NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 665/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012, pokud jde o podmínky používání nepovinného údaje o jakosti „horský produkt“
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 31 odst. 3 a 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1151/2012 zavedlo režim nepovinných údajů o jakosti s cílem usnadnit producentům zemědělských produktů s vlastnostmi nebo charakteristikami představujícími přidanou hodnotu, aby o takových vlastnostech a charakteristikách informovali v rámci vnitřního trhu. Stanovilo podmínky pro používání nepovinného údaje o jakosti „horský produkt“ a zmocnilo Komisi přijímat akty v přenesené pravomoci, které stanoví odchylky od těchto podmínek používání v náležitě odůvodněných případech a s cílem zohlednit přírodní omezení ovlivňující zemědělskou produkci v horských oblastech. Uvedené nařízení rovněž zmocňuje Komisi přijímat akty v přenesené pravomoci, pokud jde o stanovení metod produkce a dalších kritérií týkajících se používání uvedeného výrazu.
(2)
Aby se předešlo uvádění spotřebitelů v omyl, bylo by třeba vysvětlit používání výrazu „horský produkt“ u produktů živočišného původu. U produktů produkovaných zvířaty, jako jsou mléko a vejce, by mělo v horských oblastech docházet k produkci. U produktů ze zvířat, jako je maso, by měla být v horských oblastech chována zvířata. Protože zemědělci často nakupují mladá zvířata, měla by tato zvířata v horských oblastech strávit nejméně poslední dvě třetiny svého života.
(3)
V mnoha částech Unie dochází z důvodu využívání sezónní dostupnosti pastvy k sezónnímu přesunu zvířat na jiné pastviny, včetně přesunu mezi pastvinami v horských a nehorských oblastech. Přesun zajišťuje zachování pastvin ve vyšší nadmořské výšce, které nejsou vhodné pro celoroční pastvu, a tradiční kulturní krajiny v horských oblastech. Přesun má rovněž přímé přínosy pro životní prostředí, například snižuje riziko eroze a lavin. S cílem podpořit pokračování sezónního přesunu zvířat by proto mělo být rovněž povoleno používat pojem „horský produkt“ na produkty ze zvířat, které se sezónně přesouvají a které stráví na pastvinách v horských oblastech alespoň čtvrtinu svého života.
(4)
Aby bylo zajištěno, že krmivo pro hospodářská zvířata pochází v zásadě z horských oblastí, mělo by být upřesněno, že krmivo pocházející z horských oblastí by mělo tvořit v podstatě alespoň polovinu roční stravy zvířat, vyjádřeno jako procentní podíl sušiny.
(5)
Vzhledem k tomu, že v horských oblastech představuje krmivo dostupné pro přežvýkavce více než polovinu jejich roční stravy, měl by být v tomto případě tento procentní podíl vyšší.
(6)
Kvůli přírodním překážkám a skutečnosti, že krmivo vyprodukované v horských oblastech je určeno převážně pro přežvýkavce, jsou v současnosti horské oblasti zdrojem jen malé části krmiva pro prasata. S cílem dosáhnout potřebné rovnováhy mezi oběma cíli, pokud jde o výraz „horský produkt“, jak je stanoví 45. bod odůvodnění nařízení (EU) č. 1151/2012, zajistit, že produkce prasat v horských oblastech může pokračovat, a přispět tak k zachování venkovské struktury, by měl podíl krmiv pro prasata, která musí pocházet z těchto oblastí, tvořit méně než polovinu roční stravy zvířat.
(7)
Omezení týkající se krmiv by se měla uplatňovat na zvířata, která se sezónně přesouvají, po dobu, kdy jsou v horských oblastech.
(8)
Vzhledem k tomu, že se sezónní přesun týká také včelích úlů, bylo by třeba upřesnit používání výrazu „horský produkt“ u včelařských produktů. Jelikož však cukr ke krmení včel obvykle nepochází z horských oblastí, neměla by se omezení týkající se krmiv vztahovat na včely.
(9)
Aby se předešlo uvádění spotřebitelů v omyl, měl by se výraz „horský produkt“ používat na produkty rostlinného původu, pouze pokud se dané rostliny pěstují v horských oblastech.
(10)
Mělo by být povoleno, aby zpracované produkty obsahovaly jako přísady suroviny, jako je cukr, sůl nebo bylinky, které nemohou být vyprodukovány v horských oblastech, za předpokladu, že netvoří více než 50 % celkové hmotnosti složek.
(11)
V horských oblastech v některých částech Unie není dostatek zařízení, která by vyráběla mléko a mléčné výrobky ze syrového mléka, porážela zvířata, bourala a vykosťovala jatečně upravená těla a lisovala olivový olej. Přírodní omezení ovlivňují v horských oblastech dostupnost vhodných zpracovatelských zařízení, a zpracování je proto ztížené a není ekonomicky životaschopné. Zpracování na jiném místě v blízkosti horské oblasti nemění povahu takto zpracovaných výrobků, pokud jde o jejich horský původ. Mělo by být proto u těchto produktů, pokud jsou zpracovány mimo horské oblasti, umožněno používat výraz „horský produkt“. Vzhledem k umístění zpracovatelských zařízení v některých členských státech a k potřebě splnit očekávání spotřebitelů by mělo zpracování probíhat ve vzdálenosti do 30 km od dané horské oblasti.
(12)
Aby navíc mohla stávající zařízení na výrobu mléka a mléčných výrobků pokračovat ve své činnosti, mělo by být povoleno používat výraz „horský produkt“ pouze těm zařízením, která fungují ke dni vstupu nařízení (EU) č. 1151/2012 v platnost. Vzhledem k tomu, že se dostupnost těchto zařízení v horských oblastech liší, měly by být členské státy oprávněny stanovit přísnější požadavek ohledně vzdálenosti nebo tuto možnost vůbec nepovolit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Produkty živočišného původu
1. Výraz „horský produkt“ lze používat u produktů vyprodukovaných zvířaty v horských oblastech podle definice v čl. 31 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012 a zpracovaných v těchto oblastech.
2. Výraz „horský produkt“ lze používat u produktů vyrobených ze zvířat, která jsou chována alespoň po dobu posledních dvou třetin svého života v těchto horských oblastech, pokud jsou tyto produkty v těchto oblastech zpracovány.
3. Odchylně od odstavce 2 lze výraz „horský produkt“ používat u produktů získaných ze zvířat, která se sezónně přesouvají a která byla chována v horských oblastech na sezónních pastvinách po dobu alespoň jedné čtvrtiny svého života.
Článek 2
Krmiva
1. Pro účely čl. 31 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1151/2012 se má za to, že krmivo pro hospodářská zvířata pochází v zásadě z horských oblastí, jestliže podíl roční stravy zvířat, která nemůže být vyprodukována v horských oblastech, vyjádřený jako procentuální podíl sušiny, nepřekročí 50 % (v případě přežvýkavců 40 %).
2. Pokud jde o prasata, odchylně od odstavce 1 nepřekročí podíl krmiva, které nemůže být vyprodukováno v horských oblastech, vyjádřený jako procentní podíl sušiny, 75 % roční stravy zvířat.
3. Odstavec 1 se nepoužije na krmiva pro zvířata, která se sezónně přesouvají podle čl. 1 odst. 3, jestliže jsou chována mimo horské oblasti.
Článek 3
Včelařské produkty
1. Výraz „horský produkt“ lze používat u včelařských produktů, pokud včely sbíraly nektar a pyl pouze v horských oblastech.
2. Odchylně od čl. 31 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1151/2012 nemusí cukr ke krmení včel pocházet z horských oblastí.
Článek 4
Produkty rostlinného původu
Odchylně od čl. 31 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1151/2012 lze výraz „horský produkt“ používat u produktů rostlinného původu, pouze pokud se rostlina pěstuje v horských oblastech podle definice v čl. 31 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012.
Článek 5
Složky
Pokud jsou použity v produktech uvedených v článcích 1 a 4, nemusí tyto složky pocházet z horských oblastí za předpokladu, že netvoří více než 50 % celkové hmotnosti složek:
a)
produkty neuvedené v příloze I Smlouvy a
b)
bylinky, koření a cukr.
Článek 6
Zpracování mimo horské oblasti
1. Odchylně od čl. 31 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1151/2012 a čl. 1 odst. 1 a 2 tohoto nařízení může být následující zpracování prováděno mimo horské oblasti za předpokladu, že vzdálenost od dané horské oblasti nepřesahuje 30 km:
a)
zpracování za účelem výroby mléka a mléčných výrobků ve zpracovatelských zařízeních, která jsou v provozu ke dni 3. ledna 2013;
b)
porážka zvířat, bourání a vykosťování jatečně upravených těl;
c)
lisování olivového oleje.
2. Co se týče produktů zpracovaných na jejich území, mohou členské státy stanovit, že se výjimka podle odst. 1 písm. a) nepoužije nebo že zpracovatelské zařízení musí být umístěno v určité vzdálenosti menší než 30 km od dané horské oblasti, kterou stanoví.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2014.
KOMISIJAS DELEĢĒTĀ REGULA (ES) Nr. 665/2014
(2014. gada 11. marts),
kas papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1151/2012 saistībā ar fakultatīvā kvalitātes apzīmējuma “produkts no kalnu rajoniem” izmantošanas nosacījumiem
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 21. novembra Regulu (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām (1) un jo īpaši tās 31. panta 3. un 4. punktu,
tā kā:
(1)
ar Regulu (ES) Nr. 1151/2012 ir izveidota fakultatīviem kvalitātes apzīmējumiem paredzēta shēma, lai iekšējā tirgū veicinātu informācijas nodošanu par lauksaimniecības produktu pievienoto vērtību paaugstinošām īpašībām vai pazīmēm, ko veic šo produktu ražotāji. Ar to ir izveidoti fakultatīvā kvalitātes apzīmējuma “produkts no kalnu rajoniem” lietošanas nosacījumi un Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem nosaka atkāpes no šiem lietošanas nosacījumiem pienācīgi pamatotos gadījumos un nolūkā ņemt vērā dabas ierobežojumus, kas skar lauksaimniecisko ražošanu kalnu rajonos. Minētajā regulā Komisija ir arī pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, kuros nosaka ražošanas metodes un citus kritērijus, kas attiecas uz minētā apzīmējuma piemērošanu.
(2)
Lai novērstu patērētāju maldināšanu, būtu jāprecizē termina “produkts no kalnu rajoniem” lietošana attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes produktiem. Dzīvnieku radīto produktu, piemēram, piena un olu, ražošanai jānotiek kalnu rajonos. Attiecībā uz produktiem, kas ražoti no dzīvniekiem, piemēram, gaļu, dzīvniekiem būtu jābūt audzētiem kalnu rajonos. Ņemot vērā to, ka lauksaimnieki bieži iegādājas jaunus dzīvniekus, šiem dzīvniekiem vajadzētu pavadīt vismaz divas trešdaļas no mūža kalnu rajonos.
(3)
Daudzos Savienības rajonos tiek praktizēta sezonālā pārdzīšana, ieskaitot pārdzīšanu starp kalnu un zemieņu apgabaliem, lai izmantotu ganīšanas iespējas dažādos gadalaikos. Tas nodrošina to, ka tiek saglabātas gan augstkalnu ganības, kas nav piemērotas ganīšanai cauru gadu, gan tradicionālās kultūrainavas kalnu apgabalos. Sezonālajai pārdzīšanai ir arī tieša ietekme uz vidi, piemēram, mazinās erozijas un sniega nogruvumu risks. Lai veicinātu pastāvīgu sezonālās pārdzīšanas praksi, būtu arī jāļauj terminu “produkts no kalnu rajoniem” piemērot produktiem, kas izgatavoti no sezonāli pārdzenamajiem dzīvniekiem, kuri vismaz ceturtdaļu mūža pavada ganībās kalnu rajonos.
(4)
Lai nodrošinātu, ka barība lauksaimniecības dzīvniekiem nāk galvenokārt no kalnu rajoniem, būtu jāprecizē, ka principā vismaz pusei no dzīvnieku gada uztura, ko izsaka kā sausnas procentuālo sastāvu, būtu jāsastāv no barības, kas nāk no kalnu rajoniem.
(5)
Ņemot vērā, ka atgremotājiem pieejamā barība kalnu rajonos veido vairāk nekā pusi no viņu gada uztura, šādā gadījumā procentuālajai daļai vajadzētu būt lielākai.
(6)
Dabas apstākļu ierobežojumu dēļ un tādēļ, ka kalnu rajonos ražotā barība galvenokārt ir paredzēta atgremotājiem, tikai neliela daļa no cūkām paredzētās barības pašlaik ir no kalnu rajoniem. Lai panāktu vajadzīgo līdzsvaru starp termina “produkts no kalnu rajoniem” divkāršajiem mērķiem, kā noteikts Regulas (ES) Nr. 1151/2012 45. apsvērumā, nodrošinot turpmāku cūku audzēšanu kalnu rajonos un tādējādi saglabājot lauku struktūru, cūkām paredzētās barības, kurai jābūt ražotai šādos rajonos, procentuālajai daļai vajadzētu būt mazākai par pusi no dzīvnieku gada uztura apjoma.
(7)
Sezonāli pārdzenamiem dzīvniekiem barības ierobežojumi būtu jāpiemēro tik ilgi, kamēr tie uzturas kalnu rajonos.
(8)
Tā kā sezonālā pārvietošana attiecas arī uz bišu stropiem, termina “produkts no kalnu rajoniem” attiecināšana uz biškopības produktiem būtu jāprecizē. Tomēr, tā kā cukura sīrups bišu barošanai parasti nav ražots kalnu rajonos, attiecībā uz bitēm barības ierobežojumi nebūtu jāpiemēro.
(9)
Lai novērstu patērētāju maldināšanu, termins “produkts no kalnu rajoniem” uz augu izcelsmes produktiem būtu jāattiecina tikai tad, ja attiecīgie augi ir audzēti kalnu rajonos.
(10)
Tādas izejvielas kā cukurs, sāls vai garšaugi, kuri nevar būt ražoti kalnu rajonos, būtu jāļauj izmantot kā sastāvdaļas pārstrādātu produktu saturā, ja tie neveido vairāk kā 50 % no šo produktu kopējā svara.
(11)
Kalnu rajonos dažās Savienības daļās nav pietiekami daudz iekārtu piena un piena produktu ražošanai no neapstrādāta piena, dzīvnieku kaušanai un liemeņu sadalīšanai un atkaulošanai, kā arī olīveļļas spiešanai. Dabas apstākļu ierobežojumi negatīvi ietekmē piemērotu apstrādes iekārtu pieejamību kalnu rajonos un padara pārstrādi sarežģītu un neizdevīgu. Pārstrāde kādā citā vietā kalnu rajonu tuvumā nemaina šādas pārstrādes produktu īpašības saistībā ar to izcelsmi kalnu rajonā. Tāpēc būtu jāatļauj attiecināt terminu “produkts no kalnu rajoniem” uz šādiem produktiem, ja tos pārstrādā vietās, kas neatrodas kalnu rajonos. Ņemot vērā pārstrādes iekārtu atrašanās vietu dažās dalībvalstīs un vajadzību apmierināt patērētāju prasības, pārstrādes darbībām būtu jānotiek ne vairāk kā 30 km attālumā no attiecīgā kalnu rajona.
(12)
Turklāt, lai nodrošinātu esošo piena un piena produktu ražošanas iekārtu darbības turpināšanu, tikai tām iekārtām, kas darbojas Regulas (ES) Nr. 1151/2012 spēkā stāšanās dienā, būtu jāļauj izmantot terminu “produkts no kalnu rajoniem”. Tā kā šādu iekārtu pieejamība kalnu rajonos atšķiras, dalībvalstīm būtu jāļauj noteikt stingrākas prasības attiecībā uz attālumu vai izslēgt šādu iespēju vispār,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Dzīvnieku izcelsmes produkti
1. Terminu “produkts no kalnu rajoniem” var piemērot dzīvnieku radītajiem produktiem, kas ražoti kalnu rajonos, kuri definēti Regulas (ES) Nr. 1151/2012 31. panta 2. punktā, un kurus pārstrādā šādos rajonos.
2. Terminu “produkts no kalnu rajoniem” var attiecināt uz produktiem, kas ražoti no dzīvniekiem, kuri vismaz divas trešdaļas dzīves laika audzēti šajos kalnu rajonos, ja produkts ir pārstrādāts šādos rajonos.
3. Atkāpjoties no 2. punkta, terminu “produkts no kalnu rajoniem” drīkst attiecināt uz produktiem, kas ražoti no sezonāli pārdzenamiem dzīvniekiem, kas vismaz vienu ceturtdaļu no dzīves laika ir ganījušies sezonālās ganībās kalnu rajonos.
2. pants
Dzīvnieku barība
1. Regulas (ES) Nr. 1151/2012 31. panta 1. punkta a) apakšpunkta vajadzībām lauksaimniecības dzīvnieku barību uzskata par tādu, kas nāk galvenokārt no kalnu rajoniem, ja dzīvnieku gada uztura, ko nevar saražot kalnu rajonos, īpatsvars, izsakot sausnas procentos, nepārsniedz 50 % un attiecībā uz zirgu dzimtas dzīvniekiem - 40 %.
2. Atkāpjoties no 1. punkta, attiecībā uz cūkām tās barības īpatsvars, kuru nevar saražot kalnu rajonos, izsakot sausnas procentos, nepārsniedz 75 % no dzīvnieku gada uztura apmēra.
3. Šā panta 1. punktu nepiemēro 1. panta 3. punktā minēto sezonāli pārdzenamo dzīvnieku barībai, kuri nav audzēti kalnu rajonos.
3. pants
Biškopības produkti
1. Terminu “produkts no kalnu rajoniem” drīkst attiecināt uz biškopības produktiem, ja bites ir savākušas nektāru un ziedputekšņus tikai kalnu rajonos.
2. Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 1151/2012 31. panta 1. punkta a) apakšpunkta, attiecībā uz cukura sīrupu bišu barošanai nepiemēro prasību, ka tam jābūt ražotam kalnu rajonos.
4. pants
Augu izcelsmes produkti
Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 1151/2012 31. panta 1. punkta a) apakšpunkta, terminu “produkts no kalnu rajoniem” var attiecināt tikai uz tādu augu izcelsmes produktiem, kas audzēti kalnu rajonos, kuri definēti Regulas (ES) Nr. 1151/2012 31. panta 2. punktā.
5. pants
Sastāvdaļas
Šādas sastāvdaļas, ja tās izmanto 1. un 4. pantā minētajos produktos, var būt ražotas vietās, kas neatrodas kalnu rajonos, ar nosacījumu, ka tās neveido vairāk kā 50 % no kopējā sastāvdaļu svara:
a)
Līguma I pielikumā neuzskaitītie produkti; un
b)
garšaugi, garšvielas un cukurs.
6. pants
Pārstrādes darbības, kas notiek vietās, kuras neatrodas kalnu rajonos
1. Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 1151/2012 31. panta 1. punkta b) apakšpunkta un šīs regulas 1. panta 1. un 2. punkta, šādas pārstrādes darbības var notikt vietās, kas neatrodas kalnu rajonos, ja to attālums no attiecīgā kalnu rajona nepārsniedz 30 km:
a)
pārstrādes darbības piena un piena produktu ražošanai pārstrādes iekārtās, kas darbojas 2013. gada 3. janvārī;
b)
dzīvnieku kaušana un liemeņu sadalīšana un atkaulošana;
c)
olīveļļas spiešana.
2. Attiecībā uz savā teritorijā ražotiem produktiem dalībvalstis var noteikt, ka 1. punkta a) apakšpunktā paredzētā atkāpe netiek piemērota vai ka pārstrādes iekārtām jāatrodas attālumā, kas ir mazāks nekā 30 km no attiecīgā kalnu rajona.
7. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2014. gada 11. martā