir aprēķināta debitoru parādu summa, un maksājumu apropriācijas, - tiklīdz ieņēmumi ir saņemti.
3. Attiecībā uz darbības izdevumiem, kas minēti šajā sadaļā, Komisija var izdarīt pārvietojumus no vienas sadaļas uz citu ar nosacījumu, ka šīs apropriācijas izlieto tiem pašiem mērķiem.
4. Ekspertus, kam maksā no pētniecības un tehnoloģijas attīstības apropriācijām, pieņem darbā saskaņā ar procedūrām, kuras nosaka Eiropas Parlaments un Padome, pieņemot katru pētniecības pamatprogrammu vai saskaņā ar attiecīgajiem noteikumiem par uzņēmumu, zinātnes centru un universitāšu līdzdalību.
182. pants
Pētniecības fondu saistības
1. Saistību apropriācijas, kuras atbilst to saistību apjomam, kas atceltas tādēļ, ka izpētes projekti, kuriem tās bija iezīmētas, pilnīgi vai daļēji nav izpildīti, izņēmuma un pienācīgi pamatotos gadījumos atkārtoti dara pieejamas, ja ir svarīgi īstenot sākotnēji plānoto programmu, izņemot gadījumu, ja attiecīgā finanšu gadā (n gads) budžetā ir paredzēti līdzekļi šim mērķim.
2. Šā panta 1. punkta nolūkā Komisija katra finanšu gada sākumā pārbauda visas saistību atcelšanas, kas izdarītas iepriekšējā finanšu gada laikā (n-1 gads), un, ņemot vērā prasības, izvērtē nepieciešamību apropriācijas atkārtoti darīt pieejamas.
Pamatojoties uz minēto izvērtējumu, Komisija līdz katra finanšu gada 15. februārim var iesniegt Eiropas Parlamentam un Padomei attiecīgus priekšlikumus, katram budžeta postenim norādot iemeslus, kāpēc minētās apropriācijas atkārtoti darīt pieejamas.
3. Eiropas Parlaments un Padome sešu nedēļu laikā pieņem lēmumu par Komisijas priekšlikumiem. Ja minētajā termiņā lēmums nav pieņemts, priekšlikumus uzskata par apstiprinātiem.
Saistību apropriāciju summa, ko atkārtoti dara pieejamu n gadā, nekādā gadījumā nepārsniedz 25 % no kopējās atceltās summas tai pašai budžeta pozīcijai n - 1 gadā.
4. Nevar pārnest saistību apropriācijas, kuras atkārtoti darītas pieejamas.
Juridiskās saistības attiecībā uz saistību apropriācijām, kas atkārtoti darītas pieejamas, noslēdz līdz n gada 31. decembrim.
Saistību apropriāciju, kas atkārtoti darītas pieejamas, neizlietoto atlikumu n gada beigās atbildīgais kredītrīkotājs atceļ pavisam.
183. pants
Kopējais pētniecības centrs
1. Kopīgais pētniecības centrs (KPC) var saņemt līdzekļus no apropriācijām, kas iekļautas ārpus 181. panta 1. punktā minētajām sadaļām un nodaļām, ja tas piedalās pirmās daļas V un VI sadaļā aprakstītajās iepirkuma un dotāciju procedūrās, ko pilnīgi vai daļēji finansē no budžeta.
Ja KPC piedalās iepirkuma un dotāciju procedūrās, to uzskata par dalībvalstī reģistrētu juridisku personu.
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par KPC.
2. Apropriācijas, kas saistītas ar turpmāk uzskaitīto, uzskata par piešķirtiem ieņēmumiem 21. panta 2. punkta nozīmē:
a)
dotāciju un iepirkuma procedūrām, kurās piedalās KPC,
b)
KPC darbībām trešo personu uzdevumā vai
c)
pasākumiem saskaņā ar administratīvu nolīgumu ar citām iestādēm vai Komisijas dienestiem par zinātniski tehnisko pakalpojumu sniegšanu.
Saistību apropriācijas, ko rada pirmās daļas a) un c) apakšpunktā minētie ieņēmumi, tiek darītas pieejamas, cik drīz vien iespējams pēc tam, kad aprēķināta debitoru parādu summa.
Ja apropriācijas, kas paredzētas pirmās daļas c) apakšpunktā minētajiem pasākumiem, nav izmantotas piecu gadu laikā, tās atceļ.
3. Apropriāciju izlietojumu uzrāda virknē analītisko kontu, ko iekļauj budžeta izlietojuma pārskatā par katru darbību kategoriju, uz kuru tie attiecas; šīs apropriācijas uzskaita atsevišķi no ieņēmumiem, ko iegūst no trešo personu finansējuma (publiska vai privāta), un no ieņēmumiem par citiem pakalpojumiem, ko Komisija izdara trešo personu labā.
4. Ja KPC piedalās dotāciju vai iepirkumu procedūrās saskaņā ar šā panta 1. punktu, tam nepiemēro 106. pantā, 107. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā, 108. pantā, 109. pantā, 131. panta 4. un 5. punktā paredzētos noteikumus par izslēgšanu un sankcijām saistībā ar iepirkumu un dotācijām.
Tiek uzskatīts arī, ka KPC ir izpildījis prasības attiecībā uz saimnieciskajiem un finanšu resursiem.
KPC atbrīvo no 115. un 134. pantā minēto garantiju sniegšanas.
5. Iepirkuma noteikumus, kas izklāstīti pirmās daļas V sadaļā, nepiemēro KPC darbībām, ko tas veic trešo personu uzdevumā.
6. Atkāpjoties no 26. panta, Komisija var tās budžeta sadaļas robežās, kura attiecas uz politikas jomu "Tiešā pētniecība", izdarīt pārvietojumus starp nodaļām līdz 15 % apmērā no apropriācijas budžeta pozīcijas, no kuras pārvietojums tiek izdarīts.
IV SADAĻA
ĀRĒJĀS DARBĪBAS
1. NODAĻA
Vispārīgi noteikumi
184. pants
Ārējās darbības
1. Pirmā un trešā daļa attiecas uz ārējām darbībām, ko finansē no budžeta, ciktāl šajā sadaļā nav noteikts citādi.
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par darbībām, ko var finansēt kā ārējās darbības.
2. Komisija izlieto apropriācijas darbībām, kas minētas 1. punktā:
a)
vai nu tāda atbalsta robežās, ko piešķir autonomi; vai arī
b)
parakstot finansēšanas nolīgumu - sadarbībā ar trešo valsti, kā minēts 58. panta 1. punkta c) apakšpunkta i) punktā.
3. Ja ārējās darbības ir līdzfinansētas gan no budžetā iekļautām apropriācijām, gan no ārējiem piešķirtiem ieņēmumiem, kas minēti 21. panta 2. punkta b) apakšpunktā, līdzekļus, kas pēc attiecīgās darbības 189. panta 2. punktā minētā līguma termiņa beigām ir palikuši neizlietoti, atmaksā proporcionāli pēc tādas vienreizējas summas atvilkšanas, kura atbilst revīzijai, novērtējumam un iespējamām saistībām, kādas var rasties vēlāk.
4. Uz šajā sadaļā minētajām darbībām neattiecas 90. panta 4. punkta otrā daļa.
Saistībā ar ārējām darbībām, kurās tieši pārvalda vairāk nekā EUR 5 000 000 finansējumu, visā darbības laikā nenokārtoti ir ne vairāk kā divi priekšfinansējuma maksājumi.
2. NODAĻA
Darbību izpilde
1. iedaļa
Vispārīgi noteikumi
185. pants
Ārējo darbību īstenošana
Šajā sadaļā minētās darbības var tieši īstenot Komisija saskaņā ar 58. panta 1. punkta a) apakšpunktu, ar dalītu pārvaldību saskaņā ar 58. panta 1. punkta b) apakšpunktu vai netieši īstenot jebkura no 58. panta 1. punkta c) apakšpunktā pilnvarotā vienība vai persona, ievērojot 58. līdz 63. panta attiecīgos noteikumus. Apropriācijas ārējām darbībām var apvienot ar līdzekļiem no citiem avotiem, lai sasniegtu kopēju mērķi.
2. iedaļa
Budžeta atbalsts un vairāku līdzekļu devēju ieguldījumu fondi
186. pants
Budžeta atbalsta izmantošana
1. Ja tas noteikts attiecīgajos pamataktos, Komisija var sniegt budžeta atbalstu trešai saņēmējvalstij, ja minētās valsts publisko finanšu pārvaldība notiek pietiekami pārredzami, uzticami un efektīvi.
Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 210. pantu pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par budžeta atbalsta izmantošanu un saņēmēju pienākumiem.
2. Finansēšanas lēmumā, kas minēts 84. pantā, norāda mērķus un plānotos rezultātus, ko paredzēts sasniegt, sniedzot budžeta atbalstu trešai saņēmējvalstij. Savienības ieguldījuma maksājums pamatojas uz 1. punktā minēto nosacījumu izpildi, tostarp uzlabojot publisko finanšu pārvaldīšanu, kā arī uz skaidriem un objektīviem snieguma rādītājiem, kas veido pamatu progresa mērījumiem laika gaitā attiecīgajā nozarē.
3. Komisija attiecīgajā finansēšanas nolīgumā, kas noslēgts saskaņā ar 184. panta 2. punkta b) apakšpunktu, iekļauj atbilstošus noteikumus, saskaņā ar kuriem trešā saņēmējvalsts apņemas nekavējoties pilnībā vai daļēji atmaksāt attiecīgo pasākuma finansējumu, ja konstatēts, ka attiecīgo Savienības līdzekļu pārvaldībā ir bijuši smagi pārkāpumi, ko izraisījusi minētā valsts.
Lai uzsāktu šā punkta pirmajā daļā minēto atmaksājumu, var piemērot 80. panta 1. punktu.
4. Komisija trešām saņēmējvalstīm sniedz atbalstu, lai veicinātu parlamentāras kontroles un revīzijas iespēju attīstīšanu un uzlabotu pārredzamību un publisku piekļuvi informācijai.
187. pants
Savienības ieguldījumu fondi ārējām darbībām
1. Ārkārtas darbībām, ārkārtas situāciju seku pārvarēšanai un tematiskajām darbībām Komisija var izveidot ieguldījumu fondus, balstoties uz nolīgumu, kas noslēgts ar citiem līdzekļu devējiem. Katra ieguldījumu fonda izveides aktā nosaka ieguldījumu fonda mērķus.
2. Savienības ieguldījumu fondus īsteno, ievērojot pareizas finanšu pārvaldības, pārredzamības, proporcionalitātes, nediskriminācijas un vienlīdzīgas attieksmes principus, kā arī saskaņā ar konkrētajiem mērķiem, kas noteikti katrā izveides aktā.
Savienības ieguldījumu fondus tieši īsteno Komisija saskaņā ar 58. panta 1. punkta a) apakšpunktu, izņemot Savienības ieguldījumu fondus ārkārtas darbībai vai ārkārtas situāciju seku pārvarēšanas darbībai, ko var īstenot arī netieši, uzticot budžeta īstenošanas uzdevumus vienībām atbilstīgi 58. panta 1. punkta c) apakšpunkta i), ii), v) un vi) punktam.
3. Savienības ieguldījumu fondi atbilst šādiem nosacījumiem:
a)
Savienības iesaistīšanās sniedz pievienoto vērtību - ieguldījumu fondus Savienības līmenī izveido un īsteno tikai tad, ja to mērķus, jo īpaši darbības mēroga vai potenciālās ietekmes dēļ, var labāk sasniegt Savienības līmenī nekā valsts līmenī;
b)
Savienības ieguldījumu fondiem jārada skaidra Savienības politiskā pamanāmība un pārvaldības priekšrocības, kā arī labāka Savienības kontrole pār riskiem un Savienības un citu līdzekļu devēju iemaksu izmaksāšanu. Tos nevajadzētu veidot, ja tie tikai dublē citus jau pastāvošus finansējuma kanālus vai līdzīgus instrumentus, nesniedzot nekādus papildinājumus.
4. Lai nodrošinātu līdzekļu devēju pārstāvību un nemaksājošo dalībvalstu pārstāvību novērotāju statusā, un lai lemtu par līdzekļu izmantošanu, katram Savienības ieguldījumu fondam izveido valdi, kuru vada Komisija.
5. Savienības ieguldījumu fondus izveido uz noteiktu laiku, ko nosaka to izveides aktā. Šo darbības laiku var pagarināt ar Komisijas lēmumu pēc attiecīgā ieguldījumu fonda valdes pieprasījuma.
Eiropas Parlaments un/vai Padome var lūgt Komisiju pārtraukt apropriācijas šim fondam vai pārskatīt dibināšanas aktu, lai vajadzības gadījumā likvidētu ieguldījumu fondu. Šādā gadījumā visus atlikušos līdzekļus proporcionāli atmaksā kā vispārējus ieņēmumus budžetam, kā arī maksājušajām dalībvalstīm un citiem līdzekļu devējiem.
6. Savienības un līdzekļu devēju iemaksas nonāk īpašā bankas kontā. Savienības iemaksas tiek pārskaitītas šajā kontā, pamatojoties uz maksājumu pieprasījumiem, kas ir pienācīgi pamatoti ar maksājumu prognozēm, ņemot vērā kontā pieejamo konta atlikumu un izrietošo nepieciešamību pēc papildu maksājumiem. Maksājumu prognozes sagatavo reizi gadā vai attiecīgos gadījumos reizi pusgadā.
Iemaksas netiek integrētas budžetā, un tās pārvalda Komisija, uzticot atbildību deleģētajam kredītrīkotājam.
Savienības ieguldījumu fonda grāmatvedis ir Komisijas grāmatvedis. Viņš ir atbildīgs par to, lai noteiktu grāmatvedības procedūras un kontu plānu, kas ir kopīgs visiem Savienības ieguldījumu fondiem.
Komisijas iekšējam revidentam un Revīzijas palātai ir tādas pašas pilnvaras attiecībā uz ieguldījumu fondu kā attiecībā uz citām Komisijas veiktām darbībām.
Īpašo ieguldījumu fonda bankas kontu atver un slēdz grāmatvedis.
Komisija nodrošina grāmatveža un kredītrīkotāja pienākumu stingru nošķiršanu.
Līdzekļus iekļauj saistībās un izmaksā Komisijas finanšu dalībnieki, kā noteikts Pirmās daļas 3. nodaļas IV sadaļā.
7. Komisijai ir tiesības ieturēt ne vairāk kā 5 % no ieguldījumu fondā savāktajiem līdzekļiem, lai segtu savas pārvaldības izmaksas tajos gados, kuros 6. punktā minētās iemaksas ir sākts izmantot. Ieguldījumu fonda darbības laikā šādas pārvaldības maksas pieskaita piešķirtajiem ieņēmumiem 21. panta 2. punkta b) apakšpunkta nozīmē.
Grāmatvedis rīkojas, pamatojoties uz iekasēšanas rīkojumiem, kas attiecas uz darbībām, ko finansē no ieguldījumu fonda. Ieņēmumus, kas rodas no šo iekasēšanas rīkojumu atmaksāšanas, iemaksā atpakaļ ieguldījumu fonda īpašajā bankas kontā. Iekasēšanas rīkojumu atcelšanu un apturēšanu veic saskaņā ar 80. panta noteikumiem.
8. Komisija iesniedz lēmumu projektus, kas attiecas uz Savienības ieguldījumu fonda izveidi, pagarināšanu un likvidēšanu, kompetentajai komitejai, kas paredzēta pamataktā, saskaņā ar kuru ir veikta Savienības iemaksa Savienības ieguldījumu fondā.
9. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par ārējām darbībām paredzētu ieguldījumu fondu vadību, ziņojumiem un pārvaldību.
10. Komisija ik gadu iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei vispusīgu un sīku ziņojumu par darbībām, kas finansētas ar Savienības ieguldījumu fondu atbalstu, par to izpildi un rezultātiem, kā arī par to kontiem. Komisija savu ziņojumu pievieno 66. panta 9. punkta trešajā daļā minētajam gada ziņojumu kopsavilkumam.
3. iedaļa
Citi pārvaldības veidi
188. pants
Ārējo darbību īstenošana ar netiešu pārvaldību
1. Komisija un Savienības delegācijas saskaņā ar 56. panta 2. punktu veic rūpīgas pārbaudes attiecībā uz atbilstīgi 58. panta 1. punkta c) apakšpunktam netieši īstenoto darbību izpildi. Šādas rūpīgas pārbaudes veic vai nu ar iepriekšēju apstiprinājumu, vai ar ex post kontroli, vai izmantojot apvienotu procedūru.
2. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par ārējo darbību īstenošanu, izmantojot netiešu pārvaldību.
189. pants
Finansēšanas nolīgumi par ārējo darbību īstenošanu
1. Veiktās ārējās darbības ir par pamatu tam, ka tiek pieņemts viens vai vairāki no šādiem instrumentiem:
a)
finansēšanas nolīgums starp Komisiju un 185. pantā minētu vienību vai personu;
b)
līgums vai dotācijas nolīgums starp Komisiju un fiziskām vai juridiskām personām, kas atbildīgas par attiecīgo darbību veikšanu.
Noteikumus ārējā atbalsta sniegšanai paredz instrumentā, saskaņā ar kuru pārvalda pirmās daļas a) un b) apakšpunktā paredzētos finansēšanas nolīgumus vai līgumus, vai dotāciju nolīgumus.
2. Finansēšanas nolīgumus ar vienībām, kas minētas 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunktā, noslēdz ne vēlāk kā n+1 gada 31. decembrī, kur n gads ir gads, kurā budžeta saistības radušās.
Finansēšanas nolīgumos nosaka laikposmu, kurā 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunktā minētās vienības noslēdz visus atsevišķos līgumus un dotāciju nolīgumus, ar kuriem īsteno darbību. Šāds laikposms nav ilgāks par trīs gadiem pēc finansēšanas nolīguma noslēgšanas dienas, izņemot:
a)
darbības ar vairākiem līdzekļu devējiem;
b)
atsevišķus līgumus attiecībā uz revīziju un novērtēšanu;
c)
šādos ārkārtas apstākļos:
i)
jau noslēgtiem līgumiem pievieno papildinājumus;
ii)
pēc esoša līguma priekšlaicīgas izbeigšanas jāslēdz atsevišķi līgumi;
iii)
izmaiņas vienībā, kurai uzticēti uzdevumi.
3. Šā panta 2. punktu nepiemēro daudzgadu programmām, ko īsteno ar dalītām saistībām, šādos gadījumos:
a)
Pirmspievienošanās atbalsta instruments;
b)
Eiropas Kaimiņattiecību un partnerības instruments.
Minētajos gadījumos Komisija automātiski atceļ apropriācijas saskaņā ar nozaru noteikumiem.
4. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par finansēšanas nolīgumiem attiecībā uz ārējo darbību īstenošanu.
3. NODAĻA
Iepirkums
190. pants
Ārējo darbību iepirkums
1. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par iepirkumu ārējo darbību jomā.
2. Šīs regulas pirmās daļas V sadaļas 1. nodaļa, kas attiecas uz vispārīgiem noteikumiem par iepirkumu, jāpiemēro līgumiem, uz kuriem attiecas šī sadaļa, ievērojot īpašos noteikumus par robežlielumiem un tādus noteikumus par ārējo līgumu piešķiršanu, kuri jāparedz deleģētajos aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu. Šīs nodaļas nolūkos līgumslēdzējas iestādes ir:
a)
Komisija vienas vai vairāku trešo valstu vārdā un to uzdevumā;
b)
vienības un personas, kas minētas 185. pantā un kurām ir uzticēti attiecīgie budžeta izpildes uzdevumi.
3. Iepirkuma procedūras nosaka šīs regulas 189. pantā paredzētajos finansēšanas nolīgumos.
4. Šīs nodaļas noteikumus nepiemēro darbībām, ko īsteno saskaņā ar nozaru pamataktiem, kas attiecas uz krīzes pārvarēšanas atbalstu, civilās aizsardzības pasākumiem un humānās palīdzības pasākumiem.
191. pants
Noteikumi par dalību piedāvājumu konkursa procedūrās
1. Līdzdalība piedāvājumu konkursā ir pieejama ar vienlīdzīgiem noteikumiem visām personām, uz kurām attiecas Līgumu darbības joma, un jebkurām citām fiziskām vai juridiskām personām, ievērojot īpašos noteikumus pamataktos, kas reglamentē attiecīgo sadarbības jomu.
2. Gadījumos, kas minēti 54. panta 2. punktā, ārkārtas apstākļos, ko pienācīgi pamato atbildīgais kredītrīkotājs, var izlemt atļaut piedalīties līgumu konkursā trešo valstu pilsoņiem, kas nav minēti 1. punktā.
3. Ja piemēro Savienības noslēgtu nolīgumu, ar kuru paplašina preču piegādes vai pakalpojumu sniegšanas tirgu, līgumi par budžeta finansētu iepirkumu ir pieejami arī trešo valstu valstspiederīgajiem, kas nav minēti 1. un 2. punktā, ievērojot minētajā nolīgumā paredzētos nosacījumus.
4. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par piedalīšanos piedāvājumu konkursa procedūrās.
4. NODAĻA
Dotācijas
192. pants
Ārējas darbības pilnīga finansēšana
Darbību var pilnīgi finansēt no budžeta vienīgi tad, ja tas ir būtiski šīs darbības realizēšanai.
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par ārējas darbības pilnīgu finansēšanu.
193. pants
Noteikumi, ko piemēro ārējo darbību dotācijām
Dotāciju procedūras, ko netiešā vadībā piemēro 185. pantā minētās vienības, nosaka nolīgumos, kas noslēgti starp Komisiju un šīm vienībām.
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par dotāciju procedūrām, kas piemērojamas netiešā pārvaldībā.
5. NODAĻA
Pārskatu revīzija
194. pants
Savienības ārējo darbību revīzija
Visos līgumos starp Komisiju un 185. pantā minētajām vienībām, nolīgumos par dotāciju piešķiršanu vai lēmumos par dotācijām ir skaidri jāparedz, ka Komisijai un Revīzijas palātai ir revīzijas pilnvaras, pārbaudot dokumentus un veicot pārbaudes uz vietas, attiecībā uz visiem līgumslēdzējiem un apakšlīgumu slēdzējiem, kas saņēmuši Savienības līdzekļus.
V SADAĻA
EIROPAS BIROJI
195. pants
Eiropas biroji
1. Šīs sadaļas nolūkiem "Eiropas biroji" ir administratīvās struktūras, ko izveidojusi viena vai vairākas iestādes, lai izpildītu īpašus uzdevumus, kuru izpildījums vajadzīgs vairākām iestādēm.
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par Eiropas biroju un iestāžu delegāciju Eiropas birojos darbības jomu.
2. Šī sadaļa, izņemot 198., 199. un 200. pantu, attiecas uz Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai darbību.
3. Eiropas biroju darbībai piemēro pirmo un trešo daļu, izņemot, ja šajā sadaļā nav noteikts citādi.
196. pants
Apropriācijas Eiropas birojiem
1. Apropriācijas katram Eiropas birojam, kuru kopējo summu iekļauj īpašā budžeta pozīcijā Komisijas iedaļā, sīki izklāsta minētās iedaļas pielikumā.
Pielikumu veido kā ieņēmumu un izdevumu pārskatu, ko iedala sīkāk tāpat kā budžeta iedaļas.
Minētajā pielikumā iekļautās apropriācijas sedz katra Eiropas biroja visas finansiālās vajadzības, kas tam rodas, pildot savus pienākumus iestāžu uzdevumā.
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par apropriācijām Eiropas birojiem, tostarp par noteiktu grāmatveža uzdevumu deleģēšanu, kasi un bankas kontiem.
2. Katra Eiropas biroja štatu sarakstu pievieno Komisijas štatu sarakstam.
3. Katra Eiropas biroja direktors pieņem lēmumus par pārvietojumiem 1. punktā minētajā pielikumā. Komisija informē par tādiem pārvietojumiem Eiropas Parlamentu un Padomi.
4. Katra Eiropas biroja pārskats ir 141. pantā minēto Savienības pārskatu sastāvdaļa.
197. pants
Eiropas biroju kredītrīkotājs
Saskaņā ar 65. pantu Komisija attiecībā uz apropriācijām, kas pielikumā iekļautas par katru Eiropas biroju, deleģē kredītrīkotāja pilnvaras attiecīgā Eiropas biroja direktoram.
198. pants
Starpiestāžu Eiropas biroju uzskaite
1. Ikviens starpiestāžu Eiropas birojs izveido savu izdevumu analītisko uzskaiti, kas ļauj noteikt, cik liela daļa no tā pakalpojumiem sniegta katrai iestādei. Attiecīgā Eiropas biroja direktors, iepriekš saņemot pārvaldības komitejas apstiprinājumu, pieņem kritērijus, kas ir grāmatvedības sistēmas pamatā.
2. Piezīmēs par īpašo budžeta pozīciju, kurā iekļautas kopējās apropriācijas katram starpiestāžu Eiropas birojam, uzrāda izmaksu tāmi pakalpojumiem, ko minētais birojs sniedz katrai iestādei. To pamatā ir 1. punktā paredzētā analītiskā uzskaite.
3. Katrs starpiestāžu Eiropas birojs ziņo attiecīgajām iestādēm par analītiskās uzskaites rezultātiem.
199. pants
Kredītrīkotāja pilnvaru deleģēšana starpiestāžu Eiropas birojiem
1. Katra iestāde var deleģēt kredītrīkotāja pilnvaras starpiestāžu Eiropas biroja direktoram attiecībā uz tās iedaļā iekļauto apropriāciju pārvaldību un noteikt šādas pilnvaru deleģēšanas ierobežojumus un nosacījumus.
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par kredītrīkotāja pilnvaru deleģēšanu starpiestāžu Eiropas biroja direktoram.
2. Komisijas iekšējais revidents pilda visus pienākumus, kas noteikti šīs regulas pirmās daļas IV sadaļas 9. nodaļā.
200. pants
Pakalpojumi trešām personām
Ja Eiropas biroja uzdevums saistīts ar piegādēm trešām personām par atlīdzību, tā direktors, iepriekš saņemot pārvaldības komitejas apstiprinājumu, paredz īpašus noteikumus, kas reglamentē šo piegāžu veikšanu un atbilstīgo uzskaiti.
VI SADAĻA
ADMINISTRATĪVĀS APROPRIĀCIJAS
201. pants
Vispārīgi noteikumi
1. Administratīvajām apropriācijām piemēro pirmo un trešo daļu, izņemot, ja šajā sadaļā noteikts citādi.
2. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par administratīvo apropriāciju un nomas garantiju darbības jomu.
202. pants
Saistības
1. Katru gadu no 15. oktobra parasto administratīvo izdevumu saistības var uzņemties iepriekš no apropriācijām, kas paredzētas nākamajam finanšu gadam. Šādas saistības tomēr nedrīkst pārsniegt vienu ceturtdaļu no apropriācijām, ko attiecīgajai budžeta pozīcijai Eiropas Parlaments un Padome ir apstiprinājuši kārtējam finanšu gadam. Tās nevar paredzēt tāda veida jauniem izdevumiem, kas pēdējā pienācīgi pieņemtajā budžetā vēl nav apstiprināti principā.
2. Izdevumi, kas jāmaksā avansā saskaņā ar tiesību normām vai līguma noteikumiem, piemēram, nomas maksa, var būt par pamatu tam, ka maksājumus, sākot ar 1. decembri un vēlāk, veic no budžeta apropriācijām par nākamo finanšu gadu. Šādā gadījumā 1. punktā minēto ierobežojumu nepiemēro.
203. pants
Īpašie noteikumi par administratīvajām apropriācijām
1. Administratīvās apropriācijas ir nediferencētas apropriācijas.
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par konkrētām administratīvām apropriācijām, tostarp ēkām un avansiem iestāžu darbiniekiem.
2. Administratīvos izdevumus, kuri jāizdara saskaņā ar līgumiem, kas attiecas uz laikposmiem, kuri pārsniedz finanšu gadu saskaņā ar vietējām paražām vai praksi attiecībā uz iekārtu piegādēm, maksā no tā finanšu gada budžeta, kurā tie tiek izdarīti.
3. Katra iestāde Eiropas Parlamentam un Padomei līdz katra gada 1. jūnijam iesniedz darba dokumentu par savu ēku politiku, kurā iekļauta šāda informācija:
a)
attiecībā uz katru ēku - izdevumi un platība, ko sedz attiecīgo budžeta pozīciju apropriācijas;
b)
turpmākajos gados paredzamā platību un atrašanās vietu vispārējā plānojuma attīstība, ietverot ēku projektus, kas ir plānošanas posmā un jau ir identificēti;
c)
galīgie noteikumi un izmaksas, kā arī attiecīga informācija par jaunu ēku projektu īstenošanu, kas iepriekš iesniegta Eiropas Parlamentam un Padomei saskaņā ar 4. un 5. punktā noteikto procedūru un kas nav iekļauta iepriekšējā gada darba dokumentos;
4. Saistībā ar ēku projektiem, kam varētu būt būtiska finansiāla ietekme uz budžetu, iestāde pēc iespējas ātrāk informē Eiropas Parlamentu un Padomi par nepieciešamo apbūves platību un provizorisko plānošanu pirms vietējā tirgus izpētes ēku līgumu gadījumā vai pirms konkursa uzaicinājumu izdošanas vai īstenošanas būvdarbu gadījumā.
5. Saistībā ar jebkuru ēku projektu, kam var būt būtiska finansiāla ietekme uz budžetu, iestāde iesniedz būvprojektu, tostarp detalizētu izmaksu novērtējumu un informāciju par finansējumu, kā arī sarakstu ar līgumu projektiem, kurus paredzēts izmantot, un lūdz Eiropas Parlamenta un Padomes apstiprinājumu pirms līgumu slēgšanas. Pēc iestādes pieprasījuma saistībā ar ēkas projektu iesniegtos dokumentus uzskata par konfidenciāliem.
Izņemot nepārvaramas varas gadījumus, Eiropas Parlaments un Padome apspriež ēkas projektu četrās nedēļās no dienas, kad abas iestādes to ir saņēmušas.
Ēkas projektu uzskata par apstiprinātu, kad ir beidzies šis četru nedēļu laikposms, ja vien minētajā laikposmā Eiropas Parlaments vai Padome nepieņem pretēju lēmumu attiecībā uz priekšlikumu.
Ja Eiropas Parlaments un/vai Padome šajā četru nedēļu laikposmā pauž pienācīgi pamatotas bažas, minēto periodu var vienu reizi pagarināt par divām nedēļām.
Ja Eiropas Parlaments vai Padome pieņem pretēju lēmumu priekšlikumam par ēkas projektu, attiecīgā iestāde savu priekšlikumu atsauc un var iesniegt jaunu priekšlikumu.
6. Nepārvaramas varas gadījumos 4. punktā paredzēto informāciju var iesniegt kopā ar ēkas projektu. Eiropas Parlaments un Padome apspriež priekšlikumu par ēkas projektu divās nedēļās no dienas, kad abas iestādes to ir saņēmušas. Ēkas projektu uzskata par apstiprinātu, kad ir beidzies šis divu nedēļu laikposms, ja vien Eiropas Parlaments un/vai Padome šajā laikposmā nepieņem pretēju lēmumu attiecībā uz priekšlikumu.
7. Par tādiem ēku projektiem, kuriem varētu būt būtiska finansiāla ietekme uz budžetu, uzskata šādus:
i)
jebkāda zemes iegāde;
ii)
ēku iegāde, pārdošana, strukturāla renovācija vai būvniecība vai jebkāds projekts, kurā apvienota šo elementu īstenošana vienā laikposmā, par vairāk nekā EUR 3 000 000;
iii)
jebkurš jauns ēku līgums (tostarp par lietojumu, ilgtermiņa nomu un pastāvošo ēku līgumu atjaunošanu ar nelabvēlīgākiem nosacījumiem), uz kuru neattiecas ii) apakšpunkts, par ikgadējo maksu vismaz EUR 750 000;
iv)
pastāvošo ēku līgumu pagarināšana vai atjaunošana (tostarp par lietojumu un ilgtermiņa nomu) ar tādiem pašiem vai nelabvēlīgākiem nosacījumiem par ikgadējo maksu vismaz EUR 3 000 000 apmērā.
Šis punkts attiecas arī uz ēku projektiem, kuriem ir starpiestāžu raksturs, kā arī uz Savienības delegācijām.
8. Neskarot 17. pantu, ēkas iegādes projektu var finansēt, izmantojot aizņēmumu, ko iepriekš apstiprina Eiropas Parlaments un Padome.
Aizdevumu līgumus noslēdz un aizdevumus atmaksā saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu un pienācīgi ievērojot Savienības vislabākās finanšu intereses.
Ja iestāde ierosina finansēt iegādi ar aizdevuma palīdzību, finansēšanas plānā, kas attiecīgajai iestādei jāiesniedz kopā ar pieteikumu iepriekšēja apstiprinājuma saņemšanai, jo īpaši norāda finansējuma maksimālo apjomu, finansēšanas laikposmu, finansējuma veidu, finansējuma nosacījumus un ietaupījumus salīdzinājumā ar citu veidu līgumu noteikumiem.
Eiropas Parlaments un Padome iepriekšēja apstiprinājuma pieprasījumu apspriež četrās nedēļās no dienas, kad abas iestādes to ir saņēmušas, ko var pagarināt vienu reizi par divām nedēļām. Iegādi ar aizdevuma palīdzību uzskata par noraidītu, ja Eiropas Parlaments un Padome šajā termiņā to nav skaidri apstiprinājuši.
VII SADAĻA
EKSPERTI
204. pants
Ārējie eksperti, kas tiek atlīdzināti
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par ārējiem ekspertiem, kas tiek atlīdzināti, tostarp par īpašu procedūru to fizisko personu atlasei, kuras kā ārējie eksperti, kas tiek atlīdzināti, sniedz palīdzību iestādēm, izvērtējot dotāciju pieteikumus, projektus un piedāvājumu konkursa priekšlikumus, un sniedz atzinumus un konsultācijas konkrētos gadījumos.
Šādi eksperti tiek atlīdzināti, pamatojoties uz fiksētu summu, ko paziņo iepriekš, un tos atlasa, pamatojoties uz to profesionālajām spējām. Atlasi veic, pamatojoties uz atlases kritērijiem, kuros ievēroti nediskriminēšanas, vienlīdzīgas attieksmes un interešu konflikta neesamības principi.
TREŠĀ DAĻA
NOBEIGUMA UN PĀREJAS NOTEIKUMI
205. pants
Pārejas noteikumi
1. Attiecībā uz 175. panta 1. punktā minētajiem fondiem, par kuriem pamataktus atceļ pirms 2013. gada 1. janvāra, saskaņā ar 178. pantu atceltās apropriācijas var atkārtoti darīt pieejamas, ja pieļauta acīmredzama kļūda, kurā vainojama vienīgi Komisija, vai nepārvaramas varas gadījumā, kam ir būtiska ietekme uz minēto fondu atbalstīto darbību īstenošanu.
2. Attiecībā uz apropriāciju pārvietojumiem, kuri attiecas uz darbības izdevumiem, kas minēti Regulās (EK) Nr. 1260/1999, (EK) Nr. 1290/2005, (EK) Nr. 1080/2006, (EK) Nr. 1081/2006, (EK) Nr. 1083/2006, Regulā (EK) Nr. 1084/2006 un (EK) Nr. 1198/2006, par ko vēl ir jāveic Savienības maksājumi, lai nokārtotu Savienības nesamaksātās saistības līdz palīdzības pasākumu slēgšanai, Komisija var veikt pārvietojumus no vienas sadaļas uz citu, ar nosacījumu, ka attiecīgajām apropriācijām ir tāds pats mērķis vai tās ir saistītas ar Savienības iniciatīvām vai tehnisko palīdzību un inovāciju pasākumiem un ka tās pārvieto uz tāda paša veida pasākumiem.
3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par pārejas noteikumiem.
206. pants
Eiropas Parlamenta un Padomes informācijas pieprasījumi
Eiropas Parlaments un Padome ir tiesīgi pieprasīt informāciju vai paskaidrojumus par to kompetences jomā esošajiem budžeta jautājumiem.
207. pants
Robežvērtības un summas
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 210. pantu attiecībā uz visām šajā regulā paredzētajām robežvērtībām un summām, neskarot 118. pantu.
208. pants
Finanšu pamatregula struktūrām, kas izveidotas saskaņā ar LESD un Euratom līgumu
1. Komisija tiek pilnvarota ar deleģēto aktu saskaņā ar 210. pantu pieņemt finanšu pamatregulu struktūrām, kuras izveidotas saskaņā ar LESD un Euratom līgumu, kurām ir juridiskas personas statuss un kuras saņem ieguldījumus no budžeta.
Finanšu pamatregula balstās uz šajā regulā noteiktajiem principiem un noteikumiem.
Minēto struktūru finanšu noteikumi nenovirzās no finanšu pamatregulas, izņemot gadījumus, kad tas nepieciešams to īpašajām vajadzībām, un ar Komisijas iepriekšēju piekrišanu.
2. Struktūrām, kas minētas 1. punktā, Eiropas Parlaments pēc Padomes ieteikuma sniedz apstiprinājumu par to budžeta izpildi. Struktūras, kas minētas 1. punktā, pilnībā sadarbojas ar iestādēm, kuras iesaistītas budžeta izpildes apstiprinājuma procedūrā, un attiecīgā gadījumā sniedz jebkādu nepieciešamo papildinformāciju, tostarp piedaloties attiecīgo struktūru sanāksmēs.
3. Komisijas iekšējam revidentam ir tādas pašas pilnvaras attiecībā uz 1. punktā minētajām struktūrām, kādas viņam ir attiecībā uz Komisiju.
4. Neatkarīgs ārējais revidents pārbauda, vai katras 1. punktā minētās struktūras gada pārskati pareizi atspoguļo attiecīgās struktūras ienākumus, izdevumus un finanšu stāvokli pirms konsolidācijas Komisijas galīgajos pārskatos. Ja vien 1. punktā minētajā pamataktā nav noteikts citādi, Revīzijas palāta sagatavo īpašu gada ziņojumu par katru struktūru saskaņā ar LESD 287. panta 1. punkta prasībām. Sagatavojot šo ziņojumu, Revīzijas palāta izskata neatkarīgā ārējā revidenta veikto revīzijas darbu un rīcību, kas veikta saistībā ar revidenta konstatējumiem.
209. pants
Finanšu paraugregula publiskā un privātā sektora partnerības struktūrām
Struktūras, kas ir juridiskas personas, izveidotas ar pamataktu, un kurām ir uzticēta publiskā un privātā sektora partnerības īstenošana, pieņem savus finanšu noteikumus.
Minētie noteikumi ietver tādu principu kopumu, kas nepieciešami, lai nodrošinātu Savienības līdzekļu pareizu finanšu pārvaldību.
Komisija tiek pilnvarota ar deleģēto aktu saskaņā ar 210. pantu pieņemt finanšu paraugregulu, kurā noteikti principi, kas nepieciešami, lai nodrošinātu Savienības līdzekļu pareizu finanšu pārvaldību, un kuras pamatā ir 60. pants.
Minēto struktūru finanšu noteikumi nenovirzās no finanšu paraugregulas, izņemot gadījumus, kad tas nepieciešams to īpašajām vajadzībām, un ar Komisijas iepriekšēju piekrišanu.
210. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 8., 11., 13., 19., 21., 22., 23., 25., 26., 29., 30., 31., 34., 35., 38., 41., 44., 49., 53., 54., 57., 58., 59., 60., 61., 62., 63., 64., 65., 66., 68., 69., 70., 72., 73., 74., 75., 76., 77., 78., 79., 80., 81., 83., 84., 85., 86., 87., 88., 89., 90., 92., 93., 98., 99., 100., 101., 103., 104., 105., 106., 107., 108., 109., 110., 111., 112., 113., 114., 115., 116., 117., 118., 119., 121., 122., 123., 124., 125., 126., 128., 129., 130., 131., 132., 133., 134., 135., 137., 138., 139., 140., 142., 144., 181., 183., 184., 186., 187., 188., 189., 190., 191., 192., 193., 195., 196., 199., 201., 203., 204., 205., 207., 208. un 209. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir līdz laikam, kad beigsies pirmā daudzgadu finanšu shēma, kas būs pēc 2013. gada, kā minēts LESD 312. pantā. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais divus gadus pirms pirmās daudzgadu finanšu shēmas, kas ir pēc 2013. gada, beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda ilguma laikposmiem, kas atbilst sekojošiem daudzgadu finanšu shēmu laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katras attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas darbības laikposma beigām.
3. Eiropas Parlaments vai Padome var jebkurā laikā atsaukt 8., 11., 13., 19., 21., 22., 23., 25., 26., 29., 30., 31., 34., 35., 38., 41., 44., 49., 53., 54., 57., 58., 59., 60., 61., 62., 63., 64., 65., 66., 68., 69., 70., 72., 73., 74., 75., 76., 77., 78., 79., 80., 81., 83., 84., 85., 86., 87., 88., 89., 90., 92., 93., 98., 99., 100., 101., 103., 104., 105., 106., 107., 108., 109., 110., 111., 112., 113., 114., 115., 116., 117., 118., 119., 121., 122., 123., 124., 125., 126., 128., 129., 130., 131., 132., 133., 134., 135., 137., 138., 139., 140., 142., 144., 181., 183., 184., 186., 187., 188., 189., 190., 191., 192., 193., 195., 196., 199., 201., 203., 204., 205., 207., 208. un 209. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 8., 11., 13., 19., 21., 22., 23., 25., 26., 29., 30., 31., 34., 35., 38., 41., 44., 49., 53., 54., 57., 58., 59., 60., 61., 62., 63., 64., 65., 66., 68., 69., 70., 72., 73., 74., 75., 76., 77., 78., 79., 80., 81., 83., 84., 85., 86., 87., 88., 89., 90., 92., 93., 98., 99., 100., 101., 103., 104., 105., 106., 107., 108., 109., 110., 111., 112., 113., 114., 115., 116., 117., 118., 119., 121., 122., 123., 124., 125., 126., 128., 129., 130., 131., 132., 133., 134., 135., 137., 138., 139., 140., 142., 144., 181., 183., 184., 186., 187., 188., 189., 190., 191., 192., 193., 195., 196., 199., 201., 203., 204., 205., 207., 208. un 209. pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
211. pants
Pārskatīšana
Šo regulu pārskata vajadzības gadījumā un jebkurā gadījumā ne vēlāk kā divus gadus pirms pirmās daudzgadu finanšu shēmas, kura būs spēkā pēc 2013. gada, beigām.
Šādā pārskatīšanā izskata inter alia Pirmās daļas VIII sadaļas noteikumu īstenošanu.
212. pants
Atcelšana
Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atceļ no 2013. gada 1. janvāra, izņemot:
a)
regulas 53. līdz 57. pantu, ko turpina piemērot visām saistībām, ko pieņem līdz 2013. gada 31. decembrim;
b)
regulas 166. panta 3. punkta a) apakšpunktu, ko turpina piemērot visām saistībām, ko pieņem līdz 2012. gada 31. decembrim; un
c)
regulas 166. panta 3. punkta b) apakšpunktu, ko turpina piemērot visām saistībām, ko pieņem no 2013. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim.
Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 Pirmās daļas VI sadaļu var turpināt piemērot dotāciju nolīgumiem, kas parakstīti, un dotāciju lēmumiem, kas paziņoti līdz 2013. gada 31. decembrim, piemērojot 2012. gada vai agrāku gadu budžeta vispārējās saistības, ja tā nolemj atbildīgais kredītrīkotājs, pienācīgi ņemot vērā vienlīdzīgas attieksmes un pārredzamības principus.
Atsauces uz atcelto regulu uzskata par atsaucēm uz šo regulu, un tās jālasa saskaņā ar atbilstību tabulu, kas iekļauta pielikumā.
213. pants
Pārskatīšana saistībā ar EĀDD
Šīs regulas 68. panta 1. punkta trešo daļu un 98. panta 2. punkta otro daļu pārskatīs 2013. gadā, pienācīgi ņemot vērā EĀDD un jo īpaši Savienības delegāciju specifiku un - attiecīgā gadījumā - atbilstīgu EĀDD finanšu pārvaldības spēju.
214. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2013. gada 1. janvāra, izņemot:
a)
regulas 58. līdz 63. pantu, ko piemēro tikai tām saistībām, kuras pieņem no 2014. gada 1. janvāra;
b)
regulas 50. panta 1. punkta otrās daļas c) apakšpunktu un 82., 139. un 140. pantu, ko piemēro no 2014. gada 1. janvāra;
c)
regulas 177., 179. un 210. pantu, ko piemēro no 2012. gada 27. oktobra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2012. gada 25. oktobrī