SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2013/53/EU
ze dne 20. listopadu 2013
o rekreačních plavidlech a vodních skútrech a o zrušení směrnice 94/25/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/25/ES ze dne 16. června 1994 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se rekreačních plavidel (3) byla přijata v souvislosti s vytvářením jednotného trhu za účelem harmonizace bezpečnostních charakteristik rekreačních plavidel ve všech členských státech a odstranění překážek obchodu s rekreačními plavidly mezi členskými státy.
(2)
Směrnice 94/25/ES se původně vztahovala pouze na rekreační plavidla s minimální délkou trupu 2,5 m a maximální délkou trupu 24 m. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/44/ES ze dne 16. června 2003, kterou se mění směrnice 94/25/ES (4), rozšířila oblast působnosti směrnice 94/25/ES na vodní skútry a zahrnula do této pozměněné směrnice požadavky ochrany životního prostředí přijetím mezních hodnot výfukových emisí (CO, HC, NOx a částice) a mezních hodnot hluku pro hnací motory, a to pro vznětové i zážehové motory.
(3)
Směrnice 94/25/ES je založena na zásadách nového přístupu, které byly stanoveny v usnesení Rady ze dne 7. května 1985 o novém přístupu k technické harmonizaci a normám (5). Stanoví proto pouze základní požadavky vztahující se na rekreační plavidla, zatímco technické podrobnosti přijímá Evropský výbor pro normalizaci (CEN) a Evropský výbor pro normalizaci v elektrotechnice (Cenelec) v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (6). Shoda s takto stanovenými harmonizovanými normami, na něž byl zveřejněn odkaz v Úředním věstníku Evropské unie, vede k předpokladu shody s požadavky směrnice 94/25/ES. Zkušenosti ukazují, že tyto základní zásady fungují v tomto odvětví dobře a měly by být zachovány a dále prosazovány.
(4)
Technologický vývoj na trhu však vyvolává nové problémy, pokud jde o požadavky směrnice 94/25/ES týkající se ochrany životního prostředí. Za účelem zohlednění tohoto vývoje a objasnění právního rámce pro uvádění výrobků, jichž se týká tato směrnice, na trh je nutno některé aspekty směrnice 94/25/ES revidovat a posílit a v zájmu jasnosti by uvedená směrnice měla být zrušena a nahrazena touto směrnicí.
(5)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh (7), obsahuje horizontální ustanovení o akreditaci subjektů posuzování shody, označení CE a o rámci pro dozor nad trhem Unie pro výrobky, které vstupují na trh Unie, a o jejich kontrolách, která se vztahují rovněž na výrobky, jichž se týká tato směrnice.
(6)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 768/2008/ES ze dne 9. července 2008 o společném rámci pro uvádění výrobků na trh (8) obsahuje společné zásady a referenční ustanovení pro účely právních předpisů založených na zásadách nového přístupu. V zájmu zajištění souladu s ostatními odvětvovými právními předpisy týkajícími se konkrétních výrobků je vhodné uvést určitá ustanovení této směrnice do souladu se zmíněným rozhodnutím, pokud zvláštnosti daného odvětví nevyžadují jiné řešení. Některé definice, obecné povinnosti hospodářských subjektů, předpoklad shody, pravidla týkající se označení CE, požadavky na subjekty posuzování shody a postupy oznamování a ustanovení týkající se postupů pro nakládání s výrobky představujícími riziko by proto měly být uvedeny do souladu s uvedeným rozhodnutím. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 ze dne 25. října 2012 o evropské normalizaci (9) stanoví postup pro námitky proti harmonizovaným normám, pokud tyto normy zcela nesplňují požadavky této směrnice.
(7)
V zájmu usnadnění pochopení a jednotného uplatňování této směrnice hospodářskými subjekty a vnitrostátními orgány je nutno objasnit oblast působnosti směrnice 94/25/ES a definice v ní obsažené. Zejména je třeba ujasnit, že z oblasti působnosti této směrnice jsou vyloučena obojživelná plavidla. Rovněž je nezbytné upřesnit, který druh kánoí a kajaků je z oblasti působnosti této směrnice vyloučen, a objasnit, že se tato směrnice vztahuje pouze na vodní skútry určené pro sportovní a rekreační účely.
(8)
Je rovněž vhodné uvést definici „plavidla vyrobeného pro vlastní potřebu“, „délky trupu“ a „soukromého dovozce“, které jsou pro toto odvětví specifické, s cílem usnadnit pochopení a jednotné provádění této směrnice. Je nutné rozšířit stávající definici „hnacího motoru“, aby zahrnovala rovněž inovativní řešení pohonu.
(9)
Výrobky, na něž se vztahuje tato směrnice a které jsou uváděny na trh Unie nebo do provozu, by měly splňovat příslušné právní předpisy Unie a odpovědnost za shodu výrobku by měly nést hospodářské subjekty podle své úlohy v dodavatelském řetězci, aby byla zajištěna vysoká úroveň ochrany veřejných zájmů, jako je zdraví a bezpečnost, a ochrana spotřebitele a životního prostředí a zaručena spravedlivá hospodářská soutěž na trhu Unie.
(10)
Všechny hospodářské subjekty zapojené do dodavatelského a distribučního řetězce by měly přijmout vhodná opatření s cílem zajistit, aby výrobky, na něž se vztahuje tato směrnice, neohrožovaly zdraví a bezpečnost osob, majetek nebo životní prostředí, jsou-li správně vyrobeny a udržovány, a aby na trh dodávaly pouze výrobky, které splňují příslušné právní předpisy Unie. Tato směrnice by měla stanovit jasné a přiměřené rozdělení povinností odpovídající úloze každého subjektu v dodavatelském a distribučním řetězci.
(11)
Jelikož některé úkoly může provádět pouze výrobce, je nezbytné jasně rozlišovat mezi výrobcem a subjekty, které následují v distribučním řetězci. Je rovněž nezbytné jasně rozlišovat mezi dovozcem a distributorem vzhledem k tomu, že dovozce uvádí na trh Unie výrobky ze třetích zemí. Dovozce by proto měl zajistit, aby tyto výrobky byly v souladu s platnými požadavky Unie.
(12)
Výrobce může díky svým podrobným znalostem procesu navrhování a výroby nejlépe provést celkový postup posouzení shody. Posuzování shody by proto mělo zůstat pouze povinností výrobce.
(13)
Je nezbytné zajistit, aby výrobky, na něž se vztahuje tato směrnice a které vstupují na trh Unie ze třetích zemí, splňovaly všechny platné požadavky Unie, a zejména aby je jejich výrobci podrobili řádným postupům posuzování shody. Mělo by být proto stanoveno, že dovozci mají zajistit, aby výrobky, které uvádějí na trh, byly v souladu s platnými požadavky a aby na trh neuváděli výrobky, které s těmito požadavky v souladu nejsou či představují riziko. Ze stejného důvodu by mělo být stanoveno, že dovozci mají zajistit, aby byly provedeny postupy posuzování shody a aby označení CE a dokumentace vypracovaná výrobci byly k dispozici ke kontrole prováděné orgány dozoru nad trhem.
(14)
Jestliže distributor dodává výrobek, na nějž se vztahuje tato směrnice, na trh poté, co jej na trh uvedl výrobce nebo dovozce, měl by jednat s náležitou péčí, aby zajistil, že jeho nakládání s daným výrobkem nepříznivě neovlivní jeho soulad s touto směrnicí. Očekává se, že dovozci i distributoři budou při uvádění nebo dodávání výrobků na trh jednat s náležitou péčí ve vztahu k platným požadavkům.
(15)
Při uvedení výrobku, na nějž se vztahuje tato směrnice, na trh, by na něm dovozci měli uvést své jméno a adresu, na níž je lze kontaktovat. Pokud to velikost nebo povaha součásti neumožňuje, měly by být možné výjimky.
(16)
Každý hospodářský subjekt, který buď uvede výrobek na trh pod svým vlastním jménem nebo ochrannou známkou, nebo jej upraví tak, že to může ovlivnit shodu s platnými požadavky, by měl být považován za výrobce a měl by převzít povinnosti výrobce.
(17)
Jelikož jsou distributoři a dovozci blízko trhu, měli by být zapojeni do úkolů dozoru nad trhem, které provádějí příslušné vnitrostátní orgány, a měli by být připraveni aktivně se zúčastnit a poskytovat těmto orgánům všechny nezbytné informace týkající se dotčeného výrobku.
(18)
Zvláštním znakem tohoto odvětví je dovoz rekreačních plavidel a vodních skútrů ze třetích zemí do Unie fyzickými nebo právnickými osobami usazenými v Unii. Směrnice 94/25/ES však obsahuje jen málo ustanovení, jež se týkají soukromých dovozců s ohledem na provádění posouzení shody (posouzení po zhotovení) nebo u nichž by se mohlo mít za to, že se těchto dovozců týkají. Je proto nutno objasnit ostatní povinnosti soukromých dovozců, které by měly být v zásadě harmonizovány s povinnostmi výrobce, s určitými výjimkami, jež souvisejí s neobchodní povahou jejich činnosti.
(19)
Zajištění zpětné vysledovatelnosti výrobku v celém dodavatelském řetězci napomáhá zjednodušení a zvýšení účinnosti dozoru nad trhem. Účinný systém zpětné vysledovatelnosti usnadňuje orgánům dozoru nad trhem jejich úkol vysledovat hospodářské subjekty, které dodaly na trh nevyhovující výrobek.
(20)
Z důvodu jasnosti a souladu s ostatními směrnicemi nového přístupu je nutné výslovně uvést, že výrobky, na něž se vztahuje tato směrnice, lze uvádět na trh nebo do provozu pouze tehdy, splňují-li obecný požadavek, aby neohrožovaly zdraví a bezpečnost osob, majetek nebo životní prostředí, a pouze tehdy, splňují-li základní požadavky stanovené v této směrnici.
(21)
Pro motory upravené pro použití na moři jakožto hnací motory, u nichž je typ zdrojového motoru již schválen v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 97/68/ES ze dne 16. prosince 1997 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje (10) nebo s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 595/2009 ze dne 18. června 2009 o schvalování typu motorových vozidel a motorů z hlediska emisí z těžkých nákladních vozidel (Euro VI) a o přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidel (11), by osoby provádějící úpravu motorů měly mít možnost používat potvrzení o shodě vystavené původním výrobcem motoru, pokud tyto úpravy nezměnily vlastnosti týkající se výfukových emisí.
(22)
Možnosti dalšího snížení mezních hodnot výfukových emisí motorů rekreačních plavidel pro použití na moři byly posouzeny ve zprávě o možnostech dalšího zlepšení environmentálních charakteristik motorů rekreačních plavidel, předložené podle článku 2 směrnice 2003/44/ES. V této zprávě byl vyvozen závěr, že je vhodné stanovit přísnější mezní hodnoty, než jsou hodnoty stanovené ve směrnici 2003/44/ES. Tyto mezní hodnoty by měly být stanoveny na úrovni, která odráží technický vývoj čistších technologií motorů pro použití na moři a která umožňuje pokrok směrem k harmonizaci mezních hodnot výfukových emisí na celosvětové úrovni. Je však nutno zvýšit mezní hodnoty emisí CO, aby bylo možno dosáhnout významného snížení množství ostatních látek znečišťujících ovzduší, zohlednit technologickou uskutečnitelnost a dosáhnout co nejrychlejšího provádění, a současně zajistit, aby sociálně-ekonomické dopady na toto hospodářské odvětví byly přijatelné.
(23)
V závislosti na kategorii paliva a výkonu by měly být použity zkušební cykly pro motory pro použití na moři, které jsou popsány v příslušné harmonizované normě, a dokud tyto nejsou k dispozici, pak zkušební cykly popsané v příslušné normě ISO, s přihlédnutím k hodnotám stanoveným v bodě 2.3 části B přílohy I. Měly by být vytvořeny zkušební cykly pro všechny spalovací motory, jež jsou součástí pohonného systému, včetně hybridních pohonných zařízení.
(24)
Zkušební paliva použitá při posuzování shody plavidla s mezními hodnotami výfukových emisí by měla odrážet skladbu paliv používaných na relevantním trhu, a proto by se při schvalování typu v Unii měla používat evropská zkušební paliva. Jelikož však výrobci ze třetích zemí nemusí mít přístup k evropským referenčním palivům, je nutné povolit, aby schvalující orgány mohly akceptovat zkoušky motorů provedené s jinými referenčními palivy. Výběr referenčních paliv by však měl být omezen na specifikace stanovené v příslušné normě ISO, aby byla zajištěna kvalita a srovnatelnost výsledků zkoušek.
(25)
S cílem přispět k ochraně mořského prostředí je vhodné přijmout požadavek, který ukládá povinnou instalaci fekálních nádrží na plavidlech vybavených toaletami.
(26)
Statistiky nehod prokazují, že riziko převrácení obytných vícetrupových rekreačních plavidel je nízké. Ačkoli je uvedené riziko nízké, je vhodné předpokládat, že toto riziko převrácení obytných vícetrupových rekreačních plavidel existuje, a pokud jsou tato plavidla k převrácení náchylná, měla by v převrácené poloze setrvat na hladině a z praktického hlediska by mělo být možné z plavidla uniknout.
(27)
V souladu se zásadou subsidiarity by ustanovení této směrnice neměla zasahovat do oprávnění členských států stanovovat pro plavbu v některých vodách takové požadavky na ochranu životního prostředí, a to i na jeho ochranu před znečištěním hlukem, strukturu vodních cest a zajištění bezpečnosti vodních cest, které považují za nezbytné, a to za předpokladu, že tyto předpisy nevyžadují úpravu plavidla, které je ve shodě s touto směrnicí, a že jsou odůvodněné a přiměřené cílům, jichž má být dosaženo.
(28)
Označení CE, jež označuje shodu výrobku, je viditelným výsledkem celého postupu zahrnujícího posouzení shody v širším smyslu. Obecné zásady, jimiž se označení CE řídí, jsou stanoveny v nařízení (ES) č. 765/2008. V této směrnici by měla být stanovena pravidla, jimiž se řídí připojení označení CE k plavidlům, součástem a hnacím motorům. Je vhodné rozšířit povinnost týkající se připojení označení CE rovněž na všechny vestavěné motory a záďové motory bez zabudovaného výfukového systému, u nichž se předpokládá splnění základních požadavků stanovených v této směrnici.
(29)
Je důležité výrobcům, soukromým dovozcům i uživatelům ozřejmit, že připojením označení CE k výrobku výrobce prohlašuje, že výrobek je ve shodě se všemi platnými požadavky, a přebírá za to plnou odpovědnost.
(30)
Označení CE by mělo být jediným označením shody vypovídajícím o tom, že výrobek, na nějž se vztahuje tato směrnice, je ve shodě s harmonizačními právními předpisy Unie. Měla by však být povolena i jiná označení, pokud přispívají ke zlepšení ochrany spotřebitele a nevztahují se na ně harmonizační právní předpisy Unie.
(31)
Aby bylo zajištěno plnění základních požadavků, je nutné stanovit vhodné postupy posuzování shody, které výrobce musí dodržovat. Tyto postupy by měly být stanoveny odkazem na moduly posuzování shody uvedené v rozhodnutí č. 768/2008/ES. Tyto postupy by měly být navrženy s ohledem na úroveň nebezpečí, kterou mohou vykazovat plavidla, motory a součásti. Z uvedených důvodů by měl pro každou kategorii shody existovat vhodný postup nebo možnost volby mezi několika rovnocennými postupy.
(32)
Zkušenosti ukazují, že je vhodné povolit širší škálu modulů posuzování shody pro součásti. Pokud jde o posouzení shody s požadavky týkajícími se výfukových emisí a emisí hluku, je třeba rozlišovat mezi případy, kdy byly použity harmonizované normy, a kdy nikoli, jelikož v posledně uvedených případech je odůvodněné vyžadovat přísnější postup posouzení shody. Mimoto by měla být jako nadbytečná zrušena možnost použít u zkoušek emisí hluku údaje pro referenční plavidlo, jelikož se v praxi nevyužívá.
(33)
V zájmu poskytnutí jasných informací o přijatelném prostředí pro provozování plavidel by měly být názvy kategorií plavidel založeny pouze na podmínkách prostředí, jež jsou pro navigaci podstatné, a to na síle větru a výšce vln. Pro účely návrhu jsou hodnoty síly větru a významné výšky vln rozděleny do čtyř rozmezí, označených jako kategorie A, B, C a D; tyto kategorie jsou pak doplněny vysvětlivkami.
(34)
Směrnice 94/25/ES obsahuje pravidla týkající se posouzení rekreačních plavidel po zhotovení, jež provádí fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která uvádí výrobek na trh nebo do provozu, a to v případech, kdy výrobce neplní povinnosti týkající se shody výrobku s touto směrnicí. V zájmu jednotnosti je vhodné rozšířit oblast působnosti tohoto postupu tak, aby se nevztahovala pouze na rekreační plavidla, nýbrž rovněž na vodní skútry. Z důvodu jasnosti je třeba uvést, ve kterých případech lze posouzení po zhotovení použít. Pokud jde o dovoz, jeho použití by mělo být navíc omezeno na dovoz soukromými dovozci pro neobchodní účely, aby se zamezilo zneužití posouzení po zhotovení k obchodním účelům. Je rovněž nutné rozšířit povinnost osoby, která žádá o posouzení po zhotovení, s ohledem na poskytnutí dokumentů oznámenému subjektu s cílem zajistit spolehlivé posouzení shody výrobku oznámeným subjektem.
(35)
Jelikož je nezbytné zajistit, aby úroveň posuzování shody výrobků, na něž se vztahuje tato směrnice, všemi subjekty, které je provádějí, byla v celé Unii stejně vysoká, a jelikož by všechny tyto subjekty měly své úkoly plnit na stejné úrovni a za podmínek rovné hospodářské soutěže, měly by být stanoveny závazné požadavky na subjekty posuzování shody, které si přejí být oznámeny za účelem poskytování služeb posuzování shody podle této směrnice.
(36)
V zájmu zajištění jednotné úrovně kvality při provádění posuzování shody výrobků, na něž se vztahuje tato směrnice, je nutné nejen konsolidovat požadavky, které musí splnit subjekty posuzování shody, které si přejí být oznámeny, nýbrž současně stanovit rovněž požadavky, které musí splňovat oznamující orgány a ostatní subjekty zapojené do posuzování, oznamování a kontroly oznámených subjektů.
(37)
Nařízení (ES) č. 765/2008 doplňuje a posiluje stávající rámec pro dozor nad trhem výrobků, na něž se vztahují harmonizační právní předpisy Unie, včetně výrobků, na něž se vztahuje tato směrnice. Členské státy by proto měly organizovat a vykonávat dozor nad trhem těchto výrobků v souladu s uvedeným nařízením a případně v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/95/ES ze dne 3. prosince 2001 o obecné bezpečnosti výrobků (12).
(38)
V zájmu zvýšení transparentnosti a zkrácení doby zpracování je nezbytné zdokonalit stávající ochranný postup, který Komisi umožňuje přezkoumat odůvodněnost opatření, které členský stát přijal proti výrobkům, jež považuje za nevyhovující, s cílem dosáhnout jeho větší účinnosti a využít odborných znalostí, které jsou v členských státech dostupné.
(39)
Stávající systém by měl být doplněn o postup umožňující, aby byly zúčastněné strany informovány o přijatých opatřeních, pokud jde o výrobky, na něž se vztahuje tato směrnice a které představují riziko pro zdraví a bezpečnost osob nebo pro ochranu jiných veřejných zájmů. Měl by rovněž orgánům dozoru nad trhem umožňovat, aby ve spolupráci s příslušnými hospodářskými subjekty začaly jednat ve vztahu k těmto výrobkům co nejdříve.
(40)
Pokud se členské státy a Komise shodují, že opatření přijaté členským státem je odůvodněné, neměl by se vyžadovat žádný další zásah Komise.
(41)
Za účelem zohlednění pokroku v oblasti technických poznatků a nových vědeckých důkazů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změny bodů 2.3, 2.4 a 2.5 a oddílu 3 části B a oddílu 3 části C přílohy I, jakož i příloh V, VII a IX. V budoucnu tak Komise bude moci zahrnout zkušební cykly pro hybridní motory a zavést zkušební paliva s příměsí biopaliv do tabulky zkušebních paliv, jakmile budou tato zkušební paliva mezinárodně uznána. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(42)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení této směrnice by měly být prováděcí pravomoci svěřeny Komisi. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (13).
(43)
Pro přijímání prováděcích aktů, jimiž se oznamující členský stát žádá, aby přijal nezbytná nápravná opatření vůči oznámeným subjektům, které nesplňují nebo přestaly splňovat požadavky pro své oznámení, by se měl používat poradní postup.
(44)
Pro přijímání prováděcích aktů zajišťujících jednotné provádění této směrnice, zejména co se týče dodatečných ustanovení vymezených v článku 24 o postupech posuzování shody a požadavků na kategorie plavidel, identifikaci plavidel, štítek výrobce, příručku uživatele, plynové soustavy, zabránění odtoku nečistot, dotazník pro předkládání zpráv a navigační světla, by se měl používat přezkumný postup.
(45)
Komise by měla prostřednictvím prováděcích aktů, vzhledem k jejich zvláštní povaze bez použití nařízení (EU) č. 182/2011, určovat, zda jsou opatření přijatá členskými státy ve vztahu k výrobku představujícímu riziko pro zdraví či bezpečnost osob, majetek nebo životní prostředí odůvodněná, či nikoli.
(46)
V řádně odůvodněných případech týkajících se posouzení shody, kategorií plavidel, navigačních světel, zabránění odtoku nečistot a plynových zařízení představujících riziko pro zdraví či bezpečnost osob, majetek nebo životní prostředí by měla Komise přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, pokud to vyžadují závažné naléhavé důvody.
(47)
V souladu se zavedenými postupy může výbor zřízený touto směrnicí užitečným způsobem přispívat k posuzování záležitostí týkajících se uplatňování této směrnice, na něž v souladu s jeho jednacím řádem upozorní předseda výboru nebo zástupce členského státu.
(48)
V zájmu prosazování sledování a účinnosti této směrnice by členské státy měly vyplnit dotazník o jejím uplatňování. Komise by poté měla vypracovat a zveřejnit zprávu o uplatňování této směrnice.
(49)
Členské státy by měly stanovit pravidla pro ukládání sankcí použitelná v případě porušení této směrnice a zajistit jejich uplatňování. Tyto sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující.
(50)
Aby měli výrobci a další hospodářské subjekty dostatek času přizpůsobit se požadavkům stanoveným touto směrnicí, je nezbytné stanovit dostatečné přechodné období po vstupu této směrnice v platnost, během něhož bude možno nadále uvádět na trh výrobky, jež jsou v souladu se směrnicí 94/25/ES.
(51)
Aby tuto směrnici mohli snáze uplatňovat malí a střední výrobci přívěsných zážehových hnacích motorů s výkonem 15 kilowattů nebo nižším a aby měli možnost přizpůsobit se novým požadavkům, je vhodné pro tyto výrobce stanovit zvláštní přechodné období.
(52)
Jelikož cíle této směrnice, totiž zajištění vysoké úrovně ochrany lidského zdraví a bezpečnosti a ochrany životního prostředí při současném zaručení fungování vnitřního trhu stanovením harmonizovaných požadavků pro výrobky, na něž se vztahuje tato směrnice, a minimálních požadavků týkajících se dozoru nad trhem, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(53)
Směrnice 94/25/ES by proto měla být zrušena,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Tato směrnice stanoví požadavky na návrh a zhotovení výrobků uvedených v čl. 2 odst. 1 a pravidla pro jejich volný pohyb v Unii.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Tato směrnice se vztahuje na tyto výrobky:
a)
rekreační plavidla a částečně hotová rekreační plavidla;
b)
vodní skútry a částečně hotové vodní skútry;
c)
součásti uvedené v příloze II, jestliže jsou uváděny na trh Unie samostatně, na něž se dále odkazuje jako na „součásti“;
d)
hnací motory, které jsou instalovány nebo speciálně určeny k instalaci na plavidlech nebo uvnitř nich;
e)
hnací motory instalované na plavidlech nebo uvnitř nich a podrobené větší úpravě motoru;
f)
plavidla podrobená větší úpravě plavidla.
2. Tato směrnice se nevztahuje na tyto výrobky:
a)
s ohledem na požadavky na návrh a konstrukci stanovené v části A přílohy I:
i)
plavidla určená výhradně pro závodění, včetně závodních veslic a tréninkových veslic, a jako taková výrobcem označená,
ii)
kánoe a kajaky navržené tak, aby byly poháněny pouze lidskou silou, gondoly a šlapadla,
iii)
surfy navržené tak, aby byly poháněny pouze větrem a ovládány osobou nebo osobami vestoje,
iv)
surfy,
v)
původní historická plavidla navržená před rokem 1950 a jejich jednotlivé repliky, vyrobené převážně z originálních materiálů a jako takové výrobcem označené,
vi)
pokusná plavidla, nejsou-li uváděna na trh Unie,
vii)
plavidla vyrobená pro vlastní potřebu za předpokladu, že nebudou v průběhu pěti let následujících od jejich uvedení do provozu uvedena na trh Unie,
viii)
aniž je dotčen odstavec 3, plavidla s vlastní posádkou speciálně určená pro komerční dopravu cestujících, bez ohledu na počet cestujících,
ix)
ponorná plavidla,
x)
vznášedla,
xi)
lodě s nosnými křídly,
xii)
plavidla na parní pohon s vnějším spalovacím zařízením na uhlí, koks, dřevo, olej nebo plyn,
xiii)
obojživelná vozidla, tedy motorová vozidla, kolová nebo pásová, jež mohou být provozována na vodě i na souši;
b)
s ohledem na požadavky týkající se výfukových emisí stanovené v části B přílohy I:
i)
hnací motory, které jsou instalovány nebo speciálně určeny k instalaci:
-
na plavidlech určených výhradně pro závodění a jako takových výrobcem označených,
-
na pokusných plavidlech, nejsou-li uváděna na trh Unie,
-
na plavidlech s vlastní posádkou speciálně určených pro komerční dopravu cestujících, aniž je dotčen odstavec 3, bez ohledu na počet cestujících,
-
na ponorných plavidlech,
-
na vznášedlech,
-
na lodích s nosnými křídly,
-
na obojživelných vozidlech, tedy motorových vozidlech, kolových nebo pásových, jež mohou být provozována na vodě i na souši,
ii)
původní historické hnací motory a jejich jednotlivé repliky zhotovené podle návrhu z doby před rokem 1950, nevyráběné sériově a instalované na plavidlech podle písm. a) bodů v) nebo vii),
iii)
hnací motory vyrobené pro vlastní potřebu za předpokladu, že následně nebudou v průběhu pěti let následujících od uvedení plavidla do provozu uvedeny na trh Unie;
c)
s ohledem na požadavky týkající se emisí hluku uvedené v části C přílohy I:
i)
všechna plavidla podle písmene b),
ii)
plavidla vyrobená pro vlastní potřebu za předpokladu, že poté nebudou v průběhu pěti let následujících od jejich uvedení do provozu uvedena na trh Unie.
3. Skutečnost, že plavidlo lze rovněž použít k pronájmu nebo pro sportovní a rekreační trénink, nebrání tomu, aby se na ně tato směrnice vztahovala, je-li uvedeno na trh Unie pro rekreační účely.
Článek 3
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
1)
„plavidlem“ jakékoli rekreační plavidlo nebo vodní skútr;
2)
„rekreačním plavidlem“ plavidlo jakéhokoli druhu kromě vodních skútrů, jež je určeno pro sportovní a rekreační účely, o délce trupu od 2,5 m do 24 m, bez ohledu na druh pohonu;
3)
„vodním skútrem“ plavidlo určené pro sportovní a rekreační trénink, o délce trupu menší než 4 m, používající jako hlavní zdroj pohonu hnací motor s hydroreaktivním systémem a navržené tak, aby bylo ovládáno osobou nebo osobami vsedě, vestoje nebo vkleče na trupu, nikoli uvnitř něho;
4)
„plavidlem vyrobeným pro vlastní potřebu“ plavidlo z větší části zhotovené/vyrobené převážně budoucím uživatelem pro vlastní potřebu;
5)
„hnacím motorem“ vznětový nebo zážehový spalovací motor používaný přímo nebo nepřímo k hnacím účelům;
6)
„větší úpravou motoru“ úprava hnacího motoru, která by mohla způsobit, že motor překročí mezní hodnoty emisí uvedené v části B přílohy I, nebo zvyšuje jmenovitý výkon motoru o více než 15 %;
7)
„větší úpravou plavidla“ úprava plavidla, která mění druh pohonu plavidla, zahrnuje větší úpravu motoru nebo mění plavidlo do té míry, že existuje možnost, že plavidlo již nebude splňovat příslušné zásadní požadavky bezpečnosti a ochrany životního prostředí stanovené v této směrnici;
8)
„druhem pohonu“ způsob, kterým je plavidlo poháněno;
9)
„skupinou motorů“ výrobcem stanovená skupina motorů, u kterých je možno s ohledem na jejich návrh předpokládat podobné vlastnosti, pokud se týká výfukových emisí nebo emisí hluku;
10)
„délkou trupu“ délka trupu měřená v souladu s příslušnou harmonizovanou normou;
11)
„dodáním na trh“ dodání výrobku k distribuci, spotřebě nebo použití na trhu Unie v rámci obchodní činnosti, ať už za úplatu, nebo bezplatně;
12)
„uvedením na trh“ první dodání výrobku na trh Unie;
13)
„uvedením do provozu“ první použití výrobku, na nějž se vztahuje tato směrnice, koncovým uživatelem v Unii;
14)
„výrobcem“ fyzická nebo právnická osoba uvádějící na trh pod svým jménem nebo ochrannou známkou výrobek, který vyrábí nebo který si nechává navrhnout nebo vyrobit;
15)
„zplnomocněným zástupcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která byla písemně pověřena výrobcem, aby jednala jeho jménem při plnění konkrétních úkolů;
16)
„dovozcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která uvede na trh Unie výrobek ze třetí země;
17)
„soukromým dovozcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která v rámci neobchodní činnosti doveze do Unie výrobek ze třetí země za účelem jeho uvedení do provozu pro vlastní potřebu;
18)
„distributorem“ fyzická nebo právnická osoba v dodavatelském řetězci, jiná než výrobce či dovozce, která výrobek dodává na trh;
19)
„hospodářskými subjekty“ výrobce, zplnomocněný zástupce, dovozce a distributor;
20)
„harmonizovanou normou“ harmonizovaná norma ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1025/2012;
21)
„akreditací“ akreditace ve smyslu čl. 2 bodu 10 nařízení (ES) č. 765/2008;
22)
„vnitrostátním akreditačním orgánem“ vnitrostátní akreditační orgán ve smyslu čl. 2 bodu 11 nařízení (ES) č. 765/2008;
23)
„posouzením shody“ postup prokazující, zda byly splněny požadavky této směrnice týkající se výrobku;
24)
„subjektem posuzování shody“ subjekt, který vykonává činnosti posuzování shody, včetně kalibrace, zkoušení, certifikace a kontroly;
25)
„stažením z oběhu“ opatření, jehož cílem je navrácení výrobku, který byl již zpřístupněn koncovému uživateli;
26)
„stažením z trhu“ opatření, jehož cílem je zabránit, aby byl výrobek, který se nachází v dodavatelském řetězci, dodán na trh;
27)
„dozorem nad trhem“ činnosti a opatření orgánů veřejné správy, které mají zajistit, aby byly výrobky v souladu s příslušnými požadavky stanovenými v harmonizačních právních předpisech Unie a aby neohrožovaly zdraví a bezpečnost osob nebo jiný veřejný zájem;
28)
„označením CE“ označení, kterým výrobce vyjadřuje, že výrobek je ve shodě s příslušnými požadavky stanovenými v harmonizačních právních předpisech Unie, které upravují jeho připojování;
29)
„harmonizačními právními předpisy Unie“ veškeré právní předpisy Unie harmonizující podmínky pro uvádění výrobků na trh.
Článek 4
Základní požadavky
1. Výrobky uvedené v čl. 2 odst. 1 mohou být dodány na trh nebo uvedeny do provozu pouze v případě, že neohrožují zdraví a bezpečnost osob, majetek nebo životní prostředí, jsou-li správně udržovány a používány v souladu s určeným účelem, a pouze pod podmínkou, že splňují platné základní požadavky stanovené v příloze I.
2. Členské státy zajistí, aby výrobky uvedené v čl. 2 odst. 1 nebyly dodávány na trh nebo uváděny do provozu, pokud nesplňují požadavky stanovené v odstavci 1.
Článek 5
Vnitrostátní předpisy týkající se plavby
Tato směrnice nebrání členským státům v přijímání předpisů pro plavbu v určitých vodách za účelem ochrany životního prostředí, struktury vodních cest a zajištění bezpečnosti vodních cest, za předpokladu, že tyto předpisy nevyžadují úpravu plavidla, které je ve shodě s touto směrnicí, a že tyto předpisy jsou odůvodněné a přiměřené.
Článek 6
Volný pohyb
1. Členské státy nebrání tomu, aby byla na jejich území dodávána na trh plavidla, která jsou v souladu s touto směrnicí, nebo aniž je dotčen článek 5, aby byla tato plavidla na jejich území uváděna do provozu.
2. Členské státy nebrání dodávání částečně dokončených plavidel na trh, jestliže výrobce nebo dovozce v souladu přílohou III prohlásí, že jsou určena k dokončení jinými výrobci.
3. Členské státy nebrání tomu, aby byly na trh dodávány součásti, které jsou v souladu s touto směrnicí a které jsou určeny k montáži do plavidel v souladu s prohlášením výrobce nebo dovozce podle článku 15, nebo aby byly tyto části uváděny do provozu.
4. Členské státy nebrání dodávání na trh nebo uvádění do provozu v případě žádného z následujících hnacích motorů:
a)
motory splňující požadavky této směrnice bez ohledu na to, zda jsou zabudovány do plavidla, či nikoli;
b)
motory zabudované do plavidla, jejichž typ byl schválen podle směrnice 97/68/ES a jež jsou ve shodě s mezními hodnotami emisí etap IIIA, IIIB nebo IV pro vznětové motory používané k jinému účelu než k pohonu vnitrozemských plavidel, lokomotiv a motorových vozů podle bodu 4.1.2 přílohy I uvedené směrnice, jsou-li v souladu s touto směrnicí, s výjimkou požadavků na výfukové emise podle přílohy I části B;
c)
motory zabudované do plavidla, jejichž typ byl schválen podle nařízení (ES) č. 595/2009, jsou-li v souladu s touto směrnicí, s výjimkou požadavků na výfukové emise podle přílohy I části B.
Písmena b) a c) prvního pododstavce se použijí za podmínky, že v případě motoru upravovaného pro instalaci na plavidle osoba provádějící danou úpravu zajistí, aby byla úprava provedena při plném zohlednění údajů a dalších informací dostupných od výrobce motoru, aby bylo zaručeno, že po instalaci provedené v souladu s návodem k instalaci poskytnutým osobou provádějící danou úpravu bude motor i nadále splňovat požadavky týkající se výfukových emisí, a to buď podle směrnice 97/68/ES, nebo podle nařízení (ES) č. 595/2009, v souladu s prohlášením výrobce. Osoba provádějící úpravu motoru prohlásí v souladu s článkem 15, že po instalaci provedené v souladu s návodem k instalaci poskytnutým osobou provádějící danou úpravu bude motor nadále splňovat požadavky týkající se výfukových emisí, a to buď podle směrnice 97/68/ES, nebo podle nařízení (ES) č. 595/2009, v souladu s prohlášením výrobce.
5. Členské státy na veletrzích, výstavách, při předvádění a jiných podobných událostech nebrání předvádění výrobků podle čl. 2 odst. 1, které nevyhovují této směrnici, za předpokladu, že viditelné označení zřetelně udává, že tyto výrobky nevyhovují této směrnici a nesmí být dodány na trh nebo uvedeny do provozu v Unii, dokud nebude zajištěn jejich soulad se směrnicí.
KAPITOLA II
POVINNOSTI HOSPODÁŘSKÝCH SUBJEKTŮ A SOUKROMÝCH DOVOZCŮ
Článek 7
Povinnosti výrobců
1. Při uvádění výrobků na trh musí výrobci zajistit, aby tyto výrobky byly navrhovány a vyrobeny v souladu s požadavky stanovenými v čl. 4 odst. 1 a v příloze I.
2. Výrobci vyhotoví technickou dokumentaci v souladu s článkem 25 a provedou nebo si nechají provést příslušný postup posouzení shody v souladu s články 19 až 22 a článkem 24.
Byl-li soulad výrobku s platnými požadavky takovým postupem prokázán, vypracují výrobci prohlášení podle článku 15 a výrobek označí a připojí označení CE podle článků 17 a 18.
3. Výrobci uchovávají technickou dokumentaci a kopii prohlášení podle článku 15 po dobu 10 let od uvedení výrobku na trh.
4. Výrobci zajistí, aby byly zavedeny postupy, díky nimž sériová výroba zůstane ve shodě. Je třeba patřičně přihlédnout ke změnám návrhu nebo parametrů výrobku a změnám harmonizovaných norem, na jejichž základě se prohlašuje shoda výrobku.
Ve všech případech, kdy to je považováno za vhodné vzhledem k rizikům, která výrobek představuje, provádějí výrobci za účelem ochrany zdraví a bezpečnosti spotřebitelů zkoušky vzorků výrobků dodaných na trh, provádějí šetření a v případě nutnosti vedou knihy stížností, nevyhovujících výrobků a stažení výrobků z oběhu a průběžně o všech těchto kontrolních činnostech informují distributory.
5. Výrobci zajistí, aby bylo na jejich výrobcích uvedeno číslo typu, šarže nebo série nebo jiný prvek umožňující jejich identifikaci, nebo v případech, kdy to velikost nebo povaha součástí neumožňuje, aby byla požadovaná informace uvedena na obalu nebo v dokladu přiloženém k výrobku.
6. Výrobci uvedou na výrobku, nebo není-li to možné, na obalu nebo v dokladu přiloženém k výrobku, své jméno, zapsaný obchodní název nebo zapsanou ochrannou známku a adresu, na níž je lze kontaktovat. Adresa musí uvádět jediné místo, na kterém lze výrobce kontaktovat.
7. Výrobci zajistí, aby byly k výrobku v příručce uživatele přiloženy pokyny a bezpečnostní informace v jazyce nebo jazycích, kterým spotřebitelé a ostatní koncoví uživatelé mohou snadno rozumět a které určí dotčený členský stát.
8. Výrobci, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že výrobek, který uvedli na trh, není ve shodě s touto směrnicí, přijmou okamžitě nezbytná nápravná opatření k uvedení výrobku do shody nebo k jeho případnému stažení z trhu nebo z oběhu. Dále, pokud výrobek představuje riziko, neprodleně o tom výrobci informují příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž výrobek dodávali na trh, a uvedou podrobnosti, zejména o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních.
9. Výrobci předloží příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody výrobku v jazyce, kterému tento orgán může snadno rozumět. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná výrobky, které uvedli na trh.
Článek 8
Zplnomocnění zástupci
1. Výrobce může písemným pověřením jmenovat zplnomocněného zástupce.
2. Povinnosti stanovené v čl. 7 odst. 1 a vypracování technické dokumentace nesmí být součástí pověření zplnomocněného zástupce.
3. Zplnomocněný zástupce vykonává úkoly stanovené v pověření, které obdržel od výrobce. Pověření musí zplnomocněnému zástupci umožnit alespoň:
a)
uchovávat kopii prohlášení podle článku 15 a technickou dokumentaci pro potřeby vnitrostátních orgánů dozoru po dobu 10 let od uvedení výrobku na trh;
b)
poskytovat příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody výrobku;
c)
spolupracovat s příslušnými vnitrostátními orgány na jejich žádost na opatřeních k vyloučení rizika vyvolaného výrobky, na které se vztahuje jeho pověření.
Článek 9
Povinnosti dovozců
1. Dovozci uvádějí na trh Unie pouze výrobky, které jsou v souladu s požadavky této směrnice.
2. Před uvedením výrobku na trh dovozci zajistí, aby výrobce provedl příslušný postup posouzení shody. Zajistí, aby výrobce vypracoval technickou dokumentaci, aby výrobek nesl označení CE podle článku 17, aby k němu byly přiloženy požadované doklady podle článku 15 a bodu 2.5 části A přílohy I, bodu 4 části B přílohy I a bodu 2 části C přílohy I a aby výrobce splnil požadavky stanovené v čl. 7 odst. 5 a 6.
Domnívá-li se dovozce nebo má-li důvod se domnívat, že výrobek není ve shodě s požadavky stanovenými v čl. 4 odst. 1 a v příloze I, nesmí uvést výrobek na trh, dokud nebude uveden do shody. Dále, pokud výrobek představuje riziko, informuje o tom dovozce výrobce, jakož i orgány dozoru nad trhem.
3. Dovozci uvedou na výrobku, nebo v případě součástí, kdy to není možné, na obalu nebo v dokladu přiloženém k výrobku své jméno, zapsaný obchodní název nebo zapsanou ochrannou známku a adresu, na níž je lze kontaktovat.
4. Dovozci zajistí, aby byly k výrobku v příručce uživatele přiloženy pokyny a bezpečnostní informace v jazyce nebo jazycích, kterým spotřebitelé a ostatní koncoví uživatelé mohou snadno rozumět a které určí dotčený členský stát.
5. Dovozci zajistí, aby v době, kdy nesou za výrobek odpovědnost, skladovací nebo přepravní podmínky neohrožovaly soulad výrobku s požadavky stanovenými v čl. 4 odst. 1 a v příloze I.
6. Ve všech případech, kdy to je považováno za vhodné vzhledem k rizikům, která výrobek představuje, provádějí dovozci za účelem ochrany zdraví a bezpečnosti spotřebitelů zkoušky vzorků výrobků dodaných na trh, provádějí šetření a v případě nutnosti vedou knihy stížností, nevyhovujících výrobků a stažení výrobků z oběhu a průběžně o všech těchto kontrolních činnostech informují distributory.
7. Dovozci, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že výrobek, který uvedli na trh, není ve shodě s touto směrnicí, přijmou okamžitě nezbytná nápravná opatření k uvedení výrobku do shody nebo k jeho případnému stažení z trhu nebo z oběhu. Dále, pokud výrobek představuje riziko, neprodleně o tom dovozci informují příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž výrobek dodávali na trh, a uvedou podrobnosti, zejména o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních.
8. Dovozci po dobu 10 let od uvedení výrobku na trh uchovávají kopii prohlášení podle článku 15 pro potřeby orgánů dozoru nad trhem a zajistí, aby těmto orgánům mohla být na vyžádání předložena technická dokumentace.
9. Dovozci předloží příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody výrobku v jazyce, kterému tento orgán může snadno rozumět. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná výrobky, které uvedli na trh.
Článek 10
Povinnosti distributorů
1. Při dodávání výrobku na trh distributoři jednají s řádnou péčí, pokud jde o požadavky této směrnice.
2. Distributoři před dodáním výrobku na trh ověří, zda nese označení CE podle článku 17, zda jsou k němu přiloženy požadované doklady podle čl. 7 odst. 7, článku 15 a bodu 2.5 části A přílohy I, bodu 4 části B přílohy I a bodu 2 části C přílohy I a pokyny a bezpečnostní informace v jazyce nebo jazycích, kterým spotřebitelé a ostatní koncoví uživatelé v členském státě, v němž má být výrobek dodáván na trh, mohou snadno rozumět, a zda výrobce a dovozce splnili požadavky stanovené v čl. 7 odst. 5 a 6 a v čl. 9 odst. 3.
Domnívá-li se distributor nebo má-li důvod se domnívat, že výrobek není ve shodě s požadavky stanovenými v čl. 4 odst. 1 a v příloze I, nesmí výrobek dodávat na trh, dokud nebude uveden do shody. Dále, pokud výrobek představuje riziko, informuje o tom distributor výrobce nebo dovozce, jakož i orgány dozoru nad trhem.
3. Distributoři zajistí, aby v době, kdy nesou za výrobek odpovědnost, skladovací a přepravní podmínky neohrožovaly jeho soulad s požadavky stanovenými v čl. 4 odst. 1 a v příloze I.
4. Distributoři, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že výrobek, který dodali na trh, není ve shodě s touto směrnicí, zajistí, aby byla přijata nezbytná nápravná opatření k uvedení výrobku do shody nebo k jeho případnému stažení z trhu nebo z oběhu. Dále, pokud výrobek představuje riziko, neprodleně o tom distributoři informují příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž výrobek dodávali na trh, a uvedou podrobnosti, zejména o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních.
5. Distributoři předloží příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody výrobku. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná výrobky, které dodali na trh.
Článek 11
Případy, kdy se povinnosti výrobců vztahují na dovozce a distributory
Dovozce nebo distributor je pro účely této směrnice považován za výrobce a vztahují se na něj povinnosti výrobce podle článku 7, pokud uvede výrobek na trh pod svým jménem nebo ochrannou známkou nebo pokud upraví výrobek, jenž byl na trh již uveden, takovým způsobem, který může ovlivnit jeho soulad s požadavky této směrnice.
Článek 12
Povinnosti soukromých dovozců
1. Pokud výrobce neplní povinnosti týkající se shody výrobku s touto směrnicí, soukromý dovozce před uvedením výrobku do provozu zajistí, aby byl výrobek navržen a vyroben v souladu s požadavky čl. 4 odst. 1 a přílohy I a povinnosti výrobce stanovené v čl. 7 odst. 2, 3, 7 a 9 splní nebo nechá splnit.
2. Není-li požadovaná technická dokumentace dostupná u výrobce, nechá ji soukromý dovozce vyhotovit s využitím příslušných odborných znalostí.
3. Soukromý dovozce zajistí, aby byly na výrobku uvedeny název a adresa oznámeného subjektu, který provedl posouzení shody výrobku.
Článek 13
Identifikace hospodářských subjektů
1. Hospodářské subjekty musí na žádost orgánů dozoru nad trhem identifikovat:
a)
každý hospodářský subjekt, který jim dodal výrobek;
b)
každý hospodářský subjekt, kterému dodaly výrobek.
Hospodářské subjekty musí být schopny poskytnout informace uvedené v prvním pododstavci po dobu 10 let poté, co jim byl výrobek dodán, a po dobu 10 let poté, co dodaly výrobek.
2. Soukromí dovozci na žádost orgánů dozoru nad trhem identifikují hospodářský subjekt, který jim výrobek dodal.
Soukromí dovozci musí být schopni poskytnout informace uvedené v prvním pododstavci po dobu 10 let poté, co jim byl výrobek dodán.
KAPITOLA III
SHODA VÝROBKU
Článek 14
Předpoklad shody
Předpokládá se, že výrobky, které jsou ve shodě s harmonizovanými normami nebo jejich částmi, na něž byly odkazy zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie, jsou ve shodě s požadavky, na které se tyto normy nebo jejich části vztahují, stanovenými v čl. 4 odst. 1 a v příloze I.
Článek 15
EU prohlášení o shodě a prohlášení podle přílohy III
1. EU prohlášení o shodě potvrzuje, že bylo prokázáno splnění požadavků uvedených v čl. 4 odst. 1 a v příloze I nebo požadavků uvedených v čl. 6 odst. 4 písm. b) nebo c).
2. EU prohlášení o shodě se vypracuje podle vzoru uvedeného v příloze IV této směrnice, obsahuje prvky stanovené v příslušných modulech uvedených v příloze II rozhodnutí č. 768/2008/ES a v příloze V této směrnice a je průběžně aktualizováno. Přeloží se do jazyka nebo jazyků požadovaných členským státem, v němž se výrobek dodává na trh nebo uvádí do provozu.
3. Vypracováním EU prohlášení o shodě přebírá výrobce, soukromý dovozce nebo osoba provádějící úpravu motoru podle čl. 6 odst. 4 písm. b) a c) odpovědnost za shodu výrobku.
4. EU prohlášení o shodě podle odstavce 3 se při dodávání na trh nebo uvádění do provozu přikládá k těmto výrobkům:
a)
plavidla;
b)
součásti, jsou-li uváděny na trh samostatně;
c)
hnací motory.
5. Prohlášení výrobce nebo dovozce podle přílohy III týkající se částečně dokončeného plavidla obsahuje prvky uvedené v uvedené příloze a přikládá se k částečně dokončenému plavidlu. Přeloží se do jazyka nebo jazyků požadovaných členským státem, v němž se výrobek dodává na trh.
Článek 16
Obecné zásady označení CE
Označení CE podléhá obecným zásadám uvedeným v článku 30 nařízení (ES) č. 765/2008.
Článek 17
Výrobky, které musí nést označení CE
1. Označením CE musí být při dodání na trh nebo uvedení do provozu opatřeny tyto výrobky:
a)
plavidla;
b)
součásti;
c)
hnací motory.
2. Členské státy předpokládají, že výrobky uvedené v odstavci 1, které nesou označení CE, jsou v souladu s touto směrnicí.
Článek 18
Pravidla a podmínky připojování označení CE
1. Označení CE se viditelně, čitelně a nesmazatelně připojí k výrobkům uvedeným v čl. 17 odst. 1. Pokud to v případě součástí není vzhledem k velikosti nebo povaze výrobku možné nebo odůvodněné, připojí se k obalu a průvodním dokumentům. V případě plavidel se označení CE připojí ke štítku výrobce, jenž je připevněn odděleně od identifikačního čísla plavidla. V případě hnacích motorů se označení CE připojí k motoru.
2. Označení CE se připojí před uvedením výrobku na trh nebo do provozu. Za označením CE a identifikačním číslem uvedeným v odstavci 3 může následovat piktogram nebo jakákoli jiná značka označující zvláštní riziko nebo použití.
3. Za označením CE následuje identifikační číslo oznámeného subjektu, je-li tento subjekt zapojen do kontrolní fáze výroby nebo do posouzení po zhotovení.
Identifikační číslo oznámeného subjektu připojí sám subjekt nebo je připojí podle jeho pokynů výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce či osoba uvedená v čl. 19 odst. 2, 3 nebo 4.
KAPITOLA IV
POSUZOVÁNÍ SHODY
Článek 19
Použitelné postupy posouzení shody
1. Výrobce použije před uvedením výrobků uvedených v čl. 2 odst. 1 na trh postupy stanovené v modulech uvedených v článcích 20, 21 a 22.
2. Soukromý dovozce použije před uvedením výrobku uvedeného v čl. 2 odst. 1 do provozu postup stanovený v článku 23, pokud posouzení shody dotčeného výrobku neprovedl výrobce.
3. Osoba, která uvádí hnací motor nebo plavidlo po větší úpravě na trh nebo do provozu, nebo osoba, která mění určený účel plavidla, na něž se nevztahuje tato směrnice, takovým způsobem, že plavidlo poté spadá do její působnosti, použije před uvedením výrobku na trh nebo do provozu postup stanovený v článku 23.
4. Osoba, která uvádí na trh plavidlo vyrobené pro vlastní potřebu před uplynutím pětiletého období uvedeného v čl. 2 odst. 2 písm. a) bodě vii), použije před uvedením výrobku na trh postup stanovený v článku 23.
Článek 20
Návrh a konstrukce
1. Pokud jde o návrh a konstrukci rekreačních plavidel, použijí se tyto postupy stanovené v příloze II rozhodnutí č. 768/2008/ES:
a)
u kategorií A a B uvedených v bodě 1 části A přílohy I:
i)
u rekreačních plavidel o délce trupu od 2,5 m do 12 m kterýkoli z těchto modulů:
-
modul A1 (interní řízení výroby a zkoušení výrobků pod dohledem),
-
modul B (EU přezkoušení typu) spolu s modulem C, D, E nebo F,
-
modul G (shoda založená na ověření každého jednotlivého výrobku),
-
modul H (shoda založená na úplném zabezpečení jakosti),
ii)
u rekreačních plavidel o délce trupu od 12 m do 24 m kterýkoli z těchto modulů:
-
modul B (EU přezkoušení typu) spolu s modulem C, D, E nebo F,
-
modul G (shoda založená na ověření každého jednotlivého výrobku),
-
modul H (shoda založená na úplném zabezpečení jakosti);
b)
u kategorie C uvedené v bodě 1 části A přílohy I:
i)
u rekreačních plavidel o délce trupu od 2,5 m do 12 m kterýkoli z těchto modulů:
-
jsou-li splněny harmonizované normy týkající se bodů 3.2 a 3.3 části A přílohy I: modul A (interní řízení výroby), modul A1 (interní řízení výroby a zkoušení výrobků pod dohledem), modul B (EU přezkoušení typu) spolu s modulem C, D, E nebo F, modul G (shoda založená na ověření každého jednotlivého výrobku) nebo modul H (shoda založená na úplném zabezpečení jakosti),
-
nejsou-li splněny harmonizované normy týkající se bodů 3.2 a 3.3 části A přílohy I: modul A1 (interní řízení výroby a zkoušení výrobků pod dohledem), modul B (EU přezkoušení typu) spolu s modulem C, D, E nebo F, modul G (shoda založená na ověření každého jednotlivého výrobku) nebo modul H (shoda založená na úplném zabezpečení jakosti),
ii)
u rekreačních plavidel o délce trupu od 12 m do 24 m kterýkoli z těchto modulů:
-
modul B (EU přezkoušení typu) spolu s modulem C, D, E nebo F,
-
modul G (shoda založená na ověření každého jednotlivého výrobku),
-
modul H (shoda založená na úplném zabezpečení jakosti);
c)
u kategorie D uvedené v bodě 1 části A přílohy I:
u rekreačních plavidel o délce trupu od 2,5 m do 24 m kterýkoli z těchto modulů:
-
modul A (interní řízení výroby),
-
modul A1 (interní řízení výroby a zkoušení výrobků pod dohledem),
-
modul B (EU přezkoušení typu) spolu s modulem C, D, E nebo F,
-
modul G (shoda založená na ověření každého jednotlivého výrobku),
-
modul H (shoda založená na úplném zabezpečení jakosti).
2. Pokud jde o návrh a konstrukci vodních skútrů, použije se kterýkoli z těchto postupů stanovených v příloze II rozhodnutí č. 768/2008/ES:
a)
modul A (interní řízení výroby);
b)
modul A1 (interní řízení výroby a zkoušení výrobků pod dohledem);
c)
modul B (EU přezkoušení typu) spolu s modulem C, D, E nebo F;
d)
modul G (shoda založená na ověření každého jednotlivého výrobku);
e)
modul H (shoda založená na úplném zabezpečení jakosti).
3. Pokud jde o návrh a konstrukci součástí, použije se kterýkoli z těchto postupů stanovených v příloze II rozhodnutí č. 768/2008/ES:
a)
modul B (EU přezkoušení typu) spolu s modulem C, D, E nebo F;
b)
modul G (shoda založená na ověření každého jednotlivého výrobku);
c)
modul H (shoda založená na úplném zabezpečení jakosti).
Článek 21
Výfukové emise
Pokud jde o výfukové emise, u výrobků uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. d) a e) použije výrobce motoru tyto postupy stanovené v příloze II rozhodnutí č. 768/2008/ES:
a)
provádějí-li se zkoušky podle harmonizované normy, kterýkoli z těchto modulů:
i)
modul B (EU přezkoušení typu) spolu s modulem C, D, E nebo F,
ii)
modul G (shoda založená na ověření každého jednotlivého výrobku),
iii)
modul H (shoda založená na úplném zabezpečení jakosti);
b)
provádějí-li se zkoušky bez použití harmonizované normy, kterýkoli z těchto modulů:
i)
modul B (EU přezkoušení typu) spolu s modulem C1,
ii)
modul G (shoda založená na ověření každého jednotlivého výrobku).
Článek 22
Emise hluku
1. Pokud jde o emise hluku u rekreačních plavidel se záďovými hnacími motory bez zabudovaného výfukového systému nebo s vestavěnými hnacími motory a u rekreačních plavidel se záďovými hnacími motory bez zabudovaného výfukového systému nebo s vestavěnými hnacími motory, u nichž byla provedena větší úprava a které jsou následně uvedeny na trh do pěti let po této úpravě, použije výrobce tyto postupy stanovené v příloze II rozhodnutí č. 768/2008/ES:
a)
provádějí-li se zkoušky podle harmonizované normy pro měření hluku, kterýkoli z těchto modulů:
i)
modul A1 (interní řízení výroby a zkoušení výrobků pod dohledem),
ii)
modul G (shoda založená na ověření každého jednotlivého výrobku),
iii)
modul H (shoda založená na úplném zabezpečení jakosti);
b)
provádějí-li se zkoušky bez použití harmonizované normy pro měření hluku, modul G (shoda založená na ověření každého jednotlivého výrobku);
c)
použije-li se k posouzení postup založený na Froudeho čísle a určení poměru výkon/výtlak, kterýkoli z těchto modulů:
i)
modul A (interní řízení výroby),
ii)
modul G (shoda založená na ověření každého jednotlivého výrobku),
iii)
modul H (shoda založená na úplném zabezpečení jakosti).
2. Pokud jde o emise hluku u vodních skútrů a přívěsných hnacích motorů a záďových hnacích motorů se zabudovaným výfukovým systémem, které jsou určeny k instalaci na rekreačních plavidlech, použije výrobce vodního skútru nebo motoru tyto postupy stanovené v příloze II rozhodnutí č. 768/2008/ES:
a)
provádějí-li se zkoušky podle harmonizované normy pro měření hluku, kterýkoli z těchto modulů:
i)
modul A1 (interní řízení výroby a zkoušení výrobků pod dohledem),
ii)
modul G (shoda založená na ověření každého jednotlivého výrobku),
iii)
modul H (shoda založená na úplném zabezpečení jakosti);
b)
provádějí-li se zkoušky bez použití harmonizované normy pro měření hluku, modul G (shoda založená na úplném zabezpečení jakosti).
Článek 23
Posuzování po zhotovení
Posuzování po zhotovení uvedené v čl. 19 odst. 2, 3 a 4 se provádí podle přílohy V.
Článek 24
Dodatečné požadavky
1. Použije-li se modul B podle přílohy II rozhodnutí č. 768/2008/ES, provede se EU přezkoušení typu způsobem popsaným v druhé odrážce bodu 2 zmíněného modulu.
Výrobní typ uvedený v modulu B může zahrnovat více variant výrobku, pokud:
a)
rozdíly mezi variantami neovlivňují úroveň bezpečnosti a ostatní požadavky týkající se způsobilosti výrobku a
b)
varianty výrobku jsou uvedeny v odpovídajícím certifikátu EU přezkoušení typu, v případě potřeby i prostřednictvím změn původního certifikátu.
2. Použije-li se modul A1 podle přílohy II rozhodnutí č. 768/2008/ES, provedou se zkoušky výrobku na jednom či více plavidlech představujících výrobu výrobce a použijí se dodatečné požadavky stanovené v příloze VI této směrnice.
3. Možnost využít akreditovaných vnitropodnikových subjektů, jak je uvedeno v modulech A1 a C1 podle přílohy II rozhodnutí č. 768/2008/ES, není použitelná.
4. Použije-li se modul F podle přílohy II rozhodnutí č. 768/2008/ES, použije se k posouzení shody s požadavky týkajícími se výfukových emisí postup popsaný v příloze VII této směrnice.
5. Použije-li se modul C podle přílohy II rozhodnutí č. 768/2008/ES, pokud jde o posouzení shody s požadavky této směrnice týkajícími se výfukových emisí, a jestliže výrobce nepoužívá příslušný systém jakosti popsaný v modulu H podle přílohy II rozhodnutí č. 768/2008/ES, oznámený subjekt, jejž si výrobce zvolil, provede nebo nechá provést kontroly výrobku v náhodně zvolených intervalech stanovených tímto subjektem, aby se ověřila kvalita interní kontroly výrobku. Pokud se zdá, že úroveň kvality není uspokojivá nebo že je nutné ověřit platnost údajů poskytnutých výrobcem, použije se postup stanovený v příloze VIII této směrnice.
Článek 25
Technická dokumentace
1. Technická dokumentace uvedená v čl. 7 odst. 2 obsahuje veškeré příslušné údaje a podrobnosti o prostředcích použitých výrobcem k zajištění toho, aby výrobek splňoval požadavky stanovené v čl. 4 odst. 1 a v příloze I. Obsahuje zejména příslušné dokumenty uvedené v příloze IX.
2. Technická dokumentace zajišťuje, aby byly návrh, konstrukce, fungování a posouzení shody jasně srozumitelné.
KAPITOLA V
OZNAMOVÁNÍ SUBJEKTŮ POSUZOVÁNÍ SHODY
Článek 26
Oznámení
Členské státy oznámí Komisi a ostatním členským státům subjekty, které jsou oprávněné vykonávat jako třetí strany úkoly posuzování shody podle této směrnice.
Článek 27
Oznamující orgány
1. Členské státy určí oznamující orgán odpovědný za vytvoření a provádění nezbytných postupů posuzování a oznamování subjektů posuzování shody pro účely této směrnice a za kontrolu oznámených subjektů, včetně souladu s ustanoveními článku 32.
2. Členské státy mohou rozhodnout o tom, že posuzování a kontrolu uvedené v odstavci 1 provádí vnitrostátní akreditační orgán ve smyslu nařízení (ES) č. 765/2008 a v souladu s ním.
3. Pokud oznamující orgán přenese posuzování, oznamování nebo kontrolu uvedené v odstavci 1 na subjekt, který není ústředním orgánem veřejné správy, nebo takový subjekt těmito úkoly jinak pověří, musí být tento subjekt právnickou osobou a musí obdobně splňovat požadavky stanovené v článku 28. Dále musí tento subjekt přijmout opatření, aby byla pokryta odpovědnost vyplývající z jeho činností.
4. Oznamující orgán nese za úkoly vykonávané subjektem uvedeným v odstavci 3 plnou odpovědnost.
Článek 28
Požadavky týkající se oznamujících orgánů
1. Oznamující orgán je zřízen takovým způsobem, aby nedocházelo k žádnému střetu zájmů se subjekty posuzování shody.
2. Oznamující orgán je organizován a funguje tak, aby zabezpečil objektivitu a nestrannost svých činností.
3. Oznamující orgán je organizován takovým způsobem, aby každé rozhodnutí týkající se oznámení subjektu posuzování shody bylo přijato jinými příslušnými osobami než osobami, které provedly posouzení.
4. Oznamující orgán nenabízí ani neposkytuje žádné činnosti, které provádějí subjekty posuzování shody, ani neposkytuje poradenské služby na komerčním či konkurenčním základě.
5. Oznamující orgán zachovává důvěrnost informací, které obdržel.
6. Oznamující orgán má k dispozici dostatečný počet odborně způsobilých pracovníků, aby mohl řádně vykonávat své úkoly.
Článek 29
Informační povinnost oznamujících orgánů
Členské státy informují Komisi o svých postupech pro posuzování a oznamování subjektů posuzování shody a kontrolu oznámených subjektů a o veškerých změnách týkajících se těchto postupů.
Komise tyto informace zveřejní.
Článek 30
Požadavky týkající se oznámených subjektů
1. Pro účely oznámení podle této směrnice musí subjekt posuzování shody splňovat požadavky stanovené v odstavcích 2 až 11.
2. Subjekt posuzování shody je zřízen podle vnitrostátních právních předpisů a má právní subjektivitu.
3. Subjekt posuzování shody je třetím subjektem nezávislým na organizaci nebo výrobku, které posuzuje.
Za takovýto subjekt může být považován subjekt patřící k hospodářskému sdružení nebo profesnímu svazu, které zastupují podniky zapojené do navrhování, výroby, dodávání, montáže, používání nebo údržby výrobků, které tento subjekt posuzuje, pokud je prokázána jeho nezávislost a neexistence jakéhokoli střetu zájmů.
4. Subjekt posuzování shody, jeho nejvyšší vedení a pracovníci odpovědní za vykonávání úkolů posuzování shody nesmí být osobami, které navrhují, vyrábějí, dodávají, instalují, nakupují, vlastní, používají nebo udržují výrobky, jež posuzují, ani zástupci jakékoli z těchto stran. To nevylučuje používání posuzovaných výrobků, které jsou nezbytné pro činnost subjektu posuzování shody, ani používání takových výrobků k osobním účelům.
Subjekt posuzování shody, jeho nejvyšší vedení a pracovníci odpovědní za vykonávání úkolů posuzování shody se nesmějí přímo podílet na navrhování či výrobě, uvádění na trh, instalaci, používání nebo údržbě těchto výrobků ani nesmějí zastupovat strany, které se těmito činnostmi zabývají. Nesmějí vykonávat žádnou činnost, která by mohla ohrozit jejich nezávislý úsudek nebo důvěryhodnost ve vztahu k činnostem posuzování shody, pro něž byly tyto osoby oznámeny. To platí zejména pro poradenské služby.
Subjekty posuzování shody zajistí, aby činnosti jejich dceřiných společností nebo subdodavatelů neohrožovaly důvěrnost, objektivitu nebo nestrannost jejich činností posuzování shody.
5. Subjekt posuzování shody a jeho pracovníci provádějí posuzování shody na nejvyšší úrovni profesionální důvěryhodnosti a požadované odborné způsobilosti v konkrétní oblasti a nesmějí být vystaveni žádným tlakům a podnětům, zejména finančním, které by mohly ovlivnit jejich úsudek nebo výsledky jejich činností posuzování shody, zejména pokud jde o osoby nebo skupiny osob, které mají na výsledcích těchto činností zájem.
6. Subjekt posuzování shody musí být schopen vykonávat úkoly posuzování shody, které tomuto subjektu ukládají články 19 až 24 a pro něž byl oznámen, ať již tyto úkoly vykonává subjekt posuzování shody sám, nebo jsou vykonávány jeho jménem a na jeho odpovědnost.
Subjekt posuzování shody musí mít vždy a pro každý postup posuzování shody a každý druh nebo kategorii výrobků, pro něž byl oznámen, k dispozici potřebné:
a)
pracovníky s odbornými znalostmi a dostatečnými zkušenostmi potřebnými k plnění úkolů posuzování shody;
b)
popisy postupů, podle nichž je posuzování shody prováděno a jež zajišťují transparentnost těchto postupů a možnost jejich reprodukování.
Má zavedenu náležitou politiku a postupy pro rozlišení mezi úkoly, jež vykonává jako oznámený subjekt, a dalšími činnostmi;
c)
postupy pro výkon činností, jež řádně zohledňují velikost a strukturu podniku, odvětví, v němž působí, míru složitosti dané technologie výrobku a hromadnou nebo sériovou povahu výrobního procesu.
Subjekt posuzování shody musí mít prostředky nezbytné k řádnému plnění technických a administrativních úkolů spojených s činnostmi posuzování shody a musí mít přístup k veškerému potřebnému vybavení nebo zařízení.
7. Pracovníci odpovědní za výkon činností posuzování shody musí mít:
a)
dobrou technickou a odbornou přípravu zahrnující všechny činnosti posuzování shody, pro něž byl subjekt posuzování shody oznámen;
b)
uspokojivou znalost požadavků souvisejících s posuzováním, které provádějí, a odpovídající pravomoc toto posuzování provádět;
c)
náležité znalosti základních požadavků, příslušných harmonizovaných norem a příslušných harmonizačních právních předpisů Unie a příslušných vnitrostátních právních předpisů a musí jim rozumět;
d)
schopnost vypracovávat certifikáty, protokoly a zprávy prokazující, že byla posouzení provedena.
8. Musí být zaručena nestrannost subjektu posuzování shody, jeho nejvyššího vedení a pracovníků, kteří posuzování provádějí.
Odměňování nejvyššího vedení a pracovníků subjektu posuzování shody, kteří provádějí posuzování, nezávisí na počtu provedených posouzení ani na výsledcích těchto posouzení.
9. Subjekty posuzování shody uzavřou pojištění odpovědnosti za škodu, pokud tuto odpovědnost nepřevzal členský stát v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo pokud není za posuzování shody přímo odpovědný sám členský stát.
10. Pracovníci subjektu posuzování shody jsou povinni zachovávat služební tajemství, pokud jde o veškeré informace, které obdrželi při plnění svých úkolů podle článků 19 až 24 nebo podle jakéhokoli ustanovení vnitrostátních právních předpisů, kterým se provádějí, s výjimkou styku s příslušnými orgány členského státu, v němž vykonávají svou činnost. Vlastnická práva jsou chráněna.
11. Subjekty posuzování shody se podílejí na příslušných normalizačních činnostech a na činnostech koordinační skupiny oznámeného subjektu zřízené podle článku 42 nebo zajistí, aby byli jejich pracovníci, kteří provádějí posuzování, o těchto činnostech informováni, a jakožto všeobecné pokyny používají správní rozhodnutí a dokumenty, které jsou výsledkem práce této skupiny.
Článek 31
Předpoklad shody
Pokud subjekt posuzování shody prokáže svou shodu s kritérii stanovenými v příslušných harmonizovaných normách nebo jejich částech, na něž byly zveřejněny odkazy v Úředním věstníku Evropské unie, předpokládá se, že splňuje požadavky stanovené v článku 30 v rozsahu, v němž se použitelné harmonizované normy na tyto požadavky vztahují.
Článek 32
Pobočky oznámených subjektů a zadávání subdodávek
1. Pokud oznámený subjekt zadá konkrétní úkoly týkající se posuzování shody subdodavateli nebo dceřiné společnosti, zajistí, aby subdodavatel nebo dceřiná společnost splňovali požadavky stanovené v článku 30, a informuje o tom oznamující orgán.
2. Oznámené subjekty nesou plnou odpovědnost za úkoly provedené subdodavateli nebo dceřinými společnostmi bez ohledu na to, kde jsou tito subdodavatelé nebo dceřiné společnosti usazeni.
3. Činnosti lze zadat subdodavateli nebo dceřiné společnosti pouze se souhlasem zákazníka.
4. Oznámené subjekty uchovávají pro potřebu oznamujícího orgánu příslušné doklady týkající se posouzení kvalifikací subdodavatele nebo dceřiné společnosti a práce provedené subdodavatelem nebo dceřinou společností podle článků 19 až 24.
Článek 33
Žádost o oznámení
1. Subjekt posuzování shody podává žádost o oznámení oznamujícímu orgánu členského státu, v němž je usazen.
2. Součástí žádosti podle odstavce 1 je popis činností posuzování shody, modulu nebo modulů posuzování shody a výrobku nebo výrobků, pro něž se subjekt prohlašuje za způsobilý, jakož i osvědčení o akreditaci, pokud existuje, vydané vnitrostátním akreditačním orgánem, které potvrzuje, že subjekt posuzování shody splňuje požadavky stanovené v článku 30.
3. Nemůže-li dotčený subjekt posuzování shody předložit osvědčení o akreditaci, poskytne oznamujícímu orgánu veškeré doklady nezbytné k ověření, uznání a pravidelné kontrole svého souladu s požadavky stanovenými v článku 30.
Článek 34
Postup oznamování
1. Oznamující orgány mohou oznámit pouze subjekty posuzování shody, které splňují požadavky stanovené v článku 30.
2. Oznamující orgány oznamují Komisi a ostatním členským státům s použitím elektronického nástroje pro oznamování vyvinutého a spravovaného Komisí.
3. Oznámení obsahuje veškeré podrobnosti o činnostech posuzování shody, modulu nebo modulech posuzování shody, dotčeném výrobku nebo výrobcích a příslušné potvrzení o způsobilosti.
4. Pokud se oznámení nezakládá na osvědčení o akreditaci uvedeném v čl. 33 odst. 2, poskytne oznamující orgán Komisi a ostatním členským státům podklady, které prokazují způsobilost subjektu posuzování shody, a informace o zavedených opatřeních k zajištění toho, aby byl subjekt pravidelně kontrolován a i v budoucnu splňoval požadavky stanovené v článku 30.
5. Dotčený subjekt může vykonávat činnosti oznámeného subjektu pouze tehdy, pokud Komise nebo ostatní členské státy proti tomu nevznesly námitky do dvou týdnů po oznámení, pokud se použije osvědčení o akreditaci, nebo do dvou měsíců po oznámení, pokud se akreditace nepoužije.
Pouze takový subjekt se pro účely této směrnice považuje za oznámený subjekt.
6. Komisi a ostatním členským státům je třeba oznámit jakékoli následné významné změny týkající se oznámení.
Článek 35
Identifikační čísla a seznamy oznámených subjektů
1. Komise každému oznámenému subjektu přidělí identifikační číslo.
Přidělí mu jediné číslo i v případě, že je subjekt oznámen podle několika aktů Unie.
Oznámenému subjektu, jenž byl oznamujícím orgánem oprávněn k provádění posouzení shody po zhotovení, členské státy kromě toho přidělí identifikační kód.
2. Komise zveřejní seznam subjektů oznámených podle této směrnice, včetně přidělených identifikačních čísel a případně kódů, a činností, pro něž byly oznámeny.
Komise zajistí, aby byl tento seznam průběžně aktualizován.
Článek 36
Změny v oznámeních
1. Pokud oznamující orgán zjistí nebo je upozorněn na to, že oznámený subjekt již nesplňuje požadavky stanovené v článku 30 nebo neplní své povinnosti, omezí, pozastaví nebo případně zruší oznámení podle toho, jak je neplnění těchto požadavků nebo povinností závažné. Informuje o tom neprodleně Komisi a ostatní členské státy.
2. V případě omezení, pozastavení nebo zrušení oznámení nebo v případě, že oznámený subjekt ukončil svou činnost, zajistí oznamující členský stát, aby byly spisy tohoto subjektu buď zpracovány jiným oznámeným subjektem, nebo byly k dispozici příslušným oznamujícím orgánům a orgánům dozoru nad trhem na vyžádání.
Článek 37
Zpochybnění způsobilosti oznámených subjektů
1. Komise vyšetří všechny případy, v nichž má pochybnosti nebo je upozorněna na pochybnosti o způsobilosti oznámeného subjektu nebo o tom, zda oznámený subjekt nadále splňuje požadavky a povinnosti, které jsou mu uloženy.
2. Oznamující členský stát předloží Komisi na vyžádání všechny informace týkající se podkladů pro oznámení nebo zachování způsobilosti dotčeného subjektu.
3. Komise zajistí, aby se se všemi citlivými informacemi získanými v průběhu tohoto šetření nakládalo jako s důvěrnými.
4. Pokud Komise zjistí, že oznámený subjekt nesplňuje nebo přestal splňovat požadavky pro své oznámení, přijme prováděcí akt, jímž požádá oznamující členský stát, aby přijal nezbytná nápravná opatření, včetně případného zrušení oznámení.
Tento prováděcí akt se přijímá poradním postupem podle čl. 50 odst. 2.
Článek 38
Povinnosti týkající se činnosti oznámených subjektů
1. Oznámené subjekty provádějí posuzování shody v souladu s postupy posuzování shody stanovenými v článcích 19 až 24.
2. Posuzování shody se provádí přiměřeným způsobem, aby se zabránilo zbytečné zátěži hospodářských subjektů a soukromých dovozců. Subjekty posuzování shody při výkonu své činnosti řádně zohlední velikost a strukturu dotčeného podniku, odvětví, v němž působí, míru složitosti dané technologie výrobku a hromadnou nebo sériovou povahu výrobního procesu.
Tyto subjekty musí ovšem dodržovat míru přísnosti a úroveň ochrany, jež jsou vyžadovány, aby byl výrobek v souladu s touto směrnicí.
3. Pokud oznámený subjekt zjistí, že výrobce či soukromý dovozce nesplnili požadavky stanovené v čl. 4 odst. 1 a v příloze I nebo v odpovídajících harmonizovaných normách, vyžaduje, aby výrobce či soukromý dovozce přijali vhodná nápravná opatření, a nevydá certifikát shody.
4. Pokud v průběhu kontroly shody po vydání certifikátu oznámený subjekt zjistí, že výrobek již nesplňuje požadavky, vyžaduje, aby výrobce přijal vhodná nápravná opatření, a v případě nutnosti platnost certifikátu pozastaví nebo certifikát odejme.
5. Pokud nejsou nápravná opatření přijata nebo nemají požadovaný účinek, oznámený subjekt certifikáty omezí, pozastaví jejich platnost nebo je případně odejme.
Článek 39
Postup odvolání
Členské státy zajistí, aby bylo možné se proti rozhodnutím oznámených subjektů odvolat.
Článek 40
Informační povinnost oznámených subjektů
1. Oznámené subjekty informují oznamující orgán:
a)
o všech zamítnutích, omezeních, pozastaveních nebo odnětích certifikátu;
b)
o všech okolnostech majících vliv na rozsah a podmínky oznámení;
c)
o všech žádostech o informace o činnostech posuzování shody, které obdržely od orgánů dozoru nad trhem;
d)
na vyžádání o činnostech posuzování shody vykonaných v rámci působnosti jejich oznámení a o jakékoli jiné vykonané činnosti, včetně přeshraničních činností a zadávání subdodávek.
2. Oznámené subjekty poskytnou ostatním subjektům oznámeným podle této směrnice, které provádějí obdobné činnosti posuzování shody týkající se stejných výrobků, příslušné informace o otázkách týkajících se negativních a na vyžádání i pozitivních výsledků posuzování shody.
Článek 41
Výměna zkušeností
Komise organizačně zabezpečuje výměnu zkušeností mezi orgány členských států, které jsou zodpovědné za politiku oznamování.
Článek 42
Koordinace oznámených subjektů
Komise zajistí zavedení a řádné provádění vhodné koordinace a spolupráce mezi subjekty oznámenými podle této směrnice ve formě odvětvové skupiny nebo skupin oznámených subjektů.
Členské státy zajistí, aby se jimi oznámené subjekty účastnily práce této skupiny nebo skupin, a to přímo nebo prostřednictvím určených zástupců.
KAPITOLA VI
DOZOR NAD TRHEM UNIE, KONTROLA VÝROBKŮ VSTUPUJÍCÍCH NA TRH UNIE A OCHRANNÉ POSTUPY
Článek 43
Dozor nad trhem Unie a kontrola výrobků, které vstupují na trh Unie
Pro výrobky, na něž se vztahuje tato směrnice, se použije čl. 15 odst. 3 a články 16 až 29 nařízení (ES) č. 765/2008.
Článek 44
Postup pro nakládání s výrobky představujícími riziko na vnitrostátní úrovni
1. Pokud orgány dozoru nad trhem jednoho členského státu mají dostatečné důvody domnívat se, že výrobek, na nějž se vztahuje tato směrnice, představuje riziko pro zdraví či bezpečnost osob, majetek nebo životní prostředí, provedou hodnocení, zda dotčený výrobek splňuje všechny příslušné požadavky stanovené touto směrnicí. Příslušné hospodářské subjekty nebo soukromý dovozce podle potřeby spolupracují s orgány dozoru nad trhem.
Pokud v případě hospodářského subjektu orgány dozoru nad trhem v průběhu tohoto hodnocení zjistí, že výrobek nesplňuje požadavky stanovené touto směrnicí, vyžadují neprodleně, aby dotčený hospodářský subjekt přijal vhodná nápravná opatření k uvedení výrobku do souladu s těmito požadavky nebo aby výrobek stáhl z trhu nebo z oběhu ve lhůtě, kterou mohou stanovit a která je přiměřená povaze rizika.
Pokud v případě soukromého dovozce orgány dozoru nad trhem v průběhu tohoto hodnocení zjistí, že výrobek nesplňuje požadavky stanovené touto směrnicí, soukromý dovozce je neprodleně informován o vhodných nápravných opatřeních, která je třeba udělat k uvedení výrobku do souladu s těmito požadavky, nebo požádán, aby pozastavil uvádění výrobku do provozu nebo pozastavil jeho používání, a to způsobem přiměřeným povaze rizika.
Orgány dozoru nad trhem o tom informují příslušný oznámený subjekt.
Na opatření uvedená v druhém a třetím pododstavci se použije článek 21 nařízení (ES) č. 765/2008.
2. Domnívají-li se orgány dozoru nad trhem, že se nesoulad netýká pouze území daného členského státu, informují Komisi a ostatní členské státy o výsledcích hodnocení a o opatřeních, která má dotčený hospodářský subjekt na jejich žádost přijmout.
3. Hospodářský subjekt zajistí, aby byla vhodná nápravná opatření přijata u všech dotčených výrobků, které dodával na trh v celé Unii.
Soukromý dovozce zajistí, aby byla vhodná nápravná opatření přijata u výrobku, který dovezl do Unie pro vlastní potřebu.
4. Pokud příslušný hospodářský subjekt ve lhůtě zmíněné v odst. 1 druhém pododstavci nepřijme přiměřená nápravná opatření, přijmou orgány dozoru nad trhem všechna vhodná předběžná opatření s cílem zakázat nebo omezit dodávání výrobku na trh daného členského státu nebo výrobek stáhnout z trhu či z oběhu.
Pokud soukromý dovozce nepřijme přiměřená nápravná opatření, přijmou orgány dozoru nad trhem všechna vhodná předběžná opatření s cílem zakázat uvádění předmětného výrobku do provozu nebo zakázat či omezit jeho používání na území daného členského státu.
Orgány dozoru nad trhem o takových opatřeních informují neprodleně Komisi a ostatní členské státy.
5. Součástí informací uvedených v odstavci 4 jsou všechny dostupné podrobnosti, zejména údaje nezbytné pro identifikaci nevyhovujícího výrobku, údaje o původu výrobku, povaze uvedeného nesouladu a souvisejícího rizika, povaze a době trvání přijatých vnitrostátních opatření a argumenty dotčeného hospodářského subjektu nebo soukromého dovozce. Orgány dozoru nad trhem zejména uvedou, zda je důvodem nesouladu některý z těchto nedostatků:
a)
výrobek nesplňuje požadavky týkající se ochrany zdraví nebo bezpečnosti osob, ochrany majetku nebo životního prostředí stanovené v této směrnici; nebo
b)
nedostatky v harmonizovaných normách uvedených v článku 14, které jsou základem pro předpoklad shody.
6. Členské státy jiné než členský stát, který zahájil postup podle tohoto článku, neprodleně informují Komisi a ostatní členské státy o veškerých opatřeních, která přijaly, a o všech dostupných doplňujících údajích o nesouladu dotčeného výrobku a v případě nesouhlasu s oznámeným vnitrostátním opatřením o svých námitkách.
7. Pokud do tří měsíců od obdržení informací uvedených v odstavci 4 žádný členský stát ani Komise nevznese námitku proti předběžnému opatření přijatému členským státem, považuje se opatření za odůvodněné.
8. Členské státy zajistí, aby byla v souvislosti s dotčeným výrobkem neprodleně přijata vhodná omezující opatření, jako je stažení výrobku z jejich trhu.
Článek 45
Ochranný postup Unie
1. Pokud jsou po ukončení postupu stanoveného v čl. 44 odst. 3 a 4 vzneseny námitky proti opatření členského státu nebo pokud se Komise domnívá, že je vnitrostátní opatření v rozporu s právními předpisy Unie, zahájí Komise neprodleně konzultace s členskými státy a příslušným hospodářským subjektem nebo subjekty či se soukromým dovozcem a provede hodnocení vnitrostátního opatření. Na základě výsledků tohoto hodnocení Komise přijme prováděcí akt, jímž určí, zda je vnitrostátní opatření oprávněné, či nikoli.
Rozhodnutí Komise je určeno všem členským státům a Komise o něm neprodleně informuje členské státy a příslušný hospodářský subjekt nebo subjekty či soukromého dovozce.
2. Pokud je vnitrostátní opatření považováno za odůvodněné, všechny členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby byl nevyhovující výrobek stažen z jejich trhu, a informují o tom Komisi. Je-li vnitrostátní opatření považováno za neodůvodněné, dotčený členský stát toto opatření zruší.
3. Pokud je vnitrostátní opatření považováno za odůvodněné a nesoulad výrobku je přisuzován nedostatkům v harmonizovaných normách, jak je uvedeno v čl. 44 odst. 5 písm. b) této směrnice, Komise použije postup podle článku 11 nařízení (EU) č. 1025/2012.
Článek 46
Formální nesoulad
1. Aniž je dotčen článek 44, členský stát vyžaduje, aby příslušný hospodářský subjekt nebo soukromý dovozce odstranili nesoulad, pokud zjistí jeden z následujících nedostatků:
a)
označení CE bylo připojeno v rozporu s články 16, 17 nebo 18;
b)
označení CE podle článku 17 nebylo připojeno;
c)
nebylo vypracováno EU prohlášení o shodě ani prohlášení podle přílohy III;
d)
EU prohlášení o shodě nebo prohlášení podle přílohy III nebylo vypracováno správně;
e)
technická dokumentace chybí nebo je neúplná;
f)
informace podle čl. 7 odst. 6 nebo čl. 9 odst. 3 chybějí nebo jsou nepravdivé či neúplné;
g)
není splněn jakýkoli jiný správní požadavek stanovený v článku 7 či 9.
2. Pokud nesoulad uvedený v odstavci 1 nadále trvá, dotčený členský stát přijme všechna vhodná opatření a omezí nebo zakáže dodávání výrobku na trh nebo zajistí, aby byl výrobek stažen z oběhu nebo z trhu, nebo v případě výrobku dovezeného soukromým dovozcem pro vlastní potřebu, aby bylo zakázáno nebo omezeno jeho používání.
KAPITOLA VII
AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI A PROVÁDĚCÍ AKTY
Článek 47
Přenesení pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 48 s cílem změnit:
a)
v zájmu zohlednění pokroku v oblasti technických poznatků a nových vědeckých důkazů:
i)
body 2.3, 2.4 a 2.5 a oddíl 3 části B a oddíl 3 části C přílohy I,
ii)
přílohy VII a IX a
b)
přílohu V v zájmu zohlednění pokroku v oblasti technických poznatků, patřičnosti zajištění rovnocenné shody a nových vědeckých důkazů.
Článek 48
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 47 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 17. ledna 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 47 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku dnem následujícím po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 47 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament ani Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 49
Prováděcí akty
1. V zájmu zohlednění pokroku v oblasti technických poznatků a za účelem zajištění jednotného uplatňování této směrnice může Komise přijmout prováděcí akty týkající se těchto oblastí:
a)
podrobné postupy k provádění článku 24, při zohlednění konkrétních potřeb posuzování shody u výrobků, na něž se vztahuje tato směrnice;
b)
podrobnosti k uplatňování kategorií plavidel podle bodu 1 části A přílohy I, včetně pokynů k používání meteorologické terminologie a měřicích stupnic, jež jsou v uvedeném bodu použity;
c)
podrobné postupy identifikace plavidla podle bodu 2.1 části A přílohy I, včetně objasnění terminologie, a postupy přidělování a správy kódů výrobce udělených výrobcům usazeným mimo Unii;
d)
informace uváděné na štítku výrobce podle bodu 2.2 části A přílohy I;
e)
uplatňování předpisů o navigačních světlech uvedených v bodu 5.7 části A přílohy I;
f)
opatření pro zabránění odtoku nečistot podle bodu 5.8 části A přílohy I, zejména pokud jde o nakládání s fekálními nádržemi;
g)
instalace a testování plynových zařízení a trvale instalovaných plynových soustav na plavidle;
h)
formát a obsah příručky uživatele plavidla;
i)
formát a obsah dotazníku pro podávání zpráv, jejž mají členské státy vyplnit podle článku 51.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 50 odst. 3.
2. V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech, kdy určitý výrobek představuje závažné riziko pro zdraví a bezpečnost osob, majetek nebo životní prostředí, přijme Komise s ohledem na odst. 1 písm. a), b), e), f) a g) okamžitě použitelné prováděcí akty postupem podle čl. 50 odst. 4.
Článek 50
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
5. Výbor je Komisí konzultován v jakékoli záležitosti, v jejímž případě konzultaci odvětvových odborníků vyžaduje nařízení (EU) č. 1025/2012 nebo jakékoli jiné právní předpisy Unie.
6. Výbor může mimoto přezkoumávat jakoukoli další otázku týkající se uplatňování této směrnice, kterou může v souladu s jeho jednacím řádem vznést předseda nebo zástupce některého členského státu.
KAPITOLA VIII
ZVLÁŠTNÍ SPRÁVNÍ USTANOVENÍ
Článek 51
Podávání zpráv
Do 18. ledna 2021 a poté každých pět let vyplní členské státy dotazník vydaný Komisí ohledně uplatňování této směrnice.
Do 18. ledna 2022 a poté každých pět let Komise s ohledem na odpovědi členských států uvedené v dotazníku podle odstavce 1 vypracuje zprávu o provádění této směrnice a předloží ji Evropskému parlamentu a Radě.
Článek 52
Přezkum
Do 18. ledna 2022 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o:
a)
technické proveditelnosti dalšího snížení emisí hnacích motorů pro použití na moři a zavedení požadavků týkajících se emisí způsobených vypařováním a palivových nádrží ve vztahu k hnacím motorům a systémům, a to se zřetelem k nákladové účinnosti technologií a k potřebě dohodnout pro dané odvětví celosvětově harmonizované hodnoty, při zohlednění veškerých významných tržních iniciativ, a
b)
dopadu kategorií plavidel uvedených v příloze I, založených na odolnosti vůči síle větru a významné výšce vln, na informace pro spotřebitele a na výrobce, zejména na malé a střední podniky, s přihlédnutím k vývoji v oblasti mezinárodní normalizace. Tato zpráva obsahuje hodnocení otázky, zda je třeba kategorie plavidel dále upřesnit nebo členit, a případně návrhy dalších podkategorií.
Zprávy podle prvního pododstavce písm. a) a b) jsou případně doplněny legislativními návrhy.
Článek 53
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro ukládání sankcí použitelná v případě porušení vnitrostátních předpisů přijatých na základě této směrnice, přičemž tyto sankce mohou zahrnovat trestní sankce za vážná porušení, a přijmou veškerá opatření nezbytná pro zajištění jejich uplatňování.
Stanovené sankce jsou účinné, přiměřené a odrazující a mohou být zvýšeny, pokud se příslušný hospodářský subjekt nebo soukromý dovozce již dříve dopustil podobného porušení této směrnice.
KAPITOLA IX
ZÁVĚREČNÁ A PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
Článek 54
Provedení
1. Členské státy nejpozději do 18. ledna 2016 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Znění těchto předpisů neprodleně sdělí Komisi.
Členské státy použijí tyto předpisy ode dne 18. ledna 2016. Tyto předpisy přijaté členskými státy obsahují odkaz na tuto směrnici nebo je takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 55
Přechodné období
1. Členské státy nebrání tomu, aby výrobky, na něž se vztahuje směrnice 94/25/ES, byly dodávány na trh nebo byly uváděny do provozu, pokud jsou v souladu s uvedenou směrnicí a pokud byly uvedeny na trh nebo do provozu před 18. lednem 2017.
2. Členské státy nebrání tomu, aby přívěsné zážehové hnací motory s výkonem 15 kW nebo nižším byly dodávány na trh nebo uváděny do provozu, pokud splňují mezní hodnoty výfukových emisí pro etapu I stanovené v bodě 2.1 části B přílohy I a byly vyrobeny malými a středními podniky vymezenými v doporučení Komise 2003/361/ES (14) a uvedeny na trh před 18. lednem 2020.
Článek 56
Zrušení
Směrnice 94/25/ES se zrušuje s účinkem ode dne 18. ledna 2016. Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici.
Článek 57
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 58
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 20. listopadu 2013.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2013/53/ES
(2013. gada 20. novembris)
par atpūtas kuģiem un ūdens motocikliem un ar ko atceļ Direktīvu 94/25/EK
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 94/25/EK (1994. gada 16. jūnijs) par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz izpriecu kuģiem (3) tika pieņemta iekšējā tirgus izveides kontekstā, lai visās dalībvalstīs saskaņotu atpūtas kuģu drošības raksturlielumus un novērstu šķēršļus dalībvalstu savstarpējā tirdzniecībā ar atpūtas kuģiem.
(2)
Sākotnēji Direktīva 94/25/EK attiecās tikai uz tādiem atpūtas kuģiem, kuru minimālais korpusa garums ir 2,5 m un maksimālais garums 24 m. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/44/EK (2003. gada 16. jūnijs), ar ko groza Direktīvu 94/25/EK (4), paplašināja Direktīvas 94/25/EK darbības jomu, to attiecinot arī uz ūdens motocikliem, kā arī iekļāva grozītajā direktīvā vides aizsardzības prasības, pieņemot izplūdes gāzu emisijas robežvērtības (CO, HC, NOx un daļiņas) un trokšņu līmeņa robežvērtības vilces motoriem (gan kompresijaizdedzes motoriem, gan dzirksteļaizdedzes motoriem).
(3)
Direktīvas 94/25/EK pamatā ir jaunās pieejas principi, kas izklāstīti Padomes 1985. gada 7. maija Rezolūcijā par jaunu pieeju tehniskajai saskaņošanai un standartiem (5). Tāpēc direktīvā noteiktas tikai pamatprasības attiecībā uz atpūtas kuģiem, savukārt tehniskos datus pieņem Eiropas Standartizācijas komiteja (CEN) un Eiropas Elektrotehnikas standartizācijas komiteja (Cenelec) saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/34/EK (1998. gada 22. jūnijs), kas nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu un Informācijas sabiedrības pakalpojumu noteikumu sfērā (6). Var pieņemt, ka atbilstība Direktīvas 94/25/EK prasībām ir nodrošināta tad, ja ir nodrošināta atbilstība šādi noteiktiem saskaņotajiem standartiem, kuru atsauces numuri ir publicēti Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Pieredze liecina, ka minētie pamatprincipi labi darbojas šajā nozarē, un tie būtu jāsaglabā un jāpopularizē.
(4)
Tomēr tehnoloģiskā attīstība tirgū ir radījusi jaunus jautājumus saistībā ar Direktīvas 94/25/EK prasībām attiecībā uz vidi. Lai ņemtu vērā minētās pārmaiņas un precizētu regulējumu, saskaņā ar kuru var piedāvāt tirgū ražojumus, kas iekļauti šīs direktīvas darbības jomā, būtu jāpārskata un jāuzlabo daži Direktīvas 94/25/EK aspekti, un skaidrības labad minētā direktīva būtu jāatceļ un jāaizstāj ar šo direktīvu.
(5)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 765/2008 (2008. gada 9. jūlijs), ar ko nosaka akreditācijas un tirgus uzraudzības prasības attiecībā uz produktu tirdzniecību (7), ir paredzētas horizontālās prasības atbilstības novērtējuma struktūru akreditācijai, CE zīmei un Savienības tirgus uzraudzības sistēmai, kā arī Savienības tirgū ievesto produktu kontrolei, kas attiecas arī uz ražojumiem, kuri iekļauti šīs direktīvas darbības jomā.
(6)
Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā Nr. 768/2008/EK (2008. gada 9. jūlijs) par produktu tirdzniecības vienotu sistēmu (8) ir paredzēti kopīgi principi un atsauces noteikumi to tiesību aktu vajadzībām, kuru pamatā ir jaunās pieejas principi. Lai nodrošinātu atbilstību citās nozarēs paredzētajiem ražojumu noteikumiem, ir lietderīgi pielāgot atsevišķus šīs direktīvas noteikumus minētajam lēmumam, ciktāl nozares specifika nenosaka vajadzību pēc atšķirīga risinājuma. Tāpēc atsevišķas definīcijas, vispārēji uzņēmēju pienākumi, pieņēmums par atbilstību, noteikumi par CE zīmi, atbilstības novērtēšanas struktūrām izvirzītās prasības un paziņošanas procedūras, kā arī noteikumi par procedūrām attiecībā uz ražojumiem, kuri rada risku, būtu jāsaskaņo ar minēto lēmumu. Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1025/2012 (2012. gada 25. oktobris) par Eiropas standartizāciju (9) paredz kārtību iebildumu iesniegšanai par saskaņotajiem standartiem, ja minētie standarti pilnībā neatbilst šīs direktīvas prasībām.
(7)
Lai uzņēmējiem un valsts iestādēm atvieglotu šīs direktīvas izpratni un vienādu piemērošanu, būtu jāprecizē Direktīvas 94/25/EK darbības joma un definīcijas. Jo īpaši būtu jāprecizē, ka šīs direktīvas darbības joma neattiecas uz amfībijas tipa transportlīdzekļiem. Nepieciešams arī norādīt, kuri kanoe un kajaku veidi nav iekļauti šīs direktīvas darbības jomā, kā arī precizēt, ka šī direktīva attiecas vienīgi uz tādiem ūdens motocikliem, kas paredzēti sportam un izklaidei.
(8)
Ir arī lietderīgi definēt tādus šai nozarei raksturīgus jēdzienus kā “personīgai lietošanai būvēts peldlīdzeklis”, “korpusa garums” un “privātimportētājs”, lai atvieglotu šīs direktīvas izpratni un vienādu piemērošanu. Ir jāpaplašina “vilces motora” pašreizējā definīcija, lai tā attiektos arī uz inovatīviem piedziņas sistēmu risinājumiem.
(9)
Ražojumiem, uz ko attiecas šī direktīva un ko laiž Savienības tirgū vai nodod ekspluatācijā, būtu jāatbilst attiecīgajiem Savienības tiesību aktiem, un uzņēmējiem, ievērojot savus attiecīgos uzdevumus piegādes ķēdē, būtu jāuzņemas atbildība par ražojumu atbilstību, lai augstā līmenī nodrošinātu tādu sabiedrības interešu aizsardzību kā veselība un drošība, patērētāju un vides aizsardzība un garantētu godīgu konkurenci Savienības tirgū.
(10)
Visiem uzņēmējiem, kas iesaistās piegādes un izplatīšanas ķēdē, būtu jāveic atbilstoši pasākumi, kas nodrošinātu to, ka šīs direktīvas darbības jomā esošie ražojumi, pareizi konstruēti un uzturēti, neapdraud cilvēku veselību un drošību, īpašumu vai vidi un ka tie dara pieejamus tirgū vienīgi tādus ražojumus, kas atbilst attiecīgajiem Savienības tiesību aktiem. Šajā direktīvā būtu jāparedz skaidra un samērīga pienākumu sadale atbilstīgi katra uzņēmēja uzdevumam piegādes un izplatīšanas ķēdē.
(11)
Tā kā dažus uzdevumus var veikt tikai ražotājs, ir nepieciešams skaidri nošķirt ražotāju no uzņēmējiem tālāk izplatīšanas ķēdē. Turklāt skaidri jānodala importētājs un izplatītājs, jo importētājs ieved ražojumus Savienības tirgū no trešām valstīm. Tādēļ importētājam būtu jāpārliecinās, ka minētie ražojumi atbilst piemērojamām Savienības prasībām.
(12)
Tā kā ražotājs sīki pārzina ražojuma projektēšanas un ražošanas procesu, tas var vislabāk veikt pilnu atbilstības novērtējuma procedūru. Tādēļ atbilstības novērtēšanai arī turpmāk vajadzētu būt vienīgi ražotāja pienākumam.
(13)
Nepieciešams nodrošināt, lai šīs direktīvas darbības jomā iekļautie ražojumi, kas no trešām valstīm nonāk Savienības tirgū, atbilstu visām piemērojamām Savienības prasībām un jo īpaši lai ražotāji būtu veikuši atbilstīgas minēto ražojumu novērtējuma procedūras. Tādēļ būtu jāparedz, ka importētājiem ir jāpārliecinās, ka ražojumi, ko tie laiž tirgū, atbilst piemērojamām prasībām un ka tie nelaiž tirgū ražojumus, kuri šādām prasībām neatbilst vai kuri rada risku. Tā paša iemesla dēļ būtu arī jāparedz noteikums, ka importētājiem jāpārliecinās, ka ir veiktas atbilstības novērtējuma procedūras un ka CE marķējums un ražotāja izstrādātā dokumentācija ir pieejami uzraudzības iestādēm pārbaudes veikšanai.
(14)
Ja izplatītājs šīs direktīvas darbības jomā iekļauto ražojumu dara pieejamu tirgū pēc tam, kad ražotājs vai importētājs ir šo ražojumu laidis tirgū, izplatītājam būtu jārīkojas pietiekami rūpīgi, lai nodrošinātu, ka tā apiešanās ar ražojumu nelabvēlīgi neietekmē ražojuma atbilstību. Gan no importētājiem, gan izplatītājiem gaida, ka tie, laižot ražojumus tirgū vai darot tos pieejamus tirgū, pienācīgi rīkosies saistībā ar piemērojamām prasībām.
(15)
Laižot tirgū ražojumu, uz ko attiecas šī direktīva, importētājam būtu jānorāda uz ražojuma savs nosaukums un adrese, kur ar to var sazināties. Izņēmumi būtu jāparedz gadījumos, kad konstrukcijas elementa izmēra vai veida dēļ šāda norāde nav iespējama.
(16)
Ikviens uzņēmējs, kurš vai nu laiž tirgū kādu ražojumu ar savu nosaukumu vai preču zīmi, vai izmaina ražojumu tā, ka izmaiņas varētu ietekmēt atbilstību piemērojamajām prasībām, būtu jāuzskata par ražotāju, un tam būtu jāuzņemas ražotāja pienākumi.
(17)
Tā kā izplatītāji un importētāji darbojas tirgus vidē, tiem būtu jāiesaistās tirgus uzraudzības uzdevumos, ko veic valsts kompetentās iestādes, un viņiem vajadzētu būt gataviem aktīvi līdzdarboties, sniedzot minētajām iestādēm visu vajadzīgo informāciju par attiecīgo ražojumu.
(18)
Atpūtas kuģu un ūdens motociklu imports, ko no trešām valstīm uz Savienību veic fiziskas vai juridiskas personas, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā, ir īpaša šīs nozares iezīme. Tomēr Direktīvā 94/25/EK ir paredzēti daži noteikumi, kurus piemēro vai varētu uzskatīt par piemērojamiem privātimportētājiem attiecībā uz atbilstības novērtējuma veikšanu (pēcbūves novērtējums). Tādēļ nepieciešams precizēt citus privātimportētāju pienākumus, kuri principā būtu jāsaskaņo ar ražotāju pienākumiem, pieļaujot dažus izņēmumus attiecībā uz to darbību nekomerciālo raksturu.
(19)
Ražojuma izsekojamības visā piegādes ķēdē nodrošināšana palīdz padarīt tirgus uzraudzību vienkāršāku un efektīvāku. Efektīva izsekojamības sistēma atvieglo tirgus uzraudzības iestāžu uzdevumu izsekot uzņēmējus, kas neatbilstīgus ražojumus darījuši pieejamus tirgū.
(20)
Skaidrības un konsekvences labad ar citām “jaunās pieejas” direktīvām ir nepieciešams skaidri norādīt, ka ražojumus, uz kuriem attiecas šī direktīva, drīkst laist tirgū vai nodot ekspluatācijā tikai tad, ja tie atbilst vispārējai prasībai neapdraudēt cilvēku veselību un drošību, īpašumu vai vidi, un tikai tad, ja tie atbilst šajā direktīvā izklāstītajām pamatprasībām.
(21)
Ja motori ir pielāgoti kuģošanas vajadzībām kā vilces motori, bet sākotnējā motora tips jau ir apstiprināts saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 97/68/EK (1997. gada 16. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem pret gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju no iekšdedzes motoriem, ko uzstāda visurgājējai tehnikai (10), vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 595/2009 (2009. gada 18. jūnijs) par mehānisko transportlīdzekļu un motoru tipa apstiprinājumu attiecībā uz lielas celtspējas/kravnesības transportlīdzekļu radītām emisijām (Euro VI) un par piekļuvi transportlīdzekļu remonta un tehniskās apkopes informācijai (11), tad personām, kas pielāgo motorus, būtu jāvar paļauties uz oriģinālā motora ražotāja izdotu atbilstības apstiprinājumu, ja minētā pielāgošana nav ietekmējusi izplūdes gāzu emisiju raksturlielumus.
(22)
Atpūtas kuģu motoru izplūdes gāzu emisijas robežvērtību tālākas samazināšanas risinājumi tika izvērtēti ziņojumā par iespējām vēl vairāk uzlabot atpūtas kuģu motoru ekoloģiskos raksturlielumus, kas iesniegts saskaņā ar Direktīvas 2003/44/EK 2. pantu. Minētajā ziņojumā secināts, ka ir lietderīgi noteikt stingrākas robežvērtības par tām, kas noteiktas Direktīvā 2003/44/EK. Robežvērtības būtu jānosaka tādā līmenī, kas atspoguļo tehnisko attīstību tīrāku atpūtas kuģu motoru nozarē un ļauj panākt progresu izplūdes gāzu emisijas robežvērtību saskaņošanā visā pasaulē. Tomēr būtu jāpaaugstina CO robežvērtības, lai varētu būtiski samazināt citu gaisa piesārņotāju daudzumu, lai atspoguļotu tehnoloģiskās iespējas un panāktu pēc iespējas ātrāku īstenošanu, vienlaikus nodrošinot, ka sociālā un ekonomiskā ietekme uz šo ekonomikas nozari ir pieņemama.
(23)
Atkarībā no degvielas un enerģijas avota kategorijas būtu jāizmanto attiecīgajā saskaņotajā standartā aprakstītie testa cikli motoriem, kurus izmanto kuģniecībā, un attiecīgajā ISO standartā aprakstītie testa cikli, kamēr tie ir pieejami, ņemot vērā vērtības, kas noteiktas I pielikuma B daļas 2.3. punktā. Testa cikli būtu jāizstrādā visiem aizdedzes motoriem, kuri ir vilces sistēmas daļa, tostarp hibrīdās piedziņas iekārtām.
(24)
Testa degvielām, ko izmanto, lai novērtētu kuģa atbilstību izplūdes gāzu emisijas robežvērtībām, būtu jāatspoguļo attiecīgajā tirgū izmantotais degvielu klāsts, un tādēļ Savienībā tipa apstiprināšanā būtu jāizmanto Eiropas testa degvielas. Tomēr, tā kā ražotājiem no trešām valstīm var nebūt pieejamas Eiropas standartdegvielas, ir nepieciešams atļaut apstiprināšanas iestādēm pieļaut, ka motorus pārbauda ar citām standartdegvielām. Tomēr, lai garantētu testa rezultātu kvalitāti un salīdzināmību, standartdegvielu izvēle būtu jāaprobežo ar tām specifikācijām, kas norādītas attiecīgajā ISO standartā.
(25)
Lai sniegtu ieguldījumu jūras vides aizsardzībā, ir lietderīgi pieņemt prasību, ka peldlīdzekļos, kas aprīkoti ar tualeti, obligāti jāuzstāda uzkrāšanas tvertnes.
(26)
Pēc negadījumu statistikas, apgāšanās risks apdzīvojamiem daudzkorpusu atpūtas kuģiem ir zems. Neraugoties uz šo zemo risku, ir piemēroti uzskatīt, ka apdzīvojamiem daudzkorpusu atpūtas kuģiem pastāv apgāšanās risks, un, ja šie kuģi var apgāzties, tiem vajadzētu noturēties virs ūdens apgrieztā stāvoklī un evakuācijai vajadzētu būt praktiski iespējamai.
(27)
Saskaņā ar subsidiaritātes principu šīs direktīvas noteikumiem nebūtu jāietekmē dalībvalstu tiesības attiecībā uz navigāciju konkrētos ūdeņos noteikt prasības, ko tās uzskata par vajadzīgām vides aizsardzībai, tostarp no trokšņa emisijām, ūdensceļu struktūru aizsardzībai un ūdensceļu drošuma nodrošināšanai, ar noteikumu, ka minētie noteikumi neprasa izdarīt tādu peldlīdzekļu modifikācijas, kuri atbilst šai direktīvai, un ka minētie noteikumi ir pamatoti un samērīgi ar sasniedzamajiem mērķiem.
(28)
CE zīme, kas norāda uz ražojuma atbilstību, ir redzamais rezultāts veselam procesam, kas plašākā nozīmē ietver arī atbilstības novērtējumu. Vispārīgie CE zīmi reglamentējošie principi ir noteikti Regulā (EK) Nr. 765/2008. Šajā direktīvā būtu jānosaka CE zīmes piestiprināšanas noteikumi peldlīdzekļiem, konstrukcijas elementiem un vilces motoriem. Ir lietderīgi paplašināt pienākumu piestiprināt CE zīmi arī visiem iekšējiem motoriem un pakaļgala piedziņas motoriem bez iebūvētas izplūdes gāzu sistēmas, kurus uzskata par atbilstošiem šajā direktīvā izklāstītajām pamatprasībām.
(29)
Ir būtiski paskaidrot ražotājiem, privātimportētājiem un lietotājiem, ka, piestiprinot ražojumam CE zīmi, ražotājs apliecina, ka ražojums atbilst visām piemērojamām prasībām, un par to uzņemas pilnu atbildību.
(30)
CE zīmei vajadzētu būt vienīgajai atbilstības zīmei, kas norāda, ka ražojums, uz ko attiecas šī direktīva, atbilst Savienības saskaņošanas tiesību aktiem. Tomēr būtu jāatļauj turpināt lietot citus marķējuma veidus, ja vien šādi marķējumi palīdz uzlabot patērētāju aizsardzību un uz tiem neattiecas Savienības saskaņošanas tiesības akti.
(31)
Lai nodrošinātu, ka tiek izpildītas pamatprasības, ir nepieciešams noteikt piemērotas atbilstības novērtējuma procedūras, kas jāievēro ražotājam. Minētās procedūras būtu jānosaka, atsaucoties uz atbilstības novērtējuma moduļiem, kas noteikti Lēmumā Nr. 768/2008/EK. Minētās procedūras būtu jāizstrādā, ņemot vērā riska pakāpi, ko var radīt peldlīdzekļi, to motori un konstrukcijas elementi. Tādēļ katra atbilstības kategorija būtu jāpapildina ar atbilstošu procedūru vai izvēli no vairākām līdzvērtīgām procedūrām.
(32)
Pieredze liecina, ka ir lietderīgi atļaut plašāku atbilstības novērtējuma moduļu klāstu attiecībā uz konstrukcijas elementiem. Attiecībā uz izplūdes gāzu emisijas un trokšņa emisiju līmeņa prasību atbilstības novērtējumu būtu jānošķir tie gadījumi, kad izmantoti saskaņotie standarti, no tiem, kad tie nav izmantoti, jo pēdējos no minētajiem gadījumiem ir attaisnojami prasīt stingrāku atbilstības novērtējuma procedūru. Turklāt iespēja izmantot standarta laivu datus attiecībā uz trokšņa emisijām būtu jānoraida kā lieka, jo praksē tā netiek izmantota.
(33)
Lai sniegtu skaidru informāciju par peldlīdzekļu izmantošanas pieņemamo vidi, peldlīdzekļu uzbūves kategoriju nosaukumu pamatā vajadzētu būt tikai svarīgākajiem navigācijas vides apstākļiem, proti, vēja ātrumam un nozīmīgam viļņu augstumam. Četras projekta kategorijas - A, B, C un D - nosaka vēja stipruma un nozīmīgu viļņu augstuma diapazonu izmantošanai projektā ar paskaidrojošām piezīmēm.
(34)
Direktīvā 94/25/EK ir iekļauti noteikumi par atpūtas kuģu pēcbūves novērtējumu, ko veic jebkura Savienībā reģistrēta fiziska vai juridiska persona, kas ražojumu laiž tirgū vai nodod ekspluatācijā gadījumos, kad ražotājs nepilda pienākumus attiecībā uz ražojuma atbilstību direktīvai. Konsekvences labad ir lietderīgi paplašināt pēcbūves novērtējuma darbības jomu, lai tā attiektos ne vien uz atpūtas kuģiem, bet arī uz ūdens motocikliem. Skaidrības labad būtu jāprecizē, kādos gadījumos var izmantot pēcbūves novērtējumu. Turklāt, lai izvairītos no šīs procedūras ļaunprātīgas izmantošanas komerciāliem mērķiem, attiecībā uz importu būtu jāparedz, ka pēcbūves novērtējumu drīkst izmantot tikai gadījumos, kad privātimportētāji veic nekomerciālu importu. Lai nodrošinātu uzticamu ražojuma atbilstības novērtējumu, ko veic paziņotā struktūra, nepieciešams arī paredzēt, ka personai, kura pieprasa pēcbūves novērtējumu, ir pienākums iesniegt paziņotajai struktūrai dokumentus.
(35)
Tā kā visā Savienībā nepieciešams nodrošināt to struktūru vienādi augstu darbības līmeni, kuras veic šīs direktīvas darbības jomā iekļauto ražojumu atbilstības novērtējumu, un tā kā visām šādām struktūrām būtu jāveic savi uzdevumi vienādā līmenī un godīgas konkurences apstākļos, būtu jānosaka obligātās prasības atbilstības novērtējuma struktūrām, kuras vēlas tikt paziņotas, lai saskaņā ar šo direktīvu varētu sniegt atbilstības novērtējuma pakalpojumus.
(36)
Lai nodrošinātu šīs direktīvas darbības jomā iekļauto ražojumu saskaņotu atbilstības novērtējuma kvalitātes līmeni, nepieciešams ne tikai konsolidēt prasības, kas jāievēro atbilstības novērtējuma struktūrām, kuras vēlas tikt paziņotas, bet vienlaikus arī jānosaka, kādas prasības jāpilda paziņojošām iestādēm un citām struktūrām, kuras piedalās paziņoto struktūru novērtēšanā, paziņošanā un uzraudzībā.
(37)
Regula (EK) Nr. 765/2008 papildina un stiprina esošo tirgus uzraudzības sistēmu ražojumiem, uz ko attiecas Savienības saskaņošanas tiesību akti, tostarp ražojumiem, uz ko attiecas šī direktīva. Tādēļ dalībvalstīm būtu šiem ražojumiem jāorganizē un jāveic tirgus uzraudzība saskaņā ar minēto regulu un attiecīgā gadījumā saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/95/EK (2001. gada 3. decembris) par produktu vispārēju drošību (12).
(38)
Lai palielinātu pārredzamību un samazinātu apstrādes laiku, nepieciešams uzlabot spēkā esošo drošības procedūru, ļaujot Komisijai pārbaudīt pamatojumu pasākumam, ko dalībvalsts veikusi attiecībā uz ražojumiem, kurus tā uzskata par neatbilstošiem, lai to padarītu efektīvāku un varētu likt lietā dalībvalstīs pieejamo pieredzi.
(39)
Pastāvošā sistēma būtu jāpapildina ar procedūru, kas ļauj ieinteresētajām personām saņemt informāciju par pasākumiem, kuri veikti attiecībā uz šīs direktīvas darbības jomā iekļautajiem ražojumiem, kas rada risku cilvēku veselībai un drošībai vai citiem ar sabiedrības interešu aizsardzību saistītiem aspektiem. Tai arī būtu jāļauj tirgus uzraudzības iestādēm sadarbībā ar attiecīgajiem uzņēmējiem savlaicīgāk rīkoties saistībā ar šādiem ražojumiem.
(40)
Ja dalībvalsts un Komisija vienojas par dalībvalsts veiktā pasākuma pamatojumu, Komisijai turpmāk nebūtu jāiesaistās.
(41)
Lai ņemtu vērā tehnisko zināšanu progresu un jaunākās zinātniskās atziņas, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt tiesību aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu, lai grozītu I pielikuma B daļas 2.3., 2.4. un 2.5. punktu, kā arī 3. iedaļu un C daļas 3. iedaļu, un V, VII un IX pielikumu. Nākotnē tas dos iespēju Komisijai ietvert testa ciklus hibrīdiem motoriem un iekļaut testa degvielu tabulā biodegvielu šķīdumu testa degvielas pēc tam, kad minētās testa degvielas būs starptautiski akceptētas. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(42)
Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs direktīvas īstenošanai, būtu jāpiešķir Komisijai īstenošanas pilnvaras. Minētās pilnvaras būtu jāīsteno atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (13).
(43)
Būtu jāizmanto konsultēšanās procedūra, lai pieņemtu īstenošanas aktus, ar ko paziņojošo dalībvalsti lūdz veikt nepieciešamos korektīvos pasākumus attiecībā uz paziņotajām struktūrām, kuras neatbilst vai vairs neatbilst to paziņojuma prasībām.
(44)
Pārbaudes procedūra būtu jāizmanto tādu īstenošanas aktu pieņemšanai, ar ko nodrošina šīs direktīvas vienādu piemērošanu, jo īpaši attiecībā uz papildu noteikumiem, kas izklāstīti 24. pantā par atbilstības novērtējuma procedūrām, un attiecībā uz prasībām par peldlīdzekļu uzbūves kategorijām, peldlīdzekļu identifikāciju, ražotāja plāksnīti, īpašnieka rokasgrāmatu, gāzes sistēmu, ūdens piesārņošanas novēršanu, ziņošanas anketu un navigācijas ugunīm.
(45)
Komisijai būtu jānosaka - izmantojot īstenošanas aktus un, ņemot vērā to īpašo veidu, rīkojoties bez Regulas (ES) Nr. 182/2011 piemērošanas -, vai pasākumi, ko dalībvalstis veikušas attiecībā uz kādu produktu, kas rada risku cilvēku veselībai vai drošībai, īpašumam vai videi, ir pamatoti.
(46)
Komisijai būtu jāpieņem nekavējoties piemērojami īstenošanas akti, ja tas nepieciešams neatliekamu steidzamu iemeslu dēļ pienācīgi pamatotos gadījumos, kas saistās ar atbilstības novērtējumu, peldlīdzekļu uzbūves kategorijām, navigācijas ugunīm, ūdens piesārņošanas novēršanu un gāzes iekārtām, kas rada risku cilvēku veselībai vai drošībai, īpašumam vai videi.
(47)
Saskaņā ar iedibināto praksi komiteja, kas izveidota ar šo direktīvu, var būt lietderīga, lai izskatītu jautājumus attiecībā uz šīs direktīvas piemērošanu, kurus izvirzījis vai nu komitejas priekšsēdētājs vai arī kādas dalībvalsts pārstāvis saskaņā ar tās reglamentu.
(48)
Lai stiprinātu šīs direktīvas pārraudzību un efektivitāti, dalībvalstīm būtu jāaizpilda anketa par direktīvas piemērošanu. Komisijai pēc tam būtu jāizstrādā un jāpublicē ziņojums par šīs direktīvas piemērošanu.
(49)
Dalībvalstīm būtu jāpieņem noteikumi par sankcijām, kas piemērojamas par šīs direktīvas pārkāpumiem, un jānodrošina, ka tās tiek īstenotas. Minētajām sankcijām vajadzētu būt iedarbīgām, samērīgām un preventīvām.
(50)
Lai ražotājiem un citiem uzņēmējiem būtu pietiekams laiks pielāgoties šajā direktīvā noteiktajām prasībām, pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā ir nepieciešams paredzēt pietiekamu pārejas posmu, kad tirgū vēl joprojām drīkst laist ražojumus, kas atbilst Direktīvas 94/25/EK prasībām.
(51)
Lai maziem un vidējiem ražotājiem, kuri ražo piekarināmus dzirksteļaizdedzes vilces motorus ar jaudu, vienādu ar vai mazāku par 15 kW, atvieglotu šīs direktīvas piemērošanu un lai dotu tiem iespēju pielāgoties jaunajām prasībām, ir piemēroti paredzēt īpašu pārejas laikposmu šiem ražotājiem.
(52)
Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, nodrošināt augstu cilvēku veselības un drošības un vides aizsardzības līmeni, vienlaikus garantējot iekšējā tirgus darbību, šīs direktīvas darbības jomā iekļautajiem ražojumiem izvirzot saskaņotas prasības un tirgus uzraudzības prasību minimumu, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka minēto mērķi tā vēriena un seku dēļ var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.
(53)
Tādēļ būtu jāatceļ Direktīva 94/25/EK,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
I NODAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. pants
Priekšmets
Šajā direktīvā ir noteiktas prasības 2. panta 1. punktā minēto ražojumu projektēšanai un ražošanai, kā arī noteikumi par to brīvu apriti Savienībā.
2. pants
Darbības joma
1. Šo direktīvu piemēro šādiem ražojumiem:
a)
atpūtas kuģiem un daļēji pabeigtiem atpūtas kuģiem;
b)
ūdens motocikliem un daļēji pabeigtiem ūdens motocikliem;
c)
II pielikumā minētajiem konstrukcijas elementiem, kas laisti Savienības tirgū atsevišķi (turpmāk “konstrukcijas elementi”);
d)
vilces motoriem, kas uzstādīti vai īpaši paredzēti uzstādīšanai uz peldlīdzekļiem vai to iekšienē;
e)
vilces motoriem, kas uzstādīti uz peldlīdzekļiem vai to iekšienē un kam veikta būtiska motora modifikācija;
f)
peldlīdzekļiem, kam veikta būtiska pārbūve.
2. Šo direktīvu nepiemēro šādiem ražojumiem:
a)
attiecībā uz projektēšanas un būves prasībām, kas noteiktas I pielikuma A daļā:
i)
peldlīdzekļiem, kas paredzēti vienīgi sacīkstēm, tostarp sacīkšu airu laivām un treniņu airu laivām, kuras šādi marķējis ražotājs;
ii)
kanoe un kajakiem, kas projektēti tā, lai tos virzītu vienīgi ar cilvēka spēku, gondolām un ūdens velosipēdiem;
iii)
vējdēļiem, kas projektēti vienīgi tā, lai tos virzītu ar vēju un darbinātu persona vai personas stāvot;
iv)
vējdēļiem,
v)
oriģināliem peldlīdzekļiem ar vēsturisku vērtību un to individuālām kopijām, ja tie projektēti pirms 1950. gada, būvēti no sākotnējiem materiāliem un tos šādi marķējis ražotājs;
vi)
eksperimentāliem peldlīdzekļiem ar noteikumu, ka tie nav laisti Savienības tirgū;
vii)
peldlīdzekļiem, kas būvēti personīgai lietošanai, ar noteikumu, ka tos vēlāk piecu gadu laikā pēc peldlīdzekļa nodošanas ekspluatācijā nelaiž Savienības tirgū;
viii)
peldlīdzekļiem, ko īpaši paredzēts izmantot pasažieru komercpārvadājumiem un ar apkalpi, neskarot 3. punktu, neatkarīgi no pasažieru skaita;
ix)
zemūdens transportlīdzekļiem;
x)
gaisa spilvena transportlīdzekļiem;
xi)
peldlīdzekļiem ar zemūdens spārniem;
xii)
ārējās sadedzes tvaika vilces peldlīdzekļiem, kuri tiek kurināti ar akmeņoglēm, koksu, koksni, naftu vai gāzi;
xiii)
amfībijas tipa transportlīdzekļiem, proti, mehāniskiem transportlīdzekļiem ar riteni vai kāpurķēdēm, kuri spēj darboties gan uz ūdens, gan uz sauszemes;
b)
attiecībā uz izplūdes gāzu emisijas prasībām, kas noteiktas I pielikuma B daļā:
i)
vilces motoriem, kas uzstādīti vai īpaši paredzēti uzstādīšanai uz šādiem ražojumiem:
-
peldlīdzekļiem, kuri paredzēti vienīgi sacīkstēm un kurus šādi marķējis ražotājs,
-
eksperimentāliem peldlīdzekļiem ar noteikumu, ka tie vēl nav laisti Savienības tirgū,
-
peldlīdzekļiem, ko īpaši paredzēts izmantot pasažieru komercpārvadājumiem un ar apkalpi, neskarot 3. punktu, neatkarīgi no pasažieru skaita,
-
zemūdens transportlīdzekļiem,
-
gaisa spilvena transportlīdzekļiem,
-
peldlīdzekļiem ar zemūdens spārniem,
-
amfībijas tipa transportlīdzekļiem, proti, mehāniskiem transportlīdzekļiem ar riteni vai ar kāpurķēdēm, kuri spēj darboties gan uz ūdens, gan uz sauszemes;
ii)
oriģināliem vilces motoriem ar vēsturisku vērtību un to individuālām kopijām, kas projektēti pirms 1950. gada, nav ražoti sērijveidā un ir uzstādīti uz peldlīdzekļiem, kas minēti a) apakšpunkta v) vai vii) punktā;
iii)
personīgai lietošanai būvētiem vilces motoriem ar noteikumu, ka tos piecu gadu laikā pēc peldlīdzekļa nodošanas ekspluatācijā nelaiž Savienības tirgū;
c)
attiecībā uz trokšņa emisijas prasībām, kas noteiktas I pielikuma C daļā:
i)
visiem b) apakšpunktā minētajiem peldlīdzekļiem;
ii)
peldlīdzekļiem, kas būvēti personīgai lietošanai, ar noteikumu, ka tos vēlāk piecu gadu laikā pēc nodošanas ekspluatācijā nelaiž Savienības tirgū.
3. Tas, ka kādu peldlīdzekli varētu izmantot arī čārtera vai sporta un atpūtas apmācībā, neizslēdz to no šīs direktīvas darbības jomas, ja attiecīgo peldlīdzekli laiž Savienības tirgū izmantošanai atpūtas nolūkos.
3. pants
Definīcijas
Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:
1)
“peldlīdzeklis” ir jebkurš atpūtas kuģis vai ūdens motocikls;
2)
“atpūtas kuģis” ir tāds jebkura veida peldlīdzeklis, izņemot ūdens motociklu, kas paredzēts sportam un atpūtai un kura korpusa garums ir no 2,5 m līdz 24 m, neatkarīgi no piedziņas līdzekļa;
3)
“ūdens motocikls” ir tāds peldlīdzeklis, kurš paredzēts sportam un atpūtai, kura korpuss ir īsāks par 4 m un kurā izmanto vilces motoru, kam primārais dzinējspēks ir ūdensstrūklas sūknis, un kas projektēts tā, lai to varētu darbināt persona vai personas sēžot, stāvot vai uz ceļiem drīzāk uz tā korpusa, nevis iekšienē;
4)
“personīgai lietošanai būvēts peldlīdzeklis” ir peldlīdzeklis, ko galvenokārt būvējis tā topošais lietotājs personīgai lietošanai;
5)
“vilces motors” ir dzirksteļaizdedzes vai kompresijaizdedzes iekšdedzes motors, ko tieši vai netieši izmanto piedziņai;
6)
“būtiska motora modifikācija” ir vilces motora pārveidošana, kas varētu potenciāli izraisīt I pielikumā B daļā norādīto motora emisijas robežvērtību pārsniegšanu, vai motora nominālās jaudas kāpinājums par vairāk nekā 15 %;
7)
“peldlīdzekļa būtiska pārbūve” ir peldlīdzekļa pārveidošana, kas izmaina peldlīdzekļa piedziņas līdzekli, būtiski modificē motoru vai izmaina peldlīdzekli tādā mērā, ka tas var neatbilst šajā direktīvā paredzētajām piemērojamajām drošības un vides pamatprasībām;
8)
“piedziņas līdzeklis” ir metode, ar kuru peldlīdzeklis tiek darbināts;
9)
“motoru saime” ir ražotāja grupēti motori, kuru konstrukcijai ir līdzīgi izplūdes gāzu vai trokšņa emisijas raksturlielumi;
10)
“korpusa garums” ir korpusa garums mērīts atbilstoši saskaņotajam standartam;
11)
“darīt pieejamu tirgū” ir par samaksu vai par brīvu piegādāt ražojumu izplatīšanai, patēriņam vai izmantošanai Savienības tirgū, veicot komercdarbību;
12)
“laišana tirgū” ir pirmā reize, kad ražojumu dara pieejamu Savienības tirgū;
13)
“nodošana ekspluatācijā” ir pirmā reize, kad ražojumu, uz ko attiecas šī direktīva, Savienībā izmanto galalietotājs;
14)
“ražotājs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas ražo kādu ražojumu vai liek šo ražojumu projektēt vai ražot un laiž minēto ražojumu tirgū ar savu vārdu vai preču zīmi;
15)
“pilnvarotais pārstāvis” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā un ir saņēmusi ražotāja rakstisku pilnvaru rīkoties tā vārdā attiecībā uz konkrētiem uzdevumiem;
16)
“importētājs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā un laiž Savienības tirgū kādas trešās valsts ražojumu;
17)
“privātimportētājs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā un, neveicot komerciālu darbību, no trešās valsts importē Savienībā ražojumu, lai to nodotu ekspluatācijā personīgai lietošanai;
18)
“izplatītājs” ir jebkura tāda fiziska vai juridiska persona piegādes ķēdē, kas nav ražotājs vai importētājs un kas dara ražojumu pieejamu tirgū;
19)
“uzņēmēji” ir ražotājs, pilnvarotais pārstāvis, importētājs un izplatītājs;
20)
“saskaņotais standarts” ir saskaņots standarts, kā definēts Regulas (ES) Nr. 1025/2012 2. panta 1. punkta c) apakšpunktā;
21)
“akreditācija” ir akreditācija, kā definēts Regulas (EK) Nr. 765/2008 2. panta 10. punktā;
22)
“valsts akreditācijas struktūra” ir valsts akreditācijas struktūra, kā definēts Regulas (EK) Nr. 765/2008 2. panta 11. punktā;
23)
“atbilstības novērtējums” ir process, kurā apliecina, vai ir ievērotas šīs direktīvas prasības saistībā ar ražojumu;
24)
“atbilstības novērtējuma struktūra” ir struktūra, kas veic atbilstības novērtējuma darbības, tostarp kalibrēšanu, testēšanu, sertificēšanu un inspekciju;
25)
“atsaukšana” ir jebkāds pasākums ar mērķi saņemt atpakaļ ražojumu, kas jau darīts pieejams galalietotājam;
26)
“izņemšana” ir jebkāds pasākums ar mērķi novērst to, ka ražojums no piegādes ķēdes tiek darīts pieejams tirgū;
27)
“tirgus uzraudzība” ir publisko iestāžu veiktās darbības un pasākumi, lai nodrošinātu ražojumu atbilstību spēkā esošajām prasībām, kas izklāstītas Savienības saskaņošanas tiesību aktos, un lai nepieļautu, ka tie apdraud veselību, drošību vai jebkuru citu sabiedrības interešu aizsardzības aspektu;
28)
“CE zīme” ir zīme, ar ko ražotājs norāda, ka ražojums atbilst piemērojamām prasībām, kuras ir noteiktas Savienības saskaņošanas tiesību aktos attiecībā uz tās piestiprināšanu;
29)
“Savienības saskaņošanas tiesību akti” ir visi Savienības tiesību akti, ar ko saskaņo ražojumu tirdzniecības nosacījumus.
4. pants
Pamatprasības
1. Direktīvas 2. panta 1. punktā minētos ražojumus drīkst darīt pieejamus vai nodot ekspluatācijā tikai tad, ja tie neapdraud cilvēku veselību un drošību, īpašumu vai vidi, kad tie pareizi apkopti un izmantoti atbilstīgi to paredzētajam mērķim, un tikai ar nosacījumu, ka tie atbilst piemērojamām pamatprasībām, kas izklāstītas I pielikumā.
2. Dalībvalstis nodrošina, ka 2. panta 1. punktā minētos ražojumus nedara pieejamus tirgū vai nenodod ekspluatācijā, ja tie neatbilst 1. punkta prasībām.
5. pants
Valsts noteikumi par navigāciju
Šī direktīva neliedz dalībvalstīm pieņemt noteikumus par navigāciju konkrētos ūdeņos, lai aizsargātu vidi, ūdensceļu struktūru un nodrošinātu drošību uz ūdensceļiem, ar noteikumu, ka minēto noteikumu dēļ nav jāmodificē peldlīdzekļi, kuri atbilst šai direktīvai, un ka minētie noteikumi ir pamatoti un samērīgi.
6. pants
Brīva aprite
1. Dalībvalstis nekavē to teritorijā darīt pieejamus tirgū vai, neskarot 5. pantu, nodot ekspluatācijā peldlīdzekļus, kuri atbilst šai direktīvai.
2. Dalībvalstis nekavē darīt pieejamus tirgū daļēji pabeigtus peldlīdzekļus, ja ražotājs vai importētājs saskaņā ar III pielikumu deklarē, ka to būvi ir paredzēts pabeigt citiem.
3. Dalībvalstis nekavē darīt pieejamus tirgū vai nodot ekspluatācijā šai direktīvai atbilstīgus konstrukcijas elementus, kurus paredzēts iebūvēt peldlīdzeklī saskaņā ar ražotāja vai importētāja deklarāciju, kā minēts 15. pantā.
4. Dalībvalstis nekavē darīt pieejamus tirgū vai nodot ekspluatācijā jebkurus no šādiem vilces motoriem:
a)
motorus, kas ir vai nav uzstādīti uz peldlīdzekļa un kas atbilst šai direktīvai;
b)
motorus, kas uzstādīti uz peldlīdzekļa un kam piešķirts tipa apstiprinājums saskaņā ar Direktīvu 97/68/EK un kas atbilst IIIA, IIIB vai IV posma emisijas robežām CI motoriem, kurus izmanto tādu ierīču piedziņai, kas nav iekšzemes ūdensceļu peldlīdzekļi, lokomotīves un automotrises, kā noteikts minētās direktīvas I pielikuma 4.1.2. punktā, atbilstīgi šai direktīvai, izņemot izplūdes gāzu emisijas prasības, kas izklāstītas I pielikuma B daļā;
c)
motorus, kas uzstādīti uz peldlīdzekļa un saņēmuši tipa apstiprinājumu saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 595/2009 un kas atbilst šai direktīvai, izņemot izplūdes gāzu emisijas prasības, kas izklāstītas I pielikuma B daļā.
Pirmās daļas b) un c) punktu piemēro, ievērojot nosacījumu, ka tad, kad motors ir pielāgots uzstādīšanai uz peldlīdzekļa, persona, kas veic pielāgošanu, nodrošina, ka ir pilnībā ņemti vērā motora ražotāja sniegtie dati un cita informācija, lai nodrošinātu, ka motors, kad tas ir uzstādīts saskaņā ar personas, kas pielāgo motoru, sniegtajām uzstādīšanas instrukcijām, joprojām būs atbilstošs izplūdes gāzu emisijas prasībām, kas noteiktas vai nu Direktīvā 97/68/EK, vai Regulā (EK) Nr. 595/2009, kā norādījis motora ražotājs. Persona, kas pielāgo motoru, deklarē, kā minēts 15. pantā, ka motors, kad tas ir uzstādīts saskaņā ar personas, kas pielāgo motoru, sniegtajām uzstādīšanas instrukcijām, arī turpmāk atbildīs izplūdes gāzu emisijas prasībām, kas noteiktas vai nu Direktīvā 97/68/EK, vai arī Regulā (EK) Nr. 595/2009, kā deklarējis motora ražotājs.
5. Tirdzniecības gadatirgos, izstādēs, skatēs un citos līdzīgos pasākumos dalībvalstis nerada nekādus šķēršļus to 2. panta 1. punktā minēto ražojumu prezentācijai, kuri neatbilst šai direktīvai, ar noteikumu, ka redzama zīme skaidri norāda, ka šādi ražojumi neatbilst šai direktīvai un ka tos nedarīs pieejamus vai nenodos ekspluatācijā Savienībā, kamēr panākta to atbilstība šai direktīvai.
II NODAĻA
UZŅĒMĒJU UN PRIVĀTIMPORTĒTĀJU PIENĀKUMI
7. pants
Ražotāju pienākumi
1. Laižot ražojumus tirgū, ražotāji nodrošina, lai tie būtu projektēti un ražoti saskaņā ar prasībām, kas noteiktas 4. panta 1. punktā un I pielikumā.
2. Ražotāji izstrādā tehnisko dokumentāciju saskaņā ar 25. pantu un veic vai ir veikuši piemērojamo atbilstības novērtējuma procedūru saskaņā ar 19.-22. pantu un 24. pantu.
Ja minētā procedūra ir apliecinājusi, ka ražojums atbilst piemērojamajām prasībām, ražotāji sagatavo deklarāciju, kā minēts 15. pantā, un atzīmē un piestiprina CE zīmi, kā noteikts 17. un 18. pantā.
3. Ražotāji tehnisko dokumentāciju un 15. pantā minētās deklarācijas kopiju glabā 10 gadus pēc ražojuma laišanas tirgū.
4. Ražotāji nodrošina, ka pastāv procedūras, lai saglabātu pastāvīgu atbilstību sērijveida ražošanā. Pienācīgi ņem vērā ražojuma uzbūves vai raksturlielumu izmaiņas un izmaiņas saskaņotajos standartos, uz kuriem atsaucoties ir deklarēta ražojuma atbilstība.
Ja to uzskata par lietderīgu saistībā ar ražojuma radītajiem riskiem, ražotāji patērētāju veselības un drošības aizsardzības nolūkā veic ražojumu, kurus dara pieejamus tirgū, izlases veida pārbaudi, izmeklē un, ja vajadzīgs, veic sūdzību, neatbilstīgu ražojumu un atsauktu ražojumu reģistrēšanu, kā arī pastāvīgi informē izplatītājus par šo uzraudzību.
5. Ražotāji nodrošina, ka uz to ražojumiem ir tipa, partijas vai sērijas numurs vai cits identifikācijas elements vai, ja konstrukcijas elementu izmērs vai veids to neatļauj, ka vajadzīgā informācija ir sniegta uz iesaiņojuma vai ražojumam pievienotā dokumentā.
6. Ražotāji uz ražojuma norāda savu nosaukumu, reģistrēto komercnosaukumu vai reģistrēto preču zīmi un adresi, kur ar tiem var sazināties saistībā ar attiecīgo ražojumu, vai, ja tas nav iespējams, to norāda uz ražojuma iesaiņojuma vai ražojumam pievienotā dokumentā. Norādītā adrese ir viens kontaktpunkts, kuru izmantojot var sazināties ar ražotāju.
7. Ražotāji nodrošina, ka ražojumam īpašnieka rokasgrāmatā ir pievienotas instrukcijas un drošības informācija valodā vai valodās, kas var būt viegli saprotamas patērētājiem un citiem galalietotājiem, kā to noteikusi attiecīgā dalībvalsts.
8. Ražotāji, kas uzskata vai kam ir iemesls uzskatīt, ka ražojums, kuru tie ir laiduši tirgū, neatbilst šai direktīvai, nekavējoties veic nepieciešamos korektīvos pasākumus, lai panāktu minētā ražojuma atbilstību vai arī, ja vajadzīgs, lai izņemtu to no tirgus vai atsauktu. Turklāt, ja ražojums rada risku, ražotāji nekavējoties par to informē valsts kompetentās iestādes tajās dalībvalstīs, kurās tie ražojumu darījuši pieejamu, norādot sīku informāciju, jo īpaši par neatbilstību un jebkuriem veiktajiem korektīvajiem pasākumiem.
9. Pēc valsts kompetentās iestādes pamatota pieprasījuma ražotāji sniedz tai visu informāciju un dokumentāciju, kas nepieciešama, lai apliecinātu ražojuma atbilstību, valodā, kas var būt viegli saprotama minētajai iestādei. Tie pēc minētās iestādes pieprasījuma sadarbojas ar to jebkādos pasākumos, kas veikti, lai izvairītos no riskiem, ko var radīt ražojumi, kurus tie laiduši tirgū.
8. pants
Pilnvarotie pārstāvji
1. Ražotājs ar rakstisku pilnvaru var iecelt pilnvaroto pārstāvi.
2. Pilnvarotā pārstāvja pilnvarās neietilpst 7. panta 1. punktā noteiktie pienākumi un tehniskās dokumentācijas izstrāde.
3. Pilnvarotais pārstāvis veic uzdevumus, kas noteikti no ražotāja saņemtajā pilnvarā. Ar pilnvaru pilnvarotajam pārstāvim atļauj veikt vismaz šādus pienākumus:
a)
deklarācijas, kas minēta 15. pantā, kopiju un tehnisko dokumentāciju glabāt 10 gadus pēc ražojuma laišanas tirgū, lai tā būtu pieejama valsts uzraudzības iestādēm;
b)
pēc valsts kompetentās iestādes pamatota pieprasījuma sniegt minētajai iestādei visu nepieciešamo informāciju un dokumentāciju, lai apliecinātu ražojuma atbilstību;
c)
pēc valsts kompetento iestāžu pieprasījuma sadarboties ar tām jebkurā pasākumā, kas veikts, lai novērstu riskus, ko rada ražojumi, uz kuriem attiecas minēto iestāžu pilnvaras.
9. pants
Importētāju pienākumi
1. Importētāji laiž Savienības tirgū tikai attiecīgajām prasībām atbilstīgus ražojumus.
2. Pirms ražojuma laišanas tirgū importētāji pārliecinās, ka ražotājs ir veicis atbilstības novērtējuma procedūru. Importētāji pārliecinās, ka ražotājs ir izstrādājis tehnisko dokumentāciju, ka ražojumam ir CE zīme, kā minēts 17. pantā, un ka tam ir pievienoti vajadzīgie dokumenti saskaņā ar 15. pantu, I pielikuma A daļas 2.5. punktu, I pielikuma B daļas 4. punktu un I pielikuma C daļas 2. punktu, un ka ražotājs ir izpildījis 7. panta 5. un 6. punktā noteiktās prasības.
Ja importētājs uzskata vai tam ir iemesls uzskatīt, ka ražojums neatbilst 4. panta 1. punkta un I pielikuma prasībām, tas nelaiž to tirgū, kamēr nav panākta ražojuma atbilstība. Turklāt, ja ražojums rada risku, importētājs par to informē ražotāju un tirgus uzraudzības iestādes.
3. Importētāji uz ražojuma norāda savu nosaukumu, reģistrēto komercnosaukumu vai reģistrēto preču zīmi un adresi, kur ar tiem var sazināties, vai, ja konstrukcijas elementu dēļ tas nav iespējams, to norāda uz ražojuma iesaiņojuma vai ražojumam pievienotā dokumentā.
4. Importētāji nodrošina, ka ražojumam īpašnieka rokasgrāmatā ir pievienotas instrukcijas un drošības informācija valodā vai valodās, kas var būt viegli saprotamas patērētājiem un citiem galalietotājiem, kā to noteikusi attiecīgā dalībvalsts.
5. Importētāji nodrošina, lai laikā, kad tie ir atbildīgi par ražojumu, tā uzglabāšanas un pārvadāšanas apstākļi negatīvi neietekmētu ražojuma atbilstību prasībām, kas noteiktas 4. panta 1. punktā un I pielikumā.
6. Ja to uzskata par lietderīgu saistībā ar ražojuma radītiem riskiem, importētāji patērētāju veselības un drošības aizsardzības nolūkā veic ražojumu, kurus dara pieejamus tirgū, izlases veida pārbaudi, izmeklē un, ja vajadzīgs, veic sūdzību, neatbilstīgu ražojumu un atsauktu ražojumu reģistrēšanu, kā arī pastāvīgi informē izplatītājus par šo uzraudzību.
7. Importētāji, kas uzskata vai kam ir iemesls uzskatīt, ka ražojums, kuru tie ir laiduši tirgū, neatbilst šai direktīvai, nekavējoties veic nepieciešamos korektīvos pasākumus, lai panāktu minētā ražojuma atbilstību vai arī, ja vajadzīgs, lai to izņemtu vai atsauktu. Turklāt, ja ražojums rada risku, importētāji nekavējoties par to informē valsts kompetentās iestādes tajās dalībvalstīs, kurās tie ražojumu darījuši pieejamu, norādot sīku informāciju, jo īpaši par neatbilstību un veiktajiem korektīvajiem pasākumiem.
8. Importētāji 10 gadus pēc ražojuma laišanas tirgū glabā 16. pantā minētās deklarācijas kopiju, lai tā būtu pieejama tirgus uzraudzības iestādēm, un nodrošina, lai minētajām iestādēm pēc pieprasījuma būtu pieejama tehniskā dokumentācija.
9. Pēc valsts kompetentās iestādes pamatota pieprasījuma importētāji minētajai iestādei valodā, ko tā var viegli saprast, sniedz visu nepieciešamo informāciju un dokumentāciju, lai apliecinātu ražojuma atbilstību. Tie pēc minētās iestādes pieprasījuma sadarbojas ar to jebkurā pasākumā, kas veikts, lai novērstu riskus, ko rada ražojumi, kurus tie laiduši tirgū.
10. pants
Izplatītāju pienākumi
1. Darot ražojumu pieejamu tirgū, izplatītāji pietiekami rūpīgi ievēro šīs direktīvas prasības.
2. Pirms ražojums tiek darīts pieejams tirgū, izplatītāji pārbauda, vai ražojumam ir CE zīme, kā minēts 17. pantā, vai tam ir pievienoti 7. panta 7. punktā, 15. pantā, I pielikuma A daļas 2.5. punktā, I pielikuma B daļas 4. punktā un I pielikuma C daļas 2. punktā prasītie dokumenti un instrukcijas un drošības informācija valodā vai valodās, kas var būt viegli saprotamas patērētājiem un citiem galalietotājiem tajā dalībvalstī, kurā ražojums ir darīts pieejams tirgū, un vai ražotājs un importētājs ir ievērojuši 7. panta 5. un 6. punktā un 9. panta 3. punktā noteiktās prasības.
Ja izplatītājs uzskata vai viņam ir iemesls uzskatīt, ka ražojums neatbilst 4. panta 1. punkta un I pielikuma prasībām, tas nelaiž to tirgū, kamēr nav panākta ražojuma atbilstība. Turklāt, ja ražojums rada risku, izplatītājs par to informē ražotāju vai importētāju, kā arī tirgus uzraudzības iestādes.
3. Izplatītāji nodrošina, lai laikā, kad tie ir atbildīgi par ražojumu, tā uzglabāšanas un pārvadāšanas apstākļi negatīvi neietekmētu ražojuma atbilstību prasībām, kas noteiktas 4. panta 1. punktā un I pielikumā.
4. Izplatītāji, kas uzskata vai kam ir iemesls uzskatīt, ka ražojums, kuru tie ir darījuši pieejamu tirgū, neatbilst šai direktīvai, pārliecinās, ka ir veikti vajadzīgie korektīvie pasākumi, lai panāktu minētā ražojuma atbilstību vai arī, ja vajadzīgs, lai to izņemtu vai atsauktu. Turklāt, ja ražojums rada risku, izplatītāji nekavējoties par to informē valsts kompetentās iestādes tajās dalībvalstīs, kurās tie ražojumu ir darījuši pieejamu tirgū, norādot sīku informāciju, jo īpaši par neatbilstību un jebkuriem veiktajiem korektīvajiem pasākumiem.
5. Pēc valsts kompetentās iestādes pamatota pieprasījuma izplatītāji sniedz tai visu informāciju un dokumentāciju, kas nepieciešama, lai apliecinātu ražojuma atbilstību. Tie pēc minētās iestādes pieprasījuma sadarbojas ar to jebkādos pasākumos, kas veikti, lai novērstu riskus, ko rada ražojumi, kurus tie darījuši pieejamus tirgū.
11. pants
Gadījumi, kad ražotāju pienākumus piemēro importētājiem un izplatītājiem
Importētāju vai izplatītāju šīs direktīvas vajadzībām uzskata par ražotāju, un tam ir tādi paši pienākumi kā ražotājam saskaņā ar 7. pantu, ja tas laiž tirgū kādu ražojumu ar savu vārdu vai preču zīmi vai izmaina jau tirgū laistu ražojumu tā, ka izmaiņas var ietekmēt atbilstību šīs direktīvas prasībām.
12. pants
Privātimportētāju pienākumi
1. Ja ražotājs neizpilda pienākumu nodrošināt ražojuma atbilstību šai direktīvai, privātimportētājs pirms ražojuma nodošanas ekspluatācijā nodrošina, ka tas ir projektēts un ražots saskaņā ar prasībām, kas noteiktas 4. panta 1. punktā un I pielikumā, un veic vai ir veicis ražotāja pienākumus, kas noteikti 7. panta 2., 3., 7. un 9. punktā.
2. Ja nav pieejama ražotāja sniegta nepieciešamā tehniskā dokumentācija, to sagatavo privātimportētājs, izmantojot atbilstošās speciālās zināšanas.
3. Privātimportētājs nodrošina, ka uz ražojuma ir norādīts tās paziņotās struktūras nosaukums un adrese, kas veikusi ražojuma atbilstības novērtējumu.
13. pants
Uzņēmēju identifikācija
1. Pēc tirgus uzraudzības iestāžu pieprasījuma uzņēmēji identificē:
a)
katru uzņēmēju, kas tiem piegādājis ražojumu;
b)
katru uzņēmēju, kuram tie piegādājuši ražojumu.
Uzņēmēji spēj sniegt šā panta pirmajā daļā minēto informāciju 10 gadus pēc tam, kad ražojums tiem piegādāts, un 10 gadus pēc tam, kad tie ir piegādājuši ražojumu.
2. Pēc tirgus uzraudzības iestāžu pieprasījuma privātimportētāji sniedz tām informāciju par uzņēmēju, kas tiem piegādājis ražojumu.
Privātimportētāji spēj sniegt šā panta pirmajā daļā minēto informāciju 10 gadus pēc tam, kad ražojums tiem piegādāts.
III NODAĻA
RAŽOJUMA ATBILSTĪBA
14. pants
Atbilstības pieņēmums
Ražojumus, kas atbilst tiem saskaņotajiem standartiem vai to daļām, uz kuriem atsauces ir publicētas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, pieņem par atbilstīgiem minētajos standartos vai to daļās iekļautajām prasībām, kā noteikts 4. panta 1. punktā un I pielikumā.
15. pants
ES atbilstības deklarācija un deklarācija saskaņā ar III pielikumu
1. ES atbilstības deklarācija norāda, ka ir apliecināta atbilstība 4. panta 1. punktā un I pielikumā noteiktajām prasībām vai prasībām, kas minētas 6. panta 4. punkta b) vai c) apakšpunktā.
2. ES atbilstības deklarācija atbilst šīs direktīvas IV pielikumā sniegtā parauga struktūrai, un tajā ir elementi, kas sniegti Lēmuma Nr. 768/2008/EK II pielikumā, kā arī šīs direktīvas V pielikumā noteiktajos attiecīgajos moduļos, un to pastāvīgi atjaunina. To tulko tajā valodā vai valodās, ko nosaka dalībvalsts, kuras tirgū ražojums ir darīts pieejams vai nodots ekspluatācijā.
3. Sagatavojot ES atbilstības deklarāciju, ražotājs, privātimportētājs vai 6. panta 4. punkta b) un c) apakšpunktā minētā persona, kas pielāgo motoru, uzņemas atbildību par ražojuma atbilstību.
4. ES atbilstības deklarāciju, kas minēta 3. punktā, pievieno šādiem ražojumiem, kad tie darīti pieejami tirgū vai nodoti ekspluatācijā:
a)
peldlīdzekļiem;
b)
konstrukcijas elementiem, ja tos laiž tirgū atsevišķi;
c)
vilces motoriem.
5. Ražotāja vai importētāja deklarācija, kas izklāstīta III pielikumā attiecībā uz daļēji pabeigtiem peldlīdzekļiem, satur minētajā pielikumā norādīto informāciju un ir pievienota daļēji pabeigtajam peldlīdzeklim. To tulko tajā valodā vai valodās, ko nosaka dalībvalsts, kuras tirgū ražojums ir darīts pieejams.
16. pants
CE zīmes vispārējie principi
Uz CE zīmi attiecas vispārējie principi, kas izklāstīti Regulas (EK) Nr. 765/2008 30. pantā.
17. pants
Ražojumi, kas marķējami ar CE zīmi
1. Šādiem ražojumiem piemēro CE zīmi, kad tos dara pieejamus tirgū vai nodod ekspluatācijā:
a)
peldlīdzekļiem;
b)
konstrukcijas elementiem;
c)
vilces motoriem.
2. Dalībvalstis pieņem, ka 1. punktā minētie ražojumi, kuriem ir CE zīme, atbilst šai direktīvai.
18. pants
CE zīmes piestiprināšanas noteikumi un nosacījumi
1. CE zīmi redzami, salasāmi un neizdzēšami piestiprina 17. panta 1. punktā minētajiem ražojumiem. Ja konstrukcijas elementu dēļ tas nav iespējams vai attaisnojams minētā ražojuma izmēra vai veida dēļ, zīmi piestiprina uz iepakojuma un pavaddokumentos. Attiecībā uz peldlīdzekli CE zīmi piestiprina ražotāja plāksnītei, kura uzstādīta atsevišķi no peldlīdzekļa identifikācijas numura. Attiecībā uz vilces motoru CE zīmi piestiprina uz motora.
2. CE zīmi piestiprina pirms ražojuma laišanas tirgū vai nodošanas ekspluatācijā. Aiz CE zīmes un identifikācijas numura, kas minēts 3. punktā, var norādīt piktogrammu vai kādu citu norādi par īpašu risku vai izmantojumu.
3. CE zīmei seko paziņotās struktūras identifikācijas numurs, ja minētā struktūra piedalās ražošanas kontroles posmā vai pēcbūves novērtējumā.
Paziņotās struktūras identifikācijas numuru piestiprina pati struktūra, vai pēc tās norādījuma to piestiprina ražotājs vai tā pilnvarotais pārstāvis, vai persona, kas minēta 19. panta 2., 3. vai 4. punktā.
IV NODAĻA
ATBILSTĪBAS NOVĒRTĒJUMS
19. pants
Piemērojamās atbilstības novērtējuma procedūras
1. Ražotājs pirms 2. panta 1. punktā minēto ražojumu laišanas tirgū piemēro procedūras, kas minētas 20., 21. un 22. pantā.
2. Privātimportētāji pirms 2. panta 1. punktā minētā ražojuma nodošanas ekspluatācijā piemēro 23. pantā minēto procedūru, ja ražotājs nav veicis attiecīgā ražojuma atbilstības novērtējumu.
3. Visas personas, kas laiž tirgū vai nodod ekspluatācijā vilces motoru vai peldlīdzekli pēc tā būtiskas modifikācijas vai pārbūves, vai arī visas personas, kas peldlīdzekļa paredzēto nolūku, uz ko šī direktīva neattiecas, izmaina tā, ka tās darbības joma uz to attiecas, pirms ražojuma laišanas tirgū vai nodošanas ekspluatācijā piemēro 23. pantā minēto procedūru.
4. Visas personas, kas personīgai lietošanai būvētu peldlīdzekli laiž tirgū pirms piecu gadu laikposma beigām, kas minēts 2. panta 2. punkta a) apakšpunkta vii) punktā, pirms ražojuma laišanas tirgū piemēro 23. pantā minēto procedūru.
20. pants
Projektēšana un būve
1. Atpūtas kuģu projektēšanai un būvei piemēro šādas Lēmuma Nr. 768/2008/EK II pielikumā izklāstītās procedūras:
a)
projekta kategorijām A un B, kas minētas I pielikuma A daļas 1. punktā:
i)
atpūtas kuģiem ar korpusa garumu no 2,5 m līdz mazāk par 12 m jebkuru no šādiem moduļiem:
-
A1 modulis (iekšējā ražošanas kontrole kopā ar uzraudzītu ražojuma testēšanu),
-
B modulis (ES tipa pārbaude) kopā ar C, D, E vai F moduli,
-
G modulis (atbilstība, pamatojoties uz vienības verificēšanu),
-
H modulis (atbilstība, pamatojoties uz visaptverošu kvalitātes nodrošināšanu);
ii)
atpūtas kuģiem ar korpusa garumu no 12 m līdz 24 m jebkuru no šādiem moduļiem:
-
B modulis (ES tipa pārbaude) kopā ar C, D, E vai F moduli,
-
G modulis (atbilstība, pamatojoties uz vienības verificēšanu),
-
H modulis (atbilstība, pamatojoties uz visaptverošu kvalitātes nodrošināšanu);
b)
projekta kategorijai C, kas minēta I pielikuma A daļas 1. punktā:
i)
atpūtas kuģiem ar korpusa garumu no 2,5 m līdz mazāk par 12 m jebkuru no šādiem moduļiem:
-
ja ir atbilstība saskaņotajiem standartiem, kas saistīti ar I pielikuma A daļas 3.2. un 3.3. punktu: A modulis (iekšējā ražošanas kontrole), A1 modulis (iekšējā ražošanas kontrole kopā ar uzraudzītu ražojuma testēšanu), B modulis (ES tipa pārbaude) kopā ar C, D, E vai F moduli, G modulis (atbilstība, pamatojoties uz vienības verificēšanu) vai H modulis (atbilstība, pamatojoties uz visaptverošu kvalitātes nodrošināšanu),
-
ja nav atbilstības saskaņotajiem standartiem, kas saistīti ar I pielikuma A daļas 3.2. un 3.3. punktu: A1 modulis (iekšējā ražošanas kontrole kopā ar uzraudzītu ražojuma testēšanu), B modulis (ES tipa pārbaude) kopā ar C, D, E vai F moduli, G modulis (atbilstība, pamatojoties uz vienības verificēšanu) vai H modulis (atbilstība, pamatojoties uz visaptverošu kvalitātes nodrošināšanu);
ii)
atpūtas kuģiem ar korpusa garumu no 12 m līdz 24 m jebkuru no šādiem moduļiem:
-
B modulis (ES tipa pārbaude) kopā ar C, D, E vai F moduli,
-
G modulis (atbilstība, pamatojoties uz vienības verificēšanu),
-
H modulis (atbilstība, pamatojoties uz visaptverošu kvalitātes nodrošināšanu);
c)
projekta kategorijai D, kas minēta I pielikuma A daļas 1. punktā:
atpūtas kuģiem ar korpusa garumu no 2,5 m līdz 24 m jebkuru no šādiem moduļiem:
-
A modulis (iekšējā ražošanas kontrole),
-
A1 modulis (iekšējā ražošanas kontrole kopā ar uzraudzītu ražojuma testēšanu),
-
B modulis (ES tipa pārbaude) kopā ar C, D, E vai F moduli,
-
G modulis (atbilstība, pamatojoties uz vienības verificēšanu),
-
H modulis (atbilstība, pamatojoties uz visaptverošu kvalitātes nodrošināšanu).
2. Ūdens motociklu projektēšanai un būvei piemēro jebkuru no šādām Lēmuma Nr. 768/2008/EK II pielikumā izklāstītajām procedūrām:
a)
A modulis (iekšējā ražošanas kontrole);
b)
A1 modulis (iekšējā ražošanas kontrole kopā ar uzraudzītu ražojuma testēšanu);
c)
B modulis (ES tipa pārbaude) kopā ar C, D, E vai F moduli;
d)
G modulis (atbilstība, pamatojoties uz vienības verificēšanu);
e)
H modulis (atbilstība, pamatojoties uz visaptverošu kvalitātes nodrošināšanu).
3. Konstrukcijas elementu projektēšanai un būvei piemēro jebkuru no šādām Lēmuma Nr. 768/2008/EK II pielikumā izklāstītajām procedūrām:
a)
B modulis (ES tipa pārbaude) kopā ar C, D, E vai F moduli;
b)
G modulis (atbilstība, pamatojoties uz vienības verificēšanu);
c)
H modulis (atbilstība, pamatojoties uz visaptverošu kvalitātes nodrošināšanu).
21. pants
Izplūdes gāzu emisijas
Attiecībā uz izplūdes gāzu emisijām motoru ražotājs 2. panta 1. punkta d) un e) apakšpunktā minētajiem ražojumiem piemēro šādas Lēmuma Nr. 768/2008/EK II pielikumā izklāstītās procedūras:
a)
ja testus veic pēc saskaņotā standarta, jebkuru no šādiem moduļiem:
i)
B modulis (ES tipa pārbaude) kopā ar C, D, E vai F moduli;
ii)
G modulis (atbilstība, pamatojoties uz vienības verificēšanu);
iii)
H modulis (atbilstība, pamatojoties uz visaptverošu kvalitātes nodrošināšanu);
b)
ja testus neveic pēc saskaņotā standarta, jebkuru no šādiem moduļiem:
i)
B modulis (ES tipa pārbaude) kopā ar C1 moduli;
ii)
G modulis (atbilstība, pamatojoties uz vienības verificēšanu).
22. pants
Trokšņa emisijas
1. Attiecībā uz trokšņa emisijām, ko rada tādi atpūtas kuģi ar pakaļgala vilces motoriem bez iebūvētas izplūdes gāzu sistēmas vai ar iekšējā vilces motora agregātiem un atpūtas kuģi ar pakaļgala vilces motoriem bez iebūvētas izplūdes gāzu sistēmas vai ar iekšējā vilces motora agregātiem, kuri tikuši būtiski pārbūvēti un piecu gadu laikā pēc pārbūves laisti tirgū, ražotājs piemēro šādas Direktīvas 768/2008/EK II pielikumā izklāstītās procedūras:
a)
ja trokšņu mērījumiem testus veic pēc saskaņotā standarta, jebkuru no šādiem moduļiem:
i)
A1 modulis (iekšējā ražošanas kontrole kopā ar uzraudzītu ražojuma testēšanu);
ii)
G modulis (atbilstība, pamatojoties uz vienības verificēšanu);
iii)
H modulis (atbilstība, pamatojoties uz visaptverošu kvalitātes nodrošināšanu);
b)
ja trokšņu mērījumiem testus neveic pēc saskaņotā standarta, piemēro G moduli (atbilstība, pamatojoties uz vienības verificēšanu);
c)
ja novērtējumā piemēro Frūda skaitli un jaudas/tonnāžas attiecības metodi, piemēro jebkuru no šādiem moduļiem:
i)
A modulis (iekšējā ražošanas kontrole);
ii)
G modulis (atbilstība, pamatojoties uz vienības verificēšanu);
iii)
H modulis (atbilstība, pamatojoties uz visaptverošu kvalitātes nodrošināšanu).
2. Attiecībā uz trokšņa emisijām ūdens motocikliem un piekarināmiem vilces motoriem, un pakaļgala vilces motoriem ar iebūvētu izplūdes gāzu sistēmu, kas domāti uzstādīšanai atpūtas kuģos, ūdens motociklu vai motoru ražotājs piemēro šādas Lēmuma Nr. 768/2008/EK II pielikumā izklāstītās procedūras:
a)
ja trokšņu mērījumiem testus veic pēc saskaņotā standarta, jebkuru no šādiem moduļiem:
i)
A1 modulis (iekšējā ražošanas kontrole kopā ar uzraudzītu ražojuma testēšanu);
ii)
G modulis (atbilstība, pamatojoties uz vienības verificēšanu);
iii)
H modulis (atbilstība, pamatojoties uz visaptverošu kvalitātes nodrošināšanu);
b)
ja trokšņu mērījumiem testus neveic pēc saskaņotā standarta, piemēro G moduli (atbilstība, pamatojoties uz vienības verificēšanu).
23. pants
Pēcbūves novērtējums
Pēcbūves novērtējumu, kas minēts 19. panta 2., 3. un 4. punktā, veic atbilstīgi V pielikumam.
24. pants
Papildprasības
1. Ja piemēro Lēmuma Nr. 768/2008/EK II pielikuma B moduli, ES tipa pārbaudi veic minētā moduļa 2. punkta otrajā ievilkumā precizētajā kārtībā.
B modulī minētais produkcijas tips var attiekties uz vairākām ražojuma versijām ar noteikumu, ka:
a)
atšķirības starp versijām neietekmē drošības līmeni un pārējās prasības attiecībā uz ražojuma darbību; un
b)
ražojuma versijas ir minētas atbilstīgajā ES tipa pārbaudes sertifikātā, vajadzības gadījumā veicot grozījumus oriģinālajā sertifikātā.
2. Ja piemēro Lēmuma Nr. 768/2008/EK II pielikuma A1 moduli, ražojumu pārbaudi veic uz viena vai vairākiem peldlīdzekļiem, kas ir ražotāja produkcija, un piemēro šīs direktīvas VI pielikumā izklāstītās papildprasības.
3. Nav piemērojama iespēja izmantot akreditētas iekšējās struktūras, kas minētas Lēmuma Nr. 768/2008/EK II pielikuma A1 un C1 modulī.
4. Ja piemēro Lēmuma Nr. 768/2008/EK II pielikuma F moduli, piemēro šīs direktīvas VII pielikumā aprakstīto procedūru, lai novērtētu atbilstību izplūdes gāzu emisijas prasībām.
5. Ja piemēro Lēmuma Nr. 768/2008/EK II pielikuma C moduli, attiecībā uz šajā direktīvā noteikto izplūdes gāzu emisijas prasību atbilstības novērtējumu, ja ražotājs nedarbojas attiecīgā kvalitātes nodrošināšanas sistēmā, kas aprakstīta Lēmuma Nr. 768/2008/EK II pielikuma H modulī, ražotāja izraudzīta paziņotā struktūra veic vai ir veikusi ražojuma pārbaudes nejaušos laika intervālos, kurus nosaka minētā struktūra, lai pārbaudītu ražojuma iekšējo pārbaužu kvalitāti. Ja kvalitātes līmenis izrādās neapmierinošs vai ja šķiet nepieciešams pārbaudīt ražotāja uzrādīto datu derīgumu, piemēro šīs direktīvas VIII pielikumā izklāstīto procedūru.
25. pants
Tehniskā dokumentācija
1. Direktīvas 7. panta 2. punktā minētā tehniskā dokumentācija ietver visus attiecīgos datus un sīkāku informāciju par līdzekļiem, ko ražotājs izmantojis, lai nodrošinātu ražojuma atbilstību 4. panta 1. punktā un I pielikumā noteiktajām prasībām. Jo īpaši tā ietver IX pielikumā norādītos attiecīgos dokumentus.
2. Tehniskā dokumentācija nodrošina, ka projektēšana, būve, darbība un atbilstības novērtējums ir skaidri saprotams.
V NODAĻA
ATBILSTĪBAS NOVĒRTĒJUMA STRUKTŪRU PAZIŅOŠANA
26. pants
Paziņošana
Dalībvalstis paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm struktūras, kas pilnvarotas veikt trešo personu atbilstības novērtējuma uzdevumus saskaņā ar šo direktīvu.
27. pants
Paziņojošās iestādes
1. Dalībvalstis izraugās paziņojošo iestādi, kas ir atbildīga par nepieciešamo procedūru izveidi un veikšanu, lai novērtētu un paziņotu atbilstības novērtējuma struktūras šīs direktīvas vajadzībām un uzraudzītu paziņotās struktūras, tostarp to atbilstību 32. panta noteikumiem.
2. Dalībvalstis var nolemt, ka 1. punktā minēto novērtējumu un uzraudzību veic valsts akreditācijas struktūra Regulas (EK) Nr. 765/2008 nozīmē un saskaņā ar to.
3. Ja paziņojošā iestāde deleģē vai kā citādi uztic veikt 1. punktā minēto novērtējumu, paziņošanu vai uzraudzību kādai struktūrai, kas nav valsts pārvaldes iestāde, minētā struktūra ir juridiska persona un mutatis mutandis atbilst 28. pantā noteiktajām prasībām. Minētā struktūra turklāt ir spējīga uzņemties saistības, kas izriet no tās darbībām.
4. Paziņojošā iestāde uzņemas pilnu atbildību par 3. punktā minētās struktūras veiktajiem uzdevumiem.
28. pants
Prasības attiecībā uz paziņojošām iestādēm
1. Paziņojošo iestādi izveido tā, lai nebūtu nekādu interešu konfliktu ar atbilstības novērtējuma struktūrām.
2. Paziņojošā iestāde ir veidota un darbojas tā, lai nodrošinātu savas darbības objektivitāti un taisnīgumu.
3. Paziņojošā iestāde ir veidota tā, lai visus lēmumus par atbilstības novērtējuma struktūru paziņošanu pieņemtu kompetentas personas, kas nav tās pašas personas, kuras veikušas novērtējumu.
4. Paziņojošā iestāde nepiedāvā un neveic nekādas darbības, ko veic atbilstības novērtējuma struktūras, kā arī nesniedz konsultāciju pakalpojumus, kuri pamatojas uz komerciāliem vai konkurences apsvērumiem.
5. Paziņojošā iestāde nodrošina tās iegūtās informācijas konfidencialitāti.
6. Paziņojošās iestādes rīcībā ir pietiekams skaits kompetentu darbinieku tās uzdevumu pienācīgai izpildei.
29. pants
Paziņojošo iestāžu pienākums informēt
Dalībvalstis informē Komisiju par savām procedūrām, kas paredzētas atbilstības novērtējuma struktūru novērtēšanai un paziņošanai un paziņoto struktūru uzraudzībai, kā arī par jebkurām izmaiņām šajās procedūrās.
Komisija dara minēto informāciju publiski pieejamu.
30. pants
Prasības attiecībā uz paziņotajām struktūrām
1. Paziņošanas nolūkā saskaņā ar šo direktīvu atbilstības novērtējuma struktūra atbilst 2.-11. punktā noteiktajām prasībām.
2. Atbilstības novērtējuma struktūra tiek izveidota saskaņā ar valsts tiesību aktiem, un tai ir juridiskas personas statuss.
3. Atbilstības novērtējuma struktūra ir trešā persona, kas ir neatkarīga no organizācijas vai ražojuma, kam tā veic novērtējumu.
Struktūra, kas pieder uzņēmēju organizācijai vai profesionālajai federācijai, kura pārstāv uzņēmumus, kas iesaistīti tās novērtējamo ražojumu projektēšanā, ražošanā, piegādē, uzstādīšanā, lietošanā vai apkalpošanā, var tikt uzskatīta par tādu struktūru, ja ir apliecināta tās neatkarība un interešu konflikta neesamība.
4. Atbilstības novērtējuma struktūra, tās augstākā vadība un darbinieki, kas ir atbildīgi par atbilstības novērtējuma uzdevumu veikšanu, nav to vērtējamo ražojumu projektētāji, ražotāji, piegādātāji, uzstādītāji, pircēji, īpašnieki, lietotāji vai apkopes veicēji, ne arī minēto personu pārstāvji. Tas neliedz izmantot novērtētos ražojumus, kas ir vajadzīgi atbilstības novērtējuma struktūras darbībai, vai izmantot šādus ražojumus personīgiem mērķiem.
Atbilstības novērtējuma struktūra, tās augstākā vadība un darbinieki, kas ir atbildīgi par atbilstības novērtējuma uzdevumu veikšanu, nav tieši saistīti ar minēto ražojumu projektēšanu vai ražošanu, tirdzniecību, uzstādīšanu, lietošanu vai apkalpošanu un nepārstāv minētajās darbībās iesaistītās personas. Viņi neiesaistās darbībās, kas var būt pretrunā viņu lēmuma neatkarībai vai godīgumam attiecībā uz tām atbilstības novērtējuma darbībām, saistībā ar kurām struktūra ir paziņota. Tas jo īpaši attiecas uz konsultāciju pakalpojumiem.
Atbilstības novērtējuma struktūras nodrošina, ka to meitasuzņēmumu vai apakšlīgumu slēdzēju darbības neietekmē struktūru atbilstības novērtējuma darbību konfidencialitāti, objektivitāti vai godīgumu.
5. Atbilstības novērtējuma struktūras un to darbinieki veic atbilstības novērtējuma darbības ar visaugstāko profesionālo godīgumu un vajadzīgo tehnisko kompetenci konkrētajā jomā bez jebkāda spiediena un pamudinājumiem, jo īpaši finansiāla rakstura, kas varētu ietekmēt viņu lēmumu vai atbilstības novērtējuma darbību rezultātus, īpaši no to personu vai personu grupu puses, kuras ir ieinteresētas minēto darbību rezultātos.
6. Atbilstības novērtējuma struktūra ir spējīga veikt atbilstības novērtējuma uzdevumus, kuri tai uzticēti saskaņā ar 19.-24. panta noteikumiem un attiecībā uz kuriem tā ir paziņota, neatkarīgi no tā, vai minētos uzdevumus veic pati atbilstības novērtējuma struktūra vai tie tiek veikti tās vārdā un tās atbildībā.
Atbilstības novērtējuma struktūras rīcībā vienmēr un visām atbilstības novērtējuma procedūrām un ražojumu veidiem vai kategorijām, saistībā ar ko tā ir paziņota, ir vajadzīgie:
a)
darbinieki ar tehniskām zināšanām un pietiekamu un atbilstīgu pieredzi, lai veiktu atbilstības novērtējuma uzdevumus;
b)
to procedūru apraksts, saskaņā ar kurām veic atbilstības novērtējumu, nodrošinot to pārredzamību un spēju minētās procedūras atkārtot.
Tai ir izstrādāta pienācīga darbības stratēģija un procedūras, ar ko uzdevumi, ko tā veic kā paziņotā struktūra, ir nodalīti no pārējās darbības;
c)
darbības veikšanas procedūras, kurās pienācīgi ņem vērā uzņēmēja lielumu, nozari, kurā tas darbojas, tā struktūru, attiecīgā ražojuma izgatavošanas tehnoloģijas sarežģītības pakāpi un masveida vai sērijveida ražošanas procesa īpatnības.
Tai ir nepieciešamie līdzekļi, lai pienācīgi veiktu tehniskos un administratīvos uzdevumus saistībā ar atbilstības novērtējuma darbībām, un ir piekļuve visam nepieciešamajam aprīkojumam vai iekārtām.
7. Darbiniekiem, kas atbildīgi par atbilstības novērtējuma darbību veikšanu, ir:
a)
laba tehniskā un profesionālā apmācība par visām atbilstības novērtējuma darbībām, saistībā ar kurām atbilstības novērtējuma struktūra ir tikusi paziņota;
b)
pietiekamas zināšanas par prasībām attiecībā uz veicamajiem novērtējumiem un pienācīgas pilnvaras veikt minētos novērtējumus;
c)
atbilstīgas zināšanas un izpratne par pamatprasībām, piemērojamajiem saskaņotajiem standartiem, attiecīgajiem Savienības saskaņošanas tiesību aktiem un attiecīgajiem valsts tiesību aktiem;
d)
pilnvaras sagatavot sertifikātus, protokolus un ziņojumus, kas apliecina, ka novērtējums ir veikts.
8. Tiek garantēta atbilstības novērtējuma struktūru, to augstākā līmeņa vadības un darbinieku, kas veic novērtējumu, objektivitāte.
Atalgojums, ko saņem atbilstības novērtējuma struktūras augstākā līmeņa vadība un darbinieki, kas veic novērtējumu, nav atkarīgs no minēto novērtējumu skaita vai to rezultātiem.
9. Atbilstības novērtējuma struktūras nokārto civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu, izņemot gadījumus, kad atbildību uzņemas dalībvalsts saskaņā ar saviem tiesību aktiem vai kad dalībvalsts pati ir tieši atbildīga par atbilstības novērtējumu.
10. Atbilstības novērtējuma struktūras darbinieki glabā dienesta noslēpumu attiecībā uz visu informāciju, kura iegūta, tiem veicot uzdevumus saskaņā ar 19.-24. pantu vai noteikumiem valsts tiesību aktos, kas nosaka to piemērošanu, izņemot attiecībās ar tās dalībvalsts kompetentajām iestādēm, kurā darbības tiek veiktas. Īpašumtiesības ir aizsargātas.
11. Atbilstības novērtējuma struktūras nodrošina, lai darbinieki, kas veic novērtējumu, būtu informēti par attiecīgajām standartizācijas darbībām un saskaņā ar 42. pantu izveidotās paziņoto struktūru koordinācijas grupas darbībām, vai pati piedalās šo darbību veikšanā un piemēro kā pamatnostādnes minētās grupas administratīvos lēmumus un sagatavotos dokumentus.
31. pants
Atbilstības pieņēmums
Ja atbilstības novērtējuma struktūra apliecina savu atbilstību kritērijiem, kas noteikti attiecīgajos saskaņotajos standartos vai to daļās, uz kuriem atsauces publicētas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, to pieņem par atbilstīgu 30. panta prasībām, ciktāl piemērojamie saskaņotie standarti attiecas uz minētajām prasībām.
32. pants
Paziņoto struktūru meitasuzņēmumi un apakšlīgumu slēgšana
1. Ja paziņotā struktūra slēdz apakšlīgumus par konkrētu uzdevumu veikšanu saistībā ar atbilstības novērtējumu vai izmanto filiāli, tā pārliecinās, ka apakšlīguma slēdzējs vai filiāle atbilst 30. panta prasībām, un attiecīgi informē paziņojošo iestādi.
2. Paziņotās struktūras uzņemas pilnu atbildību par apakšlīgumu slēdzēju vai meitasuzņēmumu veiktajiem uzdevumiem neatkarīgi no tā, kur tie veic uzņēmējdarbību.
3. Par darbībām var slēgt apakšlīgumu vai tās var veikt meitasuzņēmums tikai tad, ja klients tam piekrīt.
4. Paziņotās struktūras saglabā atbilstīgos dokumentus par apakšlīguma slēdzēja vai meitasuzņēmuma kvalifikāciju novērtējumu un to veikto darbu atbilstīgi 19.-24. pantam, lai šos dokumentus varētu uzrādīt paziņojošai iestādei.
33. pants
Paziņošanas pieteikums
1. Atbilstības novērtējuma struktūra iesniedz paziņošanas pieteikumu paziņojošai iestādei tajā dalībvalstī, kurā tā veic uzņēmējdarbību.
2. Šā panta 1. punktā minētajam pieteikumam pievieno atbilstības novērtējuma darbību aprakstu, atbilstības novērtējuma moduli vai moduļus un ražojumu vai ražojumus, par ko minētā struktūra paziņo, ka tie ietilpst tās kompetencē, kā arī akreditācijas sertifikātu, ja tāds ir, ko izdevusi valsts akreditācijas struktūra, apstiprinot, ka atbilstības novērtējuma struktūra atbilst 30. pantā noteiktajām prasībām.
3. Ja attiecīgajai atbilstības novērtējuma struktūrai nav akreditācijas sertifikāta, tā paziņojošai iestādei iesniedz visus dokumentāros pierādījumus, kas vajadzīgi, lai pārbaudītu, atzītu un regulāri uzraudzītu struktūras atbilstību 30. pantā noteiktajām prasībām.
34. pants
Paziņošanas procedūra
1. Paziņojošās iestādes var paziņot tikai tās atbilstības novērtējuma struktūras, kas atbilst 30. pantā noteiktajām prasībām.
2. Paziņojošās iestādes informē Komisiju un pārējās dalībvalstis, izmantojot Komisijas izveidoto un pārvaldīto elektronisko paziņošanas sistēmu.
3. Paziņojumā iekļauj visu informāciju par atbilstības novērtējuma darbībām, atbilstības novērtējuma moduli vai moduļiem, attiecīgo ražojumu vai ražojumiem un attiecīgo kompetences apliecinājumu.
4. Ja paziņošana ir veikta, neizmantojot 33. panta 2. punktā minēto akreditācijas sertifikātu, paziņojošā iestāde iesniedz Komisijai un pārējām dalībvalstīm dokumentārus pierādījumus, kuri apstiprina atbilstības novērtējuma struktūras kompetenci un veiktos pasākumus, tādējādi nodrošinot, ka minētā struktūra tiek regulāri uzraudzīta un ka tā joprojām atbilst 30. pantā noteiktajām prasībām.
5. Attiecīgā struktūra var veikt paziņotās struktūras darbības tikai tad, ja Komisija vai pārējās dalībvalstis nav izteikušas iebildumus divās nedēļās pēc paziņošanas, ja izmanto akreditācijas sertifikātu, vai divos mēnešos pēc paziņošanas, ja neizmanto akreditācijas procedūru.
Tikai šādu struktūru uzskata par paziņoto struktūru šīs direktīvas mērķiem.
6. Komisijai un pārējām dalībvalstīm paziņo par visām attiecīgām turpmākām izmaiņām paziņojumā.
35. pants
Paziņoto struktūru identifikācijas numuri un saraksti
1. Katrai paziņotajai struktūrai Komisija piešķir identifikācijas numuru.
Komisija piešķir tikai vienu identifikācijas numuru arī tad, ja tā pati struktūra ir paziņota saskaņā ar vairākiem Savienības tiesību aktiem.
Dalībvalstis turklāt piešķir identifikācijas kodu paziņotajai struktūrai, kurai paziņojošā iestāde ir devusi atļauju veikt pēcbūves atbilstības novērtējumus.
2. Komisija dara publiski pieejamu to struktūru sarakstu, kas paziņotas saskaņā ar šo direktīvu, tostarp tām piešķirtos identifikācijas numurus un attiecīgā gadījumā kodus un darbības, attiecībā uz kurām tās ir paziņotas.
Komisija nodrošina minētā saraksta atjaunināšanu.
36. pants
Izmaiņas paziņojumos
1. Ja paziņojošā iestāde ir noskaidrojusi vai ir tikusi informēta, ka paziņotā struktūra vairs neatbilst 30. pantā noteiktajām prasībām vai nepilda savus pienākumus, paziņojošā iestāde attiecīgi ierobežo, aptur vai atsauc paziņojumu, ņemot vērā to, kādā mērā attiecīgā struktūra nav spējusi nodrošināt atbilstību minētajām prasībām vai pildīt minētos pienākumus. Tā nekavējoties par to informē Komisiju un pārējās dalībvalstis.
2. Ja paziņojums ir ierobežots, apturēts vai atsaukts vai ja paziņotā struktūra ir beigusi darbību, paziņojošā dalībvalsts veic atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka minētās struktūras dokumenti tiek nodoti citai paziņotajai struktūrai vai arī pēc pieprasījuma ir pieejami atbildīgajām paziņojošajām un tirgus uzraudzības iestādēm.
37. pants
Paziņoto struktūru kompetences apšaubīšana
1. Komisija izskata visus gadījumus, kad tai ir radušās šaubas vai tai ir ziņots par šaubām attiecībā uz kādas paziņotās struktūras kompetenci vai spēju pastāvīgi izpildīt prasības un pienākumus, kuri uz to attiecas.
2. Paziņojošā dalībvalsts pēc pieprasījuma sniedz Komisijai visu informāciju saistībā ar attiecīgās struktūras paziņošanas pamatojumu vai tās kompetences saglabāšanu.
3. Komisija nodrošina, ka visa izmeklēšanas gaitā iegūtā sensitīvā informācija tiek apstrādāta konfidenciāli.
4. Ja Komisija noskaidro, ka paziņotā struktūra neatbilst vai vairs neatbilst tās paziņojuma prasībām, tā pieņem īstenošanas aktu, lūdzot paziņojošo dalībvalsti veikt nepieciešamos korektīvos pasākumus, tostarp vajadzības gadījumā paziņojuma atsaukšanu.
Minēto īstenošanas aktu pieņem saskaņā ar 50. panta 2. punktā minēto konsultēšanās procedūru.
38. pants
Prasības attiecībā uz paziņoto struktūru darbību
1. Paziņotās struktūras veic atbilstības novērtējumus saskaņā ar 19.-24. pantā paredzētajām atbilstības novērtējuma procedūrām.
2. Atbilstības novērtējumu veic samērīgi, neradot lieku slogu uzņēmējiem un privātimportētājiem. Atbilstības novērtējuma struktūras īsteno savu darbību, pienācīgi ņemot vērā uzņēmēja lielumu, nozari, kurā tas darbojas, struktūru, attiecīgās ražojumu tehnoloģijas sarežģītības pakāpi un to, vai ražošanas process ir masveidīgs vai sērijveida.
To darot, tās tomēr ievēro tādu stingrību un aizsardzības līmeni, kas ir vajadzīgs, lai ražojums atbilstu šai direktīvai.
3. Ja paziņotā struktūra atklāj, ka ražotājs vai privātimportētājs nav izpildījis 4. panta 1. punktā un I pielikumā vai atbilstīgajos saskaņotajos standartos noteiktās prasības, tā pieprasa, lai minētais ražotājs vai privātimportētājs veiktu pienācīgus korektīvus pasākumus, un neizdod atbilstības sertifikātu.
4. Ja, uzraugot atbilstību pēc sertifikāta izdošanas, paziņotā struktūra atklāj, ka ražojums vairs nav atbilstīgs, tā pieprasa, lai ražotājs veiktu pienācīgus korektīvus pasākumus, un, ja nepieciešams, apturētu vai atsauktu sertifikātu.
5. Ja netiek veikti korektīvi pasākumi vai tie nedod vēlamo rezultātu, paziņotā struktūra attiecīgi ierobežo, aptur vai atsauc attiecīgos sertifikātus.
39. pants
Pārsūdzības procedūra
Dalībvalstis nodrošina, ka paziņoto struktūru pieņemtajiem lēmumiem ir pieejama pārsūdzības procedūra.
40. pants
Paziņoto struktūru pienākums informēt
1. Paziņotās struktūras informē paziņojošo iestādi par:
a)
sertifikātu atteikšanu, ierobežošanu, apturēšanu vai atsaukšanu;
b)
apstākļiem, kas ietekmē paziņošanas darbības jomu un nosacījumus;
c)
informācijas pieprasījumiem par atbilstības novērtējuma darbībām, ko struktūras saņēmušas no tirgus uzraudzības iestādēm;
d)
atbilstības novērtējuma darbībām, kas veiktas to paziņošanas darbības jomā, un visām citām veiktajām darbībām, tostarp pārrobežu darbībām un apakšuzņēmēja līgumu slēgšanu.
2. Paziņotās struktūras sniedz pārējām struktūrām, kas paziņotas atbilstīgi šai direktīvai un veic līdzīgas atbilstības novērtējuma darbības, kas attiecas uz tiem pašiem ražojumiem, attiecīgu informāciju par jautājumiem saistībā ar negatīviem un, pēc pieprasījuma, arī pozitīviem atbilstības novērtējuma rezultātiem.
41. pants
Pieredzes apmaiņa
Komisija organizē pieredzes apmaiņu starp dalībvalstu valsts iestādēm, kas ir atbildīgas par paziņošanas politiku.
42. pants
Paziņoto struktūru koordinācija
Komisija nodrošina, lai tiktu izveidota attiecīga koordinācija un sadarbība starp struktūrām, kas paziņotas atbilstīgi šai direktīvai, un lai tā pienācīgi darbotos nozares paziņoto struktūru grupā vai grupās.
Dalībvalstis nodrošina, lai to paziņotās struktūras tieši vai ar ieceltu pārstāvju palīdzību piedalītos minētās grupas vai grupu darbā.
VI NODAĻA
SAVIENĪBAS TIRGUS UZRAUDZĪBA, TO RAŽOJUMU KONTROLE, KURUS IEVED SAVIENĪBAS TIRGŪ, UN DROŠĪBAS PROCEDŪRAS
43. pants
Savienības tirgus uzraudzība un to ražojumu kontrole, kurus ieved Savienības tirgū
Ražojumiem, uz ko attiecas šī direktīva, piemēro Regulas (EK) Nr. 765/2008 15. panta 3. punktu un 16.-29. pantu.
44. pants
Procedūra darbībām ar ražojumiem, kuri rada risku valsts līmenī
1. Ja kādas dalībvalsts tirgus uzraudzības iestādēm ir pietiekams iemesls uzskatīt, ka ražojums, uz kuru attiecas šī direktīva, rada risku cilvēku veselībai vai drošībai, īpašumam vai videi, tās veic attiecīgā ražojuma novērtējumu, aptverot attiecīgās šajā direktīvā noteiktās prasības. Attiecīgie uzņēmēji vai privātimportētāji vajadzības gadījumā sadarbojas ar tirgus uzraudzības iestādēm.
Attiecībā uz uzņēmējiem - ja minētā novērtējuma laikā tirgus uzraudzības iestādes atklāj, ka ražojums neatbilst šajā direktīvā noteiktajām prasībām, tās nekavējoties pieprasa attiecīgajam uzņēmējam veikt vajadzīgos korektīvos pasākumus, lai proporcionāli apdraudējumam panāktu ražojuma atbilstību minētajām prasībām, izņemtu ražojumu no tirgus vai to atsauktu saprātīgā termiņā, kā nosaka šīs iestādes.
Attiecībā uz privātimportētāju - ja minētā novērtējuma laikā tirgus uzraudzības iestādes atklāj, ka ražojums neatbilst šajā direktīvā noteiktajām prasībām, privātimportētājs tiek nekavējoties informēts par attiecīgajiem korektīvajiem pasākumiem, kas jāveic, lai proporcionāli apdraudējumam panāktu ražojuma atbilstību minētajām prasībām, apturētu ražojuma nodošanu ekspluatācijā vai pārtrauktu tā izmantošanu.
Tirgus uzraudzības iestādes attiecīgi informē attiecīgo paziņoto struktūru.
Šā punkta otrajā un trešajā daļā minētajiem pasākumiem piemēro Regulas (EK) Nr. 765/2008 21. pantu.
2. Ja tirgus uzraudzības iestādes uzskata, ka neatbilstība skar ne tikai to valsts teritoriju, tās informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par novērtējuma rezultātiem un par pasākumiem, ko tās pieprasījušas veikt attiecīgajam uzņēmējam.
3. Uzņēmējs nodrošina, lai tiktu veikti pienācīgi korektīvi pasākumi saistībā ar visiem attiecīgajiem ražojumiem, kurus tas darījis pieejamus Savienības tirgū.
Privātimportētājs nodrošina, lai tiktu veikti pienācīgi korektīvi pasākumi saistībā ar ražojumu, kuru tas importējis Savienībā paša lietošanai.
4. Ja attiecīgais uzņēmējs neveic pienācīgus korektīvus pasākumus 1. punkta otrajā daļā noteiktajā termiņā, tirgus uzraudzības iestādes veic visus vajadzīgos pagaidu pasākumus, lai aizliegtu vai ierobežotu to, ka ražojums tiek darīts pieejams to valsts tirgū, izņemtu to no minētā tirgus vai atsauktu.
Ja privātimportētājs neveic pienācīgus korektīvus pasākumus, tirgus uzraudzības iestādes veic visus vajadzīgos pagaidu pasākumus, lai aizliegtu ražojuma nodošanu ekspluatācijā vai aizliegtu vai ierobežotu ražojuma izmantošanu to teritorijā.
Tirgus uzraudzības iestādes nekavējoties informē par minētajiem pasākumiem Komisiju un pārējās dalībvalstis.
5. Šā panta 4. punktā minētā informācija ietver visas pieejamās ziņas, it īpaši vajadzīgos datus attiecībā uz neatbilstīgā ražojuma identifikāciju, ražojuma izcelsmi, iespējamās neatbilstības veidu un ar to saistīto risku, veikto valsts pasākumu veidu un ilgumu, kā arī attiecīgā uzņēmēja vai privātimportētāja paustos argumentus. Tirgus uzraudzības iestādes jo īpaši norāda, vai neatbilstība ir saistīta ar kādu no šādiem iemesliem:
a)
ražojuma neatbilstība prasībām, kas saistītas ar cilvēku veselību vai drošību, īpašuma vai vides aizsardzību un kas paredzētas šajā direktīvā; vai
b)
nepilnības 14. pantā minētajos saskaņotajos standartos, kurus ievērojot var pieņemt, ka ir nodrošināta atbilstība.
6. Citas dalībvalstis, izņemot to dalībvalsti, kura sākusi procedūru saskaņā ar šo pantu, nekavējoties informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par visiem pieņemtajiem pasākumiem un sniedz to rīcībā esošu papildinformāciju saistībā ar attiecīgā ražojuma neatbilstību, un, ja tās nepiekrīt paziņotajam valsts pasākumam, informē par saviem iebildumiem.
7. Ja trijos mēnešos pēc 4. punktā minētās informācijas saņemšanas neviena dalībvalsts vai Komisija nav iebildusi pret kādas dalībvalsts veiktu pagaidu pasākumu, minēto pasākumu uzskata par pamatotu.
8. Dalībvalstis nodrošina, ka nekavējoties tiek veikti pienācīgi ierobežojošie pasākumi saistībā ar attiecīgo ražojumu, piemēram, ražojuma izņemšana no to tirgus.
45. pants
Savienības drošības procedūra
1. Ja, pabeidzot 44. panta 3. un 4. punktā noteikto procedūru, tiek celti iebildumi pret kādas dalībvalsts veiktu pasākumu vai ja Komisija uzskata, ka valsts pasākums ir pretrunā Savienības tiesību aktiem, Komisija nekavējoties uzsāk apspriešanos ar dalībvalstīm un attiecīgo(-ajiem) uzņēmēju(-iem) vai privātimportētāju un veic valsts pasākuma novērtējumu. Pamatojoties uz minētā novērtējuma rezultātiem, Komisija pieņem īstenošanas aktu, ar ko nosaka, vai valsts pasākums ir pamatots.
Komisija adresē savu lēmumu visām dalībvalstīm un to nekavējoties paziņo tām un attiecīgajam(-iem) uzņēmējam(-iem) vai privātimportētājam.
2. Ja valsts pasākums tiek uzskatīts par pamatotu, visas dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu neatbilstīgā ražojuma izņemšanu no to tirgiem, un par to informē Komisiju. Ja valsts pasākums tiek uzskatīts par nepamatotu, attiecīgā dalībvalsts atsauc šo pasākumu.
3. Ja valsts pasākums tiek uzskatīts par pamatotu un ražojuma neatbilstība ir saistāma ar nepilnībām saskaņotajos standartos, kā minēts šīs direktīvas 44. panta 5. punkta b) apakšpunktā, Komisija piemēro Regulas (ES) Nr. 1025/2012 11. panta procedūru.
46. pants
Oficiāla neatbilstība
1. Neskarot 44. pantu, ja dalībvalsts konstatē kādu no turpmāk norādītajām problēmām, tā pieprasa, lai attiecīgais uzņēmējs vai privātimportētājs novērš attiecīgo neatbilstību:
a)
CE zīme ir piestiprināta, pārkāpjot 16., 17. vai 18. panta noteikumus;
b)
CE zīme, kas minēta 17. pantā, nav piestiprināta;
c)
nav sagatavota ES atbilstības deklarācija vai III pielikumā minētā deklarācija;
d)
ES atbilstības deklarācija vai III pielikumā minētā deklarācija ir sagatavota nepareizi;
e)
tehniskā dokumentācija nav pieejama vai ir nepilnīga;
f)
7. panta 6. punktā vai 9. panta 3. punktā minētā informācija nepastāv, ir nepareiza vai nepilnīga;
g)
nav ievērotas jebkuras citas 7. vai 9. pantā noteiktās administratīvās prasības.
2. Ja 1. punktā minētā neatbilstība nav novērsta, attiecīgā dalībvalsts veic visus vajadzīgos pasākumus, lai ierobežotu vai aizliegtu ražojuma laišanu tirgū vai nodrošinātu tā atsaukšanu vai izņemšanu no tirgus vai - privātimportētāja paša lietošanai importēta ražojuma gadījumā - lai tā lietošanu aizliegtu vai ierobežotu.
VII NODAĻA
DELEĢĒTIE AKTI UN ĪSTENOŠANAS AKTI
47. pants
Pilnvaru deleģējums
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 48. pantu, lai grozītu:
a)
lai ņemtu vērā tehnisko zināšanu progresu un jaunākās zinātniskās atziņas:
i)
I pielikuma B daļas 2.3., 2.4. un 2.5. punktu, kā arī 3. iedaļu un C daļas 3. iedaļu;
ii)
VII un IX pielikumu; un
b)
V pielikumu, lai ņemtu vērā tehnisko zināšanu progresu, piemērotību līdzvērtīgas atbilstības nodrošināšanā un jaunākās zinātniskās atziņas.
48. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 47. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no 2014. gada 17. janvāra. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 47. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģēto aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 47. pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas minēto laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
49. pants
Īstenošanas akti
1. Lai ņemtu vērā tehnisko zināšanu progresu un nodrošinātu šīs direktīvas vienādu piemērošanu, Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, ar kuriem nosaka pamatnostādnes attiecībā uz:
a)
sīki izstrādātām procedūrām 24. panta īstenošanai, ņemot vērā šīs direktīvas darbības jomā iekļauto ražojumu atbilstības novērtējuma konkrētās vajadzības;
b)
peldlīdzekļu uzbūves kategoriju, kas minētas I pielikuma A daļas 1. punktā, detalizētu piemērošanu, tostarp pamatnostādnes par tajās izmantotās laika apstākļu terminoloģijas lietošanu un mērījuma skalām;
c)
sīki izstrādātām procedūrām par peldlīdzekļu identifikāciju, kas izklāstīta I pielikuma A daļas 2.1. punktā, tostarp precizējot terminoloģiju, un tādu ražotāja kodu piešķiršanu un pārvaldīšanu, kas piešķirti ražotājiem, kuri veic uzņēmējdarbību ārpus Savienības;
d)
informāciju par ražotāja plāksnīti, kas minēta I pielikuma A daļas 2.2. punktā;
e)
regulu piemērošanu attiecībā uz navigācijas apgaismojumu, kas minēts I pielikuma A daļas 5.7. punktā;
f)
kārtību par ūdens piesārņošanas novēršanu, it īpaši attiecībā uz uzkrāšanas tvertņu darbību, kā minēts I pielikuma A daļas 5.8. punktā.
g)
gāzes iekārtu uzstādīšanu un pārbaudēm un uz peldlīdzekļiem pastāvīgi uzstādītām gāzes sistēmām;
h)
lietotāju rokasgrāmatu formātu un saturu;
i)
direktīvas 51. pantā minēto ziņošanas anketu, kas jāizpilda dalībvalstīm, formātu un saturu.
Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 50. panta 3. punktā.
2. Pienācīgi pamatotu, nenovēršamu un steidzamu iemeslu dēļ, kad ražojums nopietni apdraud cilvēku drošību un veselību, īpašumu vai vidi, attiecībā uz 1. punkta a), b), e), f) un g) apakšpunktu Komisija saskaņā ar 50. panta 4. punktā minēto procedūru pieņem nekavējoties piemērojamus īstenošanas aktus.
50. pants
Komiteju procedūra
1. Komisijai palīdz komiteja. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 4. pantu.
3. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
4. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 8. pantu kopā ar tās 5. pantu.
5. Komisija apspriežas ar komiteju par visiem jautājumiem, par kuriem saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1025/2012 vai kādu citu Savienības tiesību aktu ir jāapspriežas ar nozares ekspertiem.
6. Turklāt komiteja var izskatīt jebkuru citu jautājumu, kas attiecas uz šīs direktīvas piemērošanu un ko saskaņā ar tās reglamentu var ierosināt tās priekšsēdētājs vai dalībvalsts pārstāvis.
VIII NODAĻA
ĪPAŠI ADMINISTRATĪVIE NOTEIKUMI
51. pants
Ziņošana
Līdz 2021. gada 18. janvārim un pēc tam ik pēc pieciem gadiem dalībvalstis aizpilda Komisijas sagatavotu anketu par šīs direktīvas piemērošanu.
Līdz 2022. gada 18. janvārim un pēc tam ik pēc pieciem gadiem Komisija, ņemot vērā dalībvalstu atbildes uz pirmajā daļā minētās anketas jautājumiem, izstrādā un iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs direktīvas piemērošanu.
52. pants
Pārskatīšana
Līdz 2022. gada 18. janvārim Komisija sniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šādiem aspektiem:
a)
tehniskās iespējas vēl vairāk samazināt kuģu vilces motoru radītās emisijas un paredzēt prasības attiecībā uz iztvaikošanas emisijām un kurināmā sistēmām, kas attiecas uz vilces motoriem un sistēmām, ņemot vērā tehnoloģiju rentabilitāti un vajadzību šajā nozarē vienoties par globālā mērogā saskaņotām vērtībām, ievērojot svarīgākās tirgus iniciatīvas; un
b)
I pielikumā uzskaitīto peldlīdzekļu uzbūves kategoriju, kuru pamatā ir izturība pret vēja stiprumu un nozīmīgu viļņu augstumu, ietekme uz patērētāju informētību un ražotājiem, it īpaši mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, ņemot vērā izmaiņas starptautiskajā standartizācijā. Minētajā ziņojumā iekļauj izvērtējumu par to, vai peldlīdzekļu uzbūves kategorijām ir vajadzīgas papildu specifikācijas vai apakšiedalījumi, un vajadzības gadījumā ierosina papildu apakškategorijas.
Ziņojumiem, kas minēti pirmās daļas a) un b) punktā, vajadzības gadījumā pievieno tiesību aktu priekšlikumus.
53. pants
Sankcijas
Dalībvalstis paredz noteikumus par sankcijām, kas var ietvert kriminālsodus par nopietniem pārkāpumiem un ko piemēro par to valsts noteikumu pārkāpumiem, kuri pieņemti saskaņā ar šo direktīvu, un veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka šīs sankcijas īsteno.
Paredzētās sankcijas ir iedarbīgas, samērīgas un preventīvas, un tās var pastiprināt, ja attiecīgais uzņēmējs vai privātimportētājs ir iepriekš izdarījis līdzīgu šīs direktīvas pārkāpumu.
IX NODAĻA
NOBEIGUMA UN PĀREJAS NOTEIKUMI
54. pants
Transponēšana
1. Vēlākais līdz 2016. gada 18. janvārim dalībvalstis pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmu Komisijai minēto noteikumu tekstu.
Dalībvalstis piemēro šos noteikumus no 2016. gada 18. janvāra. Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
2. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
55. pants
Pārejas posms
1. Dalībvalstis nekavē darīt pieejamus tirgū vai nodot ekspluatācijā ražojumus, uz kuriem attiecas Direktīva 94/25/EK un kuri atbilst minētajai direktīvai, un kuri laisti tirgū vai nodoti ekspluatācijā pirms 2017. gada 18. janvāra.
2. Dalībvalstis nekavē darīt pieejamus tirgū vai nodot ekspluatācijā tādus piekarināmus dzirksteļaizdedzes vilces motorus ar jaudu, vienādu vai mazāku par 15 kW, kuri atbilst I posma izplūdes gāzu emisijas robežvērtībām, kas paredzētas I pielikuma B daļas 2.1. punktā, un kuri ir ražoti mazos un vidējos uzņēmumos, kā definēts Komisijas Ieteikumā 2003/361/EK (14), un kuri laisti tirgū pirms 2020. gada 18. janvāra.
56. pants
Atcelšana
Direktīvu 94/25/EK atceļ no 2016. gada 18. janvāra. Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu.
57. pants
Stāšanās spēkā
Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
58. pants
Adresāti
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Strasbūrā, 2013. gada 20. novembrī