SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2014/65/EU
ze dne 15. května 2014
o trzích finančních nástrojů a o změně směrnic 2002/92/ES a 2011/61/EU
(přepracované znění)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 53 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES (4) byla několikrát podstatně změněna (5). Vzhledem k potřebě provést další změny by uvedená směrnice měla být v zájmu přehlednosti přepracována.
(2)
Účelem směrnice Rady 93/22/EHS (6) bylo stanovit podmínky, za kterých povolené investiční podniky a banky mohou poskytovat zvláštní služby nebo zřizovat pobočky v jiných členských státech na základě povolení a pod dohledem domovské země. Proto směrnice usilovala o harmonizaci požadavků na investiční podniky, pokud jde o první povolení a provoz, včetně pravidel řízení obchodní činnosti. Rovněž stanovila harmonizaci některých podmínek pro fungování regulovaných trhů.
(3)
V posledních letech začalo na finančních trzích aktivně působit více investorů, kterým se nabízí ještě komplexnější a širší soubor služeb a nástrojů. Vzhledem k tomuto vývoji by měl být právní rámec Unie rozšířen na všechny činnosti zaměřené na investory. Proto je nutné stanovit stupeň harmonizace nezbytný k tomu, aby byla investorům nabízena vysoká úroveň ochrany a aby investiční podniky mohly poskytovat služby v celé Unii, která je vnitřním trhem, na základě dohledu domovské země. Směrnice 93/22/EHS proto byla nahrazena směrnicí 2004/39/ES.
(4)
Finanční krize odhalila nedostatky ve fungování a transparentnosti finančních trhů. Vývoj finančních trhů poukázal na potřebu posílit rámec pro regulaci trhů finančních nástrojů, včetně případů obchodování na mimoburzovních trzích (OTC), s cílem zvýšit transparentnost, poskytnout lepší ochranu investorům, posílit důvěru, řešit otázku neregulovaných oblastí a zajistit, aby orgány dohledu měly patřičné pravomoci k plnění svých úkolů.
(5)
Regulační orgány na mezinárodní úrovni se shodují v názoru, že nedostatky ve správě a řízení řady finančních institucí, včetně absence účinného systému kontrol v nich, představují faktor, který přispěl k finanční krizi. Přílišné a neobezřetné riskování může vést k selhání jednotlivých finančních institucí a k systémovým problémům v členských státech i po celém světě. Nesprávné jednání podniků poskytujících služby zákazníkům může vést k poškození investorů a ztrátě jejich důvěry. Za účelem řešení potenciálně škodlivých účinků těchto nedostatků v systémech správy a řízení společností by směrnice 2004/39/ES měla být doplněna o podrobnější zásady a minimální normy. Tyto zásady a normy by se měly uplatňovat s přihlédnutím k povaze, rozsahu a složitosti struktury investičních podniků.
(6)
Skupina na vysoké úrovni pro finanční dohled v EU vyzvala Unii, aby vypracovala harmonizovanější soubor předpisů v oblasti finanční regulace. V souvislosti s budoucí evropskou strukturou dohledu Evropská rada na svém zasedání ve dnech 18. a 19. června 2009 rovněž zdůraznila, že je třeba vytvořit jednotný evropský souhrn pravidel, který by se vztahoval na všechny finanční instituce působící na vnitřním trhu.
(7)
Směrnice 2004/39/ES by proto nyní měla být zčásti přepracována na tuto směrnici a zčásti nahrazena nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 600/2014 (7). Společně by oba právní nástroje měly tvořit právní rámec upravující požadavky platné pro investiční podniky, regulované trhy, poskytovatele služeb hlášení údajů a podniky ze třetích zemí poskytující investiční služby nebo činnosti v Unii. Tato směrnice by tedy měla být vykládána společně s uvedeným nařízením. Tato směrnice by měla obsahovat ustanovení upravující povolení činnosti, nabytí kvalifikované účasti, výkon svobody usazování a svobody poskytování služeb, podmínky výkonu činnosti investičních podniků k zajištění ochrany investorů, pravomoci orgánů dohledu v domovském a hostitelském členském státě a režim pro ukládání sankcí. Jelikož hlavním cílem a předmětem této směrnice je harmonizace vnitrostátních předpisů týkajících se uvedených oblastí, měla by být založena na čl. 53 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“). Forma směrnice je vhodná k tomu, aby bylo případně možno přizpůsobit prováděcí ustanovení v oblastech, kterých se tato směrnice týká, specifickým vlastnostem konkrétního trhu a právního systému v jednotlivých členských státech.
(8)
Je vhodné do seznamu finančních nástrojů zařadit komoditní deriváty a jiné nástroje, které jsou vytvořeny a se kterými se obchoduje způsobem, jenž vyžaduje podobný typ regulace jako tradiční finanční nástroje.
(9)
Za finanční nástroje budou považovány rovněž vypořádané smlouvy na energie obchodované v organizovaném obchodním systému, kromě smluv, na které se již vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1227/2011 (8). Bylo přijato několik opatření, aby se zmírnily důsledky zařazení těchto produktů mezi finanční nástroje pro podniky obchodující s nimi. Tyto podniky jsou v současné době vyňaty z kapitálových požadavků podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (9) a tato výjimka bude podle čl. 493 odst. 1 uvedeného nařízení předmětem přezkumu před tím, než dojde k jejímu ukončení nejpozději na konci roku 2017. Vzhledem k tomu, že tyto smlouvy jsou finančními nástroji, vztahují se na ně požadavky právních předpisů v oblasti finančních trhů automaticky, takže požadavky týkající se limitů pozic, hlášení obchodů a zneužívání trhu se uplatní ode dne použitelnosti této směrnice a nařízení (EU) č. 600/2014. Pro uplatnění povinnosti clearingu a maržových požadavků stanovených nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 (10) je nicméně stanovena lhůta 42 měsíců.
(10)
Omezení rozsahu u komoditních derivátů obchodovaných v organizovaném obchodním systému, které jsou vypořádány fyzicky, by mělo být omezeno, aby nevznikaly mezery v právní úpravě, které by mohly vést k regulatorní arbitráži. Je proto nezbytné stanovit možnost přijetí aktu v přenesené pravomoci, kterým bude dále upřesněn význam výrazu „musí být vypořádán fyzicky“ s ohledem přinejmenším na stanovení vymahatelné a závazné povinnosti zajistit fyzické doručení, z níž se nelze vyvázat a kdy neexistuje právo hotovostního vypořádání nebo vzájemného započtení obchodů s výjimkou případů vyšší moci, neplnění nebo jiných případů, kdy nelze v dobré víře plnit.
(11)
Na spotových sekundárních trzích s povolenkami na emise (povolenky EU) došlo k řadě podvodných praktik, což by mohlo narušit důvěru v systémy pro obchodování s emisemi zřízené směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (11), a proto se přijímají opatření k posílení systému registrů povolenek EU a zpřísnění podmínek pro otevření účtu k obchodování s těmito povolenkami. V zájmu posílení integrity a zajištění efektivního fungování uvedených trhů, včetně komplexního dohledu nad obchodní činností, je vhodné doplnit opatření přijatá v rámci směrnice 2003/87/ES, a tedy plně zahrnout povolenky na emise do oblasti působnosti této směrnice a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 600/2014 (12) tím, že budou klasifikovány jako finanční nástroje.
(12)
Účelem této směrnice je zahrnout podniky, jejichž obvyklým předmětem podnikání nebo činnosti je odborné poskytování investičních služeb nebo odborný výkon investiční činnosti. Z oblasti působnosti této směrnice by proto měly být vyňaty všechny osoby, které vykonávají jinou odbornou činnost.
(13)
Je nutné vytvořit komplexní regulační rámec upravující provádění obchodů s finančními nástroji bez ohledu na metody obchodování používané k uzavírání těchto obchodů, aby byla při provádění obchodů investorů zajištěna vysoká kvalita a integrita i celková efektivita finančního systému. Měl by být stanoven soudržný a rizikům přizpůsobený rámec pro regulaci hlavních typů mechanismů provádění pokynů, které jsou v současné době zastoupeny na evropském finančním trhu. Je proto nutné vedle regulovaných trhů uznat i novou generaci organizovaných obchodních systémů, které by měly podléhat povinnostem zaměřeným na zachování efektivního a řádného fungování finančních trhů, a zajistit, aby tyto organizované obchodní systémy nevyužívaly právních mezer.
(14)
Všechny obchodní systémy, tedy regulované trhy, mnohostranné obchodní systémy a organizované obchodní systémy, by měly stanovit transparentní a nediskriminační pravidla upravující přístup k systému. Zatímco však regulované trhy a mnohostranné obchodní systémy by měly nadále podléhat podobným požadavkům, koho mohou přijmout za členy nebo účastníky, organizované obchodní systémy by měly mít možnost určit a omezit přístup mimo jiné na základě úlohy a povinností, které mají ve vztahu ke svým zákazníkům. Obchodní systémy by proto měly mít možnost stanovit parametry systému, jako je například minimální reakční čas, pokud tak učiní otevřeným a transparentním způsobem a pokud s tím není spojena diskriminace ze strany organizátora platformy.
(15)
Ústřední protistrana je vymezena v nařízení (EU) č. 648/2012 jako právnická osoba, která vstupuje mezi strany smluv obchodovaných na jednom či několika finančních trzích, a stává se tak kupujícím pro každého prodávajícího a prodávajícím pro každého kupujícího. Ústřední protistrany nejsou zahrnuty v pojmu organizovaný obchodní systém ve smyslu této směrnice.
(16)
Osoby mající přístup na regulované trhy nebo k mnohostranným obchodním systémům se označují jako členové nebo účastníci. Oba pojmy jsou zaměnitelné. Tyto pojmy nezahrnují uživatele, kteří mají k obchodním systémům přístup pouze prostřednictvím přímého elektronického přístupu.
(17)
Systematičtí internalizátoři by měli být definováni jako investiční podniky, které organizovaně, často, systematicky a ve významném rozsahu obchodují na vlastní účet prováděním pokynů zákazníků mimo regulovaný trh, mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém. S cílem zajistit objektivní a účinné použití této definice na investiční podniky by jakékoli dvoustranné obchodování prováděné se zákazníky mělo být relevantní a měla by být vypracována kritéria sloužící k určení investičních podniků, které se musí registrovat jako systematičtí internalizátoři. Zatímco obchodní systémy jsou mechanismy, v nichž dochází k interakci početných zájmů třetích osob na nákupu nebo prodeji v rámci systému, systematickému internalizátorovi by nemělo být povoleno sdružovat nákupní a prodejní zájmy třetích osob způsobem, který je z funkčního hlediska stejný jako obchodní systém.
(18)
Oblast působnosti této směrnice by neměla zahrnovat osoby, které neposkytují investiční služby ani nevykonávají investiční činnost kromě obchodování na vlastní účet s finančními nástroji, které nejsou komoditními deriváty, povolenkami na emise nebo jejich deriváty, pokud nejsou tvůrci trhu, členy nebo účastníky regulovaného trhu nebo mnohostranného obchodního systému nebo nemají přímý elektronický přístup k obchodnímu systému, používají způsob algoritmického obchodování s vysokou frekvencí nebo obchodují na vlastní účet při provádění pokynů zákazníka.
(19)
Ve sdělení ministrů financí a guvernérů centrálních bank skupiny G20 ze dne 15. dubna 2011 je uvedeno, že účastníci trhů s komoditními deriváty by měli podléhat náležité regulaci a dohledu, a z toho důvodu mají být změněny některé výjimky ze směrnice 2004/39/ES.
(20)
Osoby, které obchodují na vlastní účet s komoditními deriváty, povolenkami na emise nebo jejich deriváty, včetně tvůrců trhu, kromě osob, které obchodují na vlastní účet při provádění pokynů zákazníků, nebo které poskytují investiční služby v oblasti komoditních derivátů nebo povolenek na emise nebo jejich deriváty zákazníkům nebo dodavatelům v rámci své hlavní podnikatelské činnosti, by neměly spadat do oblasti působnosti této směrnice, pokud je tato činnost doplňková vzhledem k hlavní podnikatelské činnosti při posuzování v rámci skupiny a tato hlavní podnikatelská činnost nespočívá v poskytování investičních služeb ve smyslu této směrnice ani bankovních činností ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (13) ani v tvorbě trhu s komoditními deriváty, a tyto osoby nepoužívají způsob algoritmického obchodování s vysokou frekvencí. Technická kritéria určující, kdy je činnost doplňková k takové hlavní podnikatelské činnosti, by měla být objasněna v regulačních technických normách, s přihlédnutím ke kritériím uvedeným v této směrnici.
Tato kritéria by měla zajistit, aby nefinanční podniky, které ve srovnání s výší investic do hlavní podnikatelské činnosti obchodují s finančními nástroji v nepřiměřeně velkém rozsahu, spadaly do oblasti působnosti této směrnice. Tato kritéria by měla přinejmenším přihlížet k potřebě doplňkových činností, které představují menšinu činností na úrovni skupiny, a k objemu obchodní činnosti ve srovnání s celkovou obchodní činností na trhu v dané kategorii aktiv. Pokud obchodní systémy nebo regulační orgány stanoví v souladu s unijními nebo vnitrostátními právními a správními předpisy povinnost poskytovat likviditu v obchodním systému, měly by být obchody uzavřené za účelem splnění této povinnosti vyňaty z hodnocení, pokud je daná činnost pouze činností doplňkovou.
(21)
Pro účely této směrnice a nařízení (EU) č. 600/2014, které regulují OTC deriváty i deriváty obchodované v obchodním systému ve smyslu nařízení (EU) č. 600/2014, by mělo být na činnosti, které jsou považovány za objektivně měřitelné jako snižující rizika přímo související s obchodní činností nebo korporátním financováním, a na obchody uvnitř skupiny pohlíženo v souladu s nařízením (EU) č. 648/2012.
(22)
Osoby, které obchodují s komoditními deriváty a s povolenkami na emise a jejich deriváty, mohou rovněž obchodovat s jinými finančními nástroji v rámci svých komerčních činností řízení rizik za účelem ochrany před riziky, například riziky směnných kurzů. Je proto důležité vyjasnit, že se výjimky uplatňují kumulativně. Například výjimku z čl. 2 odst. 1 písm. j) lze použít ve spojení s výjimkou z čl. 2 odst. 1 písm. d).
(23)
V zájmu zamezení případného zneužití výjimek by tvůrci trhu s finančními nástroji jinými než komoditními deriváty, povolenkami na emise nebo jejich deriváty, pokud je jejich činnost doplňková k jejich hlavní podnikatelské činnosti při posuzování v rámci skupiny a pokud nepoužívají způsob algoritmického obchodování s vysokou frekvencí, měli spadat do působnosti této směrnice a neměli by využívat jiných výjimek. Osoby obchodující na vlastí účet při provádění pokynů zákazníků nebo používající způsob algoritmického obchodování s vysokou frekvencí by rovněž měly spadat do působnosti této směrnice a neměly by využívat jiných výjimek.
(24)
Mezi ty, kdo obchodují na vlastní účet při provádění pokynů zákazníků, by se měly řadit i podniky, které provádějí pokyny různých zákazníků tím, že je sesouhlasí na principu párování pokynů (tzv. back to back obchodování), a které by měly být považovány za podniky jednající na vlastní účet a podléhat ustanovením této směrnice týkajícím se jak provádění pokynů na účet zákazníka, tak obchodování na vlastní účet.
(25)
Provádění pokynů týkajících se finančních nástrojů jako doplňková činnost mezi dvěma osobami, jejichž hlavní podnikatelskou činností při posuzování v rámci skupiny není poskytování investičních služeb ve smyslu této směrnice ani bankovních činností ve smyslu směrnice 2013/36/EU, by se nemělo považovat za obchodování na vlastní účet při provádění pokynů zákazníků.
(26)
Pokud tato směrnice odkazuje na osoby, měly by se tím rozumět osoby fyzické i právnické.
(27)
Z oblasti působnosti této směrnice by měly být vyloučeny pojišťovny, které podléhají náležitému dozoru vykonávanému příslušnými orgány obezřetnostního dohledu a které spadají do oblasti působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (14), jestliže vykonávají činnosti uvedené v dané směrnici.
(28)
Tato směrnice by se také neměla vztahovat na osoby, jež neposkytují investiční služby třetím osobám, ale jejichž činnost spočívá výhradně v poskytování investičních služeb vlastnímu mateřskému podniku, vlastnímu dceřinému podniku nebo jinému dceřinému podniku vlastního mateřského podniku.
(29)
Některé místní energetické podniky a někteří provozovatelé průmyslových zařízení, na které se vztahuje systém EU pro obchodování s emisemi, sdružují své obchodní činnosti zaměřené na zajištění komerčních rizik a zajišťují je externě prostřednictvím nekonsolidovaných dceřiných podniků. Tyto společné podniky neposkytují žádné jiné služby a plní zcela shodnou funkci jako osoby uvedené v 28. bodě odůvodnění. V zájmu zajištění rovných podmínek by mělo být možné vyloučit z oblasti působnosti této směrnice rovněž společné podniky ve společném vlastnictví místních energetických podniků nebo provozovatelů ve smyslu čl. 3 písm. f) směrnice 2003/87/ES, které neposkytují jiné služby než investiční služby pro místní energetické podniky nebo provozovatele ve smyslu čl. 3 písm. f) směrnice 2003/87/ES, pokud tyto místní energetické podniky nebo provozovatelé budou vyňaty podle čl. 2 odst. 1 písm. j), budou-li tyto investiční služby vykonávat sami. Aby však bylo zajištěno přijetí řádných ochranných opatření a přiměřená ochrana investorů, měly by členské státy, které se rozhodnou vyjmout tyto společné podniky, pro ně stanovit požadavky alespoň rovnocenné požadavkům stanoveným touto směrnicí, a to zejména během fáze povolování, při posuzování jejich pověsti a zkušenosti i vhodnosti akcionářů, při přezkumu podmínek prvního povolení a trvalého dohledu, jakož požadavky týkající se pravidel výkonu činnosti.
(30)
Z oblasti působnosti této směrnice by dále měly být vyloučeny osoby, které poskytují v rámci odborné činnosti investiční služby pouze příležitostně, pokud je tato činnost upravena předpisy a dotyčné předpisy příležitostné poskytování investičních služeb nezakazují.
(31)
Tato směrnice by se neměla vztahovat na osoby poskytující investiční služby, jež spočívají výhradně ve správě systémů zaměstnanecké spoluúčasti, a které tudíž neposkytují investiční služby třetím osobám.
(32)
Z oblasti působnosti této směrnice je nutné vyloučit centrální banky a další subjekty vykonávající podobné funkce, jakož i veřejné orgány pověřené řízením státního dluhu nebo do této oblasti zasahující, přičemž tento pojem zahrnuje i investice v této oblasti, s výjimkou subjektů, jež jsou částečně nebo zcela ve vlastnictví státu a jejichž úloha je obchodní nebo spojená s nabýváním majetkových účastí.
(33)
S cílem objasnit režim výjimek pro Evropský systém centrálních bank (ESCB), další vnitrostátní subjekty plnící podobné funkce a subjekty zasahující do řízení veřejného dluhu je vhodné takové výjimky omezit na subjekty a instituce, které své funkce plní v souladu s právem jednoho členského státu nebo v souladu s právními předpisy Unie, a dále i na mezinárodní subjekty, jichž je jeden nebo více členských států členem a jejichž účelem je mobilizovat finanční prostředky a poskytovat finanční pomoc ve prospěch svých členů, kteří mají nebo jim hrozí závažné problémy s financováním, jako je Evropský mechanismus stability.
(34)
Z oblasti působnosti této směrnice je rovněž nutné vyloučit subjekty kolektivního investování a penzijní fondy, bez ohledu na to, zda jsou koordinovány na úrovni Unie, a depozitáře či správce těchto subjektů, protože jejich činnost podléhá zvláštním předpisům přímo této činnosti přizpůsobeným.
(35)
Z oblasti působnosti této směrnice je nutné vyloučit provozovatele přenosové soustavy ve smyslu čl. 2 bodu 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES (15) nebo provozovatele přepravní soustavy čl. 2 bodu 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES (16) při plnění jejich úkolů podle uvedených směrnic nebo nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 (17) nebo nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 (18) nebo podle kodexů sítě či rámcových pokynů přijatých podle uvedených legislativních aktů. Provozovatelé přenosové soustavy a provozovatelé přepravní soustavy mají v souladu s uvedenými legislativními akty zvláštní povinnosti a úkoly, vztahuje se na ně zvláštní certifikace a dohlíží na ně příslušné orgány pro konkrétní odvětví. Provozovatelé přenosové soustavy a provozovatelé přepravní soustavy by měli mít rovněž možnost využívat této výjimky v případech, kdy využívají jiné osoby jakožto poskytovatele služeb, aby jejich jménem plnily jejich úkoly podle uvedených legislativních aktů nebo kodexů sítě či rámcových pokynů přijatých podle uvedených nařízení. Provozovatelé přenosové soustavy a provozovatelé přepravní soustavy by neměli mít možnost využívat této výjimky při poskytování investičních služeb nebo při provádění činností v oblasti finančních nástrojů, a to i v případě, že provozují platformu sekundárního obchodování s finančními přenosovými právy.
(36)
Aby mohly využít vynětí z oblasti působnosti této směrnice, měly by dotyčné osoby trvale splňovat podmínky takových vynětí. Zejména pokud osoba poskytuje investiční služby nebo vykonává investiční činnost a je vyňata z oblasti působnosti této směrnice, protože tyto služby nebo činnosti jsou ve vztahu k její hlavní podnikatelské činnosti při posuzování v rámci skupiny doplňkové, nemělo by se vynětí na tuto osobu vztahovat, jestliže poskytování těchto doplňkových služeb nebo činností přestane být doplňkové ve vztahu k její hlavní podnikatelské činnosti.
(37)
Pro zajištění ochrany investorů a stability finančního systému by měly osoby, které poskytují investiční služby nebo vykonávají investiční činnost spadající do oblasti působnosti této směrnice, podléhat povolení udělenému domovským členským státem.
(38)
Úvěrové instituce povolené podle směrnice 2013/36/EU by k poskytování investičních služeb nebo výkonu investiční činnosti neměly potřebovat další povolení podle této směrnice. Pokud se úvěrová instituce rozhodne poskytovat investiční služby nebo vykonávat investiční činnost, měly by příslušné orgány před udělením povolení podle směrnice 2013/36/EU ověřit, zda instituce splňuje odpovídající ustanovení této směrnice.
(39)
Strukturované vklady vznikly jako forma investičního produktu, avšak na rozdíl od jiných strukturovaných investic se na ně nevztahují žádné legislativní akty v oblasti ochrany investorů na úrovni Unie. Je proto vhodné posílit důvěru investorů a vytvořit jednotnější regulaci v oblasti distribuce různých strukturovaných retailových investičních produktů, aby byla v celé Unii zajištěna přiměřená úroveň ochrany investorů. Z toho důvodu je vhodné zahrnout strukturované vklady do oblasti působnosti této směrnice. V tomto ohledu je nutno uvést, že vhledem k tomu, že strukturované vklady představují formu investičního produktu, nezahrnují vklady napojené pouze na úrokové sazby jako Euribor nebo Libor, bez ohledu na to, zda jsou úrokové sazby stanoveny předem nebo ne, anebo zda jsou pevné nebo pohyblivé. Takové vklady by proto měly být vyloučeny z oblasti působnosti této směrnice.
(40)
Použití této směrnice na investiční podniky a úvěrové instituce při prodeji strukturovaných vkladů nebo při poskytování poradenství zákazníkům by v oblasti strukturovaných vkladů mělo být chápáno jako její použití při výkonu činnosti zprostředkovatele pro tyto produkty vydané úvěrovými institucemi, které mohou přijímat vklady podle směrnice 2013/36/EU.
(41)
Centrální depozitáři cenných papírů jsou systémově významné instituce pro finanční trhy, které zajišťují prvotní zápis cenných papírů, vedení účtů s emitovanými cennými papíry a vypořádání prakticky všech obchodů s cennými papíry. Centrální depozitáři cenných papírů mají být upraveni právními předpisy Unie a podléhat zejména povolování a některým podmínkám provozu. Centrální depozitáři cenných papírů však mohou kromě základních služeb uvedených v jiných právních předpisech Unie poskytovat investiční služby a vykonávat investiční činnosti, které jsou upraveny touto směrnicí.
S cílem zabezpečit, aby všechny subjekty poskytující investiční služby a vykonávající investiční činnosti podléhaly stejnému regulačnímu rámci, je vhodné zajistit, aby se na centrální depozitáře cenných papírů nevztahovaly požadavky této směrnice týkající se povolení a některých provozních podmínek, ale právní předpisy Unie upravující centrální depozitáře cenných papírů by měly zajistit, aby se na ně ustanovení této směrnice vztahovala, pokud poskytují investiční služby nebo vykonávají investiční činnosti nad rámec služeb uvedených ve zmíněném právním předpisu Unie.
(42)
K posílení ochrany investorů v Unii je vhodné omezit podmínky, za kterých mohou členské státy vyloučit z použití této směrnice osoby poskytující investiční služby zákazníkům, kteří v důsledku toho nejsou touto směrnicí chráněni. Zejména je vhodné požadovat, aby členské státy uplatňovaly na uvedené osoby přinejmenším obdobné požadavky, jaké jsou stanoveny v této směrnici, a to zejména během fáze povolování, při posuzování jejich pověsti a zkušenosti i vhodnosti akcionářů, při přezkumu podmínek prvního povolení a trvalého dohledu, jakož i požadavky týkající se pravidel pro výkon činnosti.
Kromě toho by se na osoby vyloučené z použití této směrnice měl vztahovat systém pro odškodnění investorů uznaný podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/9/ES (19) nebo pojištění odpovědnosti za škodu při výkonu povolání zajišťující rovnocennou ochranu jejich zákazníků v situacích, na něž se uvedená směrnice vztahuje.
(43)
Pokud investiční podnik poskytuje nepravidelně jednu nebo více investičních služeb, na které se nevztahuje jeho povolení, nebo vykonává nepravidelně jednu nebo více investičních činností, na které se nevztahuje jeho povolení, neměl by potřebovat další povolení podle této směrnice.
(44)
Pro účely této směrnice by přijímání a předávání pokynů mělo zahrnovat také spojení dvou či více investorů i provádění obchodů mezi těmito investory.
(45)
Investiční podniky a úvěrové instituce distribuující finanční nástroje, které samy vydávají, by měly podléhat této směrnici, pokud svým zákazníkům poskytují investiční poradenství. Za účelem vyloučení nejistoty a posílení ochrany investorů je vhodné stanovit, aby se tato směrnice použila v případech, kdy investiční podniky a úvěrové instituce distribuují na primárním trhu finanční nástroje, které samy vydávají, aniž by poskytovaly poradenství. Za tímto účelem by se měla rozšířit definice služby provádění pokynů na účet zákazníka.
(46)
Zásady vzájemného uznávání a dohledu domovského členského státu vyžadují, aby příslušné orgány členských států neudělily nebo odňaly povolení, pokud okolnosti, jako je obsah programu činnosti, zeměpisná lokalizace nebo činnost skutečně vykonávaná, jasně naznačují, že se investiční podnik rozhodl pro právní systém určitého členského státu jen proto, aby se vyhnul přísnějším normám platným v jiném členském státě, na jehož území hodlá vykonávat nebo kde vykonává větší část své činnosti. Investiční podnik, který je právnickou osobou, by měl mít povolení udělené v členském státě, v němž má sídlo. Investiční podnik, který není právnickou osobou, by měl mít povolení udělené v členském státě, v němž se nachází jeho ústředí. Kromě toho by členské státy měly vyžadovat, aby se ústředí investičního podniku vždy nacházelo v jeho domovském členském státě a aby tam také skutečně vykonávalo činnost.
(47)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/44/ES (20) stanovila podrobná kritéria pro obezřetnostní posuzování navrhovaných nabytí v investičním podniku a pro postup jejich uplatňování. V zájmu zajištění právní jistoty, jasnosti a předvídatelnosti, pokud jde o proces posuzování a jeho výsledek, je vhodné kritéria a proces obezřetnostního posuzování stanovený v uvedené směrnici potvrdit.
Příslušné orgány by především měly ohodnotit vhodnost navrhovaného nabyvatele a finanční rozumnost navrhovaného nabytí podle všech těchto kritérií: pověst navrhovaného nabyvatele; pověst a zkušenost všech osob, které budou v důsledku navrhovaného nabytí řídit činnosti investičního podniku; finančního zdraví navrhovaného nabyvatele; skutečnosti, zda bude investiční podnik schopen dodržet obezřetnostní požadavky na základě této směrnice a dalších směrnic, zejména směrnic Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES (21) a 2013/36/EU; skutečnosti, zda existuje důvodné podezření, že dochází nebo došlo k praní peněz nebo k financování terorismu nebo k pokusům o ně ve smyslu článku 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES (22) nebo že by navrhované nabytí mohlo zvýšit riziko takového jednání.
(48)
Investiční podnik, který je držitelem povolení uděleného v jeho domovském členském státě, by měl být oprávněn poskytovat investiční služby nebo vykonávat investiční činnost v celé Unii, aniž by musel žádat o zvláštní povolení u příslušného orgánu členského státu, ve kterém hodlá služby poskytovat nebo činnost vykonávat.
(49)
Vzhledem k tomu, že některé investiční podniky jsou od určitých povinností uložených směrnicí 2013/36/EU osvobozeny, měly by mít povinnost udržovat určitou minimální výši kapitálu nebo pojištění odpovědnosti za škodu při výkonu povolání nebo kombinaci obojího. Při úpravách výše tohoto pojištění by měly být zohledněny úpravy provedené v rámci směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/92/ES (23). Tímto zvláštním zacházením pro účely kapitálové přiměřenosti by neměla být dotčena žádná rozhodnutí týkající se vhodného zacházení s těmito podniky v rámci budoucích změn právních předpisů Unie o kapitálové přiměřenosti.
(50)
Oblast působnosti obezřetnostní právní úpravy by se měla omezit pouze na subjekty, které z důvodu řízení obchodního portfolia na profesionálním základě představují pro ostatní účastníky trhu zdroj rizika protistrany, a proto by subjekty, které s finančními nástroji, jinými než komoditními deriváty, povolenkami na emise nebo jejich deriváty obchodují na vlastní účet, by měly být vyloučeny z oblasti působnosti této směrnice, pokud nejsou tvůrci trhu, neobchodují na vlastní účet při provádění pokynů zákazníků, nejsou členy ani účastníky regulovaného trhu nebo mnohostranného obchodního systému, nemají přímý elektronický přístup k obchodnímu systému ani nepoužívají způsob algoritmického obchodování s vysokou frekvencí.
(51)
Na ochranu vlastnictví investora i jiných obdobných práv investora týkajících se cenných papírů, jakož i jeho práv týkajících se peněžních prostředků svěřených podniku by se tato práva měla držet odděleně od prostředků podniku. Tato zásada by však podniku neměla bránit v tom, aby vykonával činnost vlastním jménem, ale na účet investora, pokud to povaha obchodu vyžaduje a pokud s tím investor souhlasí, například v případě půjčování cenných papírů.
(52)
Požadavky týkající se ochrany majetku zákazníků jsou zásadním nástrojem ochrany zákazníků při poskytování služeb a činností. Tyto požadavky lze vyloučit, převede-li se plné vlastnické právo k peněžním prostředkům nebo finančním nástrojům na investiční podnik za účelem krytí současných nebo budoucích, skutečných, podmíněných či potenciálních závazků. Tato široká možnost může vést k nejistotě a může ohrozit účinnost požadavků týkajících se ochrany majetku zákazníků. Je proto vhodné, alespoň pokud jde o majetek neprofesionálních zákazníků, omezit možnost investičních podniků uzavírat dohody o finančním zajištění s převedením vlastnického práva ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/47/ES (24) za účelem zajištění nebo jiného krytí jejich závazků.
(53)
Je nutné posílit úlohu vedoucích orgánů investičních podniků, regulovaných trhů, poskytovatelů služeb hlášení údajů a zajistit řádné a obezřetné vedení podniků a podporu integrity trhu a zájmů investorů. Vedoucí orgán investičního podniku, regulovaných trhů a poskytovatelů služeb hlášení údajů by měl trvale věnovat dostatek času a mít jako celek adekvátní kolektivní znalosti, schopnosti a zkušenosti nezbytné k porozumění činnostem podniku včetně hlavních rizik. S cílem předejít skupinovému myšlení a usnadnit získávání nezávislých stanovisek a kritického pohledu na příslušné otázky by vedoucí orgány proto měly být dostatečně rozmanité co do věku, pohlaví, původu, vzdělání a profesních zkušeností, aby představovaly různé názory a zkušenosti. Za další pozitivní způsob, jímž lze podpořit rozmanitost, lze považovat zastoupení zaměstnanců ve vedoucích orgánech, jelikož dodává klíčovou perspektivu a zajišťuje skutečnou znalost vnitřního fungování podniků. Různorodost by tedy měla být jedním z kritérií pro složení vedoucích orgánů. Různorodost by též měla být obecněji zohledněna v náborové politice podniků. Taková politika by měla například motivovat podniky k tomu, aby kandidáty vybíraly z užších seznamů zahrnujících obě pohlaví. V zájmu soudržného přístupu ke správě a řízení společnosti je vhodné co nejvíce sladit požadavky na investiční podniky s požadavky uvedenými ve směrnici 2013/36/EU.
(54)
Aby bylo možné účinně dohlížet na činnosti investičních podniků, regulovaných trhů a poskytovatelů služeb hlášení údajů a kontrolovat je, měl by být vedoucí orgán odpovědný a postižitelný za celkovou strategii podniku s přihlédnutím k obchodní činnosti podniku a rizikovému profilu. Vedoucí orgán by měl převzít jasné povinnosti v rámci celého chodu podniku, v oblasti určení a vymezení strategických cílů, strategie v oblasti rizik, vnitřní správy a řízení podniku, schválení jeho vnitřní organizace, včetně kritérií pro výběr a odbornou přípravu personálu, účinného dohledu nad vrcholným vedením, jakož i určení celkové politiky, kterou se řídí poskytování služeb a výkon činností, včetně odměňování prodejců a schvalování nových produktů k distribuci zákazníkům. Pravidelné sledování a posuzování strategických cílů podniků, jejich vnitřní organizace a politik pro poskytování služeb a výkon činností by mělo zajistit, aby byly podniky stále řádně a obezřetně vedeny v zájmu integrity trhů a ochrany investorů. Kombinování příliš velkého počtu funkcí člena vedoucího orgánu současně by mu neumožnilo věnovat dostatečný čas své dozorčí roli.
Proto je třeba omezit počet funkcí, které může člen vedoucího orgánu instituce zastávat současně v různých subjektech. Pro účely uplatňování tohoto omezení by však nemělo být přihlíženo k funkci člena ve vedoucím orgánu organizací, které nesledují převážně obchodní cíle, jako jsou neziskové nebo charitativní organizace.
(55)
V členských státech se používají různé struktury správy a řízení. Ve většině případů se jedná o monistickou či dualistickou strukturu orgánů. Účelem definic použitých v této směrnici je, aby zahrnovaly všechny existující struktury, aniž by některou z nich upřednostňovaly. Mají pouze posloužit ke stanovení pravidel zaměřených na dosažení konkrétního výsledku bez ohledu na vnitrostátní právo obchodních společností, jemuž instituce v jednotlivých členských státech podléhají. Tyto definice proto nemají vliv na obecné vymezení pravomocí podle vnitrostátního práva obchodních společností.
(56)
Rozšiřující se spektrum činností, které mnohé investiční podniky vykonávají současně, zvyšuje potenciál vzniku střetů zájmů mezi různými činnostmi a zájmy zákazníků. Je proto nutné stanovit pravidla k zajištění toho, aby takové střety nepříznivě neovlivnily zájmy zákazníků. Podniky mají povinnost přijmout účinná opatření k zjištění, zamezení nebo řízení střetů zájmů a maximálnímu zmírnění potenciálního dopadu těchto rizik. Pokud však určité zbytkové riziko, které by mohlo být na úkor zájmů zákazníka, i přesto přetrvává, měly by být zákazníkovi před provedením obchodu jeho jménem jasně sděleny informace o obecné povaze nebo zdrojích střetů zájmů zákazníka a o opatřeních přijatých ke zmírnění těchto rizik.
(57)
Směrnice Komise 2006/73/ES (25) umožňuje členským státům v souvislosti s organizačními požadavky na investiční podniky požadovat, aby podniky zaznamenávaly telefonní hovory nebo elektronickou komunikaci zahrnující pokyny zákazníků. Zaznamenávání telefonních hovorů nebo elektronické komunikace zahrnující pokyny zákazníků je v souladu s Listinou základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“) a je odůvodněno v zájmu posílení ochrany investorů, lepšího dohledu nad trhem a vyšší právní jistoty ve prospěch investičních podniků a jejich zákazníků. Důležitost těchto záznamů je uvedena rovněž v technickém doporučení, které Komisi dne 29. července 2010 vydal Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry. Tyto záznamy by měly zajistit doklady umožňující prokázat podmínky veškerých pokynů zadaných zákazníky a jejich korespondenci v souvislosti s obchody provedenými investičními podniky, jakož i odhalit jakékoli jednání, které může být relevantní z hlediska zneužívání trhu, včetně případů, kdy podniky obchodují na vlastní účet.
K tomuto účelu jsou potřebné záznamy všech hovorů s účastí zástupců podniku, pokud tento podnik jedná nebo hodlá jednat na vlastní účet. Pokud zákazníci sdělují své pokyny jinými prostředky než telefonicky, měla by být tato komunikace zaznamenána na trvalých nosičích dat, jako jsou listovní zásilky, fax, elektronická pošta nebo dokumentace pokynů zákazníků pořizovaná na jednáních. Obsah příslušného osobního hovoru se zákazníkem by mohl být zaznamenán například prostřednictvím písemného zápisu nebo písemné zprávy. Tyto pokyny by měly být považovány za rovnocenné telefonickým pokynům. Pokud je z osobního hovoru se zákazníkem pořízen písemný zápis, měly by členské státy zajistit nezbytné záruky, aby zákazníci nebyli znevýhodněni v důsledku nepřesného záznamu komunikace mezi stranami. Tyto záruky by neměly předpokládat, že zákazník přebírá zodpovědnost.
K zajištění právní jistoty co do rozsahu této povinnosti je vhodné uplatnit tuto povinnost na veškeré zařízení, jež podnik poskytuje nebo jehož používání je investičním podnikem povoleno, a stanovit, aby investiční podniky učinily přiměřené kroky k zajištění toho, aby ve vztahu k obchodům nebylo používáno žádné soukromé zařízení. Tyto záznamy by měly být příslušným orgánům k dispozici při plnění jejich úkolů v oblasti dohledu a při provádění donucovacích opatření podle této směrnice a podle nařízení (EU) č. 600/2014, nařízení (EU) č. 596/2014, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/57/EU (26), tak aby příslušné orgány mohly určit jednání, jež není v souladu s právním rámcem pro činnost investičních podniků. Tyto záznamy by měly být také k dispozici investičním podnikům a zákazníkům, aby bylo možné prokázat vývoj jejich vztahu, pokud jde o pokyny předané zákazníky a obchody provedené podniky. Z těchto důvodů je vhodné v této směrnici stanovit zásady obecného režimu týkajícího se zaznamenávání telefonních hovorů nebo elektronické komunikace zahrnujících pokyny zákazníků.
(58)
V souladu se závěry Rady z června 2009 o posílení finančního dohledu Unie a s cílem přispět k vytvoření jednotného souboru pravidel pro finanční trhy v Unii a k dalšímu vývoji rovných podmínek pro členské státy a účastníky trhu, zvýšit ochranu investorů a zlepšit dohled a vymáhání povinností se Unie zavázala podle potřeby omezit diskreční pravomoci členských států stanovené v právních předpisech Unie v oblasti finančních služeb na nejnižší možnou míru. Kromě toho, že se touto směrnicí zavádí společný režim pro zaznamenávání telefonních hovorů a elektronické komunikace zahrnující pokyny zákazníků, je vhodné omezit možnost příslušných orgánů přenést v určitých případech úkoly v oblasti dohledu na jiný subjekt a rovněž i omezit diskreční pravomoci v oblasti požadavků vztahujících se na vázané zástupce a podávání zpráv pobočkami.
(59)
V posledním desetiletí dosáhla technologie obchodování značného rozvoje a je nyní účastníky trhu hojně využívána. Mnoho účastníků trhu nyní využívá algoritmické obchodování, při němž počítačový algoritmus automaticky určuje aspekty pokynu, a to s minimálním lidským zásahem nebo zcela bez něj. Je třeba regulovat rizika pocházející z algoritmického obchodování. Používání algoritmů v poobchodním zpracování provedených obchodů však nepředstavuje algoritmické obchodování. Investiční podnik, který se zabývá algoritmickým obchodováním sledujícím určitou strategii tvorby trhu, by měl tuto činnost tvorby trhu vykonávat nepřetržitě během stanovené části doby obchodování obchodního systému. V regulačních technických normách by mělo být upřesněno, co představuje stanovenou část doby obchodování obchodního systému, a současně zajištěno, že takto stanovená část tvoří významnou část celkové doby obchodování, a to při zohlednění likvidity, rozsahu a povahy konkrétního trhu a vlastností obchodovaného finančního nástroje.
(60)
Investiční podnik, který se zabývá algoritmickým obchodováním sledujícím určitou strategii tvorby trhu, by měl mít zavedeny vhodné systémy a kontroly této činnosti. Tato činnost by měla být chápána způsobem specifickým vzhledem k jejímu kontextu a účelu. Definice takové činnosti je proto nezávislá na definicích, jako je definice „činností v rámci tvorby trhu“ obsažená v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2012 (27).
(61)
Zvláštní formou algoritmického obchodování je algoritmické obchodování s vysokou frekvencí, při němž obchodní systém vysokou rychlostí analyzuje data nebo signály trhu a v reakci na tuto analýzu poté ve velmi krátké době zašle nebo aktualizuje velký počet pokynů. Algoritmické obchodování s vysokou frekvencí může zejména obsahovat takové prvky, jako jsou například iniciace pokynu, jeho vytvoření, směrování a provedení, které jsou určeny systémem bez lidského zásahu pro každý jednotlivý obchod nebo pokyn, krátký časový rámec pro stanovení a likvidaci pozic, vysoký denní obrat portfolia, vysoký poměr pokynů vůči obchodům během dne a zakončení obchodního dne na neutrální pozici nebo v její blízkosti. Algoritmické obchodování s vysokou frekvencí se vyznačuje mimo jiné vysokým počtem zpráv během dne, jež zahrnují pokyny, kotace nebo zrušení. Při určování toho, co představuje vysoký počet zpráv během dne, je třeba zohlednit totožnost skutečného zákazníka, délku doby sledování, srovnání s celkovou činností na trhu během daného období a relativní koncentraci nebo roztříštěnost činnosti. Algoritmické obchodování s vysokou frekvencí obvykle provádějí obchodníci za použití svého vlastního kapitálu a spíše než o samostatnou strategii se obvykle jedná o použití propracované technologie k provedení tradičnějších obchodních strategií, jako je tvorba trhu nebo arbitráž.
(62)
Technický pokrok umožnil vysokofrekvenční obchodování a vývoj obchodních modelů. Vysokofrekvenční obchodování je usnadněno společným umístěním zařízení účastníků trhu v těsné fyzické blízkosti systému pro párování prodejních a kupních pokynů obchodního systému. S cílem zajistit řádné a spravedlivé obchodní podmínky je nezbytné požadovat, aby obchodní systémy poskytovaly tyto služby společného umístění nediskriminačním, spravedlivým a transparentním způsobem. Používání technologie obchodování zvýšilo rychlost, objem a složitost obchodů uzavíraných investory. Díky této technologii mohli účastníci trhu rovněž usnadnit svým zákazníkům přímý elektronický přístup na trhy prostřednictvím svých obchodních systémů, prostřednictvím přímého tržního přístupu nebo sponzorovaného přístupu. Obchodní technologie přinesla trhu a účastníkům trhu obecné výhody v podobě například širší účasti na trzích, vyšší likvidity, nižších rozpětí, nižší krátkodobé volatility a možností pro zákazníky, jak dosáhnout lepšího provádění svých pokynů. Tato technologie však s sebou přináší i řadu potenciálních rizik, jako je zvýšené riziko přetížení provozních systémů obchodních systémů z důvodu velkých objemů pokynů, rizika algoritmického obchodování vedoucího ke vzniku duplicitních nebo chybných pokynů či jiných chyb, které mohou narušit řádné fungování trhu.
Kromě toho hrozí riziko neadekvátní reakce algoritmických obchodních systémů na jiné události na trhu, což může zhoršit volatilitu, existoval-li na trhu již dříve nějaký problém. Algoritmické obchodování nebo způsoby algoritmického obchodování s vysokou frekvencí mohou, stejně jako každý jiný druh obchodování, být náchylné k některým formám jednání zakázaným nařízením (EU) č. 596/2014. Vysokofrekvenční obchodování může také kvůli informační výhodě poskytované vysokofrekvenčním obchodníkům vést investory k tomu, že se rozhodnou obchodovat v obchodních systémech, v nichž se mohou vysokofrekvenčním obchodníkům vyhnout. Je vhodné podrobit způsoby algoritmického obchodování s vysokou frekvencí, které jsou založeny na určitých specifických charakteristikách, zvláštnímu regulačnímu dohledu. Přestože se jedná zejména o metody, které jsou založeny na obchodování na vlastní účet, měl by se tento dohled uplatňovat také tehdy, kdy je používání této metody strukturováno tak, aby k němu nedocházelo na vlastní účet.
(63)
Tato potenciální rizika plynoucí z vyššího používání technologie lze nejlépe zmírnit kombinací opatření a zvláštních kontrol rizik, které se zaměřují na podniky zapojené do algoritmického obchodování nebo algoritmického obchodování s vysokou frekvencí, které poskytují přímý elektronický přístup a dalších opatření zaměřených na organizátory obchodních systémů, do kterých takové podniky vstupují. S cílem posílit odolnost trhů a zohlednit nové technologie obchodování by tato opatření měla odrážet a dodržovat obecné technické pokyny vydané Evropským orgánem dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (28) (dále jen „ESMA“ nebo „orgán ESMA“) v únoru 2012 o systémech a kontrolách v prostředí automatizovaného obchodování pro obchodní platformy, investiční podniky a příslušné orgány (ESMA/2012/122). Je žádoucí zajistit, aby všechny podniky zabývající se algoritmickým obchodováním s vysokou frekvencí měly povolení. Toto povolení by mělo zajistit, že podniky podléhají organizačním požadavkům podle této směrnice a je nad nimi vykonáván řádný dohled. Podniky, jež mají povolení, nad nimiž je vykonáván dohled podle právních předpisů Unie upravujících finanční sektor a jež se zabývají algoritmickým obchodováním nebo způsobem algoritmického obchodování s vysokou frekvencí, přestože jsou z oblasti působnosti této směrnice vyňaty, by neměly mít povinnost získat povolení podle této směrnice a měly by pouze podléhat opatřením a kontrolám zaměřeným na řešení specifického rizika vyplývajícího z těchto typů obchodování. V tomto ohledu by orgán ESMA měl hrát významnou koordinační úlohu a stanovit přiměřený krok kotace, aby se tak zajistilo řádné fungování trhů na úrovni Unie.
(64)
Investiční podniky i obchodní systémy by měly přijmout důkladná opatření k zajištění toho, aby algoritmické obchodování a způsoby algoritmického obchodování s vysokou frekvencí nevedly k narušení trhu a nemohly být zneužity. Obchodní systémy by měly rovněž zajistit, aby jejich obchodní systémy byly odolné a byly řádně přezkoušeny, aby byly schopny zvládat zvýšené toky pokynů nebo napjatou situaci na trhu, a aby v nich byly zavedeny přerušovací mechanismy, které obchodování dočasně zastaví nebo omezí, dojde-li k náhlým nečekaným pohybům cen.
(65)
Je rovněž nezbytné zajistit, aby struktury poplatků, jež stanoví obchodní systémy, byly transparentní, nediskriminační a spravedlivé a aby nebyly strukturovány tak, že by podporovaly podmínky narušující řádné fungování trhu. Je proto vhodné, aby obchodní systémy mohly upravit své poplatky za zrušené pokyny v závislosti na době, po kterou byl pokyn zachován, a stanovit výši poplatků pro jednotlivé finanční nástroje, na něž se uplatňují. Aby zohlednily zvýšenou zátěž systému, která ne vždy prospívá ostatním účastníkům trhu, měly by mít členské státy možnost povolit obchodním systémům, aby stanovily vyšší poplatky za pokyny, které jsou posléze zrušeny, nebo vyšší poplatky účastníkům, kteří zadali vysoký podíl zrušených pokynů, nebo účastníkům používajícím způsob algoritmického obchodování s vysokou frekvencí.
(66)
Kromě opatření souvisejících se způsoby algoritmického obchodování a algoritmického obchodování s vysokou frekvencí je vhodné zakázat přímý elektronický přístup, který investiční podniky poskytují svým zákazníkům, pokud pro takový přístup nejsou stanoveny řádné systémy a kontroly. Bez ohledu na formu přímého elektronického přístupu by podniky poskytující tento přístup měly posuzovat a přezkoumávat, zda je vhodné, aby zákazníci používali tuto službu, a zajišťovat, aby používání služby podléhalo kontrolám rizik a aby tyto podniky nadále nesly odpovědnost za obchodování, které zákazníci na základě používání jejich systémů nebo s použitím jejich obchodních kódů provedou. Je vhodné, aby podrobné organizační požadavky týkající se těchto nových forem obchodování byly podrobněji stanoveny v regulačních technických normách. Díky tomu by mělo být možné požadavky v případě nutnosti měnit, aby se zohlednily další inovace a vývoj v této oblasti.
(67)
Je nezbytné, aby byly všechny pokyny vytvořené prostřednictvím algoritmického obchodování označovány s cílem zajistit účinný dohled a umožnit příslušným orgánům přijmout včas vhodná opatření proti chybným nebo nepoctivým algoritmickým strategiím. Na základě označení by měly být příslušné orgány schopny určit a rozlišit pokyny pocházející z různých algoritmů a účinně rekonstruovat a vyhodnotit strategie, které algoritmičtí obchodníci používají. Tím by se mělo omezit riziko, že bude přiřazení pokynů k určité algoritmické strategii a obchodníkovi nejednoznačné. Díky označování mohou příslušné orgány fakticky a účinně zareagovat na strategie algoritmického obchodování, které jednají zneužívajícím způsobem nebo představují rizika ohrožující řádné fungování trhů.
(68)
Aby se zajistila integrita trhu s ohledem na vývoj technologií na finančních trzích, měl by orgán ESMA pravidelně konzultovat s vnitrostátními odborníky novinky v oblasti technologií obchodování včetně vysokofrekvenčního obchodování a nových postupů, které by mohly představovat zneužívání trhu, s cílem identifikovat a podporovat účinné strategie předcházení a řešení tohoto zneužívání.
(69)
V Unii funguje v současné době mnoho obchodních systémů, z nichž řada obchoduje se stejnými finančními nástroji. Za účelem řešení potenciálních rizik ohrožujících zájmy investorů je nutné formalizovat a dále koordinovat postupy zabývající se důsledky pro obchodování v jiných obchodních systémech, pokud se určitý investiční podnik nebo organizátor trhu provozující obchodní systém rozhodne pozastavit obchodování s nějakým finančním nástrojem nebo daný nástroj z obchodování stáhnout. V zájmu právní jistoty a vhodného řešení střetů zájmů v případě rozhodnutí o pozastavení obchodování s finančními nástroji nebo stažení finančních nástrojů z obchodování by mělo být zajištěno, že pokud určitý investiční podnik nebo organizátor trhu provozující obchodní systém zastaví obchodování v důsledku toho, že nejsou dodržována jeho pravidla, ostatní toto rozhodnutí následují, pokud tak příslušné orgány za ně odpovědné rozhodnou, ledaže pokračování obchodování lze odůvodnit mimořádnými okolnostmi. Dále je nutno formalizovat a zlepšit výměnu informací a spolupráci mezi příslušnými orgány, pokud jde o pozastavení obchodování s finančními nástroji v určitém obchodním systému a jejich stažení z obchodování v určitém obchodním systému. Tato opatření by měla být uplatňována tak, aby zabránila obchodním systémům využívat k obchodním účelům informace předávané v souvislosti s pozastavením obchodování s finančním nástrojem nebo stažením finančního nástroje z obchodování.
(70)
Na finančních trzích začalo aktivně působit více investorů, kterým se nabízí komplexnější a širší soubor služeb a nástrojů; vzhledem k tomuto vývoji je proto nutné stanovit stupeň harmonizace, aby byla investorům poskytnuta vysoká úroveň ochrany v celé Unii. V době přijetí směrnice 2004/39/ES bylo v důsledku rostoucí závislosti investorů na individuálních doporučeních nutno zařadit poskytování investičního poradenství mezi investiční služby vyžadující povolení a podléhající zvláštním pravidlům pro výkon činnosti. Vzhledem k pokračující důležitosti individuálních doporučení zákazníkům a rostoucí komplexnosti služeb a nástrojů je nutné posílit pravidla pro výkon činnosti v zájmu zvýšení ochrany investorů.
(71)
Členské státy by měly zajistit, aby investiční podniky jednaly v souladu s nejlepším zájmem svých zákazníků a plnily své povinnosti podle této směrnice. Investiční podniky by měly proto rozumět vlastnostem nabízených nebo doporučovaných finančních nástrojů a měly by vytvářet a přezkoumávat účinné politiky a opatření k identifikaci kategorií zákazníků, kterým budou poskytovat produkty a služby. Členské státy by měly zajistit, aby investiční podniky, které vytvářejí finanční nástroje, zajistily, aby tyto produkty byly vytvořeny tak, aby odpovídaly potřebám určeného cílového trhu konečných zákazníků v příslušné kategorii zákazníků, přijaly přiměřené kroky k zajištění toho, že finanční nástroje budou distribuovány na určeném cílovém trhu a pravidelně přezkoumávaly identifikaci cílového trhu a výkonnost produktů, které nabízejí. Investiční podniky, které zákazníkům nabízejí nebo doporučují finanční nástroje, jež nevytvořily, by rovněž měly mít zavedeny vhodné systémy pro získání a pochopení relevantních informací týkajících se postupu schválení produktu, včetně určeného cílového trhu a vlastností produktu, který nabízejí nebo doporučují. Tato povinnost platí bez ohledu na posouzení přiměřenosti nebo vhodnosti, které následně provádějí investiční podniky v rámci poskytování investičních služeb každému zákazníkovi na základě jeho osobních potřeb, vlastností a cílů.
Aby se zajistilo, že finanční nástroje jsou nabízeny nebo doporučovány pouze v zájmu zákazníka, měly by investiční podniky nabízející nebo doporučující produkt vytvořený podniky, na něž se nevztahují požadavky na řízení produktů stanovené touto směrnicí, nebo podniky ze třetí země rovněž mít vhodné systémy pro získání dostatečných informací o těchto finančních nástrojích.
(72)
Aby měli investoři k dispozici všechny relevantní informace, je vhodné požadovat, aby investiční podniky poskytující investiční poradenství sdělily náklady na poradenství, objasnily základ poradenství, které poskytují, zejména rozsah produktů, který při poskytování osobních doporučení zákazníkům zvažují, zda poskytují investiční poradenství nezávisle a zda zákazníkům poskytují pravidelné hodnocení vhodnosti finančních nástrojů, které jim doporučily. Dále je vhodné požadovat, aby investiční podniky svým zákazníkům vysvětlily důvody poradenství, které jim poskytují.
(73)
S cílem podrobněji vymezit regulační rámec pro poskytování investičního poradenství a současně ponechat investičním podnikům a zákazníkům možnost volby je vhodné stanovit podmínky poskytování této služby, pokud podniky informují zákazníky o tom, že služba je poskytována nezávisle. Je-li poradenství poskytováno nezávisle, mělo by být před poskytnutím osobního doporučení posouzeno dostatečně široké spektrum produktů od různých poskytovatelů produktů. Poradce nemusí nezbytně posuzovat investiční produkty, které jsou na trhu dostupné u všech poskytovatelů nebo emitentů produktů. Spektrum finančních nástrojů by ale nemělo být omezeno pouze na finanční nástroje vydávané nebo poskytované subjekty, které mají s investičním podnikem úzké propojení nebo jiné právní nebo hospodářské vztahy, například smluvní, jež jsou tak těsné, že představují riziko narušení nezávislosti poskytovaného poradenství.
(74)
Aby byla posílena ochrana investorů a aby byli zákazníci se službou, která je jim poskytována, lépe obeznámeni, je rovněž vhodné dále omezit možnost podniků, které poskytují investiční poradenství nezávisle a poskytují službu správy portfolia, přijímat a ponechávat si poplatky, provize nebo jiné peněžní či nepeněžní výhody od třetích stran, a zejména od emitentů nebo poskytovatelů produktů. To znamená, že veškeré poplatky, provize nebo jiné peněžní a nepeněžní výhody od třetích stran musí být v úplnosti vráceny zákazníkovi ihned poté, co je podnik obdrží, a podnik nesmí odečítat platby třetích stran od poplatků, které zákazník dluží podniku. Zákazník by měl být přesně a případně pravidelně informován o veškerých poplatcích, provizích a výhodách, které podnik obdržel v souvislosti s investiční službou poskytovanou a předanou zákazníkovi. Podniky poskytující nezávislé poradenství nebo správu portfolia by rovněž měly v rámci svých organizačních požadavků stanovit politiku s cílem zajistit, aby obdržené platby třetích stran byly přiděleny a předány zákazníkům. Povoleny by měly být pouze drobné nepeněžní výhody pod podmínkou, že zákazník je o těchto výhodách jasně informován, že tyto výhody mohou zvýšit kvalitu poskytované služby a že nemohou být považovány za výhody narušující schopnost investičních podniků jednat v nejlepším zájmu svých zákazníků.
(75)
Při nezávislém poskytování služeb investičního poradenství a služeb správy portfolia by měly být poplatky, provize nebo nepeněžní výhody vyplácené nebo poskytované osobě jménem zákazníků povoleny, pouze pokud si je daná osoba vědoma toho, že tyto platby jsou prováděny jejím jménem a že částky a četnost plateb jsou stanoveny dohodou mezi zákazníkem a investičním podnikem a nejsou stanoveny třetí stranou. Tento požadavek je splněn v případě, že zákazník uhradí fakturu podniku přímo, nebo je tato faktura uhrazena nezávislou třetí stranou, která není nijak spojena s investičním podnikem, pokud jde o investiční službu poskytnutou zákazníkovi, a jedná pouze na základě instrukce zákazníka, a v případě, že zákazník sjedná poplatek za službu poskytnutou investičním podnikem a tento poplatek uhradí. Tak je tomu obecně u účetních či právníků, kteří jednají na základě jednoznačné instrukce zákazníka k provedení úhrady, nebo v případech, kdy daná osoba jedná jako pouhý prostředník platby.
(76)
Tato směrnice stanoví podmínky a postupy, které musí členské státy dodržet, pokud mají v úmyslu uložit další požadavky. K těmto požadavkům může patřit zákaz nebo další omezení nabízení či přijímání poplatků, provizí nebo jiných peněžních a nepeněžních výhod hrazených či poskytnutých třetí stranou nebo osobou jednající jménem třetí strany v souvislosti s poskytnutím služby zákazníkům.
(77)
Pro větší ochranu spotřebitelů je rovněž vhodné zajistit, aby investiční podniky neodměňovaly nebo neposuzovaly výkon svých zaměstnanců způsobem, který by byl v rozporu s povinností podniku jednat v nejlepším zájmu svých zákazníků, například prostřednictvím odměn, prodejních cílů nebo jiných nástrojů, které motivují k doporučení nebo prodeji určitého finančního nástroje v případě, že by jiný produkt mohl potřebám zákazníka vyhovovat lépe.
(78)
Pokud jsou dostatečné informace o nákladech a souvisejících poplatcích nebo o rizicích spojených s finančním nástrojem samotným poskytnuty v souladu s jinými právními předpisy Unie, měly by být tyto informace považovány za vhodné pro účely informování zákazníků v souladu s touto směrnicí. Investiční podniky nebo úvěrové instituce, které distribuují daný finanční nástroj, by však měly rovněž informovat své zákazníky o veškerých dalších nákladech a souvisejících poplatcích spojených s poskytováním investičních služeb ve vztahu k tomuto finančnímu nástroji.
(79)
Vzhledem ke složitosti investičních produktů a jejich neustálé inovaci je také důležité zajistit, aby pracovníci, kteří poskytují poradenství o investičních produktech nebo tyto nástroje prodávají neprofesionálním zákazníkům, měli náležitou úroveň znalostí a způsobilosti ve vztahu k nabízeným produktům. Investiční podniky by měly svým zaměstnancům poskytnout dostatek času a zdrojů, aby mohli těchto znalostí a způsobilosti dosáhnout a uplatňovat je při poskytování služeb zákazníkům.
(80)
Investiční podniky mohou poskytovat investiční služby, které spočívají pouze v provádění, přijímání a předávání pokynů zákazníků, aniž by musely získat informace o znalostech a zkušenostech zákazníka potřebné k posouzení vhodnosti služby nebo finančního nástroje pro zákazníka. Jelikož tyto služby vedou k významnému snížení ochrany zákazníků, je vhodné zlepšit podmínky jejich poskytování. Především je vhodné vyloučit možnost poskytování těchto služeb ve spojení s doplňkovou službou, která spočívá v poskytování úvěrů nebo půjček investorům, aby mohli provádět obchody, do nichž je investiční podnik zapojen, neboť tato praxe zvyšuje složitost obchodů a znesnadňuje porozumění souvisejícím rizikům. Je rovněž vhodné lépe definovat kritéria pro výběr finančních nástrojů, jichž by se měly tyto služby týkat, aby se vyloučily určité finanční nástroje, včetně těch, které zahrnují derivát nebo obsahují strukturu, která zákazníkovi ztěžuje porozumění souvisejícímu riziku, akcií podniků, které nejsou subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP), a strukturovaných SKIPCP podle čl. 36 odst. 1 druhého pododstavce nařízení Komise (EU) č. 583/2010 (29). Zacházením s určitými SKIPCP jako s komplexními produkty by neměly být dotčeny budoucí právní předpisy Unie vymezující rozsah těchto produktů a pravidla, jež se na ně vztahují.
(81)
Obvyklou strategií pro poskytovatele retailových finančních služeb v celé Unii je vázaný prodej. Může přinášet výhody neprofesionálním zákazníkům, zároveň však může představovat postupy, při nichž není zájem zákazníka dostatečně zohledněn. Například některé formy vázaného prodeje, především praktiky vázání produktů, kdy se dohromady v jednom balíčku prodávají dvě nebo více finančních služeb, přičemž alespoň jedna z těchto služeb není k dispozici samostatně, mohou narušovat hospodářskou soutěž a negativně ovlivňovat mobilitu zákazníků a jejich schopnost rozhodovat se na základě informací. Příkladem praktik vázání produktů může být nezbytnost otevření běžného účtu, je-li investiční služba poskytována neprofesionálnímu zákazníkovi. Ačkoli praktiky sdružování produktů, kdy se dohromady v jednom balíčku prodávají dvě nebo více finančních služeb, avšak každou ze služeb lze zakoupit rovněž samostatně, mohou hospodářskou soutěž také narušovat a negativně ovlivňovat mobilitu zákazníků a jejich schopnost rozhodovat se na základě informací, poskytují zákazníkovi alespoň možnost volby, a pravděpodobně tak představují menší riziko nedodržení povinností podle této směrnice investičními podniky. Používání takových praktik by mělo být důkladně posouzeno s cílem podpořit hospodářskou soutěž a možnost volby pro zákazníky.
(82)
Při poskytování investičního poradenství by měl investiční podnik v písemném prohlášení o vhodnosti upřesnit, jakým způsobem poskytnuté poradenství odpovídá preferencím, potřebám a dalším charakteristikám neprofesionálního zákazníka. Toto prohlášení by mělo být poskytnuto na trvalém nosiči dat včetně elektronické podoby. Odpovědnost za provedení posouzení vhodnosti a poskytnutí pravdivé zprávy o vhodnosti zákazníkovi nese investiční podnik, přičemž by měly být zavedeny náležité záruky, které zajistí, aby zákazník neutrpěl ztrátu v důsledku zprávy prezentující nepravdivě nebo nečestně osobní doporučení, včetně informace, v jakém smyslu je vydané doporučení pro zákazníka vhodné a jaké jsou nevýhody doporučeného postupu.
(83)
Při určování toho, co představuje poskytnutí informací v dostatečném předstihu před koncem lhůty stanovené v této směrnici, by měl investiční podnik s přihlédnutím k naléhavosti situace zohlednit skutečnost, že zákazník před přijetím investičního rozhodnutí potřebuje dostatečný čas k pročtení a pochopení těchto informací. K posouzení poskytnutých informací o složitém nebo neznámém produktu či službě nebo o produktu či službě, s nimiž zákazník nemá zkušenost, bude zákazník pravděpodobně potřebovat více času než v případě, že posuzuje produkt či službu, jež jsou jednodušší nebo známější nebo s nimiž má významnou předchozí zkušenost.
(84)
Nic v této směrnici by nemělo zavazovat investiční podniky k okamžitému a souběžnému poskytnutí všech požadovaných informací o investičním podniku, finančních nástrojích, nákladech a souvisejících poplatcích nebo informací o ochraně finančních nástrojů či peněžních prostředků zákazníka, pokud investiční podniky plní obecnou povinnost poskytovat příslušné informace v dostatečném předstihu před koncem lhůty stanovené v této směrnici. Žádné ustanovení této směrnice nezavazuje podniky k poskytování informací buď samostatně, nebo v rámci dohody se zákazníkem, pokud jsou informace zákazníkovi sděleny v dostatečném předstihu před poskytnutím služby.
(85)
Služba by se měla považovat za poskytovanou z podnětu zákazníka, pokud ji zákazník nepožaduje v reakci na sdělení podniku nebo jménem podniku, které je na daného zákazníka osobně zaměřeno a které obsahuje výzvu nebo se jej snaží ovlivnit v souvislosti s určitým finančním nástrojem nebo určitým obchodem. Službu lze považovat za poskytovanou z podnětu zákazníka i tehdy, pokud ji zákazník požaduje na základě jakéhokoli sdělení, které jakýmkoli způsobem propaguje nebo nabízí finanční nástroje a které je svou povahou obecné a určené veřejnosti či širší skupině nebo kategorii zákazníků nebo potenciálních zákazníků.
(86)
Jedním z cílů této směrnice je ochrana investorů. Opatření na ochranu investorů by měla být přizpůsobena specifickým rysům každé kategorie investorů (neprofesionální, profesionální a protistrany). S cílem posílit regulační rámec platný pro poskytování služeb bez ohledu na kategorii dotčených zákazníků je však vhodné zdůraznit, že zásady čestného, spravedlivého a profesionálního jednání a povinnost chovat se korektně, vyjadřovat se jasně a nepodávat klamné informace platí ve vztahu s každým zákazníkem.
(87)
Jako možné alternativy nebo náhrady finančních nástrojů podle této směrnice jsou zákazníkům často předkládány investiční pojistné smlouvy. V zájmu zajištění jednotné ochrany neprofesionálních zákazníků a rovných podmínek u podobných produktů je důležité, aby investiční produkty na bázi pojištění podléhaly náležitým požadavkům. Vzhledem k tomu, že požadavky na ochranu investorů stanovené v této směrnici by proto měly být stejným dílem uplatňovány i na investice v rámci pojistných smluv, je s ohledem na rozdílnou strukturu trhu a vlastnosti těchto produktů vhodnější, aby byly podrobné požadavky stanoveny v rámci probíhající revize směrnice 2002/92/ES než v této směrnici. Budoucí právní předpisy Unie upravující činnost zprostředkovatelů pojištění a pojišťoven by měly proto řádně zajistit jednotný regulační přístup k distribuci různých finančních produktů, které uspokojují podobné potřeby investorů, a proto z hlediska ochrany investorů představují srovnatelné problémy. Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (30) (dále jen „EIOPA“), a ESMA by měly ve vzájemné součinnosti zajistit co nejvyšší jednotnost při uplatňování pravidel pro obchodování s těmito investičními produkty. Tyto nové požadavky týkající se investičních produktů na bázi pojištění by měly být stanoveny ve směrnici 2002/92/ES.
(88)
Směrnice 2002/92/ES by měla být upravena tak, aby se sjednotila pravidla týkající se střetů zájmů, obecných zásad a poskytování informací zákazníkům a aby členské státy mohly stanovit omezení pro odměňování zprostředkovatelů pojištění.
(89)
Z působnosti této směrnice by měly být vyloučeny investiční produkty na bázi pojištění, které nenabízejí investiční příležitosti, a vklady, které jsou vystaveny pouze úrokovým sazbám. Z oblasti působnosti této směrnice by měly být s ohledem na svá specifika a cíle vyloučeny individuální a zaměstnanecké penzijní produkty, jejichž hlavním účelem je poskytovat investorům příjem v důchodu.
(90)
Odchylně od zásady povolování, dohledu a vymáhání povinností domovským členským státem u provozování poboček je vhodné, aby za vymáhání určitých povinností uvedených v této směrnici v souvislosti s podnikatelskými činnostmi prováděnými pobočkou na území, kde je umístěna, převzal odpovědnost příslušný orgán hostitelského členského státu, protože tento orgán je pobočce nejblíže a má lepší možnost odhalit případné porušení pravidel upravujících provoz pobočky a zasáhnout proti němu.
(91)
K zajištění toho, aby investiční podniky prováděly pokyny zákazníků za podmínek nejpříznivějších pro zákazníka, je nutné investičním podnikům uložit účinnou povinnost „nejlepšího způsobu provedení“. Tato povinnost by měla platit, pokud má podnik vůči zákazníkovi smluvní nebo zprostředkovatelské závazky.
(92)
Vzhledem k tomu, že v Unii je nyní k dispozici širší základna míst provádění, je vhodné rozšířit rámec nejlepšího způsobu provedení i na neprofesionální investory. Při uplatňování rámce nejlepšího způsobu provedení podle čl. 27 odst. 1 druhého a třetího pododstavce by měl být zohledněn technologický pokrok v oblasti sledování nejlepšího způsobu provedení.
(93)
Pro účely určení nejlepšího způsobu provedení při provádění pokynů neprofesionálních zákazníků by měly náklady provedení zahrnovat vlastní provize investičního podniku nebo poplatky účtované zákazníkovi pro omezené účely v případech, kdy je určitý pokyn schopno provést více míst uvedených v zásadách daného podniku pro provádění pokynů. V takových případech by se měly brát v potaz vlastní provize podniku a náklady na provedení pokynu na každém do úvahy připadajícím místě provedení s cílem posoudit a porovnat výsledek pro zákazníka, který by byl dosažen provedením pokynu na jednotlivých místech. Není však záměrem vyžadovat od podniku, aby porovnával dosažitelné výsledky pro zákazníka na základě jeho vlastních zásad provádění pokynů a jeho vlastních provizí a poplatků s výsledky, které by mohl pro téhož zákazníka dosáhnout jiný investiční podnik na základě odlišných zásad provádění pokynů či jiné skladby provizí či poplatků. Stejně tak není záměrem vyžadovat od podniku, aby porovnával rozdíly ve svých vlastních provizích, které vyplývají z rozdílné povahy služeb, jež podnik svým zákazníkům poskytuje.
(94)
Ustanovení této směrnice, která stanoví, že náklady na provedení by měly zahrnovat vlastní provize investičního podniku či poplatky účtované zákazníkovi za poskytování investiční služby, by se neměla použít pro účely určování toho, které obchodní systémy by měly být zahrnuty do zásad daného podniku pro provádění pokynů pro účely čl. 27 odst. 5 této směrnice.
(95)
Mělo by se mít za to, že investiční podnik stanoví skladbu a výši svých provizí způsobem, který nespravedlivě diskriminuje některá místa provádění, jestliže zákazníkům účtuje různé provize nebo marže za provedení na různých místech provádění a tento rozdíl neodráží skutečný rozdíl v nákladech, které podniku vznikají při provádění pokynů na těchto místech.
(96)
Za účelem posílení podmínek, za nichž investiční podniky plní svou povinnost provádět pokyny za podmínek nejvýhodnějších pro zákazníka v souladu s touto směrnicí, je vhodné požadovat, aby u finančních nástrojů, na něž se vztahuje obchodní povinnost podle článků 23 a 28 nařízení (EU) č. 600/2014, každý obchodní systém a systematický internalizátor a u dalších finančních nástrojů každé místo provádění zveřejňovali údaje o kvalitě provádění obchodů na jednotlivých místech.
(97)
Informace, které investiční podniky poskytují zákazníkům o svých zásadách provádění, jsou často obecné a standardní a neumožňují zákazníkům porozumět, jak bude pokyn proveden, a ověřit si, zda podnik plní svou povinnost provádět pokyny za podmínek nejvýhodnějších pro zákazníky. V zájmu posílení ochrany investorů je vhodné stanovit zásady týkající se informací, které investiční podniky poskytují svým zákazníkům o zásadách provádění, a požadovat, aby podniky každoročně zveřejňovaly pro každý druh finančních nástrojů pět nejlepších míst provádění, kde prováděly pokyny zákazníků v předchozím roce, a aby tyto informace a informace zveřejňované obchodními systémy o kvalitě provádění zohlednily ve svých zásadách nejlepšího způsobu provedení.
(98)
Při navazování obchodního vztahu se zákazníkem by měl mít investiční podnik možnost požádat zákazníka nebo potenciálního zákazníka, aby současně vydal souhlas se způsobem provádění pokynů i s tím, že jeho pokyny mohou být provedeny mimo obchodní systém.
(99)
Osoby, které poskytují investiční služby na účet více než jednoho investičního podniku, by neměly být považovány za vázané zástupce, ale za investiční podniky, pokud spadají do definice stanovené v této směrnici, s výjimkou určitých osob, které mohou být vyňaty.
(100)
Touto směrnicí by neměla být dotčena práva vázaných zástupců vykonávat činnosti spadající do oblasti působnosti jiných směrnic a související činnosti týkající se finančních služeb či produktů nespadajících do oblasti působnosti této směrnice, včetně činností vykonávaných na účet částí stejné finanční skupiny.
(101)
Tato směrnice by se neměla vztahovat na podmínky výkonu činnosti mimo prostory investičního podniku (přímý prodej).
(102)
Příslušné orgány členských států by neměly vydat nebo by měly odejmout registraci, pokud skutečně vykonávané činnosti jasně naznačují, že se vázaný zástupce rozhodl pro právní systém určitého členského státu jen proto, aby se vyhnul přísnějším normám platným v jiném členském státě, na jehož území hodlá vykonávat nebo kde vykonává větší část své činnosti.
(103)
Pro účely této směrnice by se způsobilé protistrany měly považovat za zákazníky.
(104)
Finanční krize odhalila omezené schopnosti profesionálních zákazníků odhadnout riziko svých investic. Zatímco by mělo být potvrzeno, že pravidla řízení obchodní činnosti je třeba uplatňovat v případě těch investorů, kteří ochranu nejvíce potřebují, je vhodné lépe přizpůsobit požadavky vztahující se na různé kategorie zákazníků. Proto je vhodné rozšířit některé povinnosti informování a oznamování na vztah se způsobilými protistranami. Příslušné požadavky by se měly týkat především ochrany finančních nástrojů a peněžních prostředků zákazníků a dále povinnosti informování a oznamování v souvislosti s komplexnějšími finančními nástroji a obchody. S cílem lépe stanovit klasifikaci obcí a místních veřejných orgánů je vhodné vyloučit je jednoznačně ze seznamu způsobilých protistran a zákazníků, kteří jsou považováni za profesionální, avšak ponechat jim nadále možnost požádat o zacházení jako se zákazníky profesionálními.
(105)
U obchodů prováděných mezi způsobilými protistranami by povinnost sdělovat limitní pokyny zákazníků měla platit pouze v případě, že protistrana investičnímu podniku výslovně zasílá limitní pokyn k provedení.
(106)
Členské státy by měly zajistit dodržování práva na ochranu osobních údajů v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (31) a směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES (32), které upravují zpracování osobních údajů prováděné při uplatňování této směrnice. Zpracování osobních údajů prováděné orgánem ESMA při uplatňování této směrnice se řídí nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 45/2001 (33).
(107)
Všechny investiční podniky by měly mít stejnou příležitost vstoupit nebo mít přístup na regulované trhy v celé Unii. Bez ohledu na způsob, jakým jsou obchody v současné době v členských státech organizovány, je důležité zrušit technická a právní omezení přístupu na regulované trhy.
(108)
Aby bylo usnadněno dokončování přeshraničních obchodů, je vhodné stanovit, že investiční podniky mají přístup ke clearingovým systémům a systémům vypořádání v celé Unii bez ohledu na to, zda byly obchody uzavřeny prostřednictvím regulovaných trhů v dotyčném členském státě. Investiční podniky, které se chtějí přímo zapojit do systémů vypořádání v jiných členských státech, by měly splňovat provozní a obchodní požadavky členství a obezřetnostní opatření na podporu hladkého a řádného fungování finančních trhů.
(109)
Poskytování služeb podniky ze třetích zemí v Unii podléhá vnitrostátním režimům a požadavkům. Podniky povolené v souladu s nimi požívají práva volného pohybu služeb a práva usazování jen v těch členských státech, v nichž jsou usazeny. Pro případ, kdy se členský stát domnívá, že odpovídající úroveň ochrany jeho neprofesionálních zákazníků nebo neprofesionálních zákazníků, kteří požádali o to, aby s nimi bylo zacházeno jako s profesionálními zákazníky, lze zajistit zřízením pobočky podniku třetí země, je vhodné zavést minimální společný regulační rámec na úrovni Unie při dodržení požadavků vztahujících se na tyto pobočky a s ohledem na zásadu, že s podniky z třetích zemí by nemělo být zacházeno příznivěji než s podniky z Unie.
(110)
Při provádění této směrnice by měly členské státy náležitě zohledňovat doporučení Finančního akčního výboru (FATF) ohledně jurisdikcí, které mají strategické nedostatky v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu a na něž se vztahují protiopatření, nebo jurisdikcí se strategickými nedostatky v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu, které neučinily dostatečný pokrok směrem k odstranění těchto nedostatků nebo nepřikročily k plnění akčního plánu vypracovaného spolu s FATF za účelem odstranění těchto nedostatků.
(111)
Ustanovení této směrnice upravující poskytování investičních služeb nebo činností podniky ze třetích zemí v Unii by neměla omezit možnost, aby osoby usazené v Unii přijímaly investiční služby poskytované podnikem ze třetí země výhradně na svůj podnět. Pokud podnik ze třetí země poskytuje služby výhradně na podnět osoby usazené na území Unie, neměly by se tyto služby považovat za poskytované na území Unie. Pokud se podnik ze třetí země aktivně snaží získat v Unii zákazníky nebo potenciální zákazníky nebo v Unii propaguje či inzeruje investiční služby nebo činnosti spolu s doplňkovými službami, nemělo by se to považovat za službu poskytovanou výhradně na podnět zákazníka.
(112)
Povolení k provozování regulovaného trhu by mělo zahrnovat veškeré činnosti, které jsou přímo spojeny s oznámením, zpracováním, provedením, potvrzením a vykázáním pokynů od okamžiku přijetí těchto pokynů regulovaným trhem do okamžiku jejich předání k následnému dokončení, a dále činnosti spojené s přijetím finančních nástrojů k obchodování. Povolení by mělo zahrnovat i obchody uzavřené prostřednictvím určených tvůrců trhu jmenovaných regulovaným trhem, pokud se tyto obchody provádějí v rámci systémů regulovaného trhu a v souladu s pravidly, která tyto systémy upravují. Ne všechny obchody uzavřené členy nebo účastníky regulovaného trhu, mnohostranného obchodního systému či organizovaného obchodního systému musí být považovány za uzavřené v systémech regulovaného trhu, v mnohostranných obchodních systémech nebo v organizovaných obchodních systémech. Obchody, které členové nebo účastníci uzavírají dvoustranně a které nesplňují všechny požadavky stanovené pro regulovaný trh, mnohostranný obchodní systém či organizovaný obchodní systém touto směrnicí, by měly být pro účely definice systematického internalizátora považovány za obchody uzavřené mimo regulovaný trh, mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém. V tom případě by povinnost investičních podniků zveřejňovat pevné kotace měla platit, pokud jsou splněny podmínky stanovené touto směrnicí a nařízením (EU) č. 600/2014.
(113)
Vzhledem k významu poskytování likvidity pro řádné a účinné fungování trhů by měly mít investiční podniky, které se zabývají algoritmickým obchodováním za účelem uskutečňování strategie tvorby trhu, uzavřeny písemné dohody s obchodními systémy, v nichž jsou stanoveny jejich povinnosti poskytovat trhu likviditu.
(114)
Nic v této směrnici by nemělo vyžadovat, aby příslušné orgány schvalovaly nebo posuzovaly obsah písemné dohody mezi regulovaným trhem a investičním podnikem, jež je vyžadována při účasti na režimu tvorby trhu. Ani jim v tom však nebrání, pokud je takové případné schválení nebo posuzování založeno pouze na dodržování povinností stanovených v článku 48 regulovanými trhy.
(115)
Poskytování služeb hlášení hlavních údajů o trhu, které jsou nezbytné k tomu, aby uživatelé mohli získat požadovaný přehled o obchodní činnosti na všech finančních trzích Unie a příslušné orgány dostávaly přesné a úplné informace o příslušných obchodech, by mělo podléhat povolení a regulaci k zajištění nezbytné úrovně kvality.
(116)
Zavedení schválených systémů pro uveřejňování informací by mělo vést ke zlepšení kvality informací o transparentnosti obchodování zveřejňovaných v mimoburzovním prostoru a významně přispět k zajištění toho, aby se takové údaje zveřejňovaly způsobem, který usnadní jejich konsolidaci s údaji zveřejňovanými obchodními systémy.
(117)
Nyní, kdy je zavedena struktura trhu, která umožňuje konkurenci mezi více obchodními systémy, je nutné, aby byla co nejdříve uvedena do provozu účinná a komplexní služba konsolidovaných obchodních informací. Zavedení komerčního řešení pro službu konsolidovaných obchodních informací u akcií a obdobných finančních nástrojů by mělo přispět k vytvoření integrovanějšího evropského trhu a usnadnit účastníkům trhu přístup ke konsolidovanému přehledu informací o transparentnosti obchodování, které jsou k dispozici. Plánované řešení je založeno na udělování povolení poskytovatelům, kteří pracují podle předem určených a kontrolovaných parametrů a kteří si vzájemně konkurují, aby dosahovali technicky co nejdokonaleji propracovaných a inovativních řešení, a přinášeli tak trhu co největší užitek a zajišťovali poskytování jednotných a správných údajů o trhu. Požadavkem, aby všichni poskytovatelé konsolidovaných obchodních informací konsolidovali údaje z veškerých schválených systémů pro uveřejňování informací a obchodních systémů, bude zajištěno, aby hospodářská soutěž byla založena na kvalitě služeb poskytovaných zákazníkům, a nikoli na šíři poskytovaných údajů. Je však vhodné stanovit, že v případě, že předpokládaný mechanismus nepovede k včasnému vytvoření účinné a komplexní služby konsolidovaných obchodních informací pro akcie a obdobné finanční nástroje, má být služba konsolidovaných obchodních informací vytvořena zadáním veřejné zakázky.
(118)
Vytvoření služby konsolidovaných obchodních informací pro jiné než akciové finanční nástroje se považuje za obtížnější než zavedení služby konsolidovaných obchodních informací pro akciové finanční nástroje a potenciální poskytovatelé by měli mít možnost získat s touto druhou službou zkušenosti předtím, než ji vytvoří. S cílem usnadnit řádné zřízení služby konsolidovaných obchodních informací pro jiné než akciové nástroje je proto vhodné stanovit pozdější datum nabytí účinnosti vnitrostátních opatření provádějících příslušná ustanovení. Nicméně je vhodné stanovit, že v případě, kdy předpokládaný mechanismus nepovede k včasnému vytvoření účinné a komplexní služby konsolidovaných obchodních informací pro jiné než akciové finanční nástroje, má být služba konsolidovaných obchodních informací vytvořena zadáním veřejné zakázky.
(119)
Při určování, pokud jde o jiné než akciové finanční nástroje, obchodních systémů a schválených systémů pro uveřejňování informací, jež musí být zahrnuty v informaci po proběhnutí obchodu a rozšířeny poskytovatelem konsolidovaných obchodních informací, by měl orgán ESMA zajistit, aby byl cíl spočívající ve zřízení integrovaného unijního trhu s těmito finančními nástroji dosažen, a dále zajistí, aby bylo ke schváleným systémům pro uveřejňování informací a obchodním systémům přistupováno bez diskriminace.
(120)
Právní předpisy Unie týkající se požadavků na vlastní kapitál by měly stanovit minimální kapitálové požadavky, které by měly regulované trhy plnit, aby získaly povolení, a přitom by se měla zohlednit specifická povaha rizik spojených s takovými trhy.
(121)
Organizátoři regulovaného trhu by měli rovněž být schopni v souladu s odpovídajícími ustanoveními této směrnice provozovat mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém.
(122)
Ustanoveními této směrnice o přijímání finančních nástrojů k obchodování podle pravidel vymáhaných regulovaným trhem by nemělo být dotčeno použití směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/34/ES (34) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES (35). Regulovanému trhu by se nemělo bránit v uplatňování přísnějších požadavků na emitenty finančních nástrojů, které zvažuje přijmout k obchodování, než jsou požadavky podle této směrnice.
(123)
Členské státy by měly být schopny pověřit různé příslušné orgány vymáháním plnění rozsáhlých povinností stanovených touto směrnicí. Tyto orgány by měly mít veřejnoprávní povahu zaručující jejich nezávislost na hospodářských subjektech a předcházející střetu zájmů. V souladu s vnitrostátním právem by členské státy měly zajistit náležité financování příslušného orgánu. Určení veřejných orgánů by nemělo vylučovat možnost přenesení úkolů v rámci odpovědnosti příslušného orgánu.
(124)
Aby bylo zajištěno, že komunikace mezi příslušnými orgány ohledně pozastavení obchodování, stažení z obchodování, narušení obchodování, obchodních podmínek narušujících řádné fungování trhu a okolností, které mohou naznačovat zneužití trhu, funguje účinně a včas, je nutné zavést mezi příslušnými vnitrostátními orgány účinný proces komunikace a koordinace, jehož bude dosaženo prostřednictvím ujednání vypracovaných orgánem ESMA.
(125)
Na vrcholné schůzce skupiny G20 konané dne 25. září 2009 v Pittsburghu se vedoucí představitelé v reakci na nadměrnou volatilitu cen komodit dohodli na zlepšení regulace, fungování a transparentnosti finančních a komoditních trhů. Ve sdělení Komise ze dne 28. října 2009 nazvaném „Lepší fungování potravinového řetězce v Evropě“ a ze dne 2. února 2011 s názvem „Řešení výzev v oblasti komoditních trhů a v oblasti surovin“ byla navržena opatření, která je třeba přijmout v souvislosti s přezkumem směrnice 2004/39/ES. V září 2011 zveřejnila Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry zásady pro regulaci trhů s komoditními deriváty a dohled nad nimi. Tyto zásady potvrdila dne 4. listopadu 2011 vrcholná schůzka skupiny G20 v Cannes, která vyzvala k tomu, aby regulátoři trhu měli formalizované pravomoci k řízení pozic, včetně pravomocí ke stanovování limitů pozic předem.
(126)
Pravomoci, které byly příslušným orgánům uděleny, by se měly doplnit o výslovnou pravomoc získávat informace od kterékoli osoby o velikosti a účelu pozice v komoditních derivátech a o pravomoc žádat danou osobu, aby podnikla kroky ke zmenšení pozice v derivátech.
(127)
Harmonizovaný režim limitů pozic je nutný, aby byla zajištěna větší míra koordinace a jednotnosti při uplatňování dohody G20, především u smluv, které jsou obchodovány napříč Unií. Proto by měly být příslušným orgánům uděleny výslovné pravomoci stanovit na základě metodiky určené orgánem ESMA limity pozic, jež může kdykoli držet jakákoli osoba, na úrovni celé skupiny, v komoditním derivátu s cílem zabránit zneužívání trhu, mimo jiné ovládnutím nabídky („cornering the market“), a podpořit řádné stanovování cen a řádné vypořádací podmínky, včetně předcházení budování pozic narušujících trh. Tyto limity by měly přispívat k integritě trhu s derivátem a podkladovou komoditou, aniž by tím bylo dotčeno určování cen podkladové komodity na trhu, a neměly by se vztahovat na pozice, které objektivně snižují rizika přímo spojená s obchodními činnostmi souvisejícími s komoditou. Měl by být rovněž objasněn rozdíl mezi spotovými kontrakty na komodity a komoditními deriváty. S cílem vytvořit harmonizovaný režim je rovněž vhodné, aby orgán ESMA sledoval uplatňování limitů pozic a aby příslušné orgány vzájemně spolupracovaly, mimo jiné prostřednictvím vzájemné výměny příslušných údajů, a aby umožnily sledování a vymáhání dodržování těchto limitů.
(128)
Všechny systémy, které nabízejí obchodování s komoditními deriváty, mají zavedeny přiměřené kontroly pro řízení pozic zajišťující nezbytné pravomoci, jež umožňují alespoň sledovat informace o pozicích v komoditních derivátech a mít k těmto informacím přístup, požadovat omezení nebo ukončení takových pozic a požadovat, aby byla trhu zpětně poskytnuta likvidita za účelem zmírnění účinků velké nebo dominantní pozice. Orgán ESMA by měl vést a zveřejňovat seznam obsahující souhrn všech platných limitů pozic a kontrol pro řízení pozic. Tyto limity a opatření by se měly uplatňovat důsledně a měly by zohledňovat specifika daného trhu. Mělo by být jasně stanoveno, jak se uplatňují a jaké jsou příslušné množstevní prahové hodnoty, které tyto limity tvoří nebo z jejichž překročení mohou vyplývat další povinnosti.
(129)
Obchodní systémy by měla každý týden zveřejňovat souhrnný rozpis pozic, které drží jednotlivé kategorie osob, pokud jde o jednotlivé komoditní deriváty, povolenky na emise a jejich deriváty obchodované na jejich platformách. Kompletní a podrobný rozpis pozic držených všemi osobami by měl být alespoň jednou denně poskytnut příslušnému orgánu. Režim poskytování informací podle této směrnice by měl zohledňovat, je-li to relevantní, požadavky na poskytování informací podle článku 8 nařízení (EU) č. 1227/2011.
(130)
Ačkoli by metodika pro výpočet limitů pozic neměla představovat překážky pro vytváření nových komoditních derivátů, měl by orgán ESMA při stanovování této metodiky pro výpočet zajistit, aby nebylo možné vytvářením nových komoditních derivátů režim limitů pozic obcházet.
(131)
Limity pozic by měly být stanoveny pro každý jednotlivý komoditní derivát. S cílem zabránit obcházení režimu limitů pozic průběžným vytvářením nových komoditních derivátů by měl orgán ESMA zajistit, aby metodika pro výpočet neumožňovala jeho obcházení, při zohlednění celkové čisté otevřené pozice v jiných komoditních derivátech se stejnou podkladovou komoditou.
(132)
Je žádoucí usnadnit přístup ke kapitálu menším a středním podnikům a usnadnit další rozvoj specializovaných trhů, jejichž cílem je uspokojit potřeby menších a středních emitentů. Tyto trhy, které jsou podle této směrnice obvykle provozovány jako mnohostranný obchodní systém, jsou běžně známy jako trhy pro růst malých a středních podniků, rostoucí trhy nebo mladé trhy. Vytvoření nové podkategorie trhu pro růst malých a středních podniků v rámci kategorie mnohostranných obchodních systémů a registrace těchto trhů by měly přispět k jejich zviditelnění a známosti a k vytvoření společných regulačních norem v Unii pro tyto trhy. Pozornost by se měla zaměřit na to, jak by mělo být používání tohoto trhu podpořeno a prosazováno v budoucí právní úpravě, aby byl tento trh atraktivní pro investory, aby byla snížena administrativní zátěž a aby byly poskytnuty další pobídky pro přístup malých a středních podniků na kapitálové trhy prostřednictvím trhů pro růst malých a středních podniků.
(133)
Požadavky vztahující se na tuto novou kategorii trhů musí být dostatečně flexibilní, aby zohlednily stávající škálu úspěšných tržních modelů, které v Evropě existují. Musí rovněž najít správnou rovnováhu mezi potřebou udržet vysokou úroveň ochrany investorů, která je nezbytná k posílení důvěry investorů v emitenty na těchto trzích, a cílem snížit zbytečnou administrativní zátěž pro emitenty na těchto trzích. Navrhuje se, aby byly požadavky v souvislosti s trhy pro růst malých a středních podniků, například požadavky týkající se kritérií k přijetí k obchodování na takovém trhu, podrobněji popsány a stanoveny v aktech v přenesené pravomoci nebo v technických normách.
(134)
Vzhledem k tomu, že je důležité, aby nebyly nepříznivě ovlivněny stávající úspěšné trhy, by měla být organizátorům trhů zaměřených na menší a střední emitenty ponechána možnost rozhodnout se, že budou takový trh nadále provozovat v souladu s požadavky podle této směrnice a nebudou žádat o registraci jako trh pro růst malých a středních podniků. Emitent, který je malým a středním podnikem, by neměl mít povinnost žádat o přijetí svých finančních nástrojů k obchodování na trhu pro růst malých a středních podniků.
(135)
Aby tato nová kategorie trhů přinášela malým a středním podnikům výhody, měly by malé a střední podniky tvořit alespoň 50 % emitentů, jejichž finanční nástroje jsou obchodovány na trhu pro růst malých a středních podniků. Posouzení této skutečnosti by mělo být prováděno jednou ročně. Kritérium 50 % emitentů by mělo být uplatňováno flexibilně. Dočasné neplnění tohoto kritéria by nemělo znamenat, že obchodnímu systému bude muset být okamžitě zrušena nebo odmítnuta registrace coby trhu pro růst malých a středních podniků, existují-li výhledově důvodné předpoklady, že tento obchodní systém kritérium 50 % od následujícího roku splní. Pokud jde o posouzení k určení toho, zda emitent patří mezi malé a střední podniky, mělo by být toto posouzení prováděno na základě tržní kapitalizace za předcházející tři kalendářní roky. Tím by měl být zajištěn plynulejší přechod těchto emitentů ze specializovaných trhů na hlavní trhy.
(136)
Důvěrné informace získané kontaktním místem jednoho členského státu prostřednictvím kontaktního místa jiného členského státu by neměly být považovány za čistě vnitrostátní.
(137)
Je nutné posílit sbližování pravomocí příslušných orgánů tak, aby byly vytvořeny předpoklady k dosažení stejné úrovně při vymáhání dodržování povinností na celém integrovaném finančním trhu. Účinnost dohledu by měl zaručit společný minimální soubor pravomocí spolu s přiměřeným objemem prostředků. Tato směrnice by proto měla stanovit minimální soubor pravomocí v oblasti dohledu a vyšetřování, které by měly být svěřeny příslušným orgánům členských států v souladu s vnitrostátním právem. Pokud tak vyžaduje vnitrostátní právo, měly by být tyto pravomoci vykonávány na základě žádosti podané příslušným soudním orgánům. Při výkonu svých pravomocí podle této směrnice by měly příslušné orgány jednat objektivně a nestranně a měly by rozhodovat samostatně.
(138)
Ačkoli tato směrnice stanoví minimální soubor pravomocí, které by měly být svěřeny příslušným orgánům, tyto pravomoci mají být vykonávány v rámci úplného systému vnitrostátního práva, který zaručuje dodržování základních práv, včetně práva na soukromí. Protože výkon těchto pravomoci může vést k závažnému narušení práva na ochranu soukromého a rodinného života, soukromí a komunikací, měly by členské státy uplatňovat přiměřená a účinná opatření zamezující zneužívání, jako je ve vhodných případech předchozí souhlas soudních orgánů daného členského státu. Členské státy by měly umožnit příslušným orgánům vykonávat tyto intruzívní pravomoci v míře nezbytné pro řádné vyšetřování závažných případů, v nichž neexistují rovnocenné prostředky k účinnému dosažení stejného výsledku.
(139)
Žádné opatření přijaté kterýmkoli příslušným orgánem nebo orgánem ESMA při výkonu jeho povinností by nemělo přímo ani nepřímo znevýhodňovat kterýkoliv členský stát nebo skupinu členských států jako místo poskytování investičních služeb a činností v jakékoli měně.
(140)
Vzhledem k významnému dopadu a tržnímu podílu získanému různými mnohostrannými obchodní systémy je vhodné zajistit, aby mezi příslušným orgánem mnohostranného obchodního systému a orgánem jurisdikce, v níž mnohostranný obchodní systém poskytuje služby, byla uzavřena náležitá ujednání o spolupráci. S cílem připravit se na podobný vývoj by tento požadavek měl být rozšířen na organizované obchodní systémy.
(141)
S cílem zajistit, aby investiční podniky, organizátoři trhu, kteří mají povolení provozovat mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém, regulované trhy, schválené systémy pro uveřejňování informací, poskytovatelé konsolidovaných obchodních informací nebo schválené mechanismy pro hlášení obchodů, osoby, které vykonávají skutečnou kontrolu nad jejich činnostmi, a členové vedoucích orgánů investičních podniků a regulovaných trhů dodržovali požadavky vyplývající z této směrnice a z nařízení (EU) č. 600/2014, a dále zajistit, aby podléhali obdobnému zacházení v celé Unii, by se od členských států mělo požadovat, aby stanovily sankce a opatření, která jsou účinná, přiměřená a odrazující. Správní sankce a opatření stanovené členskými státy by proto měly splňovat některé základní požadavky týkající se jejich určení, kritérií, která je třeba při ukládání sankce nebo opatření zohlednit, zveřejňování, hlavních pravomocí ukládat sankce a výše správních pokut.
(142)
Příslušné orgány by především měly být zmocněny ukládat pokuty, které jsou dostatečně vysoké, aby vyvažovaly výhody, jež lze očekávat, a které jsou odrazující i pro větší podniky a jejich řídící pracovníky.
(143)
Rovněž je nezbytné, aby měly příslušné orgány v souladu s vnitrostátním právem a Listinou možnost přístupu do prostor fyzických a právnických osob. Přístupu do těchto prostor je zapotřebí, pokud existuje důvodné podezření, že existují dokumenty a jiné údaje týkající se předmětu vyšetřování, které mohou být důležité pro prokázání toho, že došlo k porušení této směrnice nebo nařízení (EU) č. 600/2014. Přístup do takových prostor je nutný i v některých dalších případech, kdy osoba, která již byla požádána o poskytnutí informací, tento požadavek zcela nebo zčásti nesplní, nebo kdy se lze odůvodněně domnívat, že pokud by byl takový požadavek vznesen, nebyl by splněn, nebo že dokumenty nebo informace, kterých se tento požadavek týká, by byly přemístěny, bylo by do nich zasahováno nebo by byly zničeny. Jestliže je v souladu s vnitrostátním právem nezbytné získat předchozí povolení soudního orgánu příslušného členského státu, mělo by se použít takové oprávnění ke vstupu do prostor poté, co bylo takové předchozí soudní povolení získáno.
(144)
Existující nahrávky telefonních hovorů a záznamy datových přenosů od investičních podniků, které provádějí obchody a jejich provádění zaznamenávají, a existující záznamy telefonních a datových přenosů od telekomunikačních operátorů představují klíčový, a někdy i jediný, důkaz k odhalení a prokázání zneužití trhu a k ověření dodržování požadavků na ochranu investorů a jiných požadavků stanovených v této směrnici nebo v nařízení (EU) č. 600/2014 podniky. Proto by měly mít příslušné orgány možnost existující záznamy telefonních hovorů, elektronických komunikací a datových přenosů uchovávané investičním podnikem nebo úvěrovou institucí požadovat. Přístup k datovým a telefonním záznamům je nezbytný pro účely odhalování a postihování zneužívání trhu nebo porušení požadavků stanovených v této směrnici nebo v nařízení (EU) č. 600/2014.
V zájmu vytvoření rovných podmínek v Unii, pokud jde o přístup k telefonním záznamům a k existujícím záznamům datových přenosů uchovávaným telekomunikačním operátorem nebo k existujícím záznamům telefonních hovorů a datových přenosů uchovávaným investičním podnikem, by měly mít příslušné orgány v souladu s vnitrostátním právem možnost požadovat existující telefonní záznamy a existující záznamy datových přenosů uchovávané telekomunikačním operátorem, pokud to připouští vnitrostátní právo, a existující záznamy telefonních hovorů a datových přenosů uchovávané investičním podnikem, pokud existuje odůvodněné podezření, že tyto záznamy, jež se týkají předmětu kontroly nebo vyšetřování, mohou být relevantními podklady k prokázání jednání zakázaného nařízením (EU) č. 596/2014 nebo porušení požadavků stanovených v této směrnici nebo v nařízení (EU) č. 600/2014. Přístup k telefonním a datovým záznamům uchovávaným telekomunikačním operátorem by neměl zahrnovat obsah hlasové telefonní komunikace.
(145)
S cílem zajistit důsledné uplatňování sankcí v celé Unii by se od členských států mělo požadovat, aby zajistily, že příslušné orgány při určování druhu správních sankcí nebo opatření a výše správních pokut zohlední všechny relevantní okolnosti.
(146)
Aby bylo zajištěno, že rozhodnutí příslušných orgánů mají odrazující účinek na širokou veřejnost, měla by být zpravidla zveřejňována. Zveřejňování rozhodnutí je pro příslušné orgány rovněž důležitým nástrojem k informování účastníků trhu o tom, jaké jednání je považováno za porušení této směrnice, a pro podporu řádného chování účastníků trhu na obecnější úrovni. Pokud zveřejnění způsobuje zúčastněným osobám nepřiměřenou škodu, ohrožuje stabilitu finančních trhů nebo probíhající vyšetřování, měl by příslušný orgán zveřejnit sankce a opatření anonymně způsobem, který je v souladu s vnitrostátním právem, nebo zveřejnění odložit.
Příslušné orgány by měly mít možnost nezveřejňovat sankce, pokud se má za to, že anonymní nebo odložené zveřejnění nestačí k tomu, aby bylo vyloučeno ohrožení stability finančních trhů. Příslušné orgány by rovněž neměly být povinny zveřejňovat opatření, jež považují za méně významná a jejichž zveřejnění by bylo nepřiměřené. Je vhodné stanovit mechanismus pro oznamování nezveřejněných sankcí orgánu ESMA, aby je mohly příslušné orgány zohledňovat při průběžném dohledu, který vykonávají. Tato směrnice nevyžaduje zveřejňování trestních sankcí uložených za porušení této směrnice nebo nařízení (EU) č. 600/2014 ani jejich zveřejňování nebrání.
(147)
V zájmu odhalování možných porušení předpisů by příslušné orgány měly mít nezbytné vyšetřovací pravomoci a měly by zavést účinné a spolehlivé mechanismy na podporu oznamování potenciálních nebo skutečných porušení předpisů, včetně ochrany zaměstnanců, kteří nahlásí porušení předpisů v jejich vlastní instituci. Těmito mechanismy by neměla být dotčena přiměřená opatření na ochranu obviněných. Měly by být zavedeny vhodné postupy, které zajistí náležitou ochranu obviněného, zejména pokud jde o právo na ochranu jeho osobních údajů, a postupy pro zajištění práva obviněného na obhajobu a práva být vyslechnut před přijetím rozhodnutí, které se ho týká, jakož i práva žádat u soudu o účinný opravný prostředek proti rozhodnutí ve své věci.
(148)
S cílem zahrnout všechny postupy uplatňované po porušení předpisů by se tato směrnice měla vztahovat na sankce i opatření určená k zamezení dalším porušením předpisů, bez ohledu na to, zda se podle vnitrostátního práva hodnotí jako sankce nebo opatření.
(149)
Touto směrnicí by neměly být dotčeny právní předpisy členských států týkající se trestních sankcí.
(150)
Ačkoliv nic nebrání členským státům ve stanovení pravidel týkajících se správních i trestních sankcí v případě týchž porušení, nemělo by se od členských států vyžadovat, aby stanovily správní sankce za porušení této směrnice nebo nařízení (EU) č. 600/2014, na něž se vztahuje vnitrostátní trestní právo. V souladu s vnitrostátním právem nejsou členské státy povinny ukládat za stejný čin správní i trestní sankce, avšak měly by mít možnost tak učinit, pokud to umožňují vnitrostátní právní předpisy. Zachováním trestních sankcí namísto správních sankcí za porušení této směrnice nebo nařízení (EU) č. 600/2014 by však neměla být omezena či jinak ovlivněna schopnost příslušných orgánů spolupracovat, mít včas přístup k informacím a vyměňovat si informace s příslušnými orgány v jiných členských státech pro účely této směrnice a nařízení (EU) č. 600/2014, a to ani po postoupení daného případu porušení předpisů příslušným soudním orgánům k trestnímu stíhání.
(151)
Na ochranu zákazníků, aniž je tím dotčeno jejich právo obrátit se na soud, je vhodné, aby členské státy zajistily, že za účelem mimosoudního urovnávání sporů jsou zřízeny veřejnoprávní či soukromoprávní subjekty, které spolupracují při urovnávání přeshraničních sporů, s ohledem na doporučení Komise 98/257/ES (36) a doporučení Komise 2001/310/ES (37). Při uplatňování ustanovení o postupech pro vyřizování stížností a zjednávání nápravy v rámci mimosoudního urovnávání sporů by členské státy měly být podporovány při využívání existujících mechanismů přeshraniční spolupráce, zejména sítě reklamací finančních služeb (FIN-Net).
(152)
Každá výměna a každé předání údajů mezi příslušnými orgány, jinými orgány, subjekty nebo osobami by měly být v souladu s pravidly předávání osobních údajů stanovenými ve směrnici 95/46/ES. Každá výměna nebo předání osobních údajů uskutečněné orgánem ESMA se třetími zeměmi by měly být v souladu s pravidly předávání osobních údajů stanovenými v nařízení (ES) č. 45/2001.
(153)
Je nezbytné posílit ustanovení o výměně informací mezi příslušnými orgány členských států a posílit vzájemnou povinnost pomoci a spolupráce mezi těmito orgány. V souvislosti s narůstající přeshraniční činností by si příslušné orgány měly vzájemně poskytovat relevantní informace k výkonu svých funkcí, aby zajistily účinné uplatňování této směrnice, včetně situací, kdy se její skutečné nebo domnělé porušení předpisů může týkat orgánů dvou či více členských států. Pro zajištění hladkého přenosu takových informací a ochrany individuálních práv je nezbytné při výměně informací přísně dodržovat služební tajemství.
(154)
Pokud činnost obchodního systému, který v hostitelském členském státě vytvořil určité mechanismy, nabyla značného významu pro fungování trhu s cennými papíry a ochranu investorů v tomto hostitelském státě, měla by mít přiměřená ujednání o spolupráci, která mají být zavedena, vhodnou podobu v rámci případných podmínek spolupráce mezi příslušnými orgány domovského a hostitelského členského státu a měla by být přiměřená potřebám přeshraniční spolupráce pro účely dohledu, zejména s ohledem na povahu a rozsah dopadu na trhy s cennými papíry a ochranu investorů v hostitelském členském státě, přičemž se může jednat například o jednorázové nebo pravidelné sdílení informací, konzultace a součinnost.
(155)
V zájmu dosažení cílů stanovených v této směrnici by měla být pravomoc přijímat akty podle článku 290 Smlouvy o fungování EU přenesena na Komisi, pokud jde o podrobnosti týkající se výjimek, objasnění definic, kritéria pro posuzování navrhovaných nabytí v investičním podniku, organizační požadavky na investiční podniky, schválené systémy pro uveřejňování informací a poskytovatele konsolidovaných obchodních informací, řešení střetu zájmů, pravidla výkonu činnosti při poskytování investičních služeb, provádění pokynů za podmínek nejvýhodnějších pro zákazníka, zpracování pokynů zákazníků, obchody se způsobilými protistranami, okolnosti, za nichž vzniká povinnost investičních podniků nebo organizátorů trhu provozujících mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém a organizátorů regulovaného trhu poskytnout informace, okolnosti zakládající závažné poškození zájmů investorů a řádného fungování trhu pro účely pozastavení obchodování s finančními nástroji nebo stažení finančních nástrojů z obchodování v mnohostranném obchodním systému nebo organizovaném obchodním systému nebo na regulovaném trhu, trhy pro růst malých a středních podniků, prahové hodnoty, při jejichž překročení platí povinnost podávání zpráv o pozicích a kritéria, podle nichž by bylo možné považovat činnost obchodního systému v hostitelském členském státě za činnost se značným významem pro fungování trhů cenných papírů a ochranu investorů. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravných prací vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(156)
Technické normy v oblasti finančních služeb by měly zajistit jednotnou harmonizaci a přiměřenou ochranu investorů, včetně těch, kteří investují do strukturovaných vkladů, a spotřebitelů v celé Unii. Bylo by účelné a vhodné pověřit ESMA, jako subjekt s vysoce specializovanými odbornými znalostmi, vypracováním návrhů regulačních a prováděcích technických norem, jejichž součástí nejsou politická rozhodnutí a které budou předloženy Komisi. V zájmu zajištění soudržné ochrany investorů a spotřebitelů v odvětví finančních služeb by orgán ESMA měl své úkoly plnit v co největší míře v úzké spolupráci s Evropským orgánem dohledu (Evropským orgánem pro bankovnictví), zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (38) (dále jen „EBA“), a EIOPA.
(157)
Komise by měla přijmout návrh regulačních technických norem vypracovaný orgánem ESMA o výjimkách vztahujících se k činnostem považovaným za doplňkové k hlavní podnikatelské činnosti, o poskytování informací a některých požadavcích v rámci postupů udělování povolení a zamítnutí žádostí o povolení investičních podniků, o nabytí kvalifikované účasti, o algoritmickém obchodování, o povinnosti provádět pokyny za podmínek nejvýhodnějších pro zákazníky, o pozastavení obchodování s finančními nástroji a stažení finančních nástrojů z obchodování v mnohostranném obchodním systému nebo organizovaném obchodním systému, o volném pohybu investičních služeb a činností, o zřízení pobočky, o odolnosti systémů, přerušovacích mechanismech a elektronickém obchodování, o krocích kotace, o synchronizaci obchodních hodin, o přijímání finančních nástrojů k obchodování, o limitech pozic a kontrolách pro řízení pozic u komoditních derivátů, o postupech udělování povolení a zamítnutí žádostí o povolení poskytovatelů služeb hlášení údajů, o organizačních požadavcích na schválené systémy pro uveřejňování informací, poskytovatele konsolidovaných obchodních informací a schválené mechanismy pro hlášení obchodů a o spolupráci mezi příslušnými orgány. Komise by měla tento návrh regulačních technických norem přijmout prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle článku 290 Smlouvy o fungování EU a podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.
(158)
Komisi by měla být rovněž svěřena pravomoc přijmout prováděcí technické normy prostřednictvím prováděcích aktů podle článku 291 Smlouvy o fungování EU a v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010. Orgán ESMA by měl být pověřen vypracováním návrhu prováděcích technických norem, který bude předložen Komisi, pokud jde o postupy udělování povolení a zamítnutí žádostí o povolení investičních podniků, o nabytí kvalifikované účasti, o postup obchodování a dokončování obchodů v mnohostranných obchodních systémech a organizovaných obchodních systémech, o pozastavení obchodování s finančními nástroji a stažení finančních nástrojů z obchodování, o volný pohyb investičních služeb a činností, o zřízení pobočky, o podávání zpráv o držených pozicích podle kategorií, o postupy udělování povolení a zamítnutí žádostí o povolení, o postupy a formy předkládání informací týkajících se zveřejňování rozhodnutí, o povinnosti spolupracovat, o spolupráci mezi příslušnými orgány, o výměnu informací a o konzultaci před udělením povolení investičnímu podniku.
(159)
Komise by měla Evropskému parlamentu a Radě předložit zprávu, v níž posoudí fungování organizovaných obchodních systémů, fungování režimu trhů pro růst malých a středních podniků, dopad požadavků týkajících se automatizovaného a vysokofrekvenčního obchodování, zkušenosti s mechanismem zakazování určitých produktů nebo postupů a dopad opatření týkajících se trhů s komoditními deriváty.
(160)
Do 1. ledna 2018 by měla Komise vypracovat zprávu, v níž posoudí potenciální dopad uplynutí přechodného období, které má být uplatňováno při provádění povinnosti clearingu a maržových požadavků stanovených v nařízení (EU) č. 648/2012, na ceny energií a fungování trhu s energiemi. V případě potřeby by měla Komise předložit legislativní návrh na vytvoření nebo změnu příslušných právních předpisů, včetně zvláštních odvětvových právních předpisů, jako je nařízení (EU) č. 1227/2011.
(161)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU (39) umožňuje členským státům povolit správcům alternativních investičních fondů, aby poskytovali některé investiční služby nad rámec kolektivní správy alternativních investičních fondů, včetně služeb správy investičních portfolií, investičního poradenství, úschovy a správy ve vztahu k akciím nebo jednotkám podniků kolektivního investování, a dále přijímání a předávání pokynů týkajících se finančních nástrojů. Vzhledem k tomu, že požadavky upravující poskytování těchto služeb jsou v Unii jednotné, neměli by správci alternativních investičních fondů, jimž příslušné orgány jejich domovského státu udělily povolení k poskytování těchto služeb, podléhat dalšímu povolování v hostitelských členských státech ani jinému opatření se stejným účinkem.
(162)
Podle stávajícího právního rámce mají správci alternativních investičních fondů, kteří mají povolení poskytovat tyto investiční služby a kteří mají v úmyslu poskytovat je v jiných členských státech, než je jejich domovský členský stát, dodržovat další vnitrostátní požadavky, včetně založení samostatného právního subjektu. S cílem odstranit překážky, které brání přeshraničnímu poskytování harmonizovaných investičních služeb, a zajistit rovné podmínky pro subjekty poskytující stejné investiční služby podléhající stejným právním požadavkům by měli mít správci alternativních investičních fondů, kteří mají povolení k poskytování těchto služeb, možnost poskytovat tyto služby přeshraničně, při dodržení vhodných požadavků týkajících se oznamování, na základě povolení uděleného příslušnými orgány jejich domovského státu.
(163)
Směrnice 2011/61/EU by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(164)
Vzhledem k tomu, že cíle této směrnice, totiž vytvoření integrovaného finančního trhu, na kterém jsou investoři účinně chráněni a je na něm zaručena efektivita a integrita celkového trhu, vyžaduje stanovení společných regulativních požadavků týkajících se investičních podniků bez ohledu na to, kde jsou v Unii povoleny, a upravujících fungování regulovaných trhů a jiných obchodních systémů tak, aby netransparentnost nebo narušení jednoho trhu nemohly podkopat účinné fungování finančního systému Unie jako celku, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej, z důvodu rozsahu a účinků této směrnice, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, smí Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné k dosažení tohoto cíle.
(165)
Vzhledem ke zvýšenému počtu úkolů, jimiž tato směrnice a nařízení (EU) č. 600/2014 pověřují orgán ESMA, by Evropský parlament, Rada a Komise měly zajistit, aby byly poskytnuty odpovídající lidské a finanční zdroje.
(166)
Tato směrnice ctí základní práva a dodržuje zásady uznané v Listině, zejména právo na ochranu osobních údajů, svobodu podnikání, právo na ochranu spotřebitele, právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces a právo nebýt dvakrát stíhán nebo trestán za stejný trestný čin, a musí být provedena v souladu s těmito právy a zásadami.
(167)
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001 a vydal stanovisko dne 10. února 2012 (40).
(168)
Členské státy se v souladu se společným politickým prohlášením členských států a Komise o informativních dokumentech ze dne 28. září 2011 (41) zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu o jeden či více dokumentů s informacemi o vztahu mezi jednotlivými složkami směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu. V případě této směrnice považuje normotvůrce předložení těchto dokumentů za odůvodněné.
(169)
Povinnost provést tuto směrnici ve vnitrostátním právu by měla být omezena na ta ustanovení, která v porovnání s předchozími směrnicemi představují podstatnou změnu. Povinnost provést nezměněná ustanovení vyplývá z předchozích směrnic.
(170)
Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu a jejich použitelnost uvedených v části B přílohy III,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
HLAVA I
OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Oblast působnosti
1. Tato směrnice se vztahuje na investiční podniky, organizátory trhu, poskytovatele služeb hlášení údajů a podniky ze třetích zemí poskytující investiční služby nebo vykonávající investiční činnosti prostřednictvím zřízení pobočky v Unii.
2. Tato směrnice stanoví požadavky týkající se:
a)
podmínek pro udělení povolení a pro výkon činnosti pro investiční podniky;
b)
poskytování investičních služeb nebo výkon investičních činností podniky ze třetích zemí se zřízenou pobočkou;
c)
povolení a provozování regulovaných trhů;
d)
povolení a výkonu činnosti poskytovatelů služeb hlášení údajů a
e)
dohledu, spolupráce a prosazování příslušnými orgány.
3. Následující ustanovení se použijí rovněž na úvěrové instituce povolené podle směrnice 2013/36/EU při poskytování jedné nebo více investičních služeb nebo výkonu investičních činností:
a)
čl. 2 odst. 2, čl. 9 odst. 3 a články 14 a 16 až 20;
b)
kapitola II hlavy II, s výjimkou čl. 29 odst. 2 druhého pododstavce;
c)
kapitola III hlavy II, s výjimkou čl. 34 odst. 2 a 3 a čl. 35 odst. 2 až 6 a 9;
d)
články 67 až 75 a články 80, 85 a 86.
4. Následující ustanovení se použijí rovněž na investiční podniky a na úvěrové instituce povolené podle směrnice 2013/36/EU při prodeji strukturovaných vkladů nebo při poskytování poradenství zákazníkům ve vztahu ke strukturovaným vkladům:
a)
čl. 9 odst. 3, článek 14 a čl. 16 odst. 2, 3 a 6;
b)
články 23 až 26, článek 28, článek 29 s výjimkou odst. 2 druhého pododstavce a článek 30 a
c)
články 67 až 75.
5. Ustanovení čl. 17 odst. 1 až 6 se použijí rovněž na členy nebo účastníky regulovaných trhů a mnohostranných obchodních systémů, kteří nemusí mít povolení podle této směrnice na základě čl. 2 odst. 1 písm. a), e), i) a j).
6. Články 57 a 58 se použijí rovněž na osoby, na něž se vztahuje výjimka podle článku 2.
7. Všechny mnohostranné systémy s finančními nástroji se řídí buď hlavou II v případě mnohostranných obchodních systémů a organizovaných obchodních systémů, nebo hlavou III v případě regulovaných trhů.
Každý investiční podnik, který organizovaně, často, systematicky a významně obchoduje na vlastní účet při provádění pokynů zákazníků mimo regulovaný trh, mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém, musí vykonávat svou činnost v souladu s hlavou III nařízení (EU) č. 600/2014.
Aniž jsou dotčeny články 23 a 28 nařízení (EU) č. 600/2014, musí být všechny obchody s finančními nástroji uvedené v prvním a druhém pododstavci tohoto odstavce, které nejsou uzavřeny v rámci mnohostranných systémů nebo u systematických internalizátorů, v souladu s příslušnými ustanoveními hlavy III nařízení (EU) č. 600/2014.
Článek 2
Výjimky
1. Tato směrnice se nevztahuje na:
a)
pojišťovny nebo podniky vykonávající činnosti zajištění a retrocese uvedené ve směrnici 2009/138/ES při výkonu činností uvedených ve zmíněné směrnici;
b)
osoby, které poskytují investiční služby výhradně pro svůj mateřský podnik, své dceřiné podniky nebo jiné dceřiné podniky svého mateřského podniku;
c)
osoby poskytující investiční služby, pokud tuto činnost vykonávají příležitostně v rámci své odborné činnosti a tato činnost se řídí právními nebo správními předpisy nebo etickým kodexem pro danou profesi, které poskytování těchto služeb nevylučují;
d)
osoby, které obchodují na vlastní účet s jinými finančními nástroji než s komoditními deriváty nebo povolenkami na emise či jejich deriváty a které neposkytují žádné jiné investiční služby ani nevykonávají žádné jiné investiční činnosti týkající se jiných finančních nástrojů než komoditních derivátů nebo povolenek na emise či jejich derivátů, ledaže tyto osoby:
i)
jsou tvůrci trhu,
ii)
jsou členy nebo účastníky regulovaného trhu nebo mnohostranného obchodního systému nebo mají přímý elektronický přístup k obchodnímu systému,
iii)
používají způsob algoritmického obchodování s vysokou frekvencí nebo
iv)
obchodují na vlastní účet při provádění pokynů zákazníka.
Osoby, pro něž platí výjimka podle písmen a), i) nebo j), nemusí k tomu, aby se na ně toto výjimka vztahovala, splňovat podmínky stanovené v tomto písmenu;
e)
provozovatele povinné dodržovat požadavky směrnice 2003/87/ES, kteří při obchodování s povolenkami na emise neplní pokyny zákazníka a neposkytují investiční služby ani nevykonávají jinou investiční činnost než obchodování na vlastní účet, pokud tyto osoby nepoužívají způsob algoritmického obchodování s vysokou frekvencí;
f)
osoby poskytující investiční služby, jež spočívají výhradně ve správě systémů zaměstnanecké spoluúčasti;
g)
osoby poskytující investiční služby, jež spočívají jak ve správě systémů zaměstnanecké spoluúčasti, tak v poskytování investičních služeb výhradně pro svůj mateřský podnik, své dceřiné podniky nebo jiné dceřiné podniky svého mateřského podniku;
h)
členy ESCB a další vnitrostátní subjekty plnící podobné funkce v Unii, jiné veřejné orgány pověřené správou veřejného dluhu v Unii nebo zasahující do správy veřejného dluhu v Unii a mezinárodní finanční instituce vytvořené dvěma nebo více členskými státy za účelem získávání finančních prostředků a poskytování finanční pomoci ve prospěch svých členů, kteří mají vážné problémy s financováním nebo kterým takové problémy hrozí;
i)
subjekty kolektivního investování a penzijní fondy, bez ohledu na to, zda jsou koordinovány na úrovni Unie, a depozitáře a správce těchto subjektů;
j)
osoby, které:
i)
na vlastní účet obchodují s komoditními deriváty nebo povolenkami na emise či jejich deriváty, včetně tvůrců trhu, s výjimkou osob, které obchodují na vlastní účet při provádění pokynů zákazníka, nebo
ii)
poskytují jiné investiční služby, než je obchodování na vlastní účet ve vztahu ke komoditním derivátům nebo povolenkám na emise či jejich derivátům, zákazníkům nebo dodavatelům své hlavní podnikatelské činnosti,
pokud:
-
se v každém z uvedených případů jednotlivě i souhrnně při posuzování v rámci skupiny jedná vzhledem k jejich hlavní podnikatelské činnosti o činnost doplňkovou a hlavní podnikatelskou činností není poskytování investičních služeb ve smyslu této směrnice ani bankovních činností podle směrnice 2013/36/EU ani působení jako tvůrce trhu ve vztahu ke komoditním derivátům,
-
tyto osoby nepoužívají způsob algoritmického obchodování s vysokou frekvencí a
-
tyto osoby každoročně oznamují relevantnímu příslušnému orgánu, že tuto výjimkou využívají, a na požádání tento příslušný orgán informují o důvodech, proč považují svou činnost podle bodů i) a ii) za doplňkovou ke své hlavní podnikatelské činnosti;
k)
osoby, které poskytují investiční poradenství v rámci výkonu jiné odborné činnosti, na niž se nevztahuje tato směrnice, není-li poskytování tohoto poradenství odměňováno zvlášť;
l)
sdružení zřízená dánskými a finskými penzijními fondy výhradně za účelem správy majetku penzijních fondů, které jsou členy těchto sdružení;
m)
„agenti di cambio“, jejichž činnost a úloha se řídí článkem 201 italského zákonného dekretu č. 58 ze dne 24. února 1998;
n)
provozovatele přenosové soustavy ve smyslu čl. 2 bodu 4 směrnice 2009/72/ES nebo provozovatele přepravní soustavy ve smyslu čl. 2 bodu 4 směrnice 2009/73/ES při plnění jejich úkolů podle uvedených směrnic, nařízení (ES) č. 714/2009 nebo nařízení (ES) č. 715/2009 nebo podle kodexů sítě či rámcových pokynů přijatých podle uvedených nařízení, osoby jednající jako poskytovatelé služeb za tyto poskytovatele při plnění jejich úkolů podle uvedených legislativních aktů, kodexů sítě či rámcových pokynů přijatých podle uvedených nařízení a provozovatele nebo správce mechanismu na vyrovnávání oběhu energie, sítě ropovodů či systému, jehož cílem je udržovat rovnováhu mezi dodávkou a spotřebou energie, při plnění uvedených úkolů.
Tato výjimka se vztahuje na osoby zabývající se činnostmi uvedenými v tomto písmeni pouze v případě, že za účelem výkonu těchto činností vykonávají investiční činnosti nebo poskytují investiční služby ve vztahu ke komoditním derivátům. Tato výjimka se nevztahuje na provozování sekundárního trhu, včetně systémů sekundárního obchodování s finančními přenosovými právy;
o)
depozitáře cenných papírů, kteří jsou regulováni podle práva Unie, nakolik jsou tímto právem regulováni.
2. Práva propůjčená touto směrnicí se nevztahují na poskytování služeb protistranou obchodů uzavíraných veřejnými orgány vykonávající správu veřejného dluhu nebo členy ESCB v rámci plnění úkolů stanovených ve Smlouvě o fungování EU a v protokolu č. 4 o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky nebo v rámci plnění rovnocenných úloh podle vnitrostátního práva.
3. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 89, kterými pro účely odst. 1 písm. c) vyjasní, kdy je činnost vykonávána příležitostně.
4. ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem upřesňujících pro účely odst. 1 písm. j) kritéria pro určení toho, kdy má být na úrovni skupiny určitá činnost považována za doplňkovou k hlavní podnikatelské činnosti.
Tato kritéria zohlední alespoň:
a)
nutnost, aby doplňkové činnosti představovaly na úrovni skupiny menšinu činností;
b)
objem jejich obchodní činnosti ve srovnání s celkovou obchodní činností na trhu danou kategorií aktiv.
Při určování míry, v jaké představují doplňkové činnosti na úrovni skupiny menšinu činností, může ESMA stanovit, že se má zvážit poměr kapitálu využitého k provozování doplňkové činnosti ke kapitálu využitému k provozování hlavní podnikatelské činnosti. Tento poměr však v žádném případě nestačí k prokázání toho, že je určitá činnost doplňkovou k hlavní podnikatelské činnosti skupiny.
Činnosti uvedené v tomto odstavci se zvažují na úrovni skupiny.
Z prvků uvedených ve druhém a třetím pododstavci jsou vyloučeny:
a)
obchody uvnitř skupiny podle článku 3 nařízení (EU) č. 648/2012, které slouží k řízení likvidity nebo rizik na úrovni celé skupiny;
b)
obchody s deriváty, které lze objektivně měřit jako deriváty snižující rizika přímo související s obchodní činností nebo financováním pokladní činnosti;
c)
obchody s komoditními deriváty a povolenkami na emise, které byly uzavřeny za účelem splnění povinnosti poskytnout likviditu v obchodním systému, pokud splnění této povinnosti vyžadují regulační orgány v souladu s právem Unie nebo vnitrostátními právními a správními předpisy nebo obchodní systémy.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 3
Nepovinné výjimky
1. Členské státy se mohou rozhodnout, že tuto směrnici nebudou uplatňovat na osoby, pro které jsou domovským členským státem, jsou-li činnosti těchto osob povoleny a regulovány na vnitrostátní úrovni a tyto osoby:
a)
nesmějí držet peněžní prostředky nebo cenné papíry zákazníků, a nesmějí se proto vůči svým zákazníkům v žádném okamžiku zadlužit;
b)
nesmějí poskytovat žádné investiční služby kromě přijímání a předávání pokynů týkajících se převoditelných cenných papírů a podílových jednotek subjektů kolektivního investování nebo poskytování investičního poradenství ve vztahu k těmto finančním nástrojům, a
c)
smějí při poskytování takových služeb předávat pokyny pouze:
i)
investičním podnikům povoleným v souladu s touto směrnicí,
ii)
úvěrovým institucím povoleným v souladu se směrnicí 2013/36/EU,
iii)
pobočkám investičních podniků nebo úvěrových institucí, které jsou povoleny ve třetí zemi a které podléhají a vyhovují obezřetnostním pravidlům považovaným příslušnými orgány za alespoň tak přísné, jako jsou pravidla stanovená touto směrnicí, nařízením (EU) č. 575/2013 nebo směrnicí 2013/36/EU,
iv)
subjektům kolektivního investování, kterým bylo podle práva členského státu povoleno nabízet podílové jednotky veřejnosti, a správcům těchto subjektů, nebo
v)
investičním podnikům s fixním základním kapitálem ve smyslu čl. 17 odst. 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/30/EU (42), jimiž vydávané cenné papíry jsou kótovány nebo obchodovány na regulovaném trhu v členském státě, nebo
d)
poskytují investiční služby výhradně v oblasti komodit, povolenek na emise nebo jejich derivátů výlučně za účelem zajištění obchodních rizik svých zákazníků, pokud jsou těmito zákazníky výlučně místní elektroenergetické podniky ve smyslu čl. 2 bodu 35 směrnice 2009/72/ES nebo plynárenské podniky ve smyslu čl. 2 bodu 1 směrnice 2009/73/ES, pokud tito zákazníci společně drží 100 % základního kapitálu nebo hlasovacích práv těchto osob, vykonávají společnou kontrolu a jsou vyňati z oblasti působnosti této směrnice podle čl. 2 odst. 1 písm. j) této směrnice, jestliže tyto investiční služby poskytují sami, nebo
e)
poskytují investiční služby výhradně ve vztahu k povolenkám na emise nebo jejich derivátům výlučně za účelem zajištění obchodních rizik svých zákazníků, pokud jsou těmito zákazníky výlučně provozovatelé ve smyslu čl. 3 písm. f) směrnice 2003/87/ES a pokud tito zákazníci společně drží 100 % základního kapitálu nebo hlasovacích práv těchto osob, vykonávají společnou kontrolu a jsou vyňati z oblasti působnosti této směrnice podle čl. 2 odst. 1 písm. j) této směrnice, jestliže tyto investiční služby poskytují sami.
2. Režimy členských států podrobí osoby uvedené v odstavci 1 požadavkům, které jsou alespoň obdobné následujícím požadavkům podle této směrnice:
a)
podmínkám a postupům pro udělení povolení a pro trvalý dohled podle čl. 5 odst. 1 a 3 a článků 7 až 10, 21, 22 a 23 a podle odpovídajících aktů v přenesené pravomoci přijatých Komisí podle článku 89;
b)
pravidlům pro výkon podnikatelské činnosti podle čl. 24 odst. 1, 3, 4, 5, 7 a 10 a čl. 25 odst. 2, 5 a 6, a dále podle článku 29 v případě, kdy vnitrostátní režim těmto osobám umožňuje jmenovat vázané zástupce, a podle příslušných prováděcích opatření;
c)
organizačním požadavkům stanoveným v čl. 16 odst. 3 prvním, šestém a sedmém pododstavci a odst. 6 a 7 a v odpovídajících aktech v přenesené pravomoci přijatých Komisí podle článku 89.
Členské státy vyžadují, aby se na osoby vyňaté z oblasti působnosti této směrnice podle odstavce 1 vztahoval systém pro odškodnění investorů uznaný v souladu se směrnicí 97/9/ES. Členské státy mohou povolit investičním podnikům, aby se na ně tento systém nevztahoval, jestliže mají pojištění odpovědnosti za škodu při výkonu povolání, které s přihlédnutím k velikosti, rizikovému profilu a právnímu statusu osob vyňatých podle odstavce 1 zajišťuje rovnocennou ochranu jejich zákazníků.
Odchylně od druhého pododstavce mohou členské státy, které již před 2. červencem 2014 přijaly takové právní a správní předpisy, do 3. července 2019 požadovat, aby osoby vyňaté z oblasti působnosti této směrnice podle odstavce 1, které poskytují investiční služby přijímání a předávání pokynů nebo poskytování investičního poradenství ve vztahu k podílovým jednotkám subjektů kolektivního investování a které jednají jako zprostředkovatel správcovské společnosti definované ve směrnici 2009/65/ES, byly s touto správcovskou společností společně a nerozdílně odpovědné za jakékoli škody způsobené zákazníkovi v souvislosti s těmito službami.
3. Osoby vyňaté z oblasti působnosti této směrnice podle odstavce 1 nepožívají volného pohybu služeb nebo výkonu činností ani svobody zřizování poboček ve smyslu článků 34 a 35.
4. Členské státy oznámí Komisi a orgánu ESMA využití možnosti podle tohoto článku a zajistí, aby na každém povolení uděleném v souladu s odstavcem 1 bylo uvedeno, že je uděleno podle tohoto článku.
5. Členské státy sdělí orgánu ESMA ustanovení vnitrostátních právních předpisů, která jsou obdobná požadavkům této směrnice uvedeným v odstavci 2.
Článek 4
Definice
1. Pro účely této směrnice se rozumí:
1)
„investičním podnikem“ právnická osoba, jejímž obvyklým předmětem činnosti či podnikání je odborné poskytování jedné nebo více investičních služeb třetí osobě nebo odborný výkon jedné nebo více investičních činností.
Do definice investičních podniků mohou členské státy zahrnout i podniky, které nejsou právnickými osobami, pokud
a)
jejich právní postavení zajišťuje zájmům třetích osob úroveň ochrany, která je rovnocenná úrovni ochrany poskytované právnickými osobami, a
b)
podléhají obezřetnostnímu dohledu uzpůsobenému jejich právní formě.
Pokud však fyzická osoba poskytuje služby, jejichž součástí je i držení peněžních prostředků nebo převoditelných cenných papírů třetích osob, může být považována pro účely této směrnice a nařízení (EU) č. 600/2014 za investiční podnik, pouze pokud splňuje, aniž jsou dotčeny ostatní požadavky uložené touto směrnicí, nařízením (EU) č. 600/2014 a směrnicí 2013/36/EU, tyto podmínky:
a)
vlastnická práva třetích osob k nástrojům a peněžním prostředkům musí být chráněna, především pro případ platební neschopnosti podniku nebo jeho vlastníků, exekuce, započtení pohledávek nebo jakýchkoli jiných úkonů věřitelů podniku nebo jeho vlastníků;
b)
podnik musí podléhat pravidlům vytvořeným za účelem sledování platební schopnosti podniku a jeho vlastníků;
c)
roční účetní závěrky podniku musí být ověřeny jednou nebo více osobami, které jsou k auditu účetnictví zmocněny podle vnitrostátního práva;
d)
pokud má podnik pouze jediného vlastníka, musí tento vlastník přijmout opatření na ochranu investorů pro případ, že by podnik ukončil podnikatelskou činnost následkem smrti vlastníka nebo jeho nezpůsobilosti nebo v jiném podobném případě;
2)
„investičními službami a činnostmi“ služby a činnosti, jež jsou uvedeny v oddíle A přílohy I a týkají se kteréhokoli z nástrojů uvedených v oddíle C přílohy I.
Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 89, kterými určí:
a)
deriváty uvedené v bodě 6 oddílu C přílohy I, které mají vlastnosti velkoobchodních energetických produktů a které musí být fyzicky vypořádány, a energetické deriváty podle bodu 6 oddílu C;
b)
deriváty uvedené v bodě 7 oddílu C přílohy I, které mají vlastnosti jiných derivátových finančních nástrojů;
c)
deriváty uvedené v bodě 10 oddílu C přílohy I, které mají vlastnosti jiných derivátových finančních nástrojů, s ohledem na to, zda jsou mimo jiné obchodovány na regulovaném trhu, v mnohostranném obchodním systému nebo v organizovaném obchodním systému;
3)
„doplňkovou službou“ kterákoli ze služeb uvedených v oddíle B přílohy I;
4)
„investičním poradenstvím“ poskytování osobních doporučení zákazníkovi buď na jeho žádost, anebo z podnětu investičního podniku ohledně jednoho či více obchodů týkajících se finančních nástrojů;
5)
„prováděním pokynů na účet zákazníka“ jednání k uzavření smlouvy o nákupu nebo prodeji jednoho či více finančních nástrojů na účet zákazníka, včetně uzavírání smluv o prodeji finančních nástrojů vydaných investičním podnikem nebo úvěrovou institucí v okamžiku jejich vydání;
6)
„obchodováním na vlastní účet“ obchodování s využitím vlastního majetku podniku, jehož výsledkem je uzavření obchodů s jedním nebo více finančními nástroji;
7)
„tvůrcem trhu“ osoba, která trvale působí na finančních trzích jako osoba ochotná obchodovat na vlastní účet formou nákupu a prodeje finančních nástrojů s využitím vlastního majetku a za jí stanovené ceny;
8)
„správou portfolií“ správa portfolií v souladu s pověřeními od zákazníků s možností vlastního uvážení ve vztahu k jednotlivým zákazníkům, pokud tato portfolia zahrnují jeden nebo více finančních nástrojů;
9)
„zákazníkem“ jakákoli fyzická nebo právnická osoba, které investiční podnik poskytuje investiční nebo doplňkové služby;
10)
„profesionálním zákazníkem“ zákazník, který splňuje kritéria stanovená v příloze II;
11)
„neprofesionálním zákazníkem“ zákazník, který není profesionálním zákazníkem;
12)
„trhem pro růst malých a středních podniků“ mnohostranný obchodní systém, který je registrován jako trh pro růst malých a středních podniků v souladu s článkem 33;
13)
„malými a středními podniky“ pro účely této směrnice společnosti, které mají na základě kotací na konci roku za předchozí tři kalendářní roky průměrnou tržní kapitalizaci nižší než 200 000 000 EUR;
14)
„limitním pokynem“ pokyn k nákupu či prodeji finančního nástroje za stanovenou limitní cenu nebo výhodněji a ve stanoveném objemu;
15)
„finančními nástroji“ nástroje uvedené v oddíle C přílohy I;
16)
„energetickými deriváty podle bodu 6 oddílu C“ opce, futures, swapy a jakékoli jiné deriváty uvedené v bodě 6 oddílu C přílohy 1, které se týkají uhlí nebo ropy, se kterými se obchoduje v organizovaném obchodním systému a které se musí fyzicky vypořádat;
17)
„nástroji peněžního trhu“ takové druhy nástrojů, s nimiž se obvykle obchoduje na peněžním trhu, například státní pokladniční poukázky, vkladové certifikáty a směnky, s výjimkou platebních nástrojů;
18)
„organizátorem trhu“ osoba nebo osoby řídící nebo provozující podnikatelskou činnost regulovaného trhu; může jí být i regulovaný trh sám;
19)
„mnohostranným systémem“ jakýkoli systém nebo zařízení, v němž na sebe mohou vzájemně působit zájmy o obchodování více třetích stran týkající se nákupu či prodeje finančních nástrojů;
20)
„systematickým internalizátorem“ investiční podnik, který organizovaně, často, systematicky a ve značném množství obchoduje na vlastní účet při provádění pokynů zákazníků mimo regulovaný trh, mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém, aniž by provozoval mnohostranný systém.
Frekvence a systematičnost obchodování se posuzuje podle počtu OTC obchodů s daným finančním nástrojem provedených investičním podnikem na vlastní účet při provádění pokynů zákazníků. Množství obchodování se posuzuje buď podle objemu OTC obchodů prováděných investičním podnikem v poměru k celkovému objemu obchodů investičního podniku s určitým finančním nástrojem, nebo podle objemu OTC obchodů prováděných investičním podnikem v poměru k celkovému objemu obchodů s určitým finančním nástrojem v Unii. Definice systematického internalizátora se použije, pouze pokud jsou překročeny stanovené mezní hodnoty jak pro frekvenci a systematičnost, tak pro množství, nebo pokud si investiční podnik režim systematického internalizátora zvolí;
21)
„regulovaným trhem“ mnohostranný systém, který provozuje nebo řídí organizátor trhu a který sdružuje nebo usnadňuje sdružování zájmů více třetích stran týkajících se nákupu či prodeje finančních nástrojů, uvnitř systému a v souladu s jeho závaznými pravidly, tak, že výsledkem je uzavření smlouvy týkající se finančních nástrojů přijatých k obchodování podle jeho pravidel nebo systémů, a který má povolení a funguje pravidelně a v souladu s hlavou III této směrnice;
22)
„mnohostranným obchodním systémem“ (MTF) mnohostranný systém, který provozuje investiční podnik nebo organizátor trhu a který sdružuje zájmy více třetích stran týkajících se nákupu či prodeje finančních nástrojů, uvnitř systému a v souladu s závaznými pravidly, tak, že výsledkem je uzavření smlouvy v souladu s hlavou II této směrnice;
23)
„organizovaným obchodním systémem“ (OTF) mnohostranný systém, který není regulovaným trhem ani mnohostranným obchodním systémem a ve kterém mohou na sebe vzájemně působit zájmy více třetích stran týkající se na nákupu či prodeje dluhopisů, strukturovaných finančních produktů, povolenek na emise či derivátů tak, že výsledkem je uzavření smlouvy v souladu s hlavou II této směrnice;
24)
„obchodním systémem“ regulovaný trh, mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém;
25)
„likvidním trhem“ trh pro finanční nástroj nebo pro druh finančních nástrojů, na kterém jsou průběžně připravení a ochotní kupující a prodávající, hodnoceno podle níže uvedených kritérií se zohledněním specifické struktury trhu konkrétního finančního nástroje nebo konkrétního druhu finančního nástroje:
a)
průměrná frekvence a objem obchodů v rozmezí tržních podmínek, s ohledem na povahu a životní cyklus produktů v rámci daného druhu finančního nástroje;
b)
počet a typ účastníků trhu, včetně poměru účastníků trhu k obchodovaným nástrojům v rámci daného produktu;
c)
průměrná velikost rozpětí mezi nákupní a prodejní cenou (spreadů), je-li k dispozici;
26)
„příslušným orgánem“ orgán, který každý členský stát určí v souladu s článkem 67, pokud tato směrnice nestanoví jinak;
27)
„úvěrovou institucí“ úvěrová instituce vymezená v čl. 4 odst. 1 bodě 1 nařízení (EU) č. 575/2013;
28)
„správcovskou společností SKIPCP“ správcovská společnost vymezená v čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (43);
29)
„vázaným zástupcem“ fyzická nebo právnická osoba, která na plnou a bezpodmínečnou odpovědnost pouze jednoho investičního podniku, na jehož účet jedná, propaguje investice nebo doplňkové služby u zákazníků nebo potenciálních zákazníků, přijímá a předává instrukce nebo pokyny zákazníků v souvislosti s investičními službami nebo finančními nástroji, umísťuje finanční nástroje nebo poskytuje poradenství zákazníkům nebo potenciálním zákazníkům ohledně těchto finančních nástrojů nebo služeb;
30)
„pobočkou“ místo výkonu podnikání jiné než ústředí, které je součástí investičního podniku, které nemá právní subjektivitu, které poskytuje investiční služby nebo vykonává investiční činnost a které může rovněž poskytovat doplňkové služby, k nimž dostal investiční podnik povolení; všechna místa výkonu podnikání zřízená v tomtéž členském státě investičním podnikem s ústředím v jiném členském státě jsou považována za jedinou pobočku;
31)
„kvalifikovanou účastí“ přímá nebo nepřímá účast v investičním podniku představující alespoň 10 % základního kapitálu nebo hlasovacích práv ve smyslu článků 9 a 10 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES (44), při zohlednění podmínek týkajících se jejich sčítání stanovených v čl. 12 odst. 4 a 5 zmíněné směrnice, nebo umožňující uplatňovat podstatný vliv na řízení investičního podniku, jehož se daná účast týká;
32)
„mateřským podnikem“ mateřský podnik ve smyslu čl. 2 bodu 9 a článku 22 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU (45);
33)
„dceřiným podnikem“ dceřiný podnik ve smyslu čl. 2 bodu 10 a článku 22 směrnice 2013/34/EU, včetně jakéhokoli dceřiného podniku patřícího dceřinému podniku mateřského podniku, jenž stojí v čele těchto podniků;
34)
„skupinou“ skupina ve smyslu čl. 2 bodu 11 směrnice 2013/34/EU;
35)
„úzkým propojením“ stav, kdy jsou dvě nebo více fyzických či právnických osob spojeny:
a)
účastí v podobě držení, přímého nebo kontrolou, nejméně 20 % hlasovacích práv nebo základního kapitálu některého podniku;
b)
kontrolou, čímž se rozumí vztah mezi mateřským a dceřiným podnikem ve všech případech uvedených v čl. 22 odst. 1 a 2 směrnice 2013/34/EU nebo obdobný vztah mezi fyzickou či právnickou osobou a podnikem; dceřiný podnik jiného dceřiného podniku se rovněž považuje za dceřiný podnik mateřského podniku, který stojí v čele těchto podniků;
c)
stav, kdy jsou obě nebo všechny tyto osoby trvale vázány k téže osobě vztahem kontroly;
36)
„vedoucím orgánem“ orgán nebo orgány investičního podniku, organizátora trhu nebo poskytovatele služeb hlášení údajů jmenované v souladu s vnitrostátním právem, které jsou oprávněny ke stanovení strategie, cílů a celkového směřování tohoto subjektu, které dozorují a sledují rozhodování vedení instituce a které zahrnují osoby, jež skutečně řídí činnost daného subjektu.
Odkazuje-li se v této směrnici na vedoucí orgán a jsou-li podle vnitrostátního práva řídící a kontrolní úlohy vedoucího orgánu přiděleny různým orgánům nebo různým členům jednoho orgánu, určí členský stát odpovědné orgány nebo členy vedoucího orgánu v souladu se svým vnitrostátním právem, pokud není v této směrnici stanoveno jinak;
37)
„vrcholným vedením“ fyzické osoby, které v rámci investičního podniku, organizátora trhu nebo poskytovatele služeb hlášení údajů zastávají výkonné funkce a jsou vůči vedoucímu orgánu odpovědné za každodenní řízení daného subjektu, včetně toho, jak podnik a jeho zaměstnanci provádějí politiku v oblasti distribuce služeb a produktů zákazníkům;
38)
„obchodováním párováním pokynů na vlastní účet“ obchod, kdy se facilitátor vloží mezi prodávajícího a kupujícího v daném obchodě tak, že v průběhu jeho provádění není nikdy vystaven tržnímu riziku a obě součásti obchodu se provádějí současně a obchod je uzavřen za cenu, při níž facilitátor neutrpí ztrátu ani nevytvoří jiný zisk než předem oznámenou provizi, poplatek nebo srážku za tento obchod;
39)
„algoritmickým obchodováním“ obchodování s finančními nástroji, kdy počítačový algoritmus automaticky určuje jednotlivé charakteristiky pokynů, jako například zda dát pokyn, načasování, cenu nebo množství pokynů nebo jak nakládat s pokynem po jeho podání s omezeným lidským zásahem nebo bez něj; to nezahrnuje systém, který se používá pouze ke směrování pokynů do jednoho nebo více obchodních systémů, zpracování pokynů bez stanovení jakýchkoli parametrů obchodování, potvrzení pokynů či poobchodní zpracování provedených obchodů;
40)
„způsobem algoritmického obchodování s vysokou frekvencí“ způsob algoritmického obchodování, který se vyznačuje:
a)
infrastrukturou sloužící k minimalizaci síťových a jiných typů latencí, jež zahrnuje přinejmenším jedno z následujících zařízení pro algoritmické zadání pokynu: společné umístění, blízký hosting nebo vysokorychlostní přímý elektronický přístup;
b)
systémovým určením zahájení, vytvoření, směrování nebo provedení pokynu bez lidského zásahu pro jednotlivý obchod nebo pokyn a
c)
vysokým počtem zpráv během dne, jež zahrnují pokyny, kotace nebo zrušení;
41)
„přímým elektronickým přístupem“ opatření, kterým člen, účastník či zákazník obchodního systému umožní některé osobě použít svůj obchodní kód tak, aby tato osoba mohla elektronicky předat pokyn týkající se finančního nástroje přímo obchodnímu systému; to zahrnuje opatření, kdy osoba využije infrastrukturu člena, účastníka či zákazníka nebo jakýkoli propojovací systém poskytnutý členem, účastníkem nebo zákazníkem k předání pokynu (přímý přístup na trh), a opatření, kdy osoba tuto infrastrukturu nevyužije (sponzorovaný přístup);
42)
„vázaným prodejem“ nabízení investiční služby spolu s jinou službou nebo produktem jakožto součást balíčku nebo jakožto podmínku pro stejnou dohodu či balíček;
43)
„strukturovaným vkladem“ vklad ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/49/EU (46), který je splatný v plné výši v okamžiku splatnosti za podmínek, podle nichž jsou případný úrok nebo prémie zaplaceny nebo jsou předmětem rizika podle vzorce zahrnujícího faktory jako:
a)
index nebo kombinace indexů, kromě vkladů s variabilní úrokovou mírou, jejichž výnos je navázán přímo na index úrokové míry, například Euribor nebo Libor;
b)
finanční nástroj nebo kombinace finančních nástrojů;
c)
komodita nebo kombinace komodit či jiná hmotná nebo nehmotná aktiva, nebo
d)
směnný kurz nebo kombinace směnných kurzů;
44)
„převoditelnými cennými papíry“ druhy cenných papírů, které jsou obchodovatelné na kapitálovém trhu, s výjimkou platebních nástrojů, jako jsou:
a)
akcie společností a další cenné papíry rovnocenné akciím společností, podílům v osobních společnostech či jiných subjektech, včetně cenných papírů nahrazujících akcie;
b)
dluhopisy a jiné formy dluhových cenných papírů, včetně cenných papírů nahrazujících tyto cenné papíry;
c)
všechny ostatní cenné papíry, se kterými je spojeno právo nabývat nebo prodávat takové převoditelné cenné papíry nebo ze kterých vyplývá právo na vypořádání v penězích, jež se určuje odkazem na převoditelné cenné papíry, měny, úrokové sazby nebo výnosy, komodity nebo jiné indexy či míry;
45)
„cennými papíry nahrazujícími jiné cenné papíry“ cenné papíry obchodovatelné na kapitálovém trhu, které zastupují vlastnictví cenných papírů emitenta, jenž nemá v místě obchodování sídlo, a které mohou být přijaty k obchodování na regulovaném trhu a obchodovány nezávisle na cenných papírech uvedeného emitenta;
46)
„fondem obchodovaným v obchodním systému“ (ETF) fond, jehož nejméně jeden druh podílů nebo akcií je celodenně obchodován v nejméně jednom obchodním systému a s nejméně jedním tvůrcem trhu, který přijímá opatření k zajištění toho, aby se cena těchto podílů nebo akcií v obchodním systému významně nelišila od čisté hodnoty aktiv tohoto fondu a případně také od přibližné čisté hodnoty tohoto fondu;
47)
„certifikáty“ certifikáty vymezené v čl. 2 odst. 1 bodě 27 nařízení (EU) č. 600/2014;
48)
„strukturovanými finančními produkty“ strukturované finanční produkty vymezené v čl. 2 odst. 1 bodě 28 nařízení (EU) č. 600/2014;
49)
„deriváty“ deriváty vymezené v čl. 2 odst. 1 bodě 29 nařízení (EU) č. 600/2014;
50)
„komoditními deriváty“ komoditní deriváty vymezené v čl. 2 odst. 1 bodě 30 nařízení (EU) č. 600/2014;
51)
„ústřední protistranou“ ústřední protistrana vymezená v čl. 2 bodě 1 nařízení (EU) č. 648/2012;
52)
„schváleným systémem pro uveřejňování informací“ (APA) osoba, která má podle této směrnice udělené povolení poskytovat službu zveřejňování zpráv o obchodech za investiční podniky v souladu s články 20 a 21 nařízení (EU) č. 600/2014;
53)
„poskytovatelem konsolidovaných obchodních informací“ (CTP) osoba, která má podle této směrnice udělené povolení poskytovat službu spočívající ve shromažďování zpráv o obchodech s finančními nástroji uvedenými v článcích 6, 7, 10, 12, 13, 20 a 21 nařízení (EU) č. 600/2014 od regulovaných trhů, mnohostranných obchodních systémů, organizovaných obchodních systémů a schválených systémů pro uveřejňování informací a v jejich konsolidaci do nepřetržitého elektronického datového toku, který poskytuje údaje o cenách a objemech ve vztahu k jednotlivým finančním nástrojům;
54)
„schváleným mechanismem pro hlášení obchodů“ (ARM) osoba, která má podle této směrnice udělené povolení poskytovat službu hlášení podrobností o obchodech příslušným orgánům nebo orgánu ESMA za investiční podniky;
55)
„domovským členským státem“:
a)
v případě investičních podniků:
i)
členský stát, v němž má investiční podnik ústředí, pokud je fyzickou osobou,
ii)
členský stát, v němž má investiční podnik sídlo, pokud je právnickou osobou,
iii)
nemá-li investiční podnik podle vnitrostátního práva svého členského státu sídlo, členský stát, v němž se nachází jeho ústředí;
b)
v případě regulovaného trhu členský stát, v němž je regulovaný trh registrován, nebo pokud podle vnitrostátního práva dotyčného členského státu nemá sídlo, členský stát, kde se nachází ústředí regulovaného trhu;
c)
v případě schváleného systému pro uveřejňování informací, poskytovatele konsolidovaných obchodních informací či schváleného mechanismu pro hlášení obchodů:
i)
členský stát, v němž má schválený systém pro uveřejňování informací, poskytovatel konsolidovaných obchodních informací či schválený mechanismus pro hlášení obchodů ústředí, pokud je fyzickou osobou,
ii)
členský stát, v němž má schválený systém pro uveřejňování informací, poskytovatel konsolidovaných obchodních informací či schválený mechanismus pro hlášení obchodů sídlo, pokud je právnickou osobou,
iii)
nemá-li schválený systém pro uveřejňování informací, poskytovatel konsolidovaných obchodních informací či schválený mechanismus pro hlášení obchodů podle vnitrostátního práva svého členského státu sídlo, členský stát, v němž se nachází jeho ústředí;
56)
„hostitelským členským státem“ členský stát jiný než domovský členský stát, v němž má investiční podnik pobočku nebo v němž poskytuje investiční služby nebo vykonává investiční činnosti, nebo členský stát, v němž regulovaný trh činí vhodná opatření k usnadnění přístupu k obchodování ve svém systému vzdáleným členům nebo účastníkům usazeným v tomto členském státě;
57)
„podnikem ze třetí země“ podnik, který by byl úvěrovou institucí poskytující investiční služby nebo vykonávající investiční činnosti nebo investičním podnikem, kdyby se jeho ústředí či sídlo nacházelo v Unii;
58)
„velkoobchodními energetickými produkty“ velkoobchodní energetické produkty vymezené v čl. 2 bodě 4 nařízení (EU) č. 1227/2011;
59)
„deriváty zemědělských komodit“ deriváty, které se týkají produktů uvedených v článku 1 a v částech I až XX a XXIV/1 přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (47);
60)
„veřejnoprávním emitentem“ kterýkoli z následujících subjektů, který vydává dluhové nástroje:
i)
Unie,
ii)
členský stát, včetně jakéhokoli ministerstva, vládní organizace nebo zvláštní účelové jednotky (special purpose vehicle) tohoto členského státu,
iii)
v případě federativního členského státu člen federace,
iv)
zvláštní účelová jednotka pro několik členských států,
v)
mezinárodní finanční instituce zřízená dvěma nebo více členskými státy, jejímž účelem je získávat finanční prostředky a poskytovat finanční pomoc ve prospěch svých členů, kteří jsou postiženi nebo ohroženi vážnými finančními problémy, nebo
vi)
Evropská investiční banka;
61)
„veřejnoprávním dluhopisem“ dluhový nástroj vydaný veřejnoprávním emitentem;
62)
„trvalým nosičem dat“ jakýkoliv nástroj, který:
a)
umožňuje zákazníkovi uchovávat informace určené jemu osobně tak, že k nim může mít v budoucnu přístup, a to po dobu odpovídající účelu daných informací, a
b)
umožňuje nepozměněné zobrazení uchovávaných informací;
63)
„poskytovatelem služeb hlášení údajů“ schválený systém pro uveřejňování informací, poskytovatel konsolidovaných obchodních informací nebo schválený mechanismus pro hlášení obchodů.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 89, kterými upřesní některé technické prvky definic stanovených v odstavci 1 s cílem přizpůsobit je vývoji trhu, technickému vývoji a zkušenostem s jednáním zakázaným nařízením (EU) č. 596/2014 a zajistit jednotné uplatňování této směrnice.
HLAVA II
PODMÍNKY PRO UDĚLENÍ POVOLENÍ A PRO VÝKON ČINNOSTI PRO INVESTIČNÍ PODNIKY
KAPITOLA I
Podmínky a postupy pro udělení povolení
Článek 5
Požadavek na povolení
1. Každý členský stát vyžaduje, aby poskytování investičních služeb nebo výkon investičních činností formou odborného pravidelného výkonu povolání nebo podnikání podléhalo předchozímu povolení v souladu s touto kapitolou. Toto povolení uděluje příslušný orgán domovského členského státu určený v souladu s článkem 67.
2. Odchylně od odstavce 1 povolí členské státy kterémukoli organizátorovi trhu provozovat mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém, pokud bylo předem ověřeno, že tento organizátor splňuje podmínky této kapitoly.
3. Členské státy vytvoří rejstřík všech investičních podniků. Rejstřík je veřejně přístupný a obsahuje údaje o službách nebo činnostech, pro něž má investiční podnik povolení. Pravidelně se aktualizuje. Každé povolení musí být oznámeno orgánu ESMA.
ESMA vytvoří seznam všech investičních podniků v Unii. Tento seznam obsahuje údaje o službách nebo činnostech, pro něž má každý investiční podnik povolení, a je pravidelně aktualizován. ESMA zveřejní tento seznam na svých internetových stránkách a aktualizuje jej.
Pokud příslušný orgán v souladu s čl. 8 prvním pododstavcem písm. b), c) a d) povolení odejme, zveřejní se informace o tomto odnětí v seznamu po dobu pěti let.
4. Každý členský stát vyžaduje, aby se ústředí:
a)
každého investičního podniku, který je právnickou osobou, nacházelo v témže členském státě jako jeho sídlo;
b)
každého investičního podniku, který není právnickou osobou, nebo každého investičního podniku, který je právnickou osobou, ale podle vnitrostátního práva svého státu nemá sídlo, nacházelo v členském státě, v němž tento podnik skutečně podniká.
Článek 6
Rozsah povolení
1. Domovský členský stát zajistí, aby byly v povolení uvedeny investiční služby nebo investiční činnosti, které je investiční podnik oprávněn poskytovat nebo vykonávat. Povolení se může vztahovat i na jednu nebo více doplňkových služeb uvedených v oddíle B přílohy I. V žádném případě však nesmí být povolení uděleno pouze k poskytování doplňkových služeb.
2. Investiční podnik, který usiluje o povolení k rozšíření své podnikatelské činnosti o další investiční služby, investiční činnosti nebo doplňkové služby, které v době prvního povolení nepředpokládal, podá žádost o rozšíření tohoto povolení.
3. Povolení je platné pro celou Unii a umožňuje investičnímu podniku poskytovat služby nebo vykonávat činnosti, ke kterým mu bylo uděleno povolení, v celé Unii, a to buď na základě práva usazování, včetně zřízení pobočky, nebo na základě volného pohybu služeb.
Článek 7
Postup udělení povolení a zamítnutí žádosti o povolení
1. Příslušný orgán povolení neudělí, dokud není plně přesvědčen, že žadatel splňuje veškeré požadavky stanovené předpisy přijatými na základě této směrnice.
2. Investiční podnik poskytne veškeré informace, včetně plánu obchodních činností, v němž jsou mimo jiné uvedeny typy předpokládaných obchodních činností a organizační struktura, nezbytné k tomu, aby se mohl příslušný orgán přesvědčit, že investiční podnik k okamžiku prvního udělení povolení přijal veškerá opatření nutná ke splnění povinností podle této kapitoly.
3. Žadatel je do šesti měsíců ode dne podání úplné žádosti informován, zda mu povolení bylo, či nebylo uděleno.
4. ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem k upřesnění:
a)
informací, které mají být poskytnuty příslušným orgánům podle odstavce 2 tohoto článku, včetně plánu obchodních činností;
b)
požadavků na vedení investičních podniků podle čl. 9 odst. 6 a informací pro oznamování podle čl. 9 odst. 5;
c)
požadavků kladených na akcionáře a členy s kvalifikovanou účastí, včetně překážek, jež mohou bránit účinnému výkonu dohledu ze strany příslušného orgánu podle čl. 10 odst. 1 a 2.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
5. ESMA vypracuje návrhy prováděcích technických norem pro standardní formuláře, šablony a postupy pro oznamování či poskytování informací podle odstavce 2 tohoto článku a čl. 9 odst. 5.
ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 3. ledna 2016.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 8
Odnětí povolení
Příslušný orgán může odejmout povolení udělené investičnímu podniku, který:
a)
povolení nevyužije do dvanácti měsíců, výslovně se jej vzdá nebo déle než šest předchozích měsíců neposkytuje investiční služby ani nevykonává investiční činnost, pokud dotyčný členský stát nestanoví, že v takových případech povolení zaniká;
b)
získal povolení na základě nepravdivého prohlášení nebo jinými nedovolenými prostředky;
c)
již nesplňuje podmínky, za kterých bylo povolení uděleno, například podmínky stanovené v nařízení (EU) č. 575/2013;
d)
vážně a soustavně porušuje předpisy přijaté na základě této směrnice nebo nařízení (EU) č. 600/2014, které upravují podmínky výkonu činnosti investičních podniků;
e)
spadá mezi kterýkoli z případů, kdy vnitrostátní právo v souvislosti se záležitostmi mimo oblast působnosti této směrnice stanoví odnětí povolení.
Každé odnětí povolení se oznamuje orgánu ESMA.
Článek 9
Vedoucí orgán
1. Příslušné orgány při udělování povolení v souladu s článkem 5 zajistí, aby investiční podniky a jejich vedoucí orgány splňovaly články 88 a 91 směrnice 2013/36/EU.
ESMA a EBA společně přijmou obecné pokyny týkající se věcí uvedených v čl. 91 odst. 12 směrnice 2013/36/EU.
2. Při udělování povolení podle článku 5 mohou příslušné orgány povolit, aby členové vedoucího orgánu vykonávali jednu dodatečnou funkci nevýkonného ředitele přesahující počet přípustný podle čl. 91 odst. 3 směrnice 2013/36/EU. Příslušné orgány o těchto povoleních pravidelně informují orgán ESMA.
EBA a ESMA koordinují sběr informací uvedených v prvním pododstavci tohoto odstavce a v čl. 91 odst. 6 směrnice 2013/36/EU ve vztahu k investičním podnikům.
3. Členské státy zajistí, aby vedoucí orgán investičního podniku způsobem, který podporuje integritu trhu a zájmy jeho zákazníků, stanovil systémy správy a řízení zajišťující účinné a obezřetné vedení investičního podniku, včetně oddělení povinností v investičním podniku a předcházení střetům zájmů, dozoroval je a nesl odpovědnost za jejich uplatňování.
Aniž jsou dotčeny požadavky stanovené v čl. 88 odst. 1 směrnice 2013/36/EU, musí uvedené systémy také zajišťovat, aby vedoucí orgán stanovil, schvaloval a dozoroval:
a)
organizaci podniku, pokud jde o poskytování investičních a doplňkových služeb a výkon investičních činností, včetně dovedností, odborných a jiných znalostí vyžadovaných od zaměstnanců, zdrojů, postupů a opatření pro poskytování služeb a výkon činností s přihlédnutím k povaze, rozsahu a složitosti jeho činnosti a ke všem požadavkům, které musí podnik splňovat;
b)
politiku v oblasti služeb, činností, produktů a operací nabízených nebo poskytovaných v souladu s rizikovou tolerancí podniku a charakteristikami a potřebami zákazníků podniku, kterým budou nabízeny nebo poskytovány, včetně případného provedení patřičného zátěžového testování;
c)
politiku odměňování osob zapojených do poskytování služeb zákazníkům, jejímž cílem je podpořit odpovědné obchodní chování a spravedlivé zacházení se zákazníky a předcházet střetu zájmů ve vztazích se zákazníky.
Vedoucí orgán sleduje a pravidelně hodnotí přiměřenost a dosahování strategických cílů podniku při poskytování investičních a doplňkových služeb a výkonu investičních činností, jakož i účinnost systémů správy a řízení investičního podniku a přiměřenost politik týkajících se poskytování služeb zákazníkům, a přijímá vhodná opatření k nápravě jakýchkoli nedostatků.
Členové vedoucího orgánu musí mít náležitý přístup k informacím a dokumentům, které jsou potřebné k dozorování a sledování rozhodování vedení.
4. Příslušný orgán odmítne udělit povolení, pokud není přesvědčen o tom, že členové vedoucího orgánu investičního podniku mají dostatečně dobrou pověst a dostatečné znalosti, dovednosti a zkušenosti a věnují výkonu své funkce v investičním podniku dostatek času, nebo pokud existují objektivní a prokazatelné důvody k domněnce, že vedoucí orgán podniku může představovat ohrožení účinného, řádného a obezřetného vedení podniku a patřičného zohlednění zájmu zákazníků podniku a integrity trhu.
5. Členské státy vyžadují, aby investiční podnik oznámil příslušnému orgánu všechny členy svého vedoucího orgánu a veškeré změny jejich členství spolu s veškerými informacemi potřebnými k posouzení, zda podnik splňuje požadavky odstavců 1, 2 a 3.
6. Členské státy vyžadují, aby obchodní činnost žádajícího investičního podniku skutečně řídily alespoň dvě osoby splňující podmínky uvedené v odstavci 1.
Odchylně od prvního pododstavce mohou členské státy udělit povolení investičním podnikům, které jsou fyzickými osobami, nebo investičním podnikům, které jsou právnickými osobami řízenými v souladu se svými zakládacími dokumenty a vnitrostátním právem jedinou fyzickou osobou. Členské státy však vyžadují, aby:
a)
existovala jiná náhradní opatření, která zajistí řádné a obezřetné vedení těchto investičních podniků a patřičné zohlednění zájmu zákazníků a integrity trhu;
b)
dotyčné fyzické osoby měly dostatečně dobrou pověst, dostatečné znalosti, dovednosti a zkušenosti a věnovaly dostatek času výkonu svých povinností.
Článek 10
Akcionáři a členové s kvalifikovanou účastí
1. Příslušné orgány neudělí povolení k poskytování investičních služeb nebo výkonu investičních činností investičním podnikem, dokud nejsou informovány o totožnosti jeho akcionářů nebo členů, ať přímých či nepřímých, fyzických či právnických osob, které mají kvalifikovanou účast v podniku, a o výši této kvalifikované účasti.
Příslušné orgány odmítnou udělit povolení, pokud s ohledem na potřebu zajistit řádné a obezřetné vedení investičního podniku nejsou přesvědčeny o vhodnosti jeho akcionářů či členů s kvalifikovanou účastí.
Pokud existují úzká propojení mezi investičním podnikem a jinými fyzickými nebo právnickými osobami, udělí příslušný orgán povolení pouze v případě, že tato propojení nebrání příslušnému orgánu v účinném dohledu.
2. Příslušný orgán odmítne udělit povolení, pokud právní a správní předpisy třetí země vztahující se na jednu nebo více fyzických či právnických osob, s nimiž má podnik úzké propojení, nebo obtíže spojené s jejich vymáháním brání příslušnému orgánu v účinném dohledu.
3. Členské státy vyžadují, aby v případech, kde by mohl vliv vykonávaný osobami uvedenými v odst. 1 prvním pododstavci poškodit řádné a obezřetné vedení investičního podniku, přijal příslušný orgán vhodná opatření, která by takové situaci zabránila.
Taková opatření mohou zahrnovat žádosti o soudní příkazy nebo uložení sankcí vůči řídícím pracovníkům a osobám odpovědným za vedení podniku nebo pozastavení výkonu hlasovacích práv spojených s akciemi v držení dotyčných akcionářů nebo členů.
Článek 11
Oznámení navrhovaných nabytí podílů
1. Členské státy vyžadují, aby každá fyzická či právnická osoba nebo takové osoby jednající ve vzájemné shodě (dále jen „navrhovaný nabyvatel“), které přijaly rozhodnutí přímo nebo nepřímo nabýt kvalifikovanou účast v investičním podniku nebo přímo nebo nepřímo takovou účast zvýšit, což by vedlo k tomu, že by podíl na hlasovacích právech nebo na základním kapitálu, který drží, dosáhl jedné z prahových hodnot 20 %, 30 % nebo 50 % nebo ji překročil anebo že by se investiční podnik stal jejich dceřiným podnikem (dále jen „navrhované nabytí“), to nejprve písemně oznámily příslušným orgánům daného investičního podniku, ve kterém zamýšlejí nabýt nebo zvýšit kvalifikovanou účast, a uvedly výši své zamýšlené účasti a podstatné informace, jak je uvedeno v čl. 13 odst. 4.
Členské státy vyžadují, aby každá fyzická či právnická osoba, která přijala rozhodnutí přímo nebo nepřímo zcizit kvalifikovanou účast v investičním podniku, to nejprve písemně oznámila příslušným orgánům a uvedla výši předpokládané účasti. Tato osoba musí rovněž oznámit příslušným orgánům každé rozhodnutí snížit svou kvalifikovanou účast tak, že by podíl na hlasovacích právech nebo na základním kapitálu, který drží, klesl pod 20 %, 30 % nebo 50 % anebo tak, že by daný investiční podnik přestal být jejím dceřiným podnikem.
Členské státy nemusí uplatňovat prahovou hodnotu 30 %, pokud v souladu s čl. 9 odst. 3 písm. a) směrnice 2004/109/ES uplatňují prahovou hodnotu ve výši jedné třetiny.
Při zjišťování, zda jsou splněna kritéria pro kvalifikovanou účast podle článku 10 a tohoto článku, neberou členské státy v úvahu hlasovací práva ani podíly, které investiční podniky nebo úvěrové instituce případně drží v důsledku poskytování investiční služby upisování finančních nástrojů nebo umísťování finančních nástrojů se závazkem jejich upsání, zahrnutého v bodě 6 oddílu A přílohy I, pokud tato práva nejsou vykonávána ani jinak využívána k zasahování do řízení emitenta a pokud jsou zcizena do jednoho roku od nabytí.
2. Příslušné orgány se při posuzování podle čl. 13 odst. 1 (dále jen „posouzení“) navzájem plně konzultují, pokud je navrhovaným nabyvatelem:
a)
úvěrová instituce, životní pojišťovna, pojišťovna, zajišťovna, investiční podnik nebo správcovská společnost SKIPCP s povolením v jiném členském státě nebo v jiném odvětví, než ve kterém je navrhováno nabytí;
b)
mateřský podnik úvěrové instituce, životní pojišťovny, pojišťovny, zajišťovny, investičního podniku nebo správcovské společnosti SKIPCP s povolením v jiném členském státě nebo v jiném odvětví, než ve kterém je navrhováno nabytí, nebo
c)
fyzická nebo právnická osoba, která kontroluje úvěrovou instituci, životní pojišťovnu, pojišťovnu, zajišťovnu, investiční podnik nebo správcovskou společnost SKIPCP s povolením v jiném členském státě nebo v jiném odvětví, než ve kterém je navrhováno nabytí.
Příslušné orgány si bez zbytečného odkladu vzájemně poskytují veškeré informace, které jsou pro posouzení podstatné nebo důležité. K tomuto účelu si na požádání vzájemně sdělují veškeré důležité informace a z vlastního podnětu si sdělují veškeré podstatné informace. V rozhodnutí příslušného orgánu, který udělil povolení investičnímu podniku, v němž je navrhováno nabytí, se uvedou veškeré názory nebo výhrady příslušného orgánu odpovědného za dohled nad navrhovaným nabyvatelem.
3. Členské státy vyžadují, aby investiční podnik v případě, že se dozví o nabytí nebo pozbytí účastí na svém základním kapitálu, v jehož důsledku podíly přesáhnou prahové hodnoty uvedené v odst. 1 prvním pododstavci nebo pod ně klesnou, o tom neprodleně uvědomil příslušný orgán.
Alespoň jednou ročně rovněž investiční podniky sdělí příslušnému orgánu jména akcionářů a členů držících kvalifikované účasti a výši těchto účastí, jak vyplývá například z informací získaných na výroční valné hromadě akcionářů a členů nebo z plnění předpisů vztahujících se na společnosti, jimiž vydávané převoditelné cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu.
4. Členské státy vyžadují, aby příslušné orgány přijaly opatření podobná těm, která jsou uvedena v čl. 10 odst. 3, ve vztahu k osobám, jež neplní povinnost poskytovat předem informace o nabytí nebo zvýšení kvalifikované účasti. Pokud je účast nabyta navzdory námitkám příslušných orgánů, stanoví členské státy bez ohledu na jiné sankce, které mají být přijaty, pozastavení výkonu odpovídajících hlasovacích práv nebo neplatnost či zneplatnění odevzdaných hlasů.
Článek 12
Lhůta pro posouzení
1. Příslušné orgány obratem a v každém případě do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení podle čl. 11 odst. 1 prvního pododstavce a od případného následného obdržení informací uvedených v odstavci 2 tohoto článku písemně potvrdí jejich přijetí navrhovanému nabyvateli.
Příslušné orgány provedou posouzení ve lhůtě nejvýše 60 pracovních dnů počínaje dnem písemného potvrzení o přijetí oznámení a všech dokumentů, které mají být podle požadavku členského státu k oznámení přiloženy na základě seznamu uvedeného v čl. 13 odst. 4 (dále jen „lhůta pro posouzení“).
Příslušné orgány uvědomí navrhovaného nabyvatele při potvrzení přijetí o konci lhůty pro posouzení.
2. Je-li to nezbytné, mohou příslušné orgány během lhůty pro posouzení, a nejpozději v její padesátý pracovní den, požádat o další informace nezbytné pro dokončení posouzení. Tato žádost je písemná a upřesňuje, které doplňující informace jsou třeba.
Na dobu mezi dnem žádosti příslušného orgánu o informace a obdržením odpovědi na tuto žádost od navrhovaného nabyvatele se lhůta pro posouzení staví. Stavení lhůty nepřesáhne 20 pracovních dnů. Příslušné orgány mohou podle svého uvážení vznést jakoukoli další žádost o doplnění nebo objasnění informací, to však nesmí vést ke stavení lhůty pro posouzení.
3. Příslušné orgány mohou prodloužit stavení lhůty pro posouzení podle odst. 2 druhého pododstavce až na 30 pracovních dnů, pokud je navrhovaný nabyvatel jednou z těchto osob:
a)
fyzickou nebo právnickou osobou nacházející se nebo regulovanou mimo Unii;
b)
fyzickou nebo právnickou osobou, která nepodléhá dohledu podle této směrnice, směrnice 2009/65/ES, směrnice 2009/138/ES ani směrnice 2013/36/EU.
4. Pokud se příslušné orgány po ukončení posuzování rozhodnou vyjádřit nesouhlas s navrhovaným nabytím, vyrozumí o tom písemně do dvou pracovních dnů a před uplynutím lhůty pro posouzení navrhovaného nabyvatele a své rozhodnutí zdůvodní. S výhradou vnitrostátního práva je možné náležité odůvodnění takového rozhodnutí na žádost navrhovaného nabyvatele zveřejnit. To nebrání členským státům, aby příslušnému orgánu umožnily zveřejnit toto odůvodnění bez žádosti navrhovaného nabyvatele.
5. Pokud příslušné orgány nevyjádří písemně nesouhlas s navrhovaným nabytím ve lhůtě pro posouzení, považuje se navrhované nabytí za schválené.
6. Příslušné orgány mohou stanovit a v případě potřeby prodloužit maximální lhůtu pro dokončení navrhovaného nabytí.
7. Členské státy nesmějí pro oznamování přímých nebo nepřímých nabytí hlasovacích práv nebo základního kapitálu příslušným orgánům a pro jejich schvalování těmito orgány stanovit požadavky přísnější, než jsou stanoveny v této směrnici.
8. ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem ke stanovení seznamu všech informací uvedených v čl. 13 odst. 4, jež musí navrhovaní nabyvatelé zahrnout do svého oznámení, aniž je dotčen odstavec 2 tohoto článku.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 1. ledna 2014.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
9. ESMA vypracuje návrhy prováděcích technických norem pro standardní formuláře, šablony a postupy pro konzultace mezi příslušnými orgány podle čl. 11 odst. 2.
ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 1. ledna 2014.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 13
Posouzení
1. S ohledem na možný vliv navrhovaného nabyvatele na investiční podnik hodnotí příslušné orgány při posuzování oznámení uvedeného v čl. 11 odst. 1 a informací uvedených v čl. 12 odst. 2 za účelem zajištění řádného a obezřetného řízení investičního podniku, v němž je navrhováno nabytí, vhodnost navrhovaného nabyvatele a finanční rozumnost navrhovaného nabytí podle všech těchto kritérií:
a)
pověst navrhovaného nabyvatele;
b)
pověst a zkušenost všech osob, které budou v důsledku navrhovaného nabytí řídit činnosti investičního podniku;
c)
finanční zdraví navrhovaného nabyvatele, zejména ve vztahu k vykonávané a plánované činnosti v investičním podniku, v němž je navrhováno nabytí;
d)
skutečnost, zda bude investiční podnik schopen dodržet a nadále dodržovat obezřetnostní požadavky na základě této směrnice a případně jiných směrnic, zejména směrnic 2002/87/ES a 2013/36/EU, a zejména zda má skupina, jejíž součástí se investiční podnik stane, strukturu umožňující výkon účinného dohledu, účinnou výměnu informací mezi příslušnými orgány a vymezení působnosti mezi příslušnými orgány;
e)
skutečnost, zda existuje důvodné podezření, že ve spojení s navrhovaným nabytím dochází nebo došlo k praní peněz nebo k financování terorismu nebo k pokusům o ně ve smyslu článku 1 směrnice 2005/60/ES nebo že by navrhované nabytí mohlo zvýšit riziko takového jednání.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 89, kterými upraví kritéria stanovená v prvním pododstavci tohoto odstavce.
2. Příslušné orgány mohou vyjádřit nesouhlas s navrhovaným nabytím pouze tehdy, pokud je to na základě kritérií stanovených v odstavci 1 důvodné nebo pokud informace předložené navrhovaným nabyvatelem nejsou úplné.
3. Členské státy nestanoví žádné předběžné podmínky co do výše podílu, kterého je třeba dosáhnout, ani neumožňují svým příslušným orgánům posuzovat navrhované nabytí z hlediska hospodářských potřeb trhu.
4. Členské státy zveřejní seznam informací, jež jsou nutné k provedení posouzení a jež je třeba poskytnout příslušným orgánům spolu s oznámením uvedeným v čl. 11 odst. 1. Požadované informace musí být přiměřené a musí odpovídat povaze navrhovaného nabyvatele a navrhovaného nabytí. Členské státy nepožadují informace, které pro obezřetnostní posuzování nemají význam.
5. Bez ohledu na čl. 12 odst. 1, 2 a 3, pokud byly příslušnému orgánu oznámeny dva nebo více návrhů na nabytí nebo zvýšení kvalifikované účasti ve stejném investičním podniku, přistupuje příslušný orgán ke všem navrhovaným nabyvatelům nediskriminačním způsobem.
Článek 14
Členství v povoleném systému pro odškodnění investorů
Příslušný orgán ověří, zda subjekt, který žádá o povolení jako investiční podnik, plní v době udělení povolení své povinnosti podle směrnice 97/9/ES.
Povinnost stanovená v prvním pododstavci se plní ve vztahu ke strukturovaným vkladům, které vydala úvěrová instituce, jež je zapojena do systému pojištění vkladů uznaného podle směrnice 2014/49/EU.
Článek 15
Počáteční kapitál
Členské státy zajistí, aby příslušné orgány neudělily povolení, pokud investiční podnik nemá s ohledem na povahu dané investiční služby nebo činnosti dostatečný počáteční kapitál v souladu s požadavky nařízení (EU) č. 575/2013.
Článek 16
Organizační požadavky
1. Domovský členský stát vyžaduje, aby investiční podniky splňovaly organizační požadavky stanovené v odstavcích 2 až 10 tohoto článku a v článku 17.
2. Investiční podnik zavede vhodné strategie a postupy umožňující zajistit, aby on sám i jeho řídící pracovníci, zaměstnanci a vázaní zástupci plnili povinnosti podle této směrnice a dodržovali vhodná pravidla pro osobní obchody prováděné těmito osobami.
3. Investiční podnik udržuje a uplatňuje účinná organizační a administrativní opatření k tomu, aby přijímal veškerá přiměřená opatření k tomu, aby střety zájmů vymezené v článku 23 neovlivnily nepříznivě zájmy jeho zákazníků.
Investiční podnik, který vytváří finanční nástroje určené k prodeji zákazníkům, musí udržovat, uplatňovat a přezkoumávat postup schvalování každého finančního nástroje a významných změn existujících finančních nástrojů před jejich uvedením na trh nebo distribucí zákazníkům.
Při postupu schvalování produktu musí být stanoven určený cílový trh konečných zákazníků v příslušné kategorii zákazníků pro každý finanční nástroj a tento postup musí zajišťovat posouzení veškerých rizik souvisejících s tímto určeným cílovým trhem a soulad zamýšlené distribuční strategie s určeným cílovým trhem.
Investiční podnik rovněž pravidelně přezkoumává finanční nástroje, které nabízí nebo uvádí na trh, přičemž zohledňuje veškeré události, které by mohly významně ovlivnit potenciální riziko spojené s určeným cílovým trhem, aby bylo možné posoudit alespoň to, zda finanční nástroj nadále naplňuje potřeby určeného cílového trhu a zda je zamýšlená distribuční strategie nadále vhodná.
Investiční podnik, který vytváří finanční nástroj, poskytne jakémukoli distributorovi veškeré příslušné informace o finančním nástroji a postupu schvalování produktu, včetně informace o určeném cílovém trhu daného finančního nástroje.
Pokud investiční podnik nabízí nebo doporučuje finanční nástroje, které nevytváří, musí mít zavedeny vhodné postupy, jimiž získává informace uvedené v pátém pododstavci a seznamuje se s vlastnostmi a určeným cílovým trhem každého finančního nástroje.
Politikami, postupy a opatřeními uvedenými v tomto odstavci nejsou dotčeny žádné další požadavky stanovené v této směrnici a v nařízení (EU) č. 600/2014, včetně požadavků týkajících se zpřístupňování informací, vhodnosti nebo způsobilosti, rozpoznávání a řízení střetů zájmů a pobídek.
4. Investiční podnik přijme přiměřená opatření k tomu, aby zajistil nepřerušené a řádné poskytování investičních služeb a výkon investičních činností. K tomuto účelu využívá vhodné a přiměřené systémy, zdroje a postupy.
5. Pokud investiční podnik pověří plněním provozních úkolů, které jsou zásadní pro poskytování nepřerušených a uspokojivých služeb zákazníkům a nepřerušený a uspokojivý výkon investičních činností, třetí osobu, přijme přiměřená opatření k vyloučení nepřiměřeného zvýšení provozního rizika. Externí zajištění důležitých provozních funkcí nelze provádět způsobem, který by významně poškodil kvalitu vnitřní kontroly a schopnost osoby provádějící dohled sledovat, zda podnik řádně plní všechny povinnosti.
Investiční podnik musí mít řádné administrativní a účetní postupy, mechanismy vnitřní kontroly, účinné postupy k posouzení rizik a účinná kontrolní a ochranná opatření pro systémy zpracovávání dat.
Aniž je dotčena možnost příslušných orgánů požadovat přístup ke komunikaci v souladu s touto směrnicí a s nařízením (EU) č. 600/2014, musí mít investiční podnik řádný bezpečnostní mechanismus, jenž zaručuje bezpečnost a ověření prostředků pro přenos informací, minimalizuje riziko poškození údajů a neoprávněného přístupu a zamezuje úniku informací při trvalém zachování důvěrnosti údajů.
6. Investiční podnik zajistí, aby o všech jím prováděných službách, činnostech a obchodech byly vedeny dostatečné záznamy, které příslušnému orgánu umožní vykonávat úkoly v oblasti dohledu a provádět donucovací opatření podle této směrnice, nařízení (EU) č. 600/2014, směrnice 2014/57/EU a nařízení (EU) č. 596/2014, a zejména ověřit, zda investiční podnik plní všechny povinnosti, včetně povinností ve vztahu k zákazníkům nebo potenciálním zákazníkům a k integritě trhu.
7. Záznamy obsahují nahrávání telefonních hovorů či elektronické komunikace týkající se alespoň obchodů uzavřených při obchodování na vlastní účet a poskytování služeb na pokyn zákazníků, jež se týkají přijímání, předávání a provádění pokynů zákazníků.
Mezi tyto telefonní hovory a elektronickou komunikaci patří i ty, jejichž účelem je uskutečnit obchody uzavírané při obchodování na vlastní účet nebo poskytování služeb na pokyn zákazníků, jež se týkají přijímání, předávání a provádění pokynů zákazníků, a to i v případě, že tyto hovory nebo komunikace k uzavření takových obchodů nebo poskytnutí služeb na pokyn zákazníků nevedou.
Pro tyto účely učiní investiční podnik veškeré přiměřené kroky k zaznamenání příslušných telefonních hovorů a elektronické komunikace, které se uskutečnily s pomocí zařízení, jež investiční podnik poskytl zaměstnanci nebo dodavateli nebo jehož použití zaměstnancem nebo dodavatelem investiční podnik akceptuje nebo povoluje, a které byly z takového zařízení odeslány nebo prostřednictvím takového zařízení přijaty.
Investiční podnik oznámí novým a stávajícím zákazníkům, že telefonní komunikace nebo hovory mezi ním a jeho zákazníky, které vedou nebo mohou vést k obchodům, budou zaznamenávány.
Toto oznámení lze učinit jednou, před poskytnutím investičních služeb novým a stávajícím zákazníkům.
Zákazníkům, kteří nebyli předem informováni o tom, že jsou jejich telefonní komunikace nebo hovory zaznamenávány, investiční podnik neposkytne telefonicky investiční služby a nevykonává telefonicky investiční činnosti, které se týkají přijímání, předávání a provádění pokynů zákazníků.
Zákazníci mohou své pokyny sdělovat jinými prostředky, tato komunikace však musí být zachycena na trvalých nosičích dat, jako jsou listovní zásilky, fax, elektronická pošta nebo dokumentace pokynů zákazníků pořizovaná na jednáních. Pořízením písemného zápisu nebo zprávy může být zejména zaznamenán obsah příslušných osobních hovorů se zákazníkem. Tyto pokyny se považují za rovnocenné telefonickým příkazům.
Investiční podnik učiní veškeré přiměřené kroky, aby zabránil tomu, že zaměstnanec nebo dodavatel uskuteční příslušné telefonní hovory a zašle nebo přijme příslušnou elektronickou komunikaci s použitím soukromého zařízení, které investiční podnik není schopen zaznamenat nebo kopírovat.
Záznamy vedené podle tohoto odstavce se poskytují dotčeným zákazníkům na jejich žádost a uchovávají se po dobu pěti let, popřípadě po dobu až sedmi let, vyžaduje-li to příslušný orgán.
8. Pokud investiční podnik drží finanční nástroje, které patří zákazníkům, přijme vhodná opatření, aby byla chráněna vlastnická práva zákazníků, především v případě nesolventnosti investičního podniku, a aby se zabránilo investičnímu podniku použít finanční nástroje zákazníka na vlastní účet bez výslovného souhlasu zákazníka.
9. Pokud investiční podnik drží peněžní prostředky, které patří zákazníkům, přijme vhodná opatření, aby byla chráněna práva zákazníků a aby se investičnímu podniku zabránilo, s výjimkou úvěrových institucí, použít peněžní prostředky zákazníka na vlastní účet.
10. Investiční podnik neuzavře s neprofesionálními zákazníky dohody o finančním zajištění s převedením vlastnického práva za účelem zajištění nebo krytí současných nebo budoucích, skutečných, podmíněných či potenciálních závazků zákazníků.
11. V případě poboček investičních podniků vymáhá plnění povinnosti stanovené v odstavcích 6 a 7, pokud jde o obchody prováděné pobočkou, příslušný orgán členského státu, ve kterém je pobočka umístěna, aniž je dotčena možnost příslušného orgánu domovského členského státu investičního podniku mít k těmto záznamům přímý přístup.
Členské státy mohou za výjimečných okolností uložit investičním podnikům požadavky týkající se ochrany majetku zákazníků nad rámec odstavců 8, 9 a 10 a příslušných aktů v přenesené pravomoci podle odstavce 12. Tyto požadavky musí být objektivně odůvodněné a přiměřené, tak aby řešily, v souvislosti s ochranou majetku a peněžních prostředků zákazníků investičními podniky, zvláštní rizika spojená s ochranou investorů nebo integritou trhu, která jsou zvlášť významná vzhledem k okolnostem struktury trhu daného členského státu.
Členské státy Komisi oznámí případné požadavky, které mají v úmyslu podle tohoto odstavce uložit, bez zbytečného odkladu a nejméně dva měsíce před stanoveným nabytím účinnosti daného požadavku. V oznámení musí být uvedeno zdůvodnění daného požadavku. Tyto případné dodatečné požadavky nesmějí omezit ani jinak ovlivnit práva investičních podniků vyplývající z článků 34 a 35.
Komise do dvou měsíců od obdržení oznámení uvedeného ve třetím pododstavci vydá své stanovisko k přiměřenosti a odůvodněnosti těchto dodatečných požadavků.
Členské státy mohou zachovat dodatečné požadavky, pokud byly oznámeny Komisi v souladu s článkem 4 směrnice 2006/73/ES před 2. červencem 2014 a jsou-li splněny podmínky stanovené v uvedeném článku.
Dodatečné požadavky uložené podle tohoto odstavce Komise sdělí členským státům a zveřejní je na svých internetových stránkách.
12. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 89, kterými upřesní konkrétní organizační požadavky stanovené v odstavcích 2 až 10 tohoto článku, jež jsou uloženy investičním podnikům a pobočkám podniků ze třetích zemí povoleným v souladu s článkem 41, které poskytují různé investiční služby nebo vykonávají různé investiční činnosti a poskytují doplňkové služby nebo jejich kombinaci.
Článek 17
Algoritmické obchodování
1. Investiční podnik, který se zabývá algoritmickým obchodováním, musí mít účinné systémy a kontroly rizika, jež jsou přiměřené činnosti, kterou provozuje, a umožňují mu tak zajistit, že jeho obchodní systémy jsou odolné, mají dostatečnou kapacitu, podléhají vhodným prahovým hodnotám a limitům obchodování a brání zaslání chybného pokynu nebo fungování systémů způsobem, který může způsobit narušení trhu nebo k němu přispět. Tento podnik musí mít rovněž účinné systémy a kontroly rizik, jimiž zajistí, aby obchodní systémy nemohly být využity pro žádný účel, který je v rozporu s nařízením (EU) č. 596/2014 nebo pravidly obchodního systému, s nímž je podnik propojen. Investiční podnik musí mít účinné mechanismy kontinuity činnosti pro případ, že dojde k selhání jeho obchodních systémů, a zajistit, aby jeho systémy byly plně přezkoušeny a řádně sledovány, tak aby bylo zajištěno, že splňují požadavky stanovené v tomto odstavci.
2. Investiční podnik, který se zabývá algoritmickým obchodováním v členském státě, to oznámí příslušným orgánům svého domovského členského státu a obchodního systému, na němž se jako člen či účastník obchodního systému algoritmickým obchodováním zabývá.
Příslušný orgán domovského členského státu investičního podniku může požadovat, aby investiční podnik pravidelně nebo jednorázově poskytoval popis povahy svých strategií algoritmického obchodování, podrobnosti o parametrech nebo limitech obchodování, jimž systém podléhá, klíčové kontroly dodržování a rizik, jež má zavedeny pro splnění podmínek stanovených v odstavci 1, a podrobnosti o zkoušení svých systémů. Příslušný orgán domovského členského státu investičního podniku si může od investičního podniku kdykoliv vyžádat další informace o jeho algoritmickém obchodování a systémech, které pro toto obchodování používá.
Na žádost příslušného orgánu obchodního systému, v němž se investiční podnik jako člen či účastník tohoto obchodního systému algoritmickým obchodováním zabývá, sdělí příslušný orgán domovského členského státu investičního podniku bez zbytečného prodlení informace uvedené v druhém pododstavci, které od investičního podniku zabývajícího se algoritmickým obchodováním obdrží.
Investiční podnik zajistí, aby o záležitostech uvedených v tomto odstavci byly vedeny záznamy dostatečné k tomu, aby příslušný orgán mohl na jejich základě sledovat dodržování požadavků této směrnice.
Investiční podnik, který používá způsob algoritmického obchodování s vysokou frekvencí, uchovává ve schválené podobě věrné a časově posloupné záznamy veškerých svých zadaných pokynů, včetně zrušení pokynů, provedených pokynů a kotací v obchodních systémech a na požádání je poskytne příslušnému orgánu.
3. Investiční podnik, který se zabývá algoritmickým obchodováním za účelem uskutečňování strategie tvorby trhu, je povinen, při zohlednění likvidity, rozsahu a povahy konkrétního trhu a vlastností obchodovaného nástroje:
a)
vykonávat tuto činnost tvorby trhu nepřetržitě během stanovené části doby obchodování obchodního systému, s výjimkou mimořádných okolností, a danému obchodnímu systému tak pravidelně a předvídatelným způsobem poskytovat likviditu;
b)
uzavřít závaznou písemnou dohodu s obchodním systémem, v níž jsou uvedeny alespoň povinnosti investičního podniku v souladu s písmenem a), a
c)
mít zavedeny účinné systémy a kontroly, které zajistí, aby trvale plnil své povinnosti vyplývající z dohody uvedené v písmenu b).
4. Pro účely tohoto článku a článku 48 této směrnice se má za to, že investiční podnik zabývající se algoritmickým obchodováním uskutečňuje strategii tvorby trhu, pokud strategie tohoto investičního podniku jako člena nebo účastníka jednoho nebo více obchodních systémů, když obchoduje na vlastní účet, obnáší zveřejňování pevných, souběžných dvousměrných kotací, které mají srovnatelnou velikost a konkurenční ceny a které se týkají jednoho nebo více finančních nástrojů v jednom obchodním systému nebo napříč různými obchodními systémy, přičemž výsledkem je pravidelné a průběžné zajišťování likvidity na celém trhu.
5. Investiční podnik, který poskytuje přímý elektronický přístup k obchodnímu systému, musí mít účinné systémy a kontroly, které zajistí řádné posouzení a přezkum způsobilosti zákazníků využívajících tuto službu a zajistí, aby zákazníci využívající tuto službu nesměli překročit přiměřené předem stanovené obchodní a úvěrové limity, aby obchodování zákazníků, kteří využívají tuto službu, bylo řádně sledováno a aby patřičné kontroly rizik zabránily obchodování, které může ohrozit sám investiční podnik nebo které by mohlo vést nebo přispět k narušení trhu nebo být v rozporu s nařízením (EU) č. 596/2014 nebo pravidly obchodního systému. Přímý elektronický přístup bez těchto kontrol je zakázán.
Investiční podnik poskytující přímý elektronický přístup odpovídá za zajištění toho, aby zákazníci využívající tuto službu dodržovali požadavky této směrnice a pravidla obchodního systému. Investiční podnik sleduje obchody, aby byl schopen odhalit porušování těchto pravidel, obchodní podmínky narušující řádné fungování trhu nebo jednání, jež může svědčit o zneužívání trhu a jež má být ohlášeno příslušnému orgánu. Investiční podnik zajistí, aby existovala závazná písemná dohoda mezi ním a daným zákazníkem, pokud jde o základní práva a povinnosti vyplývající z poskytování uvedené služby, a aby si na základě této dohody zachoval odpovědnost podle této směrnice.
Investiční podnik, který poskytuje přímý elektronický přístup k obchodnímu systému, to oznámí příslušným orgánům svého domovského členského státu a obchodního systému, na němž přímý elektronický přístup poskytuje.
Příslušný orgán domovského členského státu investičního podniku může požadovat, aby investiční podnik pravidelně nebo jednorázově poskytoval popis systémů a kontrol uvedených v prvním pododstavci a dokládal jejich uplatňování.
Na žádost příslušného orgánu obchodního systému, k němuž investiční podnik poskytuje přímý elektronický přístup, sdělí příslušný orgán domovského členského státu investičního podniku bez zbytečného prodlení informace uvedené v čtvrtém pododstavci, které od investičního podniku obdrží.
Investiční podnik zajistí, aby o záležitostech uvedených v tomto odstavci byly vedeny záznamy dostatečné k tomu, aby příslušný orgán mohl na jejich základě sledovat dodržování požadavků této směrnice.
6. Investiční podnik, který jedná jako všeobecný zúčtující člen pro jiné osoby, musí mít zavedeny účinné systémy a kontroly pro zajištění toho, aby se clearingové služby vztahovaly pouze na osoby, které jsou způsobilé a splňují jasná kritéria, a aby byly tyto osoby podrobeny vhodným požadavkům s cílem snížit rizika pro investiční podnik a trh. Investiční podnik zajistí, aby existovala závazná písemná dohoda mezi ním a danou osobou, pokud jde o základní práva a povinnosti vyplývající z poskytování uvedené služby.
7. ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem upřesňujících:
a)
podrobné organizační požadavky stanovené v odstavcích 1 až 6, které mají být kladeny na investiční podniky, jež poskytují různé investiční služby nebo vykonávají různé investiční činnosti a poskytují doplňkové služby nebo jejich kombinaci, přičemž upřesnění organizačních požadavků podle odstavce 5 vymezí konkrétní požadavky týkající se přímého přístupu na trhy a sponzorovaného přístupu s cílem zajistit, aby byly kontroly uplatňované na sponzorovaný přístup alespoň rovnocenné kontrolám uplatňovaným na přímý přístup na trhy;
b)
okolnosti, za nichž je investiční podnik povinen uzavřít dohodu o tvorbě trhu uvedenou v odst. 3 písm. b), a obsah takových dohod, včetně části doby obchodování v obchodním systému podle odstavce 3;
c)
situace, které představují výjimečné okolnosti podle odstavce 3, včetně okolností souvisejících s mimořádnými výkyvy trhu, politickými a makroekonomickými otázkami, systémovými a provozními záležitostmi a okolností, které investičnímu podniku znemožňují zachovávat postupy obezřetnostního řízení rizik, jak je stanoveno v odstavci 1;
d)
obsah a formát schválené podoby záznamů podle odst. 2 pátého pododstavce a dobu, po kterou musí investiční podnik tyto záznamy uchovávat.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 18
Postup obchodování a dokončování obchodů v mnohostranných obchodních systémech a organizovaných obchodních systémech
1. Členské státy kromě splnění organizačních požadavků stanovených v článku 16 vyžadují, aby investiční podniky a organizátoři trhu provozující mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém stanovili transparentní pravidla a postupy pro spravedlivé a řádné obchodování a stanovili objektivní kritéria pro účinné provádění pokynů. Musí mít mechanismy k řádnému řízení technických operací systému, včetně účinných nouzových opatření pro případ narušení systémů.
2. Členské státy vyžadují, aby investiční podniky a organizátoři trhu provozující mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém stanovili transparentní pravidla pro kritéria určování finančních nástrojů, s nimiž lze v jejich systémech obchodovat.
Členské státy vyžadují, aby v případě potřeby investiční podniky a organizátoři trhu provozující mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém poskytli dostatečné veřejně dostupné informace nebo umožnili k takovým informacím přístup, aby mohli uživatelé učinit investiční rozhodnutí, a to s přihlédnutím k povaze uživatelů i k typům obchodovaných nástrojů.
3. Členské státy vyžadují, aby investiční podniky a organizátoři trhu provozující mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém stanovili, zveřejnili, udržovali a uplatňovali transparentní a nediskriminační pravidla založená na objektivních kritériích upravující přístup k jejich systému.
4. Členské státy vyžadují, aby investiční podniky a organizátoři trhu provozující mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém přijali opatření k jasnému odhalování a řešení potenciálních nepříznivých důsledků, které by pro provoz mnohostranného obchodního systému nebo organizovaného obchodního systému nebo pro jejich členy, účastníky a uživatele mohl mít jakýkoli střet mezi zájmy mnohostranného obchodního systému, organizovaného obchodního systému, jejich vlastníků nebo investičního podniku či organizátora trhu provozujícího mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém a řádným fungováním mnohostranného obchodního systému nebo organizovaného obchodního systému.
5. Členské státy vyžadují, aby investiční podniky a organizátoři trhu provozující mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém splňovali podmínky stanovené v článcích 48 a 49 a aby za tím účelem zavedli veškeré nezbytné účinné systémy, postupy a opatření.
6. Členské státy vyžadují, aby investiční podniky a organizátoři trhu provozující mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém jasně informovali členy nebo účastníky o tom, jakou má každý z nich odpovědnost za vypořádání obchodů prováděných v systému. Členské státy dále vyžadují, aby investiční podniky a organizátoři trhu provozující mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém přijali nezbytná opatření umožňující efektivní vypořádávání obchodů uzavřených v rámci těchto mnohostranných obchodních systémů nebo organizovaných obchodních systémů.
7. Členské státy vyžadují, aby mnohostranné obchodní systémy a organizované obchodní systémy měly alespoň tři fyzicky působící členy či uživatele, z nichž každý má možnost vstupovat se všemi ostatními do interakce, pokud jde o tvorbu cen.
8. Pokud je v mnohostranném obchodním systému nebo organizovaném obchodním systému bez souhlasu emitenta obchodován i převoditelný cenný papír, který byl přijat k obchodování na regulovaném trhu, nepodléhá emitent žádné povinnosti týkající se počátečního, průběžného nebo jednorázového zveřejňování finančních údajů v souvislosti s mnohostranným obchodním systémem nebo organizovaným obchodním systémem.
9. Členské státy vyžadují, aby každý investiční podnik nebo organizátor trhu provozující mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém ihned splnil veškeré pokyny vydané příslušným orgánem podle čl. 69 odst. 2 k pozastavení obchodování s finančním nástrojem nebo jeho stažení z obchodování.
10. Členské státy vyžadují, aby investiční podniky a organizátoři trhu provozující mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém poskytli příslušnému orgánu podrobný popis fungování mnohostranného obchodního systému nebo organizovaného obchodního systému, včetně - aniž je dotčen čl. 20 odst. 1, 4 a 5 - veškerých vazeb na regulované trhy, mnohostranné obchodní systémy nebo organizované obchodní systémy či systematického internalizátora ve vlastnictví téhož investičního podniku nebo organizátora trhu a jejich účasti na mnohostranném obchodním systému nebo organizovaném obchodním systému provozovaném daným investičním podnikem či organizátorem trhu, a seznam jejich členů, účastníků a uživatelů. Příslušné orgány tyto informace na požádání poskytnou orgánu ESMA. Každé povolení udělené investičnímu podniku nebo organizátorovi trhu jako mnohostranného obchodního systému nebo organizovaného obchodního systému je oznámeno orgánu ESMA. ESMA vytvoří seznam všech mnohostranných obchodních systémů a organizovaných obchodních systémů v Unii. Seznam obsahuje informace o službách, které mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém poskytuje, a uvádí jedinečný kód identifikující mnohostranný obchodní systém a organizovaný obchodní systém pro použití ve zprávách v souladu s články 6, 10 a 26 nařízení (EU) č. 600/2014. Seznam se pravidelně aktualizuje. ESMA tento seznam zveřejní na svých internetových stránkách a aktualizuje jej.
11. ESMA vypracuje návrhy prováděcích technických norem k určení obsahu a formátu popisu a oznámení uvedených v odstavci 10.
ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 3. ledna 2016.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 19
Zvláštní požadavky na mnohostranné obchodní systémy
1. Členské státy vyžadují, aby investiční podniky a organizátoři trhu provozující mnohostranný obchodní systém, vedle splnění požadavků stanovených v článcích 16 a 18, stanovili a uplatňovali pevná pravidla pro provádění pokynů v systému.
2. Členské státy vyžadují, aby pravidla uvedená v čl. 18 odst. 3 upravující přístup k mnohostrannému obchodnímu systému splňovala podmínky stanovené v čl. 53 odst. 3.
3. Členské státy vyžadují, aby investiční podniky a organizátoři trhu provozující mnohostranný obchodní systém přijali opatření, která zajistí, aby:
a)
byli vhodně vybaveni pro řízení rizik, jimž je tento systém vystaven, zavedli vhodná opatření a systémy k odhalení všech významných rizik pro jeho fungování a přijali účinná opatření ke zmírnění těchto rizik;
b)
měli zavedeny účinné mechanismy umožňující efektivní a včasné dokončení obchodů prováděných v rámci svých systémů, a
c)
měli v době povolování i poté nepřetržitě k dispozici dostatečné finanční zdroje umožňující řádné fungování tohoto systému s ohledem na povahu a rozsah obchodů uzavíraných na trhu a rozsah a stupeň rizik, kterým je vystaven.
4. Členské státy zajistí, aby se články 24 a 25, čl. 27 odst. 1, 2 a 4 až 10 a článek 28 nevztahovaly na obchody uzavřené podle pravidel upravujících mnohostranný obchodní systém mezi jeho členy či účastníky nebo mezi mnohostranným obchodním systémem a jeho členy či účastníky v souvislosti s využíváním mnohostranného obchodního systému. Členové nebo účastníci mnohostranného obchodního systému však musí plnit povinnosti stanovené v článcích 24, 25, 27 a 28 ve vztahu ke svým zákazníkům, pokud jednají na účet svých zákazníků a provádějí pokyny prostřednictvím mnohostranného obchodního systému.
5. Členské státy nepovolí investičním podnikům či organizátorům trhu provozujícím mnohostranný obchodní systém, aby prováděli pokyny zákazníků za použití vlastního kapitálu nebo aby obchodovali párováním pokynů na vlastní účet.
Článek 20
Zvláštní požadavky na organizované obchodní systémy
1. Členské státy vyžadují, aby investiční podnik a organizátor trhu provozující organizovaný obchodní systém zavedl mechanismy, které zabrání provedení pokynů zákazníků v organizovaném obchodním systému za použití vlastního kapitálu investičního podniku nebo organizátora trhu provozujícího organizovaný obchodní systém nebo ze strany kteréhokoli subjektu, který je součástí téže skupiny nebo právnické osoby jako tento investiční podnik nebo organizátor trhu.
2. Členské státy povolí investičnímu podniku nebo organizátorovi trhu provozujícímu organizovaný obchodní systém obchodování párováním pokynů na vlastní účet s dluhopisy, se strukturovanými finančními produkty, s povolenkami na emise a s určitými deriváty pouze tehdy, pokud k tomu dal zákazník souhlas.
Investiční podnik nebo organizátor trhu provozující organizovaný obchodní systém nesmí obchodovat párováním pokynů na vlastní účet za účelem provedení pokynů zákazníků v organizovaném obchodním systému s deriváty patřícími do kategorie derivátů, u nichž byla stanovena povinnost clearingu v souladu s článkem 5 nařízení (EU) č. 648/2012.
Investiční podnik nebo organizátor trhu provozující organizovaný obchodní systém přijme opatření, která zajistí dodržení definice obchodování párováním pokynů na vlastní účet obsažené v čl. 4 odst. 1 bodě 38.
3. Členské státy povolí investičnímu podniku nebo organizátorovi trhu provozujícímu organizovaný obchodní systém, aby obchodoval na vlastní účet jiným způsobem než obchodováním párováním pokynů na vlastní účet pouze ve vztahu k veřejnoprávním dluhopisům, u nichž neexistuje likvidní trh.
4. Členské státy nepovolí, aby se provoz organizovaného obchodního systému a systematická internalizace uskutečňovaly v rámci téže právnické osoby. Organizovaný obchodní systém se nesmí spojit se systémovým internalizátorem způsobem, který umožňuje interakci pokynů v organizovaném obchodním systému a pokynů či kotací v systémovém internalizátoru. Organizovaný obchodní systém se nesmí spojit s jiným organizovaným obchodním systémem způsobem, který umožňuje interakci pokynů v různých organizovaných obchodních systémech.
5. Členské státy nebrání investičnímu podniku nebo organizátorovi trhu provozujícímu organizovaný obchodní systém v tom, aby do nezávislého výkonu činnosti tvorby trhu v organizovaném obchodním systému zapojil jiný investiční podnik.
Pro účely tohoto článku se má za to, že investiční podnik nevykonává nezávislou činnost tvorby trhu v organizovaném obchodním systému, pokud má úzké propojení s investičním podnikem nebo organizátorem trhu provozujícím tento organizovaný obchodní systém.
6. Členské státy vyžadují, aby byly pokyny v organizovaném obchodním systému prováděny podle vlastního uvážení.
Investiční podnik nebo organizátor trhu provozující organizovaný obchodní systém se řídí svým uvážením pouze za některé těchto okolností:
a)
při rozhodování o zadání pokynu v organizovaném obchodním systému, který provozuje, nebo o jeho stažení;
b)
při rozhodování o tom, že nespáruje konkrétní pokyn zákazníka s jinými pokyny dostupnými v systému v určitý okamžik, pokud je to v souladu s konkrétními instrukcemi obdrženými od zákazníka a s jeho povinnostmi stanovenými v článku 27.
V případě systému, který kříží pokyny zákazníků, může investiční podnik nebo organizátor trhu rozhodnout, zda a kdy chce spárovat dva či více pokynů v daném systému a v jakém objemu je chce spárovat. V souladu s odstavci 1, 2, 4 a 5 a aniž je dotčen odstavec 3, může investiční podnik nebo organizátor trhu provozující organizovaný obchodní systém v případě systému, který organizuje obchody s nekapitálovými nástroji, usnadnit jednání mezi zákazníky s cílem sloučit dva či více potenciálně slučitelných obchodních zájmů do jednoho obchodu.
Touto povinností nejsou dotčeny články 18 a 27.
7. Příslušný orgán může buď v okamžiku, kdy investiční podnik nebo organizátor trhu požádá o povolení k provozování organizovaného obchodního systému, nebo jednorázově požadovat podrobné vysvětlení, proč systém neodpovídá regulovanému trhu, mnohostrannému obchodnímu systému nebo systematickému internalizátorovi a nemůže jako takový fungovat, podrobný popis způsobu uplatňování vlastního uvážení, zejména v situacích, kdy může být pokyn zadaný v rámci organizovaného obchodního systému zrušen, a toho, kdy a jakým způsobem budou dva nebo více pokynů zákazníků v organizovaném obchodním systému spárovány. Mimoto investiční podnik nebo organizátor trhu v organizovaném obchodním systému předloží příslušnému orgánu informace vysvětlující jeho obchodování párováním pokynů na vlastní účet. Příslušný orgán sleduje obchodování investičního podniku nebo organizátora trhu párováním pokynů na vlastní účet, aby se ujistil, že stále naplňuje definici tohoto obchodování a že toto obchodování nepředstavuje střet zájmů mezi investičním podnikem nebo organizátorem trhu a jeho zákazníky.
8. Členské státy zajistí, aby se na obchody uzavřené v organizovaném obchodním systému uplatňovaly články 24, 25, 27 a 28.
KAPITOLA II
Provozní podmínky investičních podniků
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 21
Pravidelný přezkum podmínek prvního povolení
1. Členské státy vyžadují, aby investiční podnik povolený na jejich území nepřetržitě plnil podmínky stanovené v prvním povolení podle kapitoly I.
2. Členské státy vyžadují, aby příslušné orgány stanovily vhodné metody ke sledování toho, zda investiční podniky plní svou povinnost podle odstavce 1. Dále vyžadují, aby investiční podniky informovaly příslušné orgány o veškerých podstatných změnách podmínek prvního povolení.
ESMA může vypracovat obecné pokyny pro metody sledování uvedené v tomto odstavci.
Článek 22
Obecná povinnost trvalého dohledu
Členské státy zajistí, aby příslušné orgány sledovaly činnost investičních podniků, aby mohly posoudit plnění provozních podmínek stanovených v této směrnici. Členské státy dále zajistí, aby byla přijata vhodná opatření umožňující příslušným orgánům získat údaje nezbytné k posouzení toho, zda investiční podniky tyto povinnosti plní.
Článek 23
Střety zájmů
1. Členské státy vyžadují, aby investiční podniky přijaly veškerá vhodná opatření ke zjištění, prevenci a řízení střetů zájmů mezi nimi, včetně jejich řídících pracovníků, zaměstnanců a vázaných zástupců nebo jakékoli osoby s nimi přímo nebo nepřímo spojené kontrolou, a jejich zákazníky nebo mezi dvěma zákazníky, které vzniknou v průběhu poskytování investičních a doplňkových služeb nebo jejich kombinace, včetně těch, které jsou způsobeny přijetím pobídek od třetích stran nebo vlastními systémy odměňování a jiných pobídek daného investičního podniku.
2. Pokud organizační nebo administrativní opatření přijatá investičním podnikem v souladu s čl. 16 odst. 3, která mají zabránit tomu, aby měly střety zájmů nepříznivý dopad na zájmy jeho zákazníka, nejsou dostatečná k tomu, aby s přiměřenou jistotou zajistila, že rizikům poškození zájmů zákazníků bude zabráněno, investiční podnik zákazníkovi jasně sdělí obecnou povahu nebo zdroje střetů zájmů a opatření přijatá ke zmírnění uvedených rizik předtím, než provede obchod jeho jménem.
3. Sdělení uvedené v odstavci 2 musí:
a)
být poskytnuto na trvalém nosiči dat a
b)
být dostatečně podrobné s přihlédnutím k povaze zákazníka, tak aby zákazník mohl o službě, u níž ke střetu zájmů dochází, učinit informované rozhodnutí.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 89, kterými:
a)
definuje opatření, jejichž přijetí lze od investičních podniků přiměřeně očekávat, ke zjišťování, prevenci, řízení nebo sdělování střetů zájmů při poskytování různých investičních a doplňkových služeb nebo jejich kombinace;
b)
stanoví vhodná kritéria pro určení druhů střetu zájmů, jejichž existence může poškodit zájmy zákazníků nebo potenciálních zákazníků investičního podniku.
Oddíl 2
Ustanovení k zajištění ochrany investorů
Článek 24
Všeobecné zásady a informace pro zákazníky
1. Členské státy vyžadují, aby investiční podnik při poskytování investičních služeb nebo případných doplňkových služeb zákazníkům jednal čestně, spravedlivě a profesionálně v souladu s nejlepšími zájmy svých zákazníků, a zejména dodržoval zásady stanovené v tomto článku a v článku 25.
2. Investiční podniky, které vytvářejí finanční nástroje určené k prodeji zákazníkům, zajišťují, aby byly tyto finanční nástroje navrženy tak, aby vyhovovaly potřebám určeného cílového trhu konečných zákazníků v příslušné kategorii zákazníků, aby byla strategie distribuce finančních nástrojů v souladu s určeným cílovým trhem a aby investiční podnik podnikl přiměřené kroky s cílem zajistit, že finanční nástroj bude distribuován na určeném cílovém trhu.
Investiční podnik musí rozumět finančním nástrojům, které nabízí nebo doporučuje, posoudit jejich slučitelnost s potřebami zákazníků, kterým poskytuje investiční služby, též s přihlédnutím k určenému cílovému trhu konečných zákazníků uvedenému v čl. 16 odst. 3, a zajistit, aby byly finanční nástroje nabízeny nebo doporučovány pouze tehdy, je-li to v zájmu zákazníka.
3. Veškeré informace, včetně propagačních sdělení, určené investičním podnikem pro zákazníky nebo potenciální zákazníky musí být korektní, jasné a neklamavé. Propagační sdělení musí být možné jako taková jasně určit.
4. Zákazníkům nebo potenciálním zákazníkům se v dostatečném předstihu poskytují relevantní informace o investičním podniku a jeho službách, o finančních nástrojích a navrhovaných investičních strategiích, o místech provádění a o veškerých nákladech a souvisejících poplatcích. Tyto informace musí splňovat tyto podmínky:
a)
je-li poskytováno investiční poradenství, musí investiční podnik zákazníka v dostatečném předstihu před poskytnutím investičního poradenství informovat o tom:
i)
zda je poradenství poskytováno nezávisle,
ii)
zda je poradenství založeno na rozsáhlé, nebo omezenější analýze různých druhů finančních nástrojů, a zejména zda se omezuje na finanční nástroje vydávané nebo poskytované subjekty, které mají s investičním podnikem úzké propojení nebo jiné právní nebo hospodářské vztahy, například smluvní, jež jsou tak těsné, že představují riziko narušení nezávislosti poskytovaného poradenství,
iii)
zda investiční podnik zákazníkovi poskytne pravidelné hodnocení vhodnosti finančních nástrojů doporučených tomuto zákazníkovi;
b)
informace o finančních nástrojích a navrhovaných investičních strategiích musí zahrnovat vhodné pokyny a upozornění týkající se rizik spojených s investicemi do těchto nástrojů nebo určitých investičních strategií a údaj, zda je daný finanční nástroj určen neprofesionálním nebo profesionálním zákazníkům, s ohledem na určený cílový trh v souladu s odstavcem 2;
c)
informace o veškerých nákladech a souvisejících poplatcích musí zahrnovat informace o investičních i doplňkových službách, včetně případných nákladů na poradenství, nákladů na finanční nástroj, který je zákazníkovi doporučován nebo nabízen, a jak je může zákazník uhradit, včetně případných plateb třetích stran.
Informace o veškerých nákladech a poplatcích, včetně nákladů a poplatků spojených s investiční službou a finančním nástrojem, které nesouvisí s tržním rizikem, se vyjadřují souhrnně, aby zákazník porozuměl celkovým nákladům a jejich souhrnnému dopadu na návratnost investice, a pokud o to zákazník požádá, poskytnou se rozepsané na jednotlivé položky. Tyto informace musí být, je-li to relevantní, poskytovány zákazníkovi pravidelně, nejméně jednou ročně, po celou dobu trvání investice.
5. Informace uvedené v odstavcích 4 a 9 se poskytují srozumitelně tak, aby zákazníci nebo potenciální zákazníci byli přiměřeně schopni pochopit povahu a rizika investiční služby i nabízeného určitého typu finančního nástroje a následně učinit informované investiční rozhodnutí. Členské státy mohou povolit, aby byly tyto informace poskytovány ve standardizované formě.
6. Pokud je investiční služba nabízena jako součást finančního produktu, který již podléhá jiným právním předpisům Unie vztahujícím se na úvěrové instituce a spotřebitelské úvěry v souvislosti s požadavky na informace, nevztahují se na tuto službu další povinnosti podle odstavců 3, 4 a 5.
7. Pokud investiční podnik informuje zákazníka, že se investiční poradenství poskytuje nezávisle, tento investiční podnik:
a)
posoudí dostatečné spektrum finančních nástrojů, které jsou k dispozici na trhu, jež musí být dostatečně různorodé s ohledem na svůj typ a emitenty nebo poskytovatele produktů, aby bylo zajištěno, že budou moci být vhodně naplněny investiční cíle zákazníka, a nesmějí být omezeny na finanční nástroje vydané nebo poskytované
i)
samotným investičním podnikem nebo subjekty, které mají s investičním podnikem úzké propojení, nebo
ii)
jinými subjekty, s nimiž má investiční podnik tak úzké právní nebo hospodářské vztahy, například smluvní, že představují riziko narušení nezávislosti poskytovaného poradenství;
b)
nepřijme a neponechá si poplatky, provize ani jiné peněžní či nepeněžní výhody hrazené či poskytnuté třetí stranou nebo osobou jednající jménem třetí strany, pokud jde o poskytování této služby zákazníkům. Toto písmeno se nevztahuje na drobné nepeněžní výhody, které mohou zvýšit kvalitu služby poskytované zákazníkovi a které s ohledem na svůj rozsah a povahu nemohou být považovány za výhody narušující dodržování povinnosti investičního podniku jednat v nejlepším zájmu zákazníka; tyto výhody musí být jasně sděleny.
8. Při poskytování správy portfolia investiční podnik nepřijme a neponechá si poplatky, provize ani jiné peněžní či nepeněžní výhody hrazené či poskytnuté třetí stranou nebo osobou jednající jménem třetí strany, pokud jde o poskytování služeb zákazníkům. Tento odstavec se nevztahuje na drobné nepeněžní výhody, které mohou zvýšit kvalitu služby poskytované zákazníkovi a které s ohledem na svůj rozsah a povahu nemohou být považovány za výhody narušující dodržování povinnosti investičního podniku jednat v nejlepším zájmu zákazníka; tyto výhody musí být jasně sděleny.
9. Členské státy zajistí, aby platila domněnka, že investiční podniky, které platí poplatek či provizi nebo kterým jsou poplatek či provize placeny anebo které v souvislosti s poskytováním investiční nebo doplňkové služby poskytují jakékoli straně kromě zákazníka či osoby jednající jménem zákazníka nebo kterým jsou jakoukoli stranou kromě zákazníka či osoby jednající jménem zákazníka poskytovány jakékoli nepeněžní výhody, neplní své povinnosti podle článku 23 nebo podle odstavce 1 tohoto článku, ledaže tato platba nebo výhoda:
a)
je navržena tak, aby zvýšila kvalitu příslušné služby poskytované zákazníkovi, a
b)
nemá nepříznivý vliv na plnění povinnosti investičního podniku jednat čestně, spravedlivě a profesionálně v nejlepším zájmu svých zákazníků.
O existenci, povaze a výši platby nebo výhody uvedené v prvním pododstavci a případně o způsobu výpočtu její výše v případě, že její výši není možno zjistit, musí být zákazník jasně, komplexně, přesně a srozumitelně informován ještě před poskytnutím příslušné investiční nebo doplňkové služby. Investiční podnik rovněž zákazníka informuje, je-li to relevantní, o mechanismech převádění poplatků, provizí a peněžních či nepeněžních výhod, které jsou získány v souvislosti s poskytováním investiční nebo doplňkové služby, na zákazníka.
Požadavky uvedené v prvním pododstavci se nevztahují na platby nebo výhody, které umožňují poskytování investičních služeb nebo jsou pro tento účel nezbytné, například poplatky za úschovu, za vypořádání a směnárenské poplatky, odvody regulačním orgánům nebo právní poplatky, a které svou povahou nemohou vést k rozporu s povinností investičního podniku jednat čestně, spravedlivě a profesionálně v nejlepším zájmu svých zákazníků.
10. Investiční podnik, který zákazníkům poskytuje investiční služby, zajistí, aby neodměňoval nebo neposuzoval výkon svých zaměstnanců způsobem, který by byl v rozporu s jeho povinností jednat v nejlepším zájmu svých zákazníků. Zvláště nesmí zavést žádný mechanismus, který by formou odměn, cílů prodeje či jiným způsobem mohl zaměstnance motivovat k tomu, aby neprofesionálním zákazníkům doporučovali konkrétní finanční nástroj, přestože by tento investiční podnik mohl nabídnout i jiný finanční nástroj, který by lépe odpovídal potřebám daného zákazníka.
11. Pokud je investiční služba nabízena spolu s jinou službou nebo produktem jakožto součást balíčku nebo podmínka pro stejnou dohodu či balíček, informuje investiční podnik zákazníka, zda lze koupit různé složky odděleně, a poskytne u každé složky oddělený důkaz o nákladech a poplatcích.
Je-li pravděpodobné, že se rizika vyplývající z dohody či balíčku nabízených neprofesionálnímu zákazníkovi budou lišit od rizik spojených s jednotlivými složkami, pokud by byly brány samostatně, poskytne investiční podnik náležitý popis jednotlivých složek dohody či balíčku i způsobu, jakým jejich interakcí dochází ke změně rizik.
ESMA vypracuje ve spolupráci s EBA a EIOPA do 3. ledna 2016 a pravidelně aktualizuje obecné pokyny pro posuzování vázaného prodeje a dohled nad ním, ve kterých uvede zejména situace, v nichž vázaný prodej není v souladu s povinnostmi stanovenými v odstavci 1.
12. Členské státy mohou ve výjimečných případech stanovit pro investiční podniky dodatečné požadavky týkající se záležitostí uvedených v tomto článku. Tyto požadavky musí být objektivně opodstatněné a přiměřené, tak aby řešily zvláštní rizika spojená s ochranou investorů nebo integritou trhu, která jsou zvlášť významná vzhledem k okolnostem struktury trhu daného členského státu.
Členské státy Komisi oznámí případné požadavky, které mají v úmyslu podle tohoto odstavce zavést, bez zbytečného odkladu a nejméně dva měsíce před stanoveným nabytím účinnosti daného požadavku. V oznámení musí být uvedeno zdůvodnění daného požadavku. Tyto případné dodatečné požadavky nesmějí omezit ani jinak ovlivnit práva investičních podniků vyplývající z článků 34 a 35 této směrnice.
Komise do dvou měsíců od obdržení oznámení uvedeného v druhém pododstavci vydá své stanovisko k přiměřenosti a odůvodněnosti těchto dodatečných požadavků.
Dodatečné požadavky uložené podle tohoto odstavce Komise sdělí členským státům a zveřejní je na svých internetových stránkách.
Členské státy mohou zachovat dodatečné požadavky, které byly oznámeny Komisi v souladu s článkem 4 směrnice 2006/73/ES před 2. červencem 2014, jsou-li splněny podmínky stanovené v uvedeném článku.
13. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 89 zajišťující, aby investiční podniky při poskytování investičních nebo doplňkových služeb svým zákazníkům jednaly v souladu se zásadami stanovenými v tomto článku, včetně:
a)
podmínek, které musí informace splňovat, aby byly korektní, jasné a neklamavé;
b)
podrobností týkajících se obsahu a formátu informací poskytovaných zákazníkům v souvislosti s kategorizací zákazníků, s investičními podniky a jejich službami, s finančními nástroji a s náklady a poplatky;
c)
kritérií pro posuzování spektra finančních nástrojů, které jsou na trhu k dispozici;
d)
kritérií pro posouzení toho, zda podniky získávající pobídky dodržují povinnost jednat čestně, spravedlivě a profesionálně v souladu s nejlepším zájmem zákazníka.
Při formulaci požadavků na informace o finančních nástrojích ve vztahu k odst. 4 prvnímu pododstavci písm. b) musí být, jsou-li relevantní, zahrnuty informace o struktuře produktu při zohlednění případných relevantních standardizovaných informací požadovaných právními předpisy Unie.
14. Akty v přenesené pravomoci uvedené v odstavci 13 přihlédnou k:
a)
povaze služby nebo služeb, které jsou zákazníkovi nebo potenciálnímu zákazníkovi nabízeny nebo poskytovány, s přihlédnutím ke druhu, předmětu, objemu a četnosti obchodů;
b)
povaze a spektru nabízených nebo zvažovaných produktů, včetně různých typů finančních nástrojů;
c)
neprofesionální nebo profesionální povaze zákazníka nebo potenciálního zákazníka nebo, v případě odstavců 4 a 5, jejich klasifikaci jako způsobilé protistrany.
Článek 25
Posouzení vhodnosti a přiměřenosti a podávání zpráv zákazníkům
1. Členské státy vyžadují, aby investiční podniky zajistily a na požádání prokázaly příslušným orgánům, že fyzické osoby poskytující jménem daného investičního podniku investiční poradenství nebo informace o finančních nástrojích a investičních nebo doplňkových službách zákazníkům mají nezbytné znalosti a dovednosti, které jim umožňují plnit jejich povinnosti podle článku 24 a tohoto článku. Členské státy zveřejní kritéria, která se mají používat při posuzování těchto znalostí a dovedností.
2. Při poskytování investičního poradenství nebo správě portfolia získá investiční podnik nezbytné informace o znalostech a zkušenostech zákazníka nebo potenciálního zákazníka v oblasti investic, pokud jde o specifický druh produktu nebo služby, o jeho finanční situaci, včetně schopnosti nést ztráty, a o jeho investičních cílech, včetně jeho rizikové tolerance, aby tak mohl zákazníkovi nebo potenciálnímu zákazníkovi doporučit investiční službu a finanční nástroje, které jsou pro něj vhodné, a zejména jsou v souladu s jeho rizikovou tolerancí a schopností nést ztráty.
Členské státy zajistí, aby v případě, že investiční podnik poskytuje investiční poradenství, při němž je doporučován určitý balíček služeb nebo produktů v souladu s čl. 24 odst. 11, byl celkový balíček vhodný.
3. Členské státy zajistí, aby investiční podniky při poskytování investičních služeb jiných než služeb uvedených v odstavci 2 požádaly zákazníka nebo potenciálního zákazníka o poskytnutí informací o jeho znalostech a zkušenostech v oblasti investic v souvislosti s určitým nabízeným nebo požadovaným produktem nebo službou, aby tak mohly posoudit, zda jsou navrhovaná investiční služba nebo navrhovaný investiční produkt pro zákazníka přiměřené. V případě, že se v souladu s čl. 24 odst. 11 předpokládá balíček služeb nebo produktů prodávaný jako jeden celek, zaměří se toto posouzení na to, zda je přiměřený celkový balíček.
Pokud se investiční podnik na základě informací získaných podle prvního pododstavce domnívá, že produkt nebo služba nejsou pro zákazníka nebo potenciálního zákazníka přiměřené, upozorní jej na to. Toto upozornění lze poskytnout ve standardizované formě.
Pokud zákazníci nebo potenciální zákazníci neposkytnou informace uvedené v prvním pododstavci nebo pokud o svých znalostech a zkušenostech poskytnou nedostatečné informace, upozorní je investiční podnik, že není schopen určit, zda jsou pro ně navrhovaný produkt nebo navrhovaná služba přiměřené. Toto upozornění lze poskytnout ve standardizované formě.
4. Členské státy povolí investičním podnikům, aby při poskytování investičních služeb, které spočívají pouze v provádění nebo přijímání a předávání pokynů zákazníků spolu s doplňkovými službami nebo bez nich, s výjimkou poskytování úvěrů nebo půjček uvedených v bodě 1 oddílu B přílohy I, které nezahrnují stávající úvěrové limity u půjček, běžných účtů a přečerpání účtů zákazníků, poskytovaly tyto investiční služby svým zákazníkům, aniž by musely získávat informace nebo provádět rozhodnutí podle odstavce 3, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
uvedené služby se týkají všech těchto finančních nástrojů:
i)
akcií přijatých k obchodování na regulovaném trhu nebo na rovnocenném trhu třetí země nebo v mnohostranném obchodním systému, pokud se jedná o akcie společností, kromě akcií subjektů kolektivního investování nepatřících mezi SKIPCP a akcií zahrnujících derivátový nástroj,
ii)
dluhopisů nebo jiných forem dluhových cenných papírů přijatých k obchodování na regulovaném trhu nebo na rovnocenném trhu třetí země nebo v mnohostranném obchodním systému, kromě těch, které zahrnují derivátový nástroj nebo mají strukturu, která ztěžuje zákazníkovi porozumění souvisejícímu riziku,
iii)
nástrojů peněžního trhu, kromě těch, které zahrnují derivátový nástroj nebo mají strukturu, která ztěžuje zákazníkovi porozumění souvisejícímu riziku,
iv)
akcií nebo podílových jednotek ve SKIPCP, kromě strukturovaných SKIPCP uvedených v čl. 36 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 583/2010,
v)
strukturovaných vkladů kromě těch, jež mají strukturu, která zákazníkovi ztěžuje porozumění riziku souvisejícímu s výnosem a nákladům na prodej produktu před splatností,
vi)
jiných nekomplexních finančních nástrojů pro účely tohoto odstavce.
Pokud jsou splněny požadavky a postup stanovený podle čl. 4 odst. 1 třetího a čtvrtého pododstavce směrnice 2003/71/ES, považuje se pro účely tohoto písmene trh třetí země za rovnocenný regulovanému trhu;
b)
služba je poskytována z podnětu zákazníka nebo potenciálního zákazníka;
c)
zákazník nebo potenciální zákazník byl jasně upozorněn na to, že při poskytování této služby nemusí investiční podnik posuzovat přiměřenost poskytovaného nebo nabízeného finančního nástroje nebo poskytované nebo nabízené služby, a že proto zákazník nebo potenciální zákazník nepožívá odpovídající ochrany podle pravidel řízení obchodní činnosti. Toto upozornění lze poskytnout ve standardizované formě;
d)
investiční podnik splní své povinnosti podle článku 23.
5. Investiční podnik vytvoří záznam, jehož součástí jsou dokument nebo dokumenty sjednané mezi ním a zákazníkem stanovící práva a povinnosti stran a další podmínky, za kterých investiční podnik poskytuje služby zákazníkovi. Práva a povinnosti smluvních stran lze začlenit odkazem na jiné dokumenty nebo právní texty.
6. Investiční podnik zákazníkovi poskytne na trvalém nosiči dat přiměřené zprávy o poskytovaných službách. Tyto zprávy zahrnují pravidelná sdělení zákazníkům zohledňující druh a složitost dotčených finančních nástrojů a povahu služby poskytované zákazníkovi a uvádějí případné náklady spojené s obchody a službami prováděnými jménem zákazníka.
Při poskytování investičního poradenství investiční podnik před uskutečněním obchodu poskytne zákazníkovi na trvalém nosiči dat prohlášení o vhodnosti s uvedením poskytnutého poradenství a toho, jak poskytnuté poradenství odpovídá preferencím, cílům a dalším charakteristikám neprofesionálního zákazníka.
Pokud je smlouva o nákupu nebo prodeji finančního nástroje uzavřena s použitím prostředků pro komunikaci na dálku, což znemožňuje dodání prohlášení o vhodnosti předem, může investiční podnik písemné prohlášení o vhodnosti poskytnout na trvalém nosiči dat okamžitě poté, co zákazník bude danou smlouvou vázán, jsou-li splněny obě následující podmínky:
a)
zákazník souhlasil s tím, že obdrží prohlášení o vhodnosti bez zbytečného prodlení po uzavření obchodu, a
b)
investiční podnik poskytl zákazníkovi možnost odložit obchod tak, aby mohl prohlášení o vhodnosti obdržet předem.
Pokud investiční podnik zajišťuje správu portfolia nebo informoval zákazníka, že provede pravidelné hodnocení vhodnosti, musí pravidelná zpráva obsahovat aktualizované prohlášení o tom, jak investice odpovídá preferencím a cílům zákazníka a dalším charakteristikám neprofesionálního zákazníka.
7. Stanoví-li smlouva o úvěru na nemovitosti určené k bydlení, na kterou se vztahují ustanovení o posuzování úvěruschopnosti spotřebitelů obsažená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2014/17/EU (48), jako jeden z předpokladů poskytnutí investiční služby témuž spotřebiteli v souvislosti s hypotečními dluhopisy vydanými specificky k zajištění financování smlouvy o úvěru a za stejných podmínek jako smlouva o úvěru na nemovitosti určené k bydlení, aby mohl být úvěr splatný, refinancován či umořen, nepodléhá tato služba povinnostem stanoveným v tomto článku.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 89 zaručující, že investiční podniky při poskytování investičních nebo doplňkových služeb svým zákazníkům jednají v souladu se zásadami stanovenými v odstavcích 2 až 6 tohoto článku, včetně informací, které je třeba získat při posuzování vhodnosti nebo přiměřenosti služeb a finančních nástrojů pro zákazníky, kritérií k posouzení nekomplexních finančních nástrojů pro účely odst. 4 písm. a) bodu vi) tohoto článku, obsahu a formátu záznamů a dohod za účelem poskytování služeb zákazníkům a obsahu a formátu pravidelných zpráv zákazníkům o poskytovaných službách. Tyto akty v přenesené pravomoci přihlédnou k:
a)
povaze služby nebo služeb, které jsou zákazníkovi nebo potenciálnímu zákazníkovi nabízeny nebo poskytovány, s přihlédnutím ke druhu, předmětu, objemu a četnosti obchodů;
b)
povaze nabízených nebo zvažovaných produktů, včetně různých typů finančních nástrojů a strukturovaných vkladů;
c)
neprofesionální nebo profesionální povaze zákazníka nebo potenciálních zákazníků, nebo v případě odstavce 6 jejich klasifikaci jako způsobilé protistrany.
9. ESMA přijme do 3. ledna 2016 obecné pokyny k určení kritérií pro posuzování znalostí a dovedností požadovaných podle odstavce 1.
10. ESMA do 3. ledna 2016 vypracuje a pravidelně aktualizuje obecné pokyny pro posuzování:
a)
finančních nástrojů, jež mají strukturu, která ztěžuje zákazníkovi porozumění souvisejícímu riziku, v souladu s odst. 4 písm. a) body ii) a iii);
b)
strukturovaných vkladů, jež mají strukturu, která zákazníkovi ztěžuje porozumění riziku souvisejícímu s výnosem a nákladům na prodej produktu před splatností, v souladu s odst. 4 písm. a) bodem v).
11. ESMA může vypracovat a pravidelně aktualizovat obecné pokyny pro posuzování finančních nástrojů, které jsou pro účely odst. 4 písm. a) bodu vi) klasifikovány jako nekomplexní, přičemž zohlední akty v přenesené pravomoci přijaté podle odstavce 8.
Článek 26
Poskytování služeb prostřednictvím jiného investičního podniku
Členské státy umožní, aby se investiční podnik, který prostřednictvím jiného investičního podniku obdrží instrukci k poskytnutí investičních nebo doplňkových služeb jménem zákazníka, mohl spolehnout na informace zákazníka předané tímto jiným investičním podnikem. Za úplnost a přesnost předávaných informací zůstává odpovědný investiční podnik, který instrukce zprostředkovává.
Investiční podnik, který tímto způsobem obdrží instrukci k provedení služeb jménem zákazníka, se rovněž může spolehnout na veškerá doporučení o službě nebo obchodu, která zákazníkovi jiný investiční podnik poskytl. Za vhodnost poskytnutých doporučení či rad pro zákazníka zůstává odpovědný investiční podnik, který instrukce zprostředkovává.
Investiční podnik, který obdrží instrukce nebo pokyny zákazníka prostřednictvím jiného investičního podniku, zůstává odpovědný za poskytnutí služby nebo uskutečnění obchodu na základě těchto informací nebo doporučení v souladu s odpovídajícími ustanoveními této hlavy.
Článek 27
Povinnost provádět pokyny za podmínek nejvýhodnějších pro zákazníka
1. Členské státy vyžadují, aby investiční podniky přijaly veškerá dostatečná opatření k tomu, aby při provádění pokynů dosáhly nejlepšího možného výsledku pro své zákazníky vzhledem k ceně, nákladům, rychlosti, pravděpodobnosti provedení a vypořádání, objemu, povaze nebo jinému aspektu souvisejícímu s provedením pokynu. Avšak existuje-li konkrétní instrukce zákazníka, provede investiční podnik pokyn podle této konkrétní instrukce.
Pokud investiční podnik provádí pokyn jménem neprofesionálního zákazníka, určí se nejlepší možný výsledek z hlediska celkového plnění, jež se skládá z ceny finančního nástroje a nákladů spojených s provedením pokynu, kam patří i veškeré výlohy vzniklé zákazníkovi, které přímo souvisejí s provedením pokynu, včetně poplatků pro místa provádění, poplatků za clearing a vypořádání a případné další poplatky hrazené třetím stranám zúčastněným na provedení pokynu.
Za účelem dosažení nejlepšího možného výsledku v souladu s prvním pododstavcem, pokud existuje více konkurenčních míst k provedení pokynu pro finanční nástroj, a s cílem posoudit a porovnat výsledky pro zákazníka, kterých by dosáhl provedením pokynu v každém z míst provádění uvedených ve svých zásadách provádění pokynů, které je schopno tento pokyn splnit, se při posuzování vezmou v potaz vlastní provize a náklady investičního podniku na provedení pokynu v jednotlivých do úvahy připadajících místech provádění.
2. Investičnímu podniku nesmí být vyplácena žádná odměna ani mu nesmí být poskytován rabat či nepeněžitá výhoda v souvislosti se směrováním pokynů do určitého obchodního systému či na určité místo provádění, které by byly v rozporu s požadavky ohledně střetů zájmu nebo pobídek stanovenými v odstavci 1 tohoto článku, čl. 16 odst. 3 a článcích 23 a 24.
3. Členské státy vyžadují, aby u finančních nástrojů podléhajících obchodní povinnosti v článcích 23 a 28 nařízení (EU) č. 600/2014 každý obchodní systém a každý systematický internalizátor a u dalších finančních nástrojů každé místo provádění zpřístupnili veřejnosti bez poplatků alespoň jednou ročně údaje o kvalitě provádění obchodů na tomto místě a aby investiční podnik po provedení obchodu jménem zákazníka tohoto zákazníka informoval o místě, kde byl pokyn proveden. Pravidelné zprávy obsahují podrobné informace o ceně, nákladech, rychlosti a pravděpodobnosti provedení u jednotlivých finančních nástrojů.
4. Členské státy vyžadují, aby investiční podniky zavedly a uplatňovaly účinná opatření k plnění odstavce 1. Členské státy zejména vyžadují, aby investiční podniky stanovily a používaly zásady provádění pokynů, které jim umožní v souladu s odstavcem 1 získat pro pokyny jejich zákazníků nejlepší možný výsledek.
5. Zásady provádění pokynů zahrnují pro každý druh finančního nástroje údaje o různých místech, kde investiční podniky pokyny svých zákazníků provádějí, a o faktorech ovlivňujících volbu místa provádění. Zahrnuje alespoň ta místa, která investičnímu podniku umožňují při provádění pokynů zákazníků trvale dosahovat nejlepšího možného výsledku.
Členské státy vyžadují, aby investiční podniky poskytovaly svým zákazníkům vhodné informace o svých zásadách provádění pokynů. Tyto informace vysvětlují jasně, dostatečně podrobně a způsobem snadno pochopitelným pro zákazníky, jak investiční podnik pokyny pro zákazníka provede. Členské státy rovněž vyžadují, aby investiční podniky předem získaly souhlas svých zákazníků se zásadami provádění pokynů.
Pokud zásady provádění pokynů stanoví možnost, že pokyny zákazníka lze provést mimo obchodní systém, vyžadují členské státy, aby investiční podnik o této možnosti zákazníka zvlášť informoval. Členské státy vyžadují, aby investiční podniky získaly předem výslovný souhlas svých zákazníků, než jejich pokyny provedou mimo obchodní systém. Investiční podniky mohou tento souhlas získat buď formou obecné dohody, nebo pro jednotlivé obchody.
6. Členské státy vyžadují, aby investiční podniky provádějící pokyny zákazníků každoročně shrnuly a zveřejnily pro každý druh finančního nástroje pět nejlepších míst provádění, pokud jde o objemy obchodování, kde prováděly pokyny zákazníků v předchozím roce, a informaci o dosažené kvalitě provedení.
7. Členské státy vyžadují, aby investiční podniky provádějící pokyny zákazníků sledovaly účinnost svých opatření a zásad provádění pokynů za účelem zjištění a případné nápravy jakýchkoli nedostatků. Investiční podniky zejména pravidelně vyhodnocují, zda místa provádění pokynů uvedená v zásadách provádění pokynů poskytují zákazníkům nejlepší možný výsledek nebo zda jsou v opatřeních týkajících se provádění pokynů nutné změny, přičemž mimo jiné zohledňují informace zveřejňované podle odstavců 3 a 6. Členské státy vyžadují, aby investiční podniky informovaly zákazníky, s nimiž mají trvalý zákaznický vztah, o všech podstatných změnách svých opatření pro provádění pokynů nebo zásad provádění pokynů.
8. Členské státy vyžadují, aby byly investiční podniky schopny na požádání prokázat svým zákazníkům, že jejich pokyny provedly v souladu se svými zásadami provádění pokynů, a příslušnému orgánu, že postupují v souladu s tímto článkem.
9. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 89, kterými stanoví:
a)
kritéria pro určení relativního významu různých faktorů, které lze podle odstavce 1 brát v úvahu při určování nejlepšího možného výsledku vzhledem k velikosti a druhu pokynu a neprofesionální nebo profesionální povaze zákazníka;
b)
faktory, které může investiční podnik brát v úvahu při přezkumu svých opatření pro provádění pokynů, a okolností, za nichž mohou být změny těchto opatření vhodné. Zejména jde o faktory k určení toho, která místa umožňují investičním podnikům trvale získávat nejlepší možný výsledek při provádění pokynů zákazníků;
c)
povahu a rozsah informací, které mají být poskytnuty zákazníkům o podnikových zásadách provádění pokynů podle odstavce 5.
10. ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem k určení:
a)
konkrétního obsahu, formátu a periodicity údajů týkajících se kvality provádění pokynů, které mají být zveřejněny v souladu s odstavcem 3, s ohledem na typ daného místa provádění a typ daného finančního nástroje;
b)
obsahu a formátu informací, které mají investiční podniky zveřejnit v souladu s odstavcem 6.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 28
Pravidla pro zpracování pokynů zákazníků
1. Členské státy vyžadují, aby investiční podniky, jež mají povolení provádět pokyny jménem zákazníků, zavedly postupy a opatření zajišťující neprodlené, spravedlivé a urychlené provedení pokynů zákazníků ve vztahu k pokynům ostatních zákazníků nebo obchodním zájmům investičního podniku.
Tyto postupy či opatření umožní provádění jinak srovnatelných pokynů zákazníků v závislosti na okamžiku, kdy je investiční podnik obdržel.
2. Členské státy vyžadují, aby v případě limitního pokynu, který se týká akcií přijatých k obchodování na regulovaném trhu nebo obchodovaných v obchodním systému a který není za převažujících tržních podmínek okamžitě proveden, přijaly investiční podniky, pokud jim zákazník výslovně nedá jinou instrukci, opatření s cílem co nejdříve umožnit provedení tohoto pokynu okamžitým zveřejněním tohoto limitního pokynu zákazníka způsobem snadno přístupným ostatním účastníkům trhu. Členské státy mohou rozhodnout, že investiční podniky tuto povinnost splní postoupením limitního pokynu zákazníka obchodnímu systému. Členské státy stanoví, že příslušné orgány mohou upustit od povinnosti zveřejnění limitního pokynu, který má ve srovnání s obvyklým tržním objemem určeným podle článku 4 nařízení (EU) č. 600/2014 velký rozsah.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 89, kterými stanoví:
a)
podmínky a povahu postupů a opatření vedoucích k neprodlenému, spravedlivému a urychlenému provádění pokynů zákazníků, jakož i situace či druhy obchodů, u kterých se mohou investiční podniky přiměřeně odchýlit od neprodleného provedení, aby tak získaly podmínky pro zákazníky příznivější;
b)
různé metody, na základě nichž lze mít za to, že investiční podnik splnil svou povinnost zveřejnit na trhu limitní pokyny zákazníka, které nejsou okamžitě proveditelné.
Článek 29
Povinnosti investičních podniků při jmenování vázaných zástupců
1. Členské státy umožní investičnímu podniku jmenovat vázané zástupce pro účely podpory svých služeb, obstarávání obchodů nebo přijímání a předávání pokynů zákazníků nebo potenciálních zákazníků, umísťování finančních nástrojů a poskytování poradenství o finančních nástrojích a službách, které investiční podnik nabízí.
2. Členské státy vyžadují, aby byl investiční podnik v případě, že se rozhodne jmenovat vázaného zástupce, nadále plně a bezpodmínečně odpovědný za jakékoli jednání či opomenutí vázaného zástupce, pokud zástupce jedná na účet investičního podniku. Členské státy dále vyžadují, aby investiční podnik zajistil, že vázaný zástupce ve styku s jakýmkoli zákazníkem nebo potenciálním zákazníkem nebo před obchodováním s ním sdělí, v jaké funkci jedná a který investiční podnik zastupuje.
Členské státy mohou v souladu s čl. 16 odst. 6, 8 a 9 povolit, aby vázaní zástupci registrovaní na jejich území drželi finanční prostředky nebo finanční nástroje zákazníků na účet a na plnou odpovědnost investičního podniku, za který jednají, na jejich území nebo v případě přeshraničních operací na území členského státu, který vázanému zástupci povoluje držet finanční prostředky zákazníků.
Členské státy vyžadují, aby investiční podniky sledovaly činnost svých vázaných zástupců způsobem, který zajistí, že v jednání prostřednictvím vázaných zástupců nadále plní podmínky této směrnice.
3. Vázaní zástupci se zapisují do veřejného rejstříku v členském státě, v němž jsou usazeni. ESMA zveřejní na svých internetových stránkách odkazy nebo hypertextové odkazy na veřejné rejstříky zřízené na základě tohoto článku členskými státy, které rozhodly, že investičním podnikům povolí jmenovat vázané zástupce.
Členské státy zajistí, aby vázaní zástupci byli do veřejného rejstříku zapsáni pouze tehdy, pokud je zjištěno, že mají dostatečně dobrou pověst a vhodné všeobecné, obchodní a odborné znalosti a dovednosti k tomu, aby mohli vykonávat příslušnou investiční či doplňkovou službu a aby mohli zákazníkovi nebo potenciálnímu zákazníkovi přesně sdělovat veškeré potřebné informace týkající se navrhované služby.
Členské státy mohou rozhodnout, že investiční podniky mohou s výhradou přiměřené kontroly ověřit, zda vázaní zástupci, které jmenovaly, mají dostatečně dobrou pověst a znalosti a dovednosti podle druhého pododstavce.
Rejstřík se pravidelně aktualizuje. Je veřejně přístupný.
4. Členské státy vyžadují, aby investiční podniky jmenující vázané zástupce přijaly vhodná opatření k tomu, aby předešly jakémukoli nepříznivému dopadu, který by činnost vázaného zástupce nespadající do oblasti působnosti této směrnice mohla mít na činnost vykonávanou vázaným zástupcem na účet daného investičního podniku.
Členské státy mohou příslušným orgánům povolit, aby při registraci vázaných zástupců a sledování toho, zda vázaní zástupci splňují požadavky odstavce 3, spolupracovaly s investičními podniky a úvěrovými institucemi, jejich sdruženími a jinými subjekty. Vázaní zástupci mohou být registrováni zejména investičním podnikem, úvěrovou institucí nebo jejich sdruženími a jinými subjekty pod dohledem příslušného orgánu.
5. Členské státy vyžadují, aby investiční podniky jmenovaly pouze vázané zástupce zapsané ve veřejných rejstřících uvedených v odstavci 3.
6. Členské státy mohou přijmout nebo zachovat předpisy přísnější, než je tento článek, nebo stanovit další požadavky na vázané zástupce registrované v jejich jurisdikci.
Článek 30
Obchody se způsobilými protistranami
1. Členské státy zajistí, aby investiční podniky s povolením provádět pokyny na účet zákazníka nebo obchodovat na vlastní účet nebo přijímat a předávat pokyny mohly vyvolat nebo uzavírat obchody se způsobilými protistranami, aniž by musely pro tyto obchody nebo jakékoli doplňující služby s těmito obchody přímo související splňovat povinnosti podle článku 24, s výjimkou odstavců 4 a 5, článku 25, s výjimkou odstavce 6, článku 27 a čl. 28 odst. 1.
Členské státy zajistí, aby investiční podniky ve vztahu se způsobilými protistranami jednaly čestně, spravedlivě a profesionálně a komunikovaly korektně, jasně a neklamavě s ohledem na povahu způsobilé protistrany a její činnosti.
2. Pro účely tohoto článku členské státy uznají jako způsobilé protistrany investiční podniky, úvěrové instituce, pojišťovny, SKIPCP a jejich správcovské společnosti, penzijní fondy a jejich správcovské společnosti, jiné finanční instituce povolené nebo regulované podle právních předpisů Unie nebo vnitrostátních právních předpisů členského státu, vlády členských států a jejich orgány včetně veřejných orgánů pověřených správou veřejného dluhu na vnitrostátní úrovni, centrální banky a nadnárodní organizace.
Zařazením subjektu mezi způsobilé protistrany podle prvního pododstavce nejsou dotčena práva těchto subjektů žádat obecně nebo pro jednotlivé obchody o stejné zacházení jako se zákazníky, jejichž obchodní vztahy s investičním podnikem se řídí články 24, 25, 27 a 28.
3. Členské státy mohou za způsobilé protistrany uznat i jiné podniky splňující předem určené přiměřené požadavky včetně množstevních prahových hodnot. V případě obchodu, u něhož se potenciální protistrany nacházejí v různých jurisdikcích, se investiční podnik podřídí postavení druhého podniku, jak je vymezují platné právní předpisy či opatření členského státu, ve kterém je tento druhý podnik usazen.
Členské státy zajistí, aby při uzavírání obchodů podle odstavce 1 s takovými podniky získal investiční podnik od potenciální protistrany výslovné potvrzení o tom, že souhlasí s tím, aby byla považována za způsobilou protistranu. Členské státy umožní, aby investiční podnik získal toto potvrzení buď formou obecné dohody, nebo pro každý jednotlivý obchod.
4. Členské státy mohou za způsobilé protistrany uznat subjekty ze třetích zemí rovnocenné kategoriím subjektů uvedeným v odstavci 2.
Členské státy rovněž mohou za způsobilé protistrany uznat podniky ze třetích zemí, jako jsou ty uvedené v odstavci 3, a to za stejných podmínek a se stejnými požadavky, jaké stanoví odstavec 3.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 89, kterými stanoví:
a)
postupy pro žádost o zacházení jako se zákazníkem v souladu s odstavcem 2;
b)
postupy pro získání výslovného potvrzení od potenciálních protistran podle odstavce 3;
c)
předem určené přiměřené požadavky včetně množstevních prahových hodnot umožňující, aby byl podnik považován za způsobilou protistranu podle odstavce 3.
Oddíl 3
Transparentnost a integrita trhu
Článek 31
Sledování, zda jsou dodržována pravidla mnohostranného obchodního systému nebo organizovaného obchodního systému a další právní povinnosti
1. Členské státy vyžadují, aby investiční podniky a organizátoři trhu provozující mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém ve vztahu k tomuto systému stanovili a udržovali účinná opatření a postupy pro pravidelné sledování toho, zda jeho členové, účastníci nebo uživatelé dodržují jeho pravidla. Investiční podniky a organizátoři trhu provozující mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém sledují odeslané pokyny včetně zrušení a obchody prováděné jejich členy, účastníky nebo uživateli v rámci svých systémů, aby odhalili porušování těchto pravidel, obchodní podmínky narušující řádné fungování trhu, chování, které by mohlo svědčit o jednání zakázaném nařízením (EU) č. 596/2014, nebo narušení systémů obchodování v souvislosti s určitým finančním nástrojem, a využijí nezbytných prostředků k zajištění toho, aby toto sledování bylo účinné.
2. Členské státy vyžadují, aby investiční podniky a organizátoři trhu provozující mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém neprodleně informovali příslušný orgán o významných porušeních jeho pravidel, obchodních podmínkách narušujících řádné fungování trhu, chování, které by mohlo svědčit o jednání zakázaném nařízením (EU) č. 596/2014, nebo narušení systémů obchodování v souvislosti s určitým finančním nástrojem.
Příslušné orgány investičních podniků a organizátorů trhu provozujících mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém sdělí orgánu ESMA a příslušným orgánům ostatních členských států informace uvedené v prvním pododstavci.
Než příslušný orgán oznámí příslušným orgánům ostatních členských států a orgánu ESMA chování, které by mohlo svědčit o jednání zakázaném nařízením (EU) č. 596/2014, přesvědčí se, že k tomuto jednání dochází nebo došlo.
3. Členské státy také vyžadují, aby investiční podniky a organizátoři trhu provozující mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém bez zbytečného odkladu podávali informace podle odstavce 2 také orgánu příslušnému pro vyšetřování a stíhání zneužití trhu a poskytovali tomuto orgánu veškerou pomoc při vyšetřování a stíhání zneužití trhu, ke kterému došlo v jeho systémech nebo jejich prostřednictvím.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 89, kterými určí okolnosti, za nichž vzniká povinnost poskytnout informace uvedená v odstavci 2 tohoto článku.
Článek 32
Pozastavení obchodování s finančními nástroji a jejich stažení z obchodování v mnohostranném obchodním systému nebo organizovaném obchodním systému
1. Aniž je dotčeno právo příslušného orgánu podle čl. 69 odst. 2 požadovat pozastavení obchodování s finančním nástrojem nebo jeho stažení z obchodování, může investiční podnik nebo organizátor trhu provozující mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém pozastavit obchodování s finančním nástrojem, který již nesplňuje pravidla mnohostranného obchodního systému nebo organizovaného obchodního systému, nebo jej stáhnout z obchodování, pokud není pravděpodobné, že by takové pozastavení či stažení závažně poškodilo zájmy investorů nebo řádné fungování trhu.
2. Členské státy vyžadují, aby investiční podnik nebo organizátor trhu provozující mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém, který pozastaví obchodování s finančním nástrojem nebo jej stáhne z obchodování, také pozastavil obchodování s deriváty uvedenými v bodech 4 až 10 oddílu C přílohy I, které se týkají daného finančního nástroje nebo jsou k němu vztaženy, anebo je stáhl z obchodování, pokud je to nezbytné k dosažení účelu pozastavení nebo stažení podkladového finančního nástroje z obchodování. Investiční podnik nebo organizátor trhu provozující mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém zveřejní své rozhodnutí o pozastavení obchodování s finančním nástrojem a jakýmkoli souvisejícím derivátem nebo jejich stažení z obchodování a sdělí příslušná rozhodnutí svému příslušnému orgánu.
Příslušný orgán, v jehož jurisdikci k pozastavení nebo stažení došlo, vyžaduje, aby regulované trhy, jiné mnohostranné obchodní systémy, jiné organizované obchodní systémy a systematičtí internalizátoři, již spadají do jeho jurisdikce a již obchodují s týmž finančním nástrojem nebo s deriváty uvedenými v bodech 4 až 10 oddílu C přílohy I této směrnice, které se týkají daného finančního nástroje nebo jsou k němu vztaženy, obchodování s daným finančním nástrojem či deriváty rovněž pozastavili nebo je z obchodování rovněž stáhli, pokud důvodem k pozastavení nebo stažení je podezření ze zneužití trhu, nabídka převzetí nebo nezpřístupnění vnitřní informace o emitentovi nebo finančním nástroji v rozporu s články 7 a 17 nařízení (EU) č. 596/2014, s výjimkou případů, kdy by toto pozastavení nebo stažení mohlo závažně poškodit zájmy investorů nebo řádné fungování trhu.
Příslušný orgán toto rozhodnutí okamžitě zveřejní a sdělí ho orgánu ESMA a příslušným orgánům ostatních členských států.
Vyrozuměné příslušné orgány ostatních členských států vyžadují, aby regulované trhy, jiné mnohostranné obchodní systémy, jiné organizované obchodní systémy a systematičtí internalizátoři, již spadají do jejich jurisdikce a již obchodují s týmž finančním nástrojem nebo s deriváty uvedenými v bodech 4 až 10 oddílu C přílohy I této směrnice, které se týkají daného finančního nástroje nebo jsou k němu vztaženy, obchodování s daným finančním nástrojem či deriváty rovněž pozastavili nebo je z obchodování rovněž stáhli, pokud důvodem k pozastavení nebo stažení je podezření ze zneužití trhu, nabídka převzetí nebo nezpřístupnění vnitřní informace o emitentovi nebo finančním nástroji v rozporu s články 7 a 17 nařízení (EU) č. 596/2014, s výjimkou případů, kdy by toto pozastavení nebo stažení mohlo závažně poškodit zájmy investorů nebo řádné fungování trhu.
Každý vyrozuměný příslušný orgán sdělí své rozhodnutí orgánu ESMA a ostatním příslušným orgánům, včetně případného vysvětlení, pokud se rozhodl obchodování s daným finančním nástrojem či s deriváty uvedenými v bodech 4 až 10 oddílu C přílohy I, které se týkají daného finančního nástroje nebo jsou k němu vztaženy, nepozastavit nebo je z obchodování nestáhnout.
Tento odstavec se použije i v případě, kdy je pozastavení obchodování s daným finančním nástrojem či s deriváty uvedenými v bodech 4 až 10 oddílu C přílohy I, které se týkají daného finančního nástroje nebo jsou k němu vztaženy, zrušeno.
Postup oznamování podle tohoto odstavce se použije i v případě, kdy rozhodnutí pozastavit obchodování s daným finančním nástrojem či s deriváty uvedenými v bodech 4 až 10 oddílu C přílohy I, které se týkají daného finančního nástroje nebo jsou k němu vztaženy, nebo stáhnout je z obchodování přijme příslušný orgán podle čl. 69 odst. 2 prvního pododstavce písm. m) a n).
S cílem zajistit, aby byla povinnost pozastavit obchodování s uvedenými deriváty nebo je stáhnout z obchodování uplatňována přiměřeně, vypracuje ESMA návrh regulačních technických norem dále upřesňujících případy, v nichž je souvislost mezi derivátem uvedeným v bodech 4 až 10 oddílu C přílohy I, který se týká finančního nástroje, s nímž bylo pozastaveno obchodování nebo jenž byl stažen z obchodování, anebo je k němu vztažen, a původním finančním nástrojem taková, že by s derivátem mělo být také pozastaveno obchodování nebo by měl být z obchodování stažen, aby bylo dosaženo účelu pozastavení obchodování s podkladovým finančním nástrojem nebo jeho stažení z obchodování.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
3. ESMA vypracuje návrhy prováděcích technických norem k určení formátu a časového rozvrhu oznámení a zveřejnění uvedených v odstavci 2.
ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 3. ledna 2016.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 89, kterými stanoví seznam situací, které představují závažné poškození zájmů investorů a řádného fungování trhu podle odstavců 1 a 2 tohoto článku.
Oddíl 4
Trhy pro růst malých a středních podniků
Článek 33
Trhy pro růst malých a středních podniků
1. Členské státy zajistí, aby provozovatel mnohostranného obchodního systému mohl u svého domovského příslušného orgánu požádat o registraci mnohostranného obchodního systému jako trhu pro růst malých a středních podniků.
2. Členské státy zajistí, aby domovský příslušný orgán mohl zaregistrovat mnohostranný obchodní systém jako trh pro růst malých a středních podniků, pokud obdrží žádost podle odstavce 1 a přesvědčí se, že požadavky v odstavci 3 jsou s ohledem na daný mnohostranný obchodní systém splněny.
3. Členské státy zajistí, aby se na mnohostranný obchodní systém vztahovaly účinné předpisy, systémy a postupy, které zajišťují splnění následujících podmínek:
a)
alespoň 50 % emitentů, jejichž finanční nástroje jsou přijaty k obchodování v mnohostranném obchodním systému, jsou v okamžiku registrace mnohostranného obchodního systému jakožto trhu pro růst malých a středních podniků a v každém následujícím kalendářním roce malé a střední podniky;
b)
pro počáteční a průběžné přijetí finančních nástrojů emitentů k obchodování na trhu jsou stanovena vhodná kritéria;
c)
při počátečním přijetí finančních nástrojů k obchodování na trhu je k dispozici dostatek zveřejněných informací, které investorům umožní učinit si informovaný úsudek o tom, zda do těchto finančních nástrojů investovat, a to buď v podobě řádného přijímacího dokumentu, nebo prospektu, pokud pro veřejnou nabídku činěnou v souvislosti s počátečním přijetím finančního nástroje k obchodování v mnohostranném obchodním systému platí požadavky stanovené ve směrnici 2003/71/ES;
d)
emitent na trhu pravidelně hlásí řádné průběžné finanční údaje, například auditované výroční zprávy, nebo jsou tyto údaje hlášeny jeho jménem;
e)
emitenti na trhu ve smyslu čl. 3 odst. 1 bodu 21 nařízení (EU) č. 596/2014, osoby s řídící pravomocí ve smyslu čl. 3 odst. 1 bodu 25 nařízení (EU) č. 596/2014 a úzce propojené osoby ve smyslu čl. 3 odst. 1 bodu 26 nařízení (EU) č. 596/2014 dodržují příslušné požadavky, které pro ně platí podle nařízení (EU) č. 596/2014;
f)
regulační informace týkající se emitentů na trhu jsou uloženy a veřejně šířeny;
g)
existují účinné systémy a kontroly, jejichž účelem je zabránit a odhalit zneužívání trhu, jak vyžaduje nařízení (EU) č. 596/2014.
4. Kritérii v odstavci 3 není dotčeno dodržování ostatních povinností podle této směrnice, které jsou relevantní pro provoz mnohostranného obchodního systému, investičním podnikem nebo organizátorem trhu provozujícím mnohostranný obchodní systém. Tato kritéria rovněž investičnímu podniku nebo organizátorovi trhu provozujícímu mnohostranný obchodní systém nebrání v tom, aby vedle požadavků uvedených v uvedeném odstavci zaváděl dodatečné požadavky.
5. Členské státy stanoví, že domovský příslušný orgán může zrušit registraci mnohostranného obchodního systému jako trhu pro růst malých a středních podniků v těchto případech:
a)
investiční podnik nebo organizátor trhu požádá o zrušení jeho registrace;
b)
v souvislosti s daným mnohostranným obchodním systémem již nejsou splněny požadavky v odstavci 3.
6. Členské státy vyžadují, aby domovský příslušný orgán v případě, že podle tohoto článku zaregistruje mnohostranný obchodní systém jako trh pro růst malých a středních podniků nebo zruší jeho registraci, to co nejdříve oznámil orgánu ESMA. ESMA na své internetové stránce zveřejní seznam trhů pro růst malých a středních podniků a pravidelně jej aktualizuje.
7. Členské státy vyžadují, aby v případech, kdy je finanční nástroj emitenta přijat k obchodování na jednom trhu pro růst malých a středních podniků, bylo možno s finančním nástrojem rovněž obchodovat na jiném trhu pro růst malých a středních podniků, pouze pokud o tom byl emitent informován a nevyslovil námitku. V takovém případě se však na emitenta nevztahují žádné závazky týkající se správy a řízení společnosti nebo počátečního, průběžného nebo jednorázového zveřejňování v souvislosti s tímto jiným trhem malých a středních podniků.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 89, kterými dále upřesní požadavky stanovené v odstavci 3 tohoto článku. Opatření zohlední potřebu požadavků na zachování vysoké úrovně ochrany investora, a podpoří tak důvěru investorů v uvedené trhy a zároveň sníží administrativní zátěž pro emitenty na trhu, a požadavku na to, aby ke zrušení registrací nebo k zamítnutí registrací nedocházelo pouze v důsledku dočasného neplnění podmínek stanovených v odst. 3 písm. a) tohoto článku.
KAPITOLA III
Práva investičních podniků
Článek 34
Volný pohyb investičních služeb a činností
1. Členské státy zajistí, aby kterýkoli investiční podnik, který povolily a nad kterým vykonávají dohled příslušné orgány jiného členského státu v souladu s touto směrnicí a v případě úvěrových institucí v souladu se směrnicí 2013/36/EU, mohl svobodně poskytovat investiční služby i doplňkové služby nebo vykonávat investiční činnost na jejich území, pokud tyto služby a činnosti spadají do oblasti, na kterou bylo povolení uděleno. Doplňkové služby lze poskytovat pouze společně s investiční službou nebo činností.
Členské státy nekladou na takový investiční podnik nebo úvěrovou instituci žádné další požadavky týkající se záležitostí spadajících do oblasti působnosti této směrnice.
2. Investiční podnik, který má v úmyslu poprvé poskytnout služby nebo vykonat činnost na území jiného členského státu nebo který má v úmyslu změnit rozsah takto poskytovaných služeb nebo vykonávaných činností, sdělí příslušným orgánům svého domovského členského státu tyto informace:
a)
členský stát, ve kterém hodlá provozovat činnost;
b)
plán obchodních činností, v němž zejména uvede, které investiční služby nebo činnosti i doplňkové služby má v úmyslu na území daného členského státu poskytovat nebo vykonávat a zda hodlá k poskytování těchto služeb a výkonu těchto činností využívat vázané zástupce usazené ve svém domovském členském státě. Pokud investiční podnik hodlá využívat vázané zástupce, sdělí příslušnému orgánu svého domovského členského státu jejich totožnost.
Pokud investiční podnik hodlá na území členského státu, v němž hodlá poskytovat služby, využívat vázané zástupce usazené ve svém domovském členském státě, sdělí příslušný orgán domovského členského státu investičního podniku do jednoho měsíce od přijetí všech informací příslušnému orgánu hostitelského členského státu určenému jako kontaktní místo v souladu s čl. 79 odst. 1 totožnost vázaných zástupců, které hodlá investiční podnik využívat k poskytování investičních služeb a výkonu investičních činností v tomto členském státě. Hostitelský členský stát tyto informace zveřejní. ESMA může požádat o přístup k těmto informacím v souladu s postupem a podmínkami stanovenými v článku 35 nařízení (EU) č. 1095/2010.
3. Příslušný orgán domovského členského státu předá tyto informace do jednoho měsíce od jejich obdržení příslušnému orgánu hostitelského členského státu určenému jako kontaktní místo v souladu s čl. 79 odst. 1. Investiční podnik pak může začít v hostitelském členském státě poskytovat dané investiční služby a vykonávat dané investiční činnosti.
4. Pokud dojde ke změně kteréhokoli z údajů sdělených v souladu s odstavcem 2, ohlásí investiční podnik tuto změnu písemně příslušnému orgánu domovského členského státu nejméně jeden měsíc před jejím provedením. Příslušný orgán domovského členského státu o této změně uvědomí příslušný orgán hostitelského členského státu.
5. Úvěrová instituce, která hodlá poskytovat investiční nebo doplňkové služby nebo vykonávat investiční činnosti podle odstavce 1 prostřednictvím vázaných zástupců, sdělí příslušnému orgánu svého domovského členského státu jejich totožnost.
Pokud úvěrová instituce hodlá na území členského státu, v němž hodlá poskytovat služby, využívat vázané zástupce usazené ve svém domovském členském státě, sdělí příslušný orgán domovského členského státu úvěrové instituce do jednoho měsíce od obdržení všech informací příslušnému orgánu hostitelského členského státu určenému jako kontaktní místo v souladu s čl. 79 odst. 1 totožnost vázaných zástupců, které hodlá úvěrová instituce využívat k poskytování služeb v tomto členském státě. Hostitelský členský stát tyto informace zveřejní.
6. Členské státy umožní bez dalších právních nebo správních požadavků investičním podnikům a organizátorům trhu z jiných členských států, kteří provozují mnohostranné obchodní systémy a organizované obchodní systémy, aby na jejich území přijali vhodná opatření umožňující přístup k jejich trhům a obchodování na těchto trzích dálkovými uživateli, členy nebo účastníky usazenými na území těchto členských států.
7. Investiční podnik nebo organizátor trhu provozující mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém sdělí příslušnému orgánu svého domovského členského státu, ve kterém členském státě hodlá tato opatření přijmout. Příslušný orgán domovského členského státu tuto informaci sdělí do jednoho měsíce příslušnému orgánu členského státu, ve kterém daný mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém hodlá tato opatření přijmout.
Příslušný orgán domovského členského státu mnohostranného obchodního systému sdělí na žádost příslušného orgánu hostitelského členského státu mnohostranného obchodního systému a bez zbytečného odkladu totožnost dálkových členů nebo účastníků mnohostranných obchodních systémů usazených v tomto členském státě.
8. ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem k upřesnění informací, jež mají být oznamovány v souladu s odstavci 2, 4, 5 a 7.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
9. ESMA vypracuje návrhy prováděcích technických norem pro standardní formuláře, šablony a postupy pro předávání informací v souladu s odstavci 3, 4, 5 a 7.
ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 31. prosince 2016.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 35
Zřízení pobočky
1. Členské státy zajistí, aby investiční nebo doplňkové služby mohly být na jejich území poskytovány a investiční činnosti vykonávány v souladu s touto směrnicí a směrnicí 2013/36/EU na základě práva usazování, ať již prostřednictvím zřízení pobočky nebo s využitím vázaného zástupce usazeného v členském státě jiném než domovském, pokud tyto služby a činnosti spadají do oblasti, na kterou bylo investičnímu podniku nebo úvěrové instituci v domovském členském státě uděleno povolení. Doplňkové služby lze poskytovat pouze společně s investiční službou nebo činností.
Členské státy nekladou na organizaci a provoz takové pobočky žádné další požadavky týkající se záležitostí spadajících do oblasti působnosti této směrnice mimo požadavky povolené podle odstavce 8.
2. Členské státy vyžadují, aby každý investiční podnik, který má v úmyslu zřídit pobočku na území jiného členského státu nebo využívat vázané zástupce usazené v jiném členském státě, v němž pobočku nezřídil, to nejprve oznámil příslušnému orgánu svého domovského členského státu a poskytl mu tyto informace:
a)
členské státy, na jejichž území hodlá pobočku zřídit, nebo členské státy, v nichž pobočku nezřídil, ale v nichž hodlá využívat vázané zástupce tam usazené;
b)
plán obchodních činností, v němž mimo jiné uvede, které investiční nebo doplňkové služby budou poskytovány a které investiční činnosti budou vykonávány;
c)
v případě zřízení pobočky organizační struktura pobočky a informace o tom, zda pobočka hodlá využívat vázané zástupce, a totožnost těchto vázaných zástupců;
d)
v případě využívání vázaných zástupců v členském státě, ve kterém investiční podnik pobočku nezřídil, popis zamýšleného využívání vázaných zástupců a organizační struktura, včetně hierarchických vztahů, s uvedením toho, jakým způsobem tito zástupci do organizační struktury investičního podniku zapadají;
e)
adresa v hostitelském členském státě, na které lze obdržet dokumenty;
f)
jména osob odpovědných za vedení pobočky nebo vázaného zástupce.
Pokud investiční podnik využívá vázaného zástupce usazeného v členském státě mimo domovský členský stát investičního podniku, je tento vázaný zástupce postaven na úroveň pobočky, byla-li zřízena, a vztahují se na něj v každém případě ustanovení této směrnice, která se týkají poboček.
3. Pokud příslušný orgán domovského členského státu nemá s přihlédnutím k předpokládaným činnostem žádný důvod zpochybnit přiměřenost správní struktury nebo finanční situaci investičního podniku, sdělí do tří měsíců ode dne, kdy veškeré informace obdrží, tyto informace příslušnému orgánu hostitelského členského státu určenému v souladu s čl. 79 odst. 1 jako kontaktní místo a uvědomí v tomto smyslu dotyčný investiční podnik.
4. Kromě informací uvedených v odstavci 2 sdělí příslušný orgán domovského členského státu příslušnému orgánu hostitelského členského státu podrobné informace o akreditovaném systému pro odškodnění, jehož je investiční podnik členem v souladu se směrnicí 97/9/ES. Dojde-li ke změně těchto údajů, uvědomí příslušný orgán domovského členského státu o této skutečnosti příslušný orgán hostitelského členského státu.
5. Pokud příslušný orgán domovského členského státu odmítne sdělit informace příslušnému orgánu hostitelského členského státu, zdůvodní své odmítnutí dotyčnému investičnímu podniku do tří měsíců ode dne, kdy veškeré informace obdržel.
6. Jakmile pobočka obdrží sdělení příslušného orgánu hostitelského členského státu nebo pokud takové sdělení od tohoto orgánu neobdrží nejpozději dva měsíce po předání sdělení příslušným orgánem domovského členského státu, může být zřízena a může zahájit činnost.
7. Úvěrová instituce, která k poskytování investičních nebo doplňkových služeb nebo výkonu investičních činností v souladu s touto směrnicí hodlá využívat vázaného zástupce usazeného v členském státě mimo její domovský členský stát, to oznámí příslušnému orgánu svého domovského členského státu a poskytne mu informace uvedené v odstavci 2.
Pokud příslušný orgán domovského členského státu nemá žádný důvod zpochybnit přiměřenost správní struktury nebo finanční situaci úvěrové instituce, sdělí do tří měsíců ode dne, kdy veškeré informace obdrží, tyto informace příslušnému orgánu hostitelského členského státu určenému v souladu s čl. 79 odst. 1 jako kontaktní místo a uvědomí v tomto smyslu dotyčnou úvěrovou instituci.
Pokud příslušný orgán domovského členského státu odmítne sdělit informace příslušnému orgánu hostitelského členského státu, zdůvodní své odmítnutí dotyčné úvěrové instituci do tří měsíců ode dne, kdy veškeré informace obdržel.
Jakmile vázaný zástupce obdrží sdělení příslušného orgánu hostitelského členského státu nebo pokud takové sdělení od tohoto orgánu neobdrží nejpozději dva měsíce po předání sdělení příslušným orgánem domovského členského státu, může zahájit činnost. Na uvedeného vázaného zástupce se vztahují ustanovení této směrnice týkající se poboček.
8. Příslušný orgán členského státu, ve kterém je pobočka umístěna, odpovídá za zajištění toho, že služby poskytované pobočkou na jeho území vyhovují povinnostem stanoveným v článcích 24, 25, 27 a 28 této směrnice a v článcích 14 až 26 nařízení (EU) č. 600/2014 a v opatřeních přijatých hostitelským členským státem na jejich základě tam, kde je to přípustné v souladu s čl. 24 odst. 12.
Příslušný orgán členského státu, ve kterém se pobočka nachází, má právo prověřovat opatření přijatá pobočkou a požadovat změny, které jsou nezbytně nutné k tomu, aby příslušný orgán mohl vymáhat povinnosti podle článků 24, 25, 27 a 28 této směrnice a článků 14 až 26 nařízení (EU) č. 600/2014 a podle opatření přijatých na jejich základě týkajících se služeb poskytovaných nebo činností vykonávaných pobočkou na jeho území.
9. Každý členský stát zajistí, aby v případě, že investiční podnik s povolením v jiném členském státě zřídil pobočku na jeho území, mohl příslušný orgán domovského členského státu investičního podniku při výkonu svých úkolů a po informování příslušného orgánu hostitelského členského státu provádět kontroly na místě v této pobočce.
10. Pokud dojde ke změně kterékoli informace sdělované v souladu s odstavcem 2, ohlásí investiční podnik tuto změnu písemně příslušnému orgánu domovského členského státu nejméně jeden měsíc před jejím provedením. Příslušný orgán domovského členského státu o této změně uvědomí příslušný orgán hostitelského členského státu.
11. ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem k upřesnění informací, jež mají být oznamovány v souladu s odstavci 2, 4, 7 a 10.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
12. ESMA vypracuje návrhy prováděcích technických norem pro standardní formuláře, šablony a postupy pro předávání informací v souladu s odstavci 3, 4, 7 a 10.
ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 3. ledna 2016.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 36
Přístup na regulované trhy
1. Členské státy vyžadují, aby investiční podniky z jiných členských států, které mají povolení k provádění pokynů zákazníků nebo k obchodování na vlastní účet, měly právo stát se členem regulovaných trhů vytvořených na jejich území nebo na tyto trhy měly přístup prostřednictvím kteréhokoli z těchto opatření:
a)
přímo zřizováním poboček v hostitelských členských státech;
b)
prostřednictvím dálkového členství v regulovaném trhu nebo dálkového přístupu na regulovaný trh, aniž by tyto investiční podniky musely být usazeny v domovském členském státě regulovaného trhu, pokud obchodní postupy a systémy dotyčného trhu nevyžadují k uzavření obchodů na trhu fyzickou přítomnost.
2. Členské státy nekladou na investiční podniky uplatňující právo podle odstavce 1 žádné další regulativní nebo správní požadavky týkající se záležitostí spadajících do oblasti působnosti této směrnice.
Článek 37
Přístup k ústřední protistraně, clearingovým systémům a systémům vypořádání a právo určení systému vypořádání
1. Aniž jsou dotčeny hlava III, IV nebo V nařízení (EU) č. 648/2012, vyžadují členské státy, aby investiční podniky z jiných členských států měly právo přímého nebo nepřímého přístupu k ústřední protistraně a clearingovým systémům a systémům vypořádání na jejich území pro účely dokončení nebo zajištění dokončení obchodů s finančními nástroji.
Členské státy vyžadují, aby přímý nebo nepřímý přístup těchto investičních podniků k těmto systémům podléhal stejným nediskriminačním, transparentním a objektivním kritériím, jaká platí pro místní členy nebo účastníky. Členské státy nesmějí omezit využívání těchto systémů na clearing a vypořádání obchodů s finančními nástroji, se kterými se obchoduje v obchodním systému na jejich území.
2. Členské státy vyžadují, aby regulované trhy na jejich území poskytly všem svým členům nebo účastníkům právo určit systém vypořádání obchodů s finančními nástroji, se kterými se na daném regulovaném trhu obchoduje, za těchto podmínek:
a)
vytvoření takových prostředků a vazeb mezi určeným systémem vypořádání a jakýmkoli jiným systémem nebo zařízením, které jsou nutné k zajištění účinného a hospodárného vypořádání dotyčného obchodu;
b)
souhlas příslušného orgánu odpovědného za dohled nad regulovaným trhem s tím, že technické podmínky pro vypořádání obchodů uzavřených na regulovaném trhu prostřednictvím jiného systému vypořádání, než je systém určený regulovaným trhem, umožňují hladké a řádné fungování finančních trhů.
Tímto hodnocením ze strany příslušného orgánu regulovaného trhu nejsou dotčeny pravomoci národních centrálních bank jako orgánů dohledu nad systémy vypořádání nebo jiných orgánů dohledu s pravomocemi v souvislosti s těmito systémy. Příslušný orgán přihlíží i k dohledu nebo dozoru, který již tyto instituce vykonávají, aby předešel zbytečnému zdvojení kontroly.
Článek 38
Ustanovení o ústředních protistranách a clearingu a vypořádání pro mnohostranné obchodní systémy
1. Členské státy nebrání investičním podnikům a organizátorům trhu provozujícím mnohostranný obchodní systém v uzavírání vhodných dohod s ústřední protistranou nebo clearingovým střediskem a systémem vypořádání jiného členského státu za účelem clearingu nebo vypořádání některých nebo všech obchodů uzavřených členy nebo účastníky trhu v jejich systémech.
2. Příslušný orgán investičních podniků a organizátorů trhu provozujících mnohostranný obchodní systém nesmí bránit využívání ústřední protistrany, clearingových středisek nebo systémů vypořádání v jiném členském státě, pokud to není prokazatelně nezbytné pro udržení řádného fungování daného mnohostranného obchodního systému a s přihlédnutím k podmínkám pro systémy vypořádání stanoveným v čl. 37 odst. 2.
Aby nedocházelo ke zbytečnému zdvojení kontroly, přihlíží příslušný orgán i k dohledu nebo dozoru nad clearingovými systémy a systémy vypořádání, který již vykonávají národní centrální banky jako orgány dohledu nad clearingovými systémy a systémy vypořádání nebo jiné orgány dohledu s pravomocemi v souvislosti s těmito systémy.
KAPITOLA IV
Poskytování investičních služeb a výkon investičních činností podniky ze třetích zemí
Oddíl 1
Poskytování služeb nebo výkon činností prostřednictvím zřízení pobočky
Článek 39
Zřízení pobočky
1. Členský stát může vyžadovat, aby podnik ze třetí země, který hodlá poskytovat investiční služby nebo vykonávat investiční činnosti společně s jakýmikoli doplňkovými službami nebo bez nich pro neprofesionální nebo profesionální zákazníky ve smyslu oddílu II přílohy II na jeho území, zřídil v daném členském státě pobočku.
2. Pokud členský stát vyžaduje, aby podnik ze třetí země, který hodlá poskytovat investiční služby nebo vykonávat investiční činnosti společně s jakýmikoli doplňkovými službami nebo bez nich na jeho území, zřídil pobočku, musí tato pobočka získat předchozí souhlas příslušných orgánů tohoto členského státu za těchto podmínek:
a)
na poskytování služeb, pro které podnik ze třetí země žádá o povolení, se vztahuje povolení a dohled ve třetí zemi, ve které je podnik usazen, a žádající podnik má řádné povolení, přičemž příslušný orgán řádně zohlední veškerá doporučení Finančního akčního výboru proti praní peněz a financování terorismu (FATF) v souvislosti s praním peněz a bojem proti financování terorismu;
b)
mezi příslušnými orgány v členském státě, v němž má být pobočka zřízena, a příslušnými orgány dohledu třetí země, kde je podnik usazen, existují ujednání o spolupráci, která obsahují ustanovení upravující výměnu informací pro účely zachování integrity trhu a ochrany investorů;
c)
pobočka má volně k dispozici dostatečný počáteční kapitál;
d)
je jmenována jedna či více osob odpovědných za vedení pobočky a všechny tyto osoby splňují požadavek stanovený v čl. 9 odst. 1;
e)
třetí země, v níž je podnik ze třetí země usazen, podepsala s členským státem, v němž má být pobočka zřízena, dohodu, která plně splňuje normy stanovené v článku 26 vzorové úmluvy OECD o daních z příjmu a majetku a zajišťuje účinnou výměnu informací v daňových otázkách, včetně případných mnohostranných daňových dohod;
f)
podnik je součástí systému pro odškodění investorů povoleného a uznaného v souladu se směrnicí 97/9/ES.
3. Podnik ze třetí země uvedený v odstavci 1 podá svou žádost příslušnému orgánu členského státu, v němž hodlá pobočku zřídit.
Článek 40
Povinnost poskytovat informace
Podnik ze třetí země, který hodlá získat povolení k poskytování investičních služeb nebo výkonu investičních činností společně s jakýmikoliv doplňkovými službami nebo bez nich na území členského státu prostřednictvím pobočky, sdělí příslušnému orgánu uvedeného členského státu:
a)
název orgánu odpovědného za jeho dohled v dotyčné třetí zemi. Pokud za dohled odpovídá více orgánů, je třeba poskytnout údaje o jejich příslušných pravomocích;
b)
veškeré relevantní údaje o podniku (název, právní forma, sídlo a adresa, členové vedoucího orgánu, relevantní akcionáři) a plánu obchodních činností s uvedením investičních a doplňkových služeb, které mají být poskytovány, a investičních činností, které mají být vykonávány, a o organizační struktuře pobočky, včetně popisu veškerého externího zajištění hlavních provozních funkcí třetími stranami;
c)
jména osob odpovědných za vedení pobočky a relevantní doklady prokazující dodržování požadavků stanovených v čl. 9 odst. 1;
d)
informace o počátečním kapitálu, který má pobočka volně k dispozici.
Článek 41
Udělování povolení
1. Příslušný orgán členského státu, v němž podnik ze třetí země zřídil nebo hodlá zřídit svou pobočku, udělí povolení pouze tehdy, pokud se přesvědčil, že:
a)
jsou splněny podmínky podle článku 39, a
b)
pobočka podniku ze třetí země bude schopna dodržovat ustanovení uvedená v odstavci 2.
Příslušný orgán vyrozumí podnik ze třetí země do šesti měsíců ode dne podání úplné žádosti, zda mu povolení bylo, či nebylo uděleno.
2. Pobočka podniku ze třetí země, která získá povolení v souladu s odstavcem 1, musí plnit povinnosti stanovené v článcích 16 až 20, 23, 24, 25 a 27, čl. 28 odst. 1 a článcích 30, 31 a 32 této směrnice a v článcích 3 až 26 nařízení (EU) č. 600/2014 a opatření přijatá na jejich základě a podléhat dohledu vykonávanému příslušným orgánem v členském státě, v němž bylo povolení uděleno.
Členské státy nekladou na organizaci a provoz pobočky žádné další požadavky týkající se záležitostí spadajících do oblasti působnosti této směrnice a nezacházejí s žádnou pobočkou podniků ze třetích zemí měně příznivě než s podniky z Unie.
Článek 42
Poskytování služeb z výlučného podnětu zákazníka
Členské státy zajistí, že pokud neprofesionální nebo profesionální zákazník ve smyslu oddílu II přílohy II usazený nebo nacházející se v Unii podá výhradně vlastní podnět k poskytnutí investiční služby nebo vykonání investiční činnosti podnikem ze třetí země, nevztahuje se na toto poskytnutí nebo výkon podnikem ze třetí země dotyčné osobě, včetně vztahu souvisejícího konkrétně s poskytnutím dané služby nebo výkonem dané činnosti, povinnost získat povolení podle článku 39. Podnět takových zákazníků neopravňuje podnik ze třetí země uvádět pro tohoto zákazníka na trh nové kategorie investičních produktů nebo investičních služeb jinak než prostřednictvím pobočky, je-li vyžadována podle vnitrostátního práva.
Oddíl 2
Odnětí povolení
Článek 43
Odnětí povolení
Příslušný orgán, který podniku ze třetí země udělil povolení podle článku 41, je může odejmout, pokud tento podnik:
a)
povolení nevyužije do dvanácti měsíců, výslovně se jej vzdá nebo déle než šest předchozích měsíců neposkytuje žádné investiční služby či nevykonává žádnou investiční činnost, pokud dotyčný členský stát nestanoví, že v takových případech povolení zaniká;
b)
získal povolení na základě nepravdivého prohlášení nebo jinými nedovolenými prostředky;
c)
již nesplňuje podmínky, za kterých bylo povolení uděleno;
d)
vážně a soustavně porušuje předpisy přijaté na základě této směrnice, které upravují podmínky výkonu činnosti investičních podniků a platí i pro podniky ze třetích zemí;
e)
spadá mezi kterýkoli z případů, kdy vnitrostátní právo v souvislosti se záležitostmi nespadajícími do oblasti působnosti této směrnice stanoví odnětí povolení.
HLAVA III
REGULOVANÉ TRHY
Článek 44
Povolení a rozhodné právo
1. Členské státy vyhradí povolení působit jako regulovaný trh systémům, které splňují ustanovení této hlavy.
Povolení působit jako regulovaný trh se udělí pouze tehdy, pokud se příslušný orgán přesvědčí, že jak organizátor trhu, tak systémy regulovaného trhu splňují přinejmenším požadavky stanovené v této hlavě.
V případě regulovaného trhu, který je právnickou osobou a je řízen nebo provozován organizátorem trhu odlišným od regulovaného trhu samého, stanoví členské státy, jak mají být různé povinnosti uložené organizátorovi trhu podle této směrnice rozděleny mezi regulovaný trh a organizátora trhu.
Organizátor trhu poskytne veškeré informace, včetně plánu obchodních činností uvádějícího mimo jiné druhy předpokládaných obchodů a organizační strukturu, nutné k tomu, aby se mohl příslušný orgán přesvědčit, že regulovaný trh provedl k okamžiku prvního povolení veškerá opatření nutná k tomu, aby splnil své povinnosti podle této hlavy.
2. Členské státy vyžadují, aby organizátor trhu plnil úkoly týkající se organizace a provozu regulovaného trhu pod dohledem příslušného orgánu. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány pravidelně prověřovaly, zda regulované trhy splňují ustanovení této hlavy. Rovněž zajistí, aby příslušné orgány sledovaly, zda regulované trhy plní nepřetržitě podmínky prvního povolení stanovené podle této hlavy.
3. Členské státy zajistí, aby organizátor trhu odpovídal za zajištění toho, že regulovaný trh, který řídí, splňuje veškeré požadavky stanovené v této hlavě.
Členské státy rovněž zajistí, aby byl organizátor trhu oprávněn vykonávat práva odpovídající regulovanému trhu, který na základě této směrnice řídí.
4. Aniž jsou dotčena veškerá použitelná ustanovení nařízení (EU) č. 596/2014 nebo směrnice 2014/57/EU, řídí se obchody prováděné v systémech regulovaného trhu veřejným právem domovského členského státu regulovaného trhu.
5. Příslušný orgán může odejmout povolení udělené regulovanému trhu, pokud tento trh:
a)
povolení nevyužije do dvanácti měsíců, výslovně se jej vzdá nebo déle než předchozích šest měsíců nevykonává činnost, pokud dotyčný členský stát nestanoví, že v takových případech povolení zaniká;
b)
získal povolení na základě nepravdivého prohlášení nebo jinými nedovolenými prostředky;
c)
již nesplňuje podmínky, za kterých bylo povolení uděleno;
d)
vážně a soustavně porušuje předpisy přijaté na základě této směrnice nebo nařízení (EU) č. 600/2014;
e)
spadá mezi některý z případů, v nichž vnitrostátní právo stanoví odnětí povolení.
6. Každé odnětí povolení se oznamuje orgánu ESMA.
Článek 45
Požadavky na vedoucí orgán organizátora trhu
1. Členské státy vyžadují, aby všichni členové vedoucího orgánu jakéhokoliv organizátora trhu měli po celou dobu dostatečně dobrou pověst a dostatečné znalosti, dovednosti a zkušenosti pro výkon svých povinností. Celkové složení vedoucího orgánu musí odrážet náležitě široký okruh zkušeností.
2. Členové vedoucího orgánu musí splňovat zejména tyto požadavky:
a)
Všichni členové vedoucího orgánu věnují dostatek času výkonu svých funkcí u organizátora trhu. Počet funkcí ve vedoucím orgánu, které může člen vedoucího orgánu v kterékoli právnické osobě zastávat zároveň, se posuzuje s ohledem na konkrétní okolnosti a povahu, rozsah a složitost činností dotyčného organizátora trhu.
Pokud nezastupují členský stát, nezastávají členové vedoucího orgánu organizátorů trhu, kteří jsou významní z hlediska velikosti, vnitřní organizace a povahy, rozsahu a složitosti svých činností, současně pozice přesahující více než jednu z následujících kombinací:
i)
jednu funkci výkonného člena ve vedoucím orgánu se dvěma funkcemi nevýkonného člena,
ii)
čtyři funkce nevýkonného člena ve vedoucím orgánu.
Funkce výkonného či nevýkonného člena ve vedoucím orgánu v rámci téže skupiny nebo podniků, v nichž organizátor trhu drží kvalifikovanou účast, se počítají jako jedna funkce.
Příslušné orgány mohou povolit členům vedoucího orgánu zastávat jednu další funkci nevýkonného člena ve vedoucím orgánu. Příslušné orgány pravidelně informují orgán ESMA o těchto povoleních.
Omezení počtu řídících funkcí, které může zastávat člen vedoucího orgánu, se nevztahuje na řídící funkce v organizacích, které nesledují převážně obchodní cíle.
b)
Vedoucí orgán má náležitou úroveň kolektivních znalostí, dovedností a zkušeností, aby rozuměl činnostem organizátora trhu, včetně hlavních rizik, která s nimi souvisejí.
c)
Každý člen vedoucího orgánu jedná čestně, bezúhonně a používá vlastní názory při účinném posuzování a případném vznášení konstruktivních připomínek k rozhodnutím vrcholného vedení a při účinném dozorování a sledování rozhodování vedení organizátora trhu.
3. Organizátoři trhu věnují dostatečné lidské a finanční zdroje na zaškolení a přípravu členů vedoucího orgánu.
4. Členské státy zajistí, aby organizátoři trhu, kteří jsou významní z hlediska velikosti, vnitřní organizace a povahy, rozsahu a složitosti svých činností, zřídili výbor pro jmenování složený z členů vedoucího orgánu, kteří u dotyčného organizátora trhu nevykonávají žádnou výkonnou funkci.
Výbor pro jmenování vykonává tyto činnosti:
a)
určuje a doporučuje ke schválení vedoucímu orgánu nebo valné hromadě kandidáty na uvolněná místa ve vedoucím orgánu. Výbor pro jmenování přitom posuzuje vyváženost znalostí, dovedností, rozmanitosti a zkušeností ve vedoucím orgánu. Dále výbor vypracuje popis činností a schopností požadovaných pro konkrétní funkci a odhadne předpokládaný časový rozsah závazku. Výbor pro jmenování rovněž rozhodne o cílovém počtu méně zastoupeného pohlaví ve vedoucím orgánu a připraví strategii, jak tento počet zvýšit, aby se dosáhlo stanoveného cíle;
b)
pravidelně alespoň jednou ročně hodnotí strukturu, velikost, složení a činnost vedoucího orgánu a předkládá vedoucímu orgánu doporučení ohledně jakýchkoliv změn;
c)
pravidelně a alespoň jednou ročně hodnotí znalosti, dovednosti a zkušenosti jednotlivých členů vedoucího orgánu a vedoucího orgánu jako celku a informuje o tomto hodnocení vedoucí orgán;
d)
pravidelně přezkoumává politiku vedoucího orgánu v otázkách výběru a jmenování ve vrcholném vedení a předkládá doporučení vedoucímu orgánu.
Výbor pro jmenování při plnění svých povinnosti průběžně a v co největší míře zohledňuje potřebu zajistit, aby rozhodování vedoucího orgánu neovládala jediná osoba nebo malá skupina osob způsobem, který by škodil zájmům organizátora trhu jako celku.
Při plnění svých povinností musí být výbor pro jmenování schopen používat veškeré druhy zdrojů, které považuje za vhodné, včetně externího poradenství.
Tento odstavec se nepoužije, pokud podle vnitrostátního práva nemá vedoucí orgán žádné pravomoci při výběru a jmenování žádného ze svých členů.
5. Členské státy nebo příslušné orgány vyžadují, aby organizátoři trhu a jejich výbory pro jmenování při náboru členů svých vedoucích orgánů používaly širokou škálu vlastností a schopností a aby za tímto účelem prováděly politiku podporující rozmanitost v rámci vedoucího orgánu.
6. Členské státy zajistí, aby vedoucí orgán organizátora trhu stanovil zavedení systémů správy a řízení zajišťujících účinné a obezřetné vedení organizace, včetně oddělení neslučitelných funkcí v dané organizaci a předcházení střetu zájmů, a dohlížel nad ním, a to způsobem, který podporuje integritu trhu.
Členské státy zajistí, aby vedoucí orgán sledoval a pravidelně hodnotil účinnost systémů správy a řízení organizátora trhu a činil příslušné kroky k řešení nedostatků.
Členové vedoucího orgánu musí mít náležitý přístup k informacím a dokumentům, které jsou potřebné k dozorování a sledování rozhodování vedení organizátora trhu.
7. Příslušný orgán odmítne udělit povolení, pokud není přesvědčen o tom, že členové vedoucího orgánu organizátora trhu mají dostatečně dobrou pověst, dostatečné znalosti, dovednosti a zkušenosti a že věnují výkonu svých funkcí dostatečný čas, nebo pokud existují objektivní a prokazatelné důvody k domněnce, že vedoucí orgán organizátora trhu může ohrozit jeho účinné, řádné a obezřetné vedení a náležité zohlednění integrity trhu.
Členské státy zajistí, aby byly při povolování regulovaného trhu osoba nebo osoby, které skutečně řídí činnosti a provoz regulovaného trhu již povoleného v souladu s touto směrnicí, považovány za osoby splňující požadavky stanovené v odstavci 1.
8. Členské státy vyžadují, aby organizátor trhu oznámil příslušnému orgánu totožnost všech členů svého vedoucího orgánu a veškeré změny v jeho členské struktuře spolu se všemi informacemi nezbytnými k posouzení toho, zda organizátor trhu splňuje odstavce 1 až 5.
9. ESMA vydá obecné pokyny pro upřesnění těchto pojmů:
a)
věnování dostatečného času výkonu funkcí člena vedoucího orgánu s ohledem na konkrétní okolnosti a povahu, rozsah a složitost činností daného organizátora trhu;
b)
odpovídající úroveň kolektivních znalostí, dovedností a zkušeností vedoucího orgánu podle odst. 2 písm. b);
c)
čestné, bezúhonné a nezávislé jednání člena vedoucího orgánu podle odst. 2 písm. c);
d)
dostatečné lidské a finanční zdroje věnované pro zaškolení a přípravu členů vedoucího orgánu podle odstavce 3;
e)
rozmanitost, jež má být zohledňována při výběru členů vedoucího orgánu podle odstavce 5.
ESMA vydá tyto obecné pokyny do 3. ledna 2016.
Článek 46
Požadavky na osoby s významným vlivem na řízení regulovaného trhu
1. Členské státy vyžadují, aby byly osoby, které mohou díky svému postavení vykonávat přímo nebo nepřímo významný vliv na řízení regulovaného trhu, vhodné.
2. Členské státy vyžadují, aby organizátor regulovaného trhu:
a)
poskytl příslušnému orgánu a zveřejnil informace o vlastnictví regulovaného trhu nebo organizátora trhu, zejména totožnost všech osob, kterým jejich postavení umožňuje vykonávat významný vliv na řízení, a velikost jejich podílů;
b)
informoval příslušný orgán a zveřejnil informace o každém převodu vlastnictví, který vede ke změně totožnosti osob s významným vlivem na provoz regulovaného trhu.
3. Příslušný orgán odmítne schválit navrhované změny kontrolních podílů regulovaného trhu nebo organizátora trhu, pokud existují objektivní a prokazatelné důvody k domněnce, že by tyto změny ohrozily řádné a obezřetné řízení regulovaného trhu.
Článek 47
Organizační požadavky
1. Členské státy vyžadují, aby regulovaný trh:
a)
přijal opatření k jasnému odhalování a řešení potenciálních nepříznivých důsledků, které by na provoz regulovaného trhu nebo jeho členy nebo účastníky mohl mít jakýkoli střet zájmů mezi zájmy regulovaného trhu, jeho vlastníků nebo jeho organizátora trhu a řádným fungováním regulovaného trhu, zejména pokud by takový střet zájmů mohl narušit plnění funkcí přenesených na regulovaný trh příslušným orgánem;
b)
byl vhodně vybaven pro řízení rizik, kterým je vystaven, zaváděl vhodná opatření a systémy k odhalení všech významných rizik pro svůj provoz a zavedl účinná opatření ke zmírnění těchto rizik;
c)
zavedl mechanismy k řádnému řízení technických operací systému, včetně účinných nouzových opatření pro případ narušení systémů obchodování;
d)
vytvořil transparentní a závazná pravidla a postupy zajišťující spravedlivé a řádné obchodování a stanovící objektivní kritéria pro efektivní provádění pokynů;
e)
měl účinné mechanismy umožňující efektivní a včasné dokončení obchodů prováděných v rámci svých systémů;
f)
měl v době povolování i poté nepřetržitě k dispozici dostatečné finanční zdroje umožňující řádné fungování trhu s ohledem na povahu a rozsah obchodů uzavíraných na trhu a rozsah a stupeň rizik, kterým je vystaven.
2. Členské státy nepovolí organizátorům trhu provádět pokyny zákazníků za použití vlastního kapitálu podniku ani se zapojovat do obchodování párováním pokynů na vlastní účet na žádném z regulovaných trhů, které provozují.
Článek 48
Odolnost systémů, přerušovací mechanismy a elektronické obchodování
1. Členské státy vyžadují, aby regulovaný trh zavedl účinné systémy, postupy a opatření, jimiž se zajistí, že jeho obchodní systémy jsou odolné, mají dostatečnou kapacitu na to, aby mohly zpracovat vysoké objemy pokynů a hlášení, mohou zajistit řádné obchodování za velmi napjatých tržních podmínek, jsou plně testovány, aby se zajistilo, že takové podmínky jsou splněny, a vztahují se na ně účinná opatření pro obchodní kontinuitu zajišťující kontinuitu jeho služeb v případě, že dojde k jakémukoli selhání jeho obchodních systémů.
2. Členské státy vyžadují, aby regulovaný trh:
a)
měl uzavřeny písemné dohody se všemi investičními podniky sledujícími určitou strategii tvorby trhu na regulovaném trhu;
b)
zavedl systémy zajišťující, aby se dostatečný počet investičních podniků účastnil těchto dohod, které po nich vyžadují, aby podávaly pevné kotace za konkurenceschopné ceny, a tak pravidelně a předvídatelně zajišťovaly likviditu trhu, je-li takový požadavek přiměřený povaze a rozsahu obchodování na daném regulovaném trhu.
3. V písemné dohodě uvedené v odstavci 2 se přinejmenším stanoví:
a)
povinnosti investičního podniku, pokud jde o poskytování likvidity, a případně další povinnosti vyplývající z účasti v režimu uvedeném v odst. 2 písm. b);
b)
vhodné pobídky ve formě slev nebo jiné podobě, jež regulovaný trh nabízí investičnímu podniku za to, že poskytuje trhu pravidelně a předvídatelně likviditu, a případně další práva vyplývající uvedenému investičnímu podniku z jeho zapojení do režimu uvedeného v odst. 2 písm. b).
Regulovaný trh kontroluje a zajišťuje dodržování požadavků takových závazných písemných dohod investičními podniky. Regulovaný trh informuje příslušný orgán o obsahu závazné písemné dohody a na požádání mu poskytne jakékoli další informace nezbytné k tomu, aby se mohl příslušný orgán přesvědčit o souladu regulovaného trhu s tímto odstavcem.
4. Členské státy vyžadují, aby regulovaný trh zavedl účinné systémy, postupy a opatření pro zamítnutí pokynů, které přesahují předem určené prahové hodnoty pro objem a cenu nebo jsou zjevně chybné.
5. Členské státy zajistí, aby byl regulovaný trh schopen dočasně zastavit nebo omezit obchodování, pokud na daném trhu či souvisejícím trhu dojde během krátkého období k výraznému pohybu cen finančního nástroje, a ve výjimečném případě aby byl schopen zrušení, změny či opravy jakéhokoliv obchodu. Členské státy vyžadují, aby regulovaný trh zajistil, že tyto parametry pro zastavení obchodování jsou vhodně nastaveny způsobem, který zohlední likviditu různých kategorií a podkategorií aktiv, povahu tržního modelu a typy účastníků a je dostatečný k tomu, aby nedošlo k výrazným narušením ukázněnosti obchodování.
Členské státy dále zajistí, aby regulované trhy důsledným a srovnatelným způsobem hlásily parametry pro zastavení obchodování a jakékoli podstatné změny těchto parametrů příslušnému orgánu, který je poté hlásí orgánu ESMA. Členské státy vyžadují, aby v případě, že regulovaný trh v kterémkoli členském státě významný z hlediska likvidity pro daný finanční nástroj zastaví obchodování, měl daný obchodní systém potřebné systémy a postupy k zajištění toho, aby vyrozuměl příslušné orgány, které se ujmou koordinace v rámci celého trhu a určí, zda je vhodné zastavit obchodování v jiných obchodních systémech, na nichž je daný finanční nástroj obchodován, dokud se na původním trhu obchodování neobnoví.
6. Členské státy vyžadují, aby regulovaný trh zavedl účinné systémy, postupy a opatření, včetně stanovení povinnosti pro členy či účastníky provádět náležité testování algoritmů a vytvoření podmínek, které takovéto testování umožní, s cílem zajistit, aby algoritmické obchodní systémy nemohly vytvořit obchodní podmínky narušující řádné fungování trhu nebo přispět k vytvoření takových podmínek, a vypořádat se s jakýmikoli obchodními podmínkami narušujícími řádné fungování trhu, které vycházejí z takovýchto algoritmických obchodních systémů, včetně systémů omezujících poměr mezi neprovedenými pokyny a obchody, které do systému může zanést člen či účastník, aby se zpomalil tok pokynů v případě, že existuje riziko, že kapacita systému byla vyčerpána, a aby se omezil a prosadil minimální krok kotace, který lze na trhu provést.
7. Členské státy vyžadují, aby regulovaný trh, který umožňuje přímý elektronický přístup, zavedl účinné systémy, postupy a opatření, jimiž se zajistí, že členové či účastníci mohou poskytovat takovou službu, pouze pokud se jedná o investiční podniky povolené podle této směrnice nebo úvěrové instituce povolené podle směrnice 2013/36/EU, že jsou stanovena a uplatňována přiměřená kritéria vhodnosti osob, kterým lze takový přístup poskytnout, a že si člen nebo účastník v souvislosti s požadavky této směrnice zachová odpovědnost za pokyny a obchody provedené s využitím uvedené služby.
Členské státy rovněž vyžadují, aby regulovaný trh zavedl vhodné standardy kontrol rizik a prahových hodnot pro obchodování prostřednictvím takového přístupu a byl schopen rozlišit pokyny či obchody prováděné osobou pomocí přímého elektronického přístupu od jiných pokynů či obchodů prováděných členem či účastníkem a v případě potřeby tyto pokyny nebo obchody zastavit.
Tento regulovaný trh zavede opatření k pozastavení nebo ukončení poskytování přímého elektronického přístupu členem nebo účastníkem zákazníkovi, pokud není dodržen tento odstavec.
8. Členské státy vyžadují, aby regulovaný trh zajistil, že jeho pravidla pro služby společného umístění jsou transparentní, spravedlivá a nediskriminační.
9. Členské státy vyžadují, aby regulovaný trh zajistil, že jeho struktury poplatků včetně poplatků za provedení, vedlejších poplatků a případných slev jsou transparentní, spravedlivé a nediskriminační a nepodněcují k zadávání, změně nebo rušení pokynů či provádění obchodů způsobem, který přispívá ke vzniku obchodních podmínek narušujících řádné fungování trhu nebo ke zneužívání trhu. Členské státy zejména vyžadují, aby regulovaný trh ukládal povinnosti související s tvorbou trhu v jednotlivých akciích nebo vhodném koši akcií výměnou za případné poskytované slevy.
Členské státy umožní, aby regulovaný trh uzpůsobil své poplatky za zrušené pokyny v závislosti na době, po kterou byl pokyn zachován, a stanovil výši poplatků pro jednotlivé finanční nástroje, na něž se uplatňují.
Členské státy mohou umožnit, aby regulovaný trh ukládal za zadání pokynu, který je následně zrušen, vyšší poplatek než za zadání pokynu, který je proveden, a ukládal vyšší poplatek účastníkům zadávajícím vysoký poměr zrušených pokynů vůči provedeným pokynům a účastníkům používajícím způsob algoritmického obchodování s vysokou frekvencí, aby to odráželo dodatečnou zátěž pro kapacitu systému.
10. Členské státy vyžadují, aby byl regulovaný trh schopen, na základě označování členy či účastníky, rozlišit pokyny vytvářené algoritmickým obchodováním, různé algoritmy používané pro vytváření pokynů a osoby, které tyto pokyny vydávají. Tyto informace musí být na požádání příslušným orgánům k dispozici.
11. Členské státy vyžadují, aby regulované trhy na žádost příslušného orgánu svého domovského členského státu zpřístupnily příslušnému orgánu údaje týkající se evidence pokynů nebo mu k této evidenci umožnil přístup, aby příslušný orgán mohl obchodování sledovat.
12. ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem, které dále upřesní:
a)
požadavky na zajištění toho, aby obchodní systémy regulovaných trhů byly odolné a měly dostatečnou kapacitu;
b)
poměr uvedený v odstavci 6 se zohledněním faktorů, jako je hodnota neprovedených pokynů ve vztahu k hodnotě provedených obchodů;
c)
kontroly přímého elektronického přístupu tak, aby bylo zajištěno, že kontroly vztahující se na sponzorovaný přístup jsou přinejmenším ekvivalentní kontrolám vztahujícím se na přímý přístup k trhu;
d)
požadavky na zajištění toho, aby služby společného umístění a struktury poplatků byly spravedlivé a nediskriminační a aby struktury poplatků nevyvářely pobídky k vytvoření obchodních podmínek narušujících řádné fungování trhu nebo ke zneužívání trhu;
e)
určování, kdy je regulovaný trh významný z hlediska likvidity pro daný finanční nástroj;
f)
požadavky na zajištění toho, aby byly režimy tvorby trhu spravedlivé a nediskriminační, a na stanovení minimálních povinností tvorby trhu, které musí regulované trhy při návrhu režimu tvorby trhu určit, a podmínek, za nichž požadavek zavedení režimu tvorby trhu není vhodný, při zohlednění povahy a rozsahu obchodování na daném regulovaném trhu, včetně toho, zda regulovaný trh povoluje či umožňuje využívání algoritmického obchodování ve svých systémech;
g)
požadavky na zajištění náležitého testování algoritmů s cílem zabránit tomu, aby systémy algoritmického obchodování včetně systémů algoritmického obchodování s vysokou frekvencí vytvářely obchodní podmínky narušující řádné fungování trhu nebo k vytvoření takových podmínek přispívaly.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
13. ESMA do 3. ledna 2016 stanoví obecné pokyny k vhodnému nastavení parametrů pro zastavení obchodování podle odstavce 5 zohledňující faktory uvedené ve zmíněném odstavci.
Článek 49
Kroky kotace
1. Členské státy vyžadují, aby regulované trhy přijaly režimy kroků kotace pro akcie, cenné papíry nahrazující jiné cenné papíry, fondy obchodované v obchodním systému, certifikáty a jiné podobné finanční nástroje, ale také pro jakékoli další finanční nástroje, pro které jsou v souladu s odstavcem 4 vypracovány regulační technické normy.
2. Režimy kroků kotace uvedené v odstavci 1 musí:
a)
být nastaveny tak, aby odrážely profil likvidity daného finančního nástroje na různých trzích a průměrné rozpětí mezi nabídkou a poptávkou s ohledem na to, že je žádoucí umožnit přiměřeně stabilní ceny bez zbytečného omezení dalšího zužování rozpětí;
b)
vhodným způsobem upravovat kroky kotace pro jednotlivé finanční nástroje.
3. ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem, jimiž určí minimální kroky kotace nebo režimy kroků kotace pro konkrétní akcie, cenné papíry nahrazující jiné cenné papíry, fondy obchodované v obchodním systému, certifikáty a jiné podobné finanční nástroje, pokud je to nutné pro zajištění řádného fungování trhů v souladu s faktory uvedenými v odstavci 2 a s cenou, rozpětím a hloubkou likvidity daných finančních nástrojů.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
4. ESMA může vypracovat návrhy regulačních technických norem, jimiž určí minimální kroky kotace nebo režimy kroků kotace pro konkrétní finanční nástroje, jež nejsou uvedeny v odstavci 3, pokud je to nutné pro zajištění řádného fungování trhů v souladu s faktory uvedenými v odstavci 2 a s cenou, rozpětím a hloubkou likvidity daných finančních nástrojů.
ESMA předloží veškeré takové návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. ledna 2016.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 50
Synchronizace obchodních hodin
1. Členské státy uloží povinnost, aby všechny obchodní systémy a jejich členové nebo účastníci synchronizovali obchodní hodiny, které používají k zaznamenávání data a času každé události, která musí být nahlášena.
2. ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem, které určí míru přesnosti, s jakou mají být tyto hodiny synchronizovány v souladu s mezinárodními normami.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 51
Přijímání finančních nástrojů k obchodování
1. Členské státy vyžadují, aby regulované trhy měly jasná a transparentní pravidla pro přijímání finančních nástrojů k obchodování.
Tato pravidla zajistí, aby veškeré finanční nástroje přijaté k obchodování na regulovaném trhu mohly být obchodovány spravedlivě, řádně a efektivně a aby byly v případě převoditelných cenných papírů volně obchodovatelné.
2. V případě derivátů pravidla uvedená v odstavci 1 zejména zajistí, aby vlastnosti derivátu umožňovaly řádné stanovení cen i efektivní vypořádání.
3. Kromě povinností stanovených v odstavcích 1 a 2 členské státy vyžadují, aby regulovaný trh vytvořil a udržoval účinné mechanismy k ověření toho, zda emitenti převoditelných cenných papírů přijatých k obchodování na regulovaném trhu plní své povinnosti podle právních předpisů Unie týkající se počátečního, průběžného nebo jednorázového účelového informování.
Členské státy zajistí, aby regulovaný trh zavedl mechanismy, které usnadní jeho členům nebo účastníkům získat přístup k informacím, které byly zveřejněny podle právních předpisů Unie.
4. Členské státy zajistí, aby regulované trhy vytvořily mechanismy nezbytné k pravidelnému prošetřování, zda finanční nástroje, které přijímají k obchodování, splňují požadavky pro přijetí k obchodování.
5. Převoditelný cenný papír, který byl přijat k obchodování na jednom regulovaném trhu, lze následně přijmout k obchodování na jiných regulovaných trzích, a to i bez souhlasu emitenta a v souladu s odpovídajícími ustanoveními směrnice 2003/71/ES. Tento jiný regulovaný trh uvědomí emitenta o tom, že jeho cenné papíry jsou na něm obchodovány. Emitent není povinen poskytovat informace požadované podle odstavce 3 přímo kterémukoli regulovanému trhu, který přijal jeho cenné papíry k obchodování bez jeho souhlasu.
6. ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem, které:
a)
stanoví vlastnosti různých druhů finančních nástrojů, které musí regulovaný trh brát v úvahu při posuzování toho, zda je finanční nástroj emitován v souladu s podmínkami stanovenými v odst. 1 druhém pododstavci, aby mohl být přijat k obchodování na různých segmentech trhu, které regulovaný trh provozuje;
b)
objasní opatření, která má regulovaný trh učinit, aby byla jeho povinnost ověřit, že emitent převoditelného cenného papíru plní své povinnosti podle právních předpisů Unie týkající se počátečního, průběžného nebo jednorázového účelového informování, považována za splněnou;
c)
objasní mechanismy, které má regulovaný trh vytvořit podle odstavce 3, aby svým členům nebo účastníkům usnadnil přístup k informacím, které byly zveřejněny za podmínek stanovených právními předpisy Unie.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 52
Pozastavení obchodování s finančními nástroji a stažení finančních nástrojů z obchodování na regulovaném trhu
1. Aniž je dotčeno právo příslušných orgánů podle čl. 69 odst. 2 požadovat pozastavení obchodování s finančním nástrojem nebo jeho stažení z obchodování, může organizátor trhu pozastavit obchodování s finančním nástrojem, který již nesplňuje pravidla regulovaného trhu, nebo jej stáhnout z obchodování, pokud není pravděpodobné, že by takové pozastavení či stažení závažně poškodilo zájmy investorů nebo řádné fungování trhu.
2. Členské státy vyžadují, aby organizátor trhu, který pozastaví obchodování s finančním nástrojem nebo jej stáhne z obchodování, také pozastavil obchodování s deriváty uvedenými v bodech 4 až 10 oddílu C přílohy I, které souvisejí s daným finančním nástrojem nebo jsou k němu vztaženy, anebo je stáhl z obchodování, pokud je to nezbytné k dosažení účelu pozastavení nebo stažení podkladového finančního nástroje. Organizátor trhu zveřejní své rozhodnutí o pozastavení nebo stažení finančního nástroje a jakéhokoli souvisejícího derivátu a sdělí příslušná rozhodnutí svému příslušnému orgánu.
Příslušný orgán, v jehož jurisdikci k pozastavení nebo stažení došlo, vyžaduje, aby jiné regulované trhy, mnohostranné obchodní systémy, organizované obchodní systémy a systematičtí internalizátoři, již spadají do jeho jurisdikce a již obchodují s týmž finančním nástrojem nebo s deriváty uvedenými v bodech 4 až 10 oddílu C přílohy I této směrnice, které souvisejí s daným finančním nástrojem nebo jsou k němu vztaženy, obchodování s daným finančním nástrojem či deriváty rovněž pozastavili nebo je z obchodování rovněž stáhli, pokud důvodem k pozastavení nebo stažení je podezření ze zneužití trhu, nabídka převzetí nebo nezpřístupnění vnitřní informace o emitentovi nebo finančním nástroji v rozporu s články 7 a 17 nařízení (EU) č. 596/2014, s výjimkou případů, kdy by toto pozastavení nebo stažení mohlo závažně poškodit zájmy investorů nebo řádné fungování trhu.
Každý vyrozuměný příslušný orgán sdělí své rozhodnutí orgánu ESMA a ostatním příslušným orgánům, včetně případného vysvětlení, pokud se rozhodl obchodování s daným finančním nástrojem či s deriváty uvedenými v bodech 4 až 10 oddílu C přílohy I této směrnice, které souvisejí s daným finančním nástrojem nebo jsou k němu vztaženy, nepozastavit nebo je z obchodování nestáhnout.
Příslušný orgán toto rozhodnutí okamžitě zveřejní a sdělí ho orgánu ESMA a příslušným orgánům ostatních členských států.
Vyrozuměné příslušné orgány ostatních členských států vyžadují, aby regulované trhy, jiné mnohostranné obchodní systémy, jiné organizované obchodní systémy a systematičtí internalizátoři, již spadají do jejich jurisdikce a již obchodují s týmž finančním nástrojem nebo s deriváty uvedenými v bodech 4 až 10 oddílu C přílohy I této směrnice, které souvisejí s daným finančním nástrojem nebo jsou k němu vztaženy, obchodování s daným finančním nástrojem či deriváty rovněž pozastavili nebo je z obchodování rovněž stáhli, pokud důvodem k pozastavení nebo stažení je podezření ze zneužití trhu, nabídka převzetí nebo nezpřístupnění vnitřní informace o emitentovi nebo finančním nástroji v rozporu s články 7 a 17 nařízení (EU) č. 596/2014, s výjimkou případů, kdy by toto pozastavení nebo stažení mohlo závažně poškodit zájmy investorů nebo řádné fungování trhu.
Tento odstavec se použije i v případě, kdy je pozastavení obchodování s daným finančním nástrojem či s deriváty uvedenými v bodech 4 až 10 oddílu C přílohy I, které se týkají daného finančního nástroje nebo jsou k němu vztaženy, zrušeno.
Postup oznamování podle tohoto odstavce se použije i v případě, kdy rozhodnutí pozastavit obchodování s daným finančním nástrojem či s deriváty uvedenými v bodech 4 až 10 oddílu C přílohy I, které souvisejí s daným finančním nástrojem nebo jsou k němu vztaženy, nebo stáhnout je z obchodování přijme příslušný orgán podle čl. 69 odst. 2 prvního pododstavce písm. m) a n).
S cílem zajistit, aby byla povinnost pozastavit obchodování s uvedenými deriváty nebo je stáhnout z obchodování uplatňována přiměřeně, vypracuje ESMA návrh regulačních technických norem dále upřesňujících případy, v nichž je souvislost mezi derivátem, který se týká finančního nástroje, s nímž bylo obchodování pozastaveno nebo jenž byl stažen z obchodování, anebo je k němu vztažen, a původním finančním nástrojem taková, že by s derivátem mělo být rovněž pozastaveno obchodování nebo by měl být z obchodování stažen, aby bylo dosaženo účelu pozastavení nebo stažení podkladového finančního nástroje.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
3. ESMA vypracuje návrhy prováděcích technických norem k určení formátu a časového rozvrhu oznámení a zveřejnění uvedených v odstavci 2.
ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 3. ledna 2016.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 89, kterými stanoví seznam okolností, které představují závažné poškození zájmů investorů a řádného fungování trhu podle odstavců 1 a 2.
Článek 53
Přístup na regulovaný trh
1. Členské státy vyžadují, aby regulovaný trh stanovil, zavedl a dodržoval transparentní a nediskriminační pravidla založená na objektivních kritériích upravující přístup na regulovaný trh nebo členství v něm.
2. Pravidla uvedená v odstavci 1 stanoví veškeré povinnosti členů nebo účastníků vyplývající:
a)
z vytvoření a správy regulovaného trhu;
b)
z pravidel pro obchody na trhu;
c)
z profesních norem vztahujících se na zaměstnance investičních podniků nebo úvěrových institucí působících na trhu;
d)
z podmínek stanovených podle odstavce 3 pro členy nebo účastníky jiné než investiční podniky a úvěrové instituce;
e)
z pravidel a postupů pro clearing a vypořádání obchodů uzavřených na regulovaném trhu.
3. Regulované trhy mohou přijmout za členy nebo účastníky investiční podniky, úvěrové instituce povolené podle směrnice 2013/36/EU a jiné osoby, které:
a)
mají dostatečně dobrou pověst;
b)
mají dostatečné schopnosti, způsobilost a zkušenosti k obchodování;
c)
mají případně vhodnou organizační strukturu;
d)
mají dostatečné zdroje pro úlohu, kterou mají plnit, s přihlédnutím k různým finančním mechanismům, které může regulovaný trh vytvořit, aby zaručil vhodné vypořádání obchodů.
4. Členské státy zajistí, aby u obchodů uzavřených na regulovaném trhu nebyli členové a účastníci povinni vzájemně uplatňovat povinnosti stanovené v článcích 24, 25, 27 a 28. Členové nebo účastníci regulovaného trhu však povinnosti stanovené v článcích 24, 25, 27 a 28 uplatňují vůči svým zákazníkům, pokud na jejich účet provádějí na regulovaném trhu jejich pokyny.
5. Členské státy zajistí, aby pravidla pro přístup na regulovaný trh, členství v něm nebo účast na něm stanovila přímou nebo dálkovou účast investičních podniků a úvěrových institucí.
6. Členské státy bez dalších právních nebo správních požadavků umožní regulovaným trhům z jiných členských států vytvořit na jejich území vhodné systémy usnadňující přístup na tyto trhy nebo obchodování na nich dálkovým členům nebo účastníkům usazeným na jejich území.
Regulovaný trh sdělí příslušnému orgánu svého domovského členského státu, ve kterém členském státě hodlá takové systémy vytvořit. Příslušný orgán domovského členského státu tuto informaci sdělí do jednoho měsíce členskému státu, ve kterém daný regulovaný trh hodlá takové systémy vytvořit. ESMA může požádat o přístup k těmto informacím v souladu s postupem a podmínkami stanovenými v článku 35 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Příslušný orgán domovského členského státu regulovaného trhu sdělí na žádost příslušného orgánu hostitelského členského státu a bez zbytečného odkladu totožnost členů nebo účastníků regulovaného trhu usazených v tomto členském státě.
7. Členské státy vyžadují, aby organizátor trhu pravidelně předával příslušnému orgánu regulovaného trhu seznam členů nebo účastníků regulovaného trhu.
Článek 54
Sledování, zda jsou dodržována pravidla regulovaného trhu a další právní povinnosti
1. Členské státy vyžadují, aby regulované trhy stanovily a udržovaly účinná opatření a postupy, včetně nezbytných zdrojů, pro pravidelné sledování toho, zda jejich členové či účastníci dodržují pravidla regulovaného trhu. Regulované trhy sledují odeslané pokyny, včetně zrušení, a obchody prováděné svými členy či účastníky v rámci svých systémů, aby odhalily porušování těchto pravidel, jakékoli obchodní podmínky narušující řádné fungování trhu nebo jakékoli chování, které by mohlo svědčit o jednání zakázaném nařízením (EU) č. 596/2014 nebo narušení systémů obchodování v souvislosti s finančním nástrojem.
2. Členské státy vyžadují, aby organizátoři regulovaných trhů neprodleně oznámili svým příslušným orgánům významná porušení svých pravidel nebo jakékoli obchodní podmínky narušující řádné fungování trhu nebo jakékoli chování, které by mohlo svědčit o jednání zakázaném nařízením (EU) č. 596/2014 nebo narušení systémů obchodování v souvislosti s finančním nástrojem.
Příslušné orgány regulovaných trhů sdělí orgánu ESMA a příslušným orgánům ostatních členských států informace uvedené v prvním pododstavci.
Než příslušný orgán oznámí příslušným orgánům ostatních členských států a orgánu ESMA chování, které by mohlo svědčit o jednání zakázaném nařízením (EU) č. 596/2014, přesvědčí se, že k tomuto jednání dochází nebo došlo.
3. Členské státy vyžadují, aby organizátor trhu bez zbytečného odkladu podával související informace orgánu pověřenému vyšetřováním a stíháním zneužití trhu na regulovaném trhu a poskytoval tomuto orgánu veškerou pomoc při vyšetřování a stíhání zneužití trhu, ke kterému došlo na regulovaném trhu nebo prostřednictvím jeho systémů.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 89, kterými určí okolnosti, za nichž vzniká povinnost poskytnout informace uvedená v odstavci 2 tohoto článku.
Článek 55
Ustanovení o ústřední protistraně a o clearingu a vypořádání
1. Aniž jsou dotčeny hlavy III, IV nebo V nařízení (EU) č. 648/2012, nebrání členské státy regulovaným trhům v uzavírání vhodných dohod s ústřední protistranou nebo clearingovým střediskem a systémem vypořádání jiného členského státu za účelem clearingu nebo vypořádání některých nebo všech obchodů uzavřených účastníky trhů v jejich systémech.
2. Aniž jsou dotčeny hlavy III, IV nebo V nařízení (EU) č. 648/2012, nesmí příslušný orgán regulovaného trhu bránit využívání ústřední protistrany, clearingových středisek nebo systémů vypořádání v jiném členském státě, pokud to není prokazatelně nezbytné pro udržení řádného fungování daného regulovaného trhu a s ohledem na podmínky pro systémy vypořádání stanovené v čl. 37 odst. 2 této směrnice.
Aby nedocházelo ke zbytečnému zdvojení kontroly, přihlíží příslušný orgán i k dohledu nad clearingovými systémy a systémy vypořádání, který již vykonávají centrální banky jako orgány dohledu nad systémy vypořádání nebo jiné orgány dohledu nad těmito systémy.
Článek 56
Seznam regulovaných trhů
Každý členský stát vypracuje seznam regulovaných trhů, pro které je domovským členským státem, a předá tento seznam ostatním členským státům a orgánu ESMA. Podobné sdělení se uskuteční při každé změně uvedeného seznamu. ESMA seznam všech regulovaných trhů zveřejňuje na svých internetových stránkách a aktualizuje jej. Tento seznam obsahuje jedinečný kód stanovený orgánem ESMA v souladu s čl. 65 odst. 6 identifikující regulované trhy pro použití ve zprávách v souladu s čl. 65 odst. 1 prvním pododstavcem písm. g) a odst. 2 prvním pododstavcem písm. g) této směrnice a s články 6, 10 a 26 nařízení (EU) č. 600/2014.
HLAVA IV
LIMITY POZIC A KONTROLY PRO ŘÍZENÍ POZIC U KOMODITNÍCH DERIVÁTŮ A PODÁVÁNÍ ZPRÁV
Článek 57
Limity pozic a kontroly pro řízení pozic u komoditních derivátů
1. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány podle metodiky výpočtu stanovené orgánem ESMA stanovily a uplatňovaly limity velikosti čisté pozice, kterou může osoba kdykoli držet v komoditních derivátech obchodovaných v obchodních systémech a v ekonomicky rovnocenných OTC smlouvách. Tyto limity jsou stanoveny na základě všech pozic držených osobou a pozic, které jsou jménem této osoby drženy na úrovni celé skupiny, s cílem:
a)
zabránit zneužívání trhu;
b)
podpořit řádné stanovení cen a podmínky vypořádání, včetně předcházení budování pozic narušujících trh, a zejména zajistit sbližování mezi cenami derivátů v měsíci plnění a okamžitými cenami podkladové komodity, aniž je dotčeno určování cen podkladové komodity na trhu.
Limity pozic se nepoužijí na pozice držené nefinančním subjektem nebo jeho jménem, které jsou objektivně měřitelné jako snižující rizika přímo související s obchodní činností tohoto nefinančního subjektu.
2. Limity pozic jasně určí množstevní prahové hodnoty maximální velikosti pozice v komoditním derivátu, jež mohou osoby držet.
3. ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem ke stanovení metodiky výpočtu, kterou příslušné orgány mají používat pro stanovení spotových měsíčních limitů pozic a jiných měsíčních limitů pozic pro komoditní deriváty vypořádávané fyzicky a v hotovosti, které jsou založeny na charakteristice daného derivátů. Tato metodika výpočtu zohlední alespoň tyto faktory:
a)
splatnost komoditních derivátů;
b)
reálnou nabídku podkladové komodity;
c)
celkovou čistou otevřenou pozici v uvedené smlouvě a celkovou čistou otevřenou pozici v dalších finančních nástrojích se stejnou podkladovou komoditou;
d)
volatilitu na příslušných trzích, včetně nahraditelných derivátů a trhů s podkladovou komoditou;
e)
počet a velikost účastníků trhu;
f)
vlastnosti základního komoditního trhu, včetně modelů výroby, spotřeby a převozu na trh;
g)
vypracování nových smluv.
ESMA zohlední zkušenosti s limity pozic investičních podniků nebo organizátorů trhu provozujících obchodní systém a jinými jurisdikcemi.
ESMA předloží návrhy regulačních technických norem uvedené v prvním pododstavci Komisi do 3. července 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
4. Příslušný orgán stanoví limity pro každou smlouvu týkající se komoditního derivátu obchodovaného v obchodním systému na základě metodiky výpočtu určené orgánem ESMA podle odstavce 3. Tento limit pozice bude zahrnovat ekonomicky rovnocenné OTC smlouvy.
Příslušný orgán přezkoumá limity pozic, dojde-li k významné změně v reálné nabídce nebo v čistých otevřených pozicích nebo k jakékoli jiné významné změně na trhu, na základě vlastního zjištění reálné nabídky a otevřených pozic, a stanoví nové limity pozic v souladu s metodikou výpočtu vypracovanou orgánem ESMA.
5. Příslušné orgány oznámí orgánu ESMA přesné limity pozic, které hodlají stanovit v souladu s metodikou výpočtu stanovenou orgánem ESMA podle odstavce 3. Do dvou měsíců od obdržení oznámení vydá ESMA dotyčnému příslušnému orgánu stanovisko, ve kterém posoudí slučitelnost limitů pozic s cíli odstavce 1 a s metodikou výpočtu stanovenou orgánem ESMA podle odstavce 3. ESMA zveřejní toto stanovisko na svých internetových stránkách. Dotyčný příslušný orgán upraví limity pozic v souladu se stanoviskem orgánu ESMA nebo poskytne orgánu ESMA odůvodnění, proč tuto změnu nepovažuje za nezbytnou. Pokud příslušný orgán zavede limity, které jsou v rozporu se stanoviskem orgánu ESMA, neprodleně na svých internetových stránkách zveřejní oznámení, ve kterém plně zdůvodní, proč tak učinil.
Pokud ESMA shledá, že limit pozice neodpovídá metodice výpočtu podle odstavce 3, přijme opatření v souladu se svými pravomocemi podle článku 17 nařízení (EU) č. 1095/2010.
6. Pokud je týž komoditní derivát obchodován ve významném množství v obchodních systémech ve více než jedné jurisdikci, příslušný orgán obchodního systému, v němž je obchodováno největší množství (dále jen „ústřední příslušný orgán“), stanoví jednotný limit pozice, který se použije na veškeré obchodování dané smlouvy. Ústřední příslušný orgán tento jednotný limit pozice, který má být použit, a jakékoli revize tohoto jednotného limitu pozice konzultuje s příslušnými orgány dalších obchodních systémů, v nichž je tento derivát obchodován ve významném množství. V případě, že příslušné orgány nesouhlasí, uvedou v písemné podobě plné a podrobné odůvodnění toho, proč se domnívají, že nejsou splněny požadavky stanovené odstavcem 1. ESMA urovná jakýkoli spor mezi příslušnými orgány v souladu se svými pravomocemi podle článku 19 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Příslušné orgány obchodních systémů, v nichž je obchodován tentýž komoditní derivát, a příslušné orgány držitelů pozice v tomto komoditním derivátu vzájemně spolupracují, mimo jiné prostřednictvím vzájemné výměny příslušných údajů, aby umožnily sledování a vymáhání dodržování tohoto jednotného limitů.
7. ESMA alespoň jednou za rok sleduje, jakým způsobem příslušné orgány provedly limity pozic stanovené v souladu s metodikou výpočtu určenou orgánem ESMA podle odstavce 3. ESMA zároveň zajistí, aby byl jednotný limit pozice účinně uplatňován na tutéž smlouvu bez ohledu na to, kde je obchodována, v souladu s odstavcem 6.
8. Členské státy zajistí, aby investiční podnik nebo organizátor trhu provozující obchodní systém, v němž se obchodují komoditní deriváty, uplatňoval kontroly pro řízení pozic. Tyto kontroly zahrnují alespoň pravomoci obchodního systému:
a)
sledovat čisté otevřené pozic osob;
b)
mít přístup k informacím, včetně veškeré příslušné dokumentace, poskytnutým osobami a týkajícím se velikosti a účelu uzavřené expozice nebo pozice, k informacím o skutečných vlastnících, jakýchkoli dohodách o jednání ve shodě a jakýchkoli souvisejících aktivech nebo pasivech na základním trhu;
c)
požadovat, aby určitá osoba ukončila pozici nebo omezila její velikost, a to dočasně nebo trvale, jak si to bude konkrétní případ vyžadovat, a jednostranně přijímat vhodná opatření k zajištění tohoto ukončení nebo omezení pozice, pokud daná osoba požadavku nevyhoví, a
d)
je-li to nezbytné, požadovat, aby osoba dočasně vrátila na trh likviditu za dohodnutou cenu a v dohodnutém objemu s výslovným záměrem zmírnit vlivy velké nebo dominantní pozice.
9. Limity pozic a kontroly pro řízení pozic musí být transparentní a nediskriminační, uvádět, jak se u osob uplatňují, a zohledňovat povahu a složení účastníků trhu a způsob, jakým využívají smlouvy předložené k obchodování.
10. Investiční podnik nebo organizátor trhu provozující obchodní systém informuje příslušný orgán o podrobnostech kontrol pro řízení pozic.
Příslušný organ sdělí tyto informace a podrobnosti o limitech pozic, které stanovil, orgánu ESMA, který na svých internetových stránkách zveřejní a udržuje databázi s přehledy limitů pozic a kontrol pro řízení pozic.
11. Limity pozic podle odstavce 1 ukládají příslušné orgány v souladu s čl. 69 odst. 2 prvním pododstavcem písm. p).
12. ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem, které stanoví:
a)
kritéria a způsoby určení toho, zda může být pozice považována za pozici, která snižuje rizika přímo související s obchodními činnostmi;
b)
způsoby určení toho, kdy mají být pozice osoby sloučeny do skupiny;
c)
kritéria určení toho, zda je OTC smlouva ekonomicky rovnocenná smlouvě obchodované v obchodním systému, jak uvádí odstavec 1, aby se usnadnilo podávání zpráv o pozicích získaných v rovnocenných OTC smlouvách relevantnímu příslušnému orgánu, jak určuje čl. 58 odst. 2;
d)
vymezení toho, co se rozumí týmž komoditním derivátem a významným množstvím podle odstavce 6 tohoto článku;
e)
metodiku slučování a vzájemného započítávání pozic v OTC derivátech a komoditních derivátech obchodovaných v obchodním systému ke stanovení čisté pozice pro účely posouzení souladu s limity. Tyto metodiky stanoví kritéria určení toho, které pozice mohou být vzájemně započteny, a nesmějí usnadňovat hromadění pozic, které není v souladu s cíli stanovenými v odstavci 1 tohoto článku;
f)
postup, který stanoví, jakým způsobem mohou osoby žádat o výjimku podle odst. 1 druhého pododstavce tohoto článku a jak relevantní příslušné orgány takové žádosti schvalují;
g)
způsob výpočtu k určení obchodního systému, v němž je obchodováno největší množství komoditního derivátu, a k určení významného množství podle odstavce 6 tohoto článku.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
13. Příslušné orgány neukládají limity pozic, které jsou restriktivnější než limity pozic přijaté podle odstavce 1, až na výjimečné případy, kdy jsou objektivně opodstatněné a přiměřené s ohledem na likviditu konkrétního trhu a řádné fungování tohoto trhu. Příslušné orgány na svých internetových stránkách zveřejní podrobnosti o restriktivnějších limitech pozic, které se rozhodnou uložit, a tyto limity platí po počáteční dobu nejvýše šest měsíců ode dne zveřejnění na internetových stránkách. Platnost restriktivnějších limitů pozic lze prodlužovat o další období, z nichž každé činí vždy nejvýše šest měsíců, jestliže důvody daného omezení nadále platí. Pokud tyto limity po uvedeném šestiměsíčním období prodlouženy nejsou, pozbývají automaticky platnosti.
Rozhodnou-li se příslušné orgány uložit restriktivnější limity pozic, oznámí to orgánu ESMA. V tomto oznámení restriktivnější limity pozic zdůvodní. ESMA vydá do 24 hodin stanovisko, zda dané restriktivnější limity pozic považuje za nutné k řešení výjimečného případu. Toto stanovisko zveřejní na svých internetových stránkách.
Pokud příslušný orgán uloží limity, které jsou v rozporu se stanoviskem orgánu ESMA, neprodleně na svých internetových stránkách zveřejní oznámení, ve kterém plně zdůvodní, proč tak učinil.
14. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány mohly uplatňovat své pravomoci ukládat sankce podle této směrnice za porušení limitů pozic stanovených podle tohoto článku na:
a)
pozice, které drží osoby nacházející se nebo působící na jejich území nebo v zahraničí a které přesahují limit, jejž příslušný orgán stanovil pro komoditní deriváty ve vztahu ke smlouvám v obchodních systémech nacházejících se nebo působících na jejich území nebo k ekonomicky rovnocenným OTC smlouvám;
b)
pozice, které drží osoby nacházející se nebo působící na jejich území a které přesahují limity, jež pro komoditní deriváty stanovily příslušné orgány v jiných členských státech.
Článek 58
Podávání zpráv o pozicích podle kategorií držitelů pozic
1. Členské státy zajistí, aby investiční podnik nebo organizátor trhu provozující obchodní systém, v němž se obchodují komoditní deriváty nebo povolenky na emise či jejich deriváty:
a)
zveřejňoval týdenní zprávu se souhrnnými pozicemi, jež v jednotlivých komoditních derivátech nebo v povolenkách na emise či jejich derivátech obchodovaných v jejich obchodních systémech drží jednotlivé kategorie osob, s uvedením počtu dlouhých a krátkých pozic podle těchto kategorií, jejich změn od předchozí zprávy, procentního podílu celkových čistých otevřených pozic podle kategorií a počtu osob držících pozice v jednotlivých kategoriích, v souladu s odstavcem 4, a předával tuto zprávu příslušnému orgánu a orgánu ESMA; ESMA následně centrálně zveřejní informace obsažené v těchto zprávách;
b)
alespoň jednou denně poskytl příslušnému orgánu úplný rozpis pozic držených všemi osobami, včetně členů nebo účastníků a jejich zákazníků, v daném obchodním systému.
Povinnost stanovená v prvním pododstavci písm. a) platí pouze v případě, že počet osob i jejich otevřených pozic překročí minimální prahové hodnoty.
2. Členské státy zajistí, aby investiční podniky obchodující s komoditními deriváty nebo povolenkami na emise či jejich deriváty mimo obchodní systém poskytly příslušnému orgánu obchodního systému, kde jsou komoditní deriváty nebo povolenky na emise či jejich deriváty obchodovány, nebo ústřednímu příslušnému orgánu, jsou-li komoditní deriváty nebo povolenky na emise či jejich deriváty obchodovány ve významném množství v obchodních systémech ve více než jedné jurisdikci, alespoň jednou denně úplný rozpis svých pozic získaných v komoditních derivátech nebo v povolenkách na emise či jejich derivátech obchodovaných v obchodním systému a ekonomicky rovnocenných OTC smlouvách, jakož i pozic svých zákazníků a zákazníků jejich zákazníků až po konečného zákazníka, v souladu s článkem 26 nařízení (EU) č. 600/2014, a pokud se použije, s článkem 8 nařízení (EU) č. 1227/2011.
3. S cílem umožnit sledování toho, jak je dodržován čl. 57 odst. 1, vyžadují členské státy od členů nebo účastníků regulovaných trhů a mnohostranných obchodních systémů nebo od zákazníků organizovaných obchodních systémů, aby investičnímu podniku nebo organizátorovi trhu provozujícímu tento obchodní systém alespoň jednou denně podávali zprávu s podrobnými údaji o svých pozicích držených prostřednictvím smluv obchodovaných v tomto obchodním systému, jakož i pozicích svých zákazníků a zákazníků jejich zákazníků až po konečného zákazníka.
4. Investiční podnik nebo organizátor trhu provozující daný obchodní systém klasifikuje osoby držící pozice v komoditním derivátu nebo v povolence na emise nebo jejím derivátu podle povahy jejich hlavní podnikatelské činnosti, s přihlédnutím k jakémukoliv platnému povolení, jako:
a)
investiční podnik nebo úvěrovou instituci;
b)
investiční fond, a to buď jako subjekt kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) ve smyslu směrnice 2009/65/ES, nebo jako správce alternativních investičních fondů ve smyslu směrnice 2011/61/EU;
c)
jinou finanční instituci, včetně pojišťoven a zajišťoven ve smyslu směrnice 2009/138/ES a institucí zaměstnaneckého penzijního pojištění ve smyslu směrnice 2003/41/ES;
d)
obchodní podnik;
e)
provozovatele s povinností dodržovat požadavky směrnice 2003/87/ES, v případě povolenek na emise či jejich derivátů.
Ve zprávách uvedených v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) se uvede počet dlouhých a krátkých pozic podle kategorie osob, jakékoli jejich změny od předložení předchozí zprávy, procentní podíl celkových otevřených úrokových pozic podle kategorií a počet osob v jednotlivých kategoriích.
Zprávy uvedené v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) a rozpisy uvedené v odstavci 2 rozlišují mezi:
a)
pozicemi určenými jako pozice, které objektivně měřitelným způsobem snižují rizika přímo spojená s obchodními činnostmi, a
b)
jinými pozicemi.
5. ESMA vypracuje návrhy prováděcích technických norem ke stanovení formátu zpráv uvedených v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) a rozpisů uvedených v odstavci 2.
ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 3. ledna 2016.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
V případě povolenek na emise či jejich derivátů není podáváním zpráv dotčena povinnost splňovat požadavky směrnice 2003/87/ES.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 89, kterými stanoví prahové hodnoty uvedené v odst. 1 druhém pododstavci tohoto článku s přihlédnutím k celkovému počtu otevřených pozic a jejich velikosti a k celkovému počtu osob držících pozici.
7. ESMA vypracuje návrhy prováděcích technických norem upřesňujících opatření ke stanovení požadavku, aby všechny zprávy uvedené v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) byly zasílány ve stanoveném týdenním termínu orgánu ESMA, který je centrálně zveřejní.
ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 3. ledna 2016.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
HLAVA V
SLUŽBY HLÁŠENÍ ÚDAJŮ
Oddíl 1
Postupy pro udělování povolení poskytovatelům služeb hlášení údajů
Článek 59
Požadavek na udělení povolení
1. Členské státy vyžadují, aby poskytování služeb hlášení údajů popsané v oddíle D přílohy I jako obvyklá činnost nebo podnikání podléhalo předchozímu povolení v souladu s tímto oddílem. Toto povolení uděluje příslušný orgán domovského členského státu určený v souladu s článkem 67.
2. Odchylně od odstavce 1 povolí členské státy investičnímu podniku nebo organizátorovi trhu provozujícímu obchodní systém provozovat služby hlášení údajů schváleného systému pro uveřejňování informací, poskytovatele konsolidovaných obchodních informací a schváleného mechanismu pro hlášení obchodů, pokud bylo dříve ověřeno, že dodržuje tuto kapitolu. Tato služba se zahrne do jeho povolení.
3. Členské státy vedou rejstřík všech poskytovatelů služeb hlášení údajů. Rejstřík je veřejně přístupný a obsahuje informace o službách, pro něž má poskytovatel služeb hlášení údajů povolení. Pravidelně se aktualizuje. Každé povolení se oznámí orgánu ESMA.
ESMA vytvoří seznam všech poskytovatelů služeb hlášení údajů v Unii. Tento seznam obsahuje informace o službách, pro něž má poskytovatel služeb hlášení údajů povolení, a je pravidelně aktualizován. ESMA tento seznam zveřejní na svých internetových stránkách a aktualizuje jej.
Pokud příslušný orgán povolení odejme v souladu s článkem 62, zveřejní se informace o tomto odnětí v seznamu na dobu pěti let.
4. Členské státy vyžadují, aby poskytovatelé služeb hlášení údajů poskytovali své služby pod dohledem příslušného orgánu. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány pravidelně prověřovaly, zda poskytovatelé služeb hlášení údajů dodržují tuto hlavu. Rovněž zajistí, aby příslušné orgány sledovaly, zda poskytovatelé služeb hlášení údajů plní nepřetržitě podmínky prvního povolení stanovené v této hlavě.
Článek 60
Rozsah povolení
1. Domovský členský stát zajistí, aby v povolení byla uvedena služba hlášení údajů, kterou je poskytovatel služeb hlášení údajů oprávněn poskytovat. Poskytovatel služeb hlášení údajů, který chce svou podnikatelskou činnost rozšířit o další služby hlášení údajů, podá žádost o rozšíření svého povolení.
2. Povolení je platné v celé Unii a poskytovateli služeb hlášení údajů umožňuje poskytovat služby, pro které je získal, v celé Unii.
Článek 61
Postupy pro udělování povolení a zamítnutí žádostí o povolení
1. Příslušný orgán povolení neudělí, dokud nebude plně přesvědčen, že žadatel splňuje veškeré požadavky stanovené předpisy přijatými na základě této směrnice.
2. Poskytovatel služeb hlášení údajů poskytne veškeré informace, včetně plánu obchodních činností, který uvádí mimo jiné typy předpokládaných služeb a organizační strukturu, nezbytné k tomu, aby se mohl příslušný orgán přesvědčit, že poskytovatel služeb hlášení údajů přijal k okamžiku udělení prvního povolení veškerá opatření nutná ke splnění povinností podle této hlavy.
3. Žadatel je do šesti měsíců ode dne podání úplné žádosti informován, zda mu povolení bylo či nebylo uděleno.
4. ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem, které stanoví:
a)
informace, které mají být poskytnuty příslušným orgánům podle odstavce 2, včetně plánu obchodních činností;
b)
informace zahrnuté do oznámení podle čl. 63 odst. 3.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
5. ESMA vypracuje návrhy prováděcích technických norem pro standardní formuláře, šablony a postupy pro oznamování či poskytování informací stanovených v odstavci 2 tohoto článku a v čl. 63 odst. 4.
ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 3. ledna 2016.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 62
Odnětí povolení
Příslušný orgán může povolení udělené poskytovateli služeb hlášení údajů odejmout v případě, že poskytovatel:
a)
povolení nevyužije do dvanácti měsíců, výslovně se jej vzdá nebo během předchozích šesti měsíců neposkytne žádné služby hlášení údajů, pokud dotyčný členský stát nestanoví, že v takových případech povolení zaniká;
b)
získal povolení na základě nepravdivého prohlášení nebo jinými nedovolenými prostředky;
c)
již nesplňuje podmínky, za kterých bylo povolení uděleno;
d)
vážně a soustavně porušuje tuto směrnici nebo nařízení (EU) č. 600/2014.
Článek 63
Požadavky na vedoucí orgán poskytovatele služeb hlášení údajů
1. Členské státy vyžadují, aby všichni členové vedoucího orgánu poskytovatele služeb hlášení údajů měli po celou dobu dostatečně dobrou pověst a dostatečné znalosti, dovednosti a zkušenosti a aby výkonu svých povinností věnovali dostatek času.
Vedoucí orgán musí mít náležitou úroveň kolektivních znalostí, dovedností a zkušeností, aby rozuměl činnostem poskytovatele služeb hlášení údajů. Každý člen vedoucího orgánu jedná čestně, bezúhonně a používá vlastní názory při účinném posuzování a případném vznášení konstruktivních připomínek k rozhodnutím vrcholného vedení a při účinném dozorování a sledování rozhodování vedení.
Pokud organizátor trhu žádá o povolení k provozování schváleného systému pro uveřejňování informací, poskytovatele konsolidovaných obchodních informací nebo schváleného mechanismu pro hlášení obchodů, má se za to, že členové vedoucího orgánu schváleného systému pro uveřejňování informací, poskytovatele konsolidovaných obchodních informací nebo schváleného mechanismu pro hlášení obchodů, kteří jsou zároveň členy vedoucího orgánu regulovaného trhu, požadavek stanovený v prvním pododstavci splňují.
2. ESMA vypracuje do 3. ledna 2016 obecné pokyny k posouzení vhodnosti členů vedoucího orgánu popsaného v odstavci 1 s přihlédnutím k různým úlohám a funkcím, které plní a vykonávají, a k potřebě vyhnout se střetu zájmů mezi členy vedoucího orgánu a uživateli schváleného systému pro uveřejňování informací, poskytovatele konsolidovaných obchodních informací nebo schváleného mechanismu pro hlášení obchodů.
3. Členské státy vyžadují, aby poskytovatel služeb hlášení údajů oznámil příslušnému orgánu všechny členy svého vedoucího orgánu a veškeré změny v jeho členské struktuře spolu se všemi informacemi nezbytnými k posouzení toho, zda daný subjekt splňuje odstavec 1.
4. Členské státy zajistí, aby vedoucí orgán poskytovatele služeb hlášení údajů stanovil zavedení systémů správy a řízení zajišťujících účinné a obezřetné vedení organizace, včetně oddělení neslučitelných funkcí v dané organizaci a předcházení střetu zájmů, a dohlížel nad nimi, a to způsobem, který podporuje integritu trhu a zájmy jeho zákazníků.
5. Příslušný orgán odmítne udělit povolení, pokud není přesvědčen o tom, že osoba nebo osoby, které budou skutečně řídit činnost poskytovatele služeb hlášení údajů, mají dostatečně dobrou pověst, nebo pokud existují objektivní a prokazatelné důvody k domněnce, že navrhované změny vedení poskytovatele ohrožují jeho řádné a obezřetné vedení a patřičné posouzení zájmu jeho zákazníků a integrity trhu.
Oddíl 2
Podmínky pro schválené systémy pro uveřejňování informací
Článek 64
Organizační požadavky
1. Domovský členský stát vyžaduje od schváleného systému pro uveřejňování informací, aby měl zavedeny odpovídající politiky a opatření k uveřejnění informací požadovaných podle článků 20 a 21 nařízení (EU) č. 600/2014 v okamžiku, který je vzhledem k technickým možnostem co nejbližší reálnému času, a za přiměřených obchodních podmínek. Tyto informace musí být dostupné bezplatně po uplynutí patnácti minut od okamžiku, kdy je schválený systém pro uveřejňování informací uveřejní. Domovský členský stát vyžaduje, aby schválený systém pro uveřejňování informací dokázal tyto informace účinně a jednotně šířit způsobem, který k nim zajistí rychlý přístup, bez diskriminace a ve formátu, jenž je umožní konsolidovat s podobnými údaji z jiných zdrojů.
2. Informace uveřejňované schváleným systémem pro uveřejňování informací podle odstavce 1 zahrnují alespoň tyto údaje:
a)
identifikaci finančního nástroje;
b)
cenu, za niž byl obchod uzavřen;
c)
objem obchodu;
d)
dobu obchodu;
e)
čas hlášení obchodu;
f)
cenovou notaci obchodu;
g)
kód obchodního systému, ve kterém byl obchod proveden, nebo kód „SI“, byl-li obchod proveden prostřednictvím systematického internalizátora, a v ostatních případech kód „OTC“;
h)
případně údaj, že obchod podléhal zvláštním podmínkám.
3. Domovský členský stát vyžaduje, aby schválený systém pro uveřejňování informací provozoval a spravoval účinná správní opatření, jež mají zamezit střetu zájmů se zákazníky. Schválený systém pro uveřejňování informací, který je zároveň organizátorem trhu nebo investičním podnikem, musí zejména nakládat se všemi shromážděnými informacemi nediskriminačním způsobem a provozovat a udržovat vhodná opatření k oddělení různých obchodních funkcí.
4. Domovský členský stát vyžaduje, aby měl schválený systém pro uveřejňování informací zavedeny řádné bezpečnostní mechanismy, jež zaručují bezpečnost prostředků pro přenos informací, minimalizují riziko poškození údajů a neoprávněného přístupu k nim a zamezují úniku informací před jejich uveřejněním. Schválený systém pro uveřejňování informací musí udržovat přiměřené zdroje a mít zavedeny záložní systémy, které mu umožní své služby nabízet a zajišťovat nepřetržitě.
5. Domovský členský stát vyžaduje, aby měl schválený systém pro uveřejňování informací zavedeny systémy, které umožňují účinně kontrolovat úplnost obchodních zpráv, zjišťovat chybějící údaje a zjevné chyby a požadovat, aby takovéto chybné zprávy byly opraveny a předloženy znovu.
6. ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem ke stanovení společných formátů, datových standardů a technických opatření, které usnadní konsolidaci informací uvedených v odstavci 1.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
7. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 89, kterými objasní přiměřené obchodní podmínky pro uveřejnění informací uvedených v odstavci 1 tohoto článku.
8. ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem upřesňujících:
a)
způsob, jakým může schválený systém pro uveřejňování informací splnit povinnost uveřejňovat informace uvedenou v odstavci 1;
b)
obsah informací uveřejňovaných podle odstavce 1 zahrnující alespoň informace uvedené v odstavci 2, aby tak bylo umožněno uveřejnění informací požadovaných podle článku 64;
c)
konkrétní organizační požadavky stanovené v odstavcích 3, 4 a 5.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Oddíl 3
Podmínky pro poskytovatele konsolidovaných obchodních informací
Článek 65
Organizační požadavky
1. Domovský členský stát vyžaduje, aby měl poskytovatel konsolidovaných obchodních informací zavedeny odpovídající politiky a opatření ke shromažďování informací uveřejňovaných v souladu s články 6 a 20 nařízení (EU) č. 600/2014, ke konsolidaci těchto informací v souvislý tok elektronických dat a k uveřejnění těchto informací v okamžiku, který je vzhledem k technickým možnostem co nejbližší reálnému času, a za přiměřených obchodních podmínek.
Tyto informace zahrnují alespoň tyto údaje:
a)
identifikaci finančního nástroje;
b)
cenu, za niž byl obchod uzavřen;
c)
objem obchodu;
d)
dobu obchodu;
e)
čas hlášení obchodu;
f)
cenovou notaci obchodu;
g)
kód obchodního systému, ve kterém byl obchod proveden, nebo kód „SI“, byl-li obchod proveden prostřednictvím systematického internalizátora, a v ostatních případech kód „OTC“;
h)
případně skutečnost, že za investiční rozhodnutí a uskutečnění obchodu byl odpovědný počítačový algoritmus v investičním podniku;
i)
případně údaj, že obchod podléhal zvláštním podmínkám;
j)
byla-li povinnost uveřejnit informace uvedená v čl. 3 odst. 1 nařízení (EU) č. 600/2014 prominuta v souladu s čl. 4 odst. 1 písm. a) nebo b) uvedeného nařízení, označení specifikující, které z těchto výjimek obchod podléhal.
Informace se poskytují bezplatně po uplynutí patnácti minut od okamžiku, kdy je poskytovatel konsolidovaných obchodních informací uveřejní. Domovský členský stát vyžaduje, aby poskytovatel konsolidovaných obchodních informací tyto informace dokázal účinně a jednotně šířit způsobem, který k těmto informacím zajistí rychlý přístup, bez diskriminace a ve formátech, jež jsou pro účastníky trhu snadno přístupné a použitelné.
2. Domovský členský stát vyžaduje, aby měl poskytovatel konsolidovaných obchodních informací zavedeny odpovídající politiky a opatření ke shromažďování informací uveřejňovaných v souladu s články 10 a 21 nařízení (EU) č. 600/2014, ke konsolidaci těchto informací v souvislý tok elektronických dat a k uveřejnění těchto informací v okamžiku, který je vzhledem k technickým možnostem co nejbližší reálnému času, a za přiměřených obchodních podmínek. Tyto informace zahrnují alespoň tyto údaje:
a)
identifikaci nebo identifikační prvky finančního nástroje;
b)
cenu, za niž byl obchod uzavřen;
c)
objem obchodu;
d)
dobu obchodu;
e)
čas hlášení obchodu;
f)
cenovou notaci obchodu;
g)
kód obchodního systému, ve kterém byl obchod proveden, nebo kód „SI“, byl-li obchod proveden prostřednictvím systematického internalizátora, a v ostatních případech kód „OTC“;
h)
případně údaj, že obchod podléhal zvláštním podmínkám.
Informace se poskytují bezplatně po uplynutí patnácti minut od okamžiku, kdy je poskytovatel konsolidovaných obchodních informací uveřejní. Domovský členský stát vyžaduje, aby poskytovatel konsolidovaných obchodních informací tyto informace dokázal účinně a jednotně šířit způsobem, který k těmto informacím zajistí rychlý přístup, bez diskriminace a v obecně přijímaných formátech, jež jsou interoperabilní a pro účastníky trhu snadno přístupné a použitelné.
3. Domovský členský stát vyžaduje, aby poskytovatel konsolidovaných obchodních informací zajistil konsolidaci poskytnutých údajů ze všech regulovaných trhů, mnohostranných obchodních systémů, organizovaných obchodních systémů a schválených systémů pro uveřejňování informací a pro finanční nástroje uvedené v regulačních technických normách podle odst. 8 prvního pododstavce písm. c).
4. Domovský členský stát vyžaduje, aby poskytovatel konsolidovaných obchodních informací provozoval a spravoval účinná správní opatření, jež mají zamezit střetu zájmů. Organizátor trhu nebo schválený systém pro uveřejňování informací, kteří zároveň provozují službu konsolidovaných obchodních informací, musí zejména nakládat se všemi shromážděnými informacemi nediskriminačním způsobem a provozovat a udržovat vhodná opatření k oddělení různých obchodních funkcí.
5. Domovský členský stát vyžaduje, aby měl poskytovatel konsolidovaných obchodních informací zavedeny řádné bezpečnostní mechanismy, jež zaručují bezpečnost prostředků pro přenos informací a minimalizují riziko poškození údajů a neoprávněného přístupu k nim. Domovský členský stát vyžaduje, aby poskytovatel konsolidovaných obchodních informací spravoval přiměřené zdroje a měl zavedeny záložní systémy, které mu umožní své služby nabízet a zajišťovat nepřetržitě.
6. ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem ke stanovení datových standardů a formátů pro informace, jež mají být uveřejněny v souladu s články 6, 10, 20 a 21 nařízení (EU) č. 600/2014 a jež zahrnují identifikaci finančního nástroje, cenu, množství, dobu, cenovou notaci, identifikaci obchodního systému a ukazatelů pro zvláštní podmínky, jimž obchod podléhal, jakož i technická opatření na podporu účinného a jednotného šíření informací způsobem, který zajistí, aby tyto informace byly pro účastníky trhu snadno přístupné a použitelné podle odstavců 1 a 2, včetně určení dodatečných služeb, jež by poskytovatel konsolidovaných obchodních informací mohl vykonávat za účelem zvýšení účinnosti trhu.
ESMA předloží návrhy regulačních technických norem uvedených v prvním pododstavci Komisi do 3. července 2015 v souvislosti s informacemi uveřejňovanými v souladu s články 6 a 20 nařízení (EU) č. 600/2014 a do 3. července 2015 v souvislosti s informacemi uveřejňovanými v souladu s články 10 a 21 nařízení (EU) č. 600/2014.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
7. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 89, kterými objasní, co jsou přiměřené obchodní podmínky pro poskytnutí přístupu k datovým tokům uvedeným v odstavcích 1 a 2 tohoto článku.
8. ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem upřesňujících:
a)
způsob, jakým může poskytovatel konsolidovaných obchodních informací splnit povinnost uveřejňovat informace uvedené v odstavcích 1 a 2;
b)
obsah informací uveřejňovaných podle odstavců 1 a 2;
c)
finanční nástroje, jejichž údaje musí být poskytnuty v datovém toku, a u nekapitálových nástrojů obchodní systémy a schválené systémy pro uveřejňování informací, které musí být uvedeny;
d)
jiný způsob zajištění toho, aby údaje uveřejněné různými poskytovateli konsolidovaných obchodních informací byly jednotné a umožňovaly důkladné zmapování podobných údajů z jiných zdrojů a křížové odkazy na ně a aby bylo možné tyto údaje shromažďovat na úrovni Unie;
e)
konkrétní organizační požadavky stanovené v odstavcích 4 a 5.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Oddíl 4
Podmínky pro schválené mechanismy pro hlášení obchodů
Článek 66
Organizační požadavky
1. Domovský členský stát vyžaduje, aby měl schválený mechanismus pro hlášení obchodů zavedeny odpovídající politiky a opatření umožňující předkládat hlášení o informacích požadovaných podle článku 26 nařízení (EU) č. 600/2014 co nejrychleji, nejpozději však do konce pracovního dne následujícího po dni, kdy byl obchod proveden. Hlášení o těchto informacích se předkládají v souladu s požadavky stanovenými v článku 26 nařízení (EU) č. 600/2014.
2. Domovský členský stát vyžaduje, aby schválený mechanismus pro hlášení obchodů provozoval a spravoval účinná správní opatření, jež mají zamezit střetu zájmů se zákazníky. Schválený mechanismus pro hlášení obchodů, který je zároveň organizátorem trhu nebo investičním podnikem, zejména musí nakládat se všemi shromážděnými informacemi nediskriminačním způsobem a provozovat a udržovat vhodná opatření k oddělení různých obchodních funkcí.
3. Domovský členský stát vyžaduje, aby měl schválený mechanismus pro hlášení obchodů zavedeny řádné bezpečnostní mechanismy, jež zaručují bezpečnost a ověření prostředků pro přenos informací, minimalizují riziko poškození údajů a neoprávněného přístupu k nim a zamezují úniku informací při nepřetržitém zachovávání důvěrnosti údajů. Domovský členský stát vyžaduje, aby schválený mechanismus pro hlášení obchodů spravoval přiměřené zdroje a měl zavedeny záložní systémy, které mu umožní, aby své služby nabízel a zajišťoval nepřetržitě.
4. Domovský členský stát vyžaduje, aby měl schválený mechanismus pro hlášení obchodů zavedeny systémy, které umožňují účinně kontrolovat úplnost hlášení o obchodech, zjišťovat chybějící údaje a zjevné chyby způsobené investičním podnikem, a pokud k takové chybě dojde nebo se chybějící údaj zjistí, sdělit podrobnosti o chybě nebo o chybějícím údaji investičnímu podniku a požadovat, aby takováto chybná hlášení byla opravena a předložena znovu.
Domovský členský stát rovněž vyžaduje, aby měl schválený mechanismus pro hlášení obchodů zavedeny systémy, které mu umožní odhalit chyby nebo chybějící údaje způsobené samotným schváleným mechanismem pro hlášení obchodů a opravit a předat, případně opětovně předat, příslušnému orgánu správné a úplné zprávy o obchodech.
5. ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem upřesňujících:
a)
způsob, jakým může schválený mechanismus pro hlášení obchodů splnit povinnost uveřejňovat informace podle odstavce 1, a
b)
konkrétní organizační požadavky stanovené v odstavcích 2, 3 a 4.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
HLAVA VI
PŘÍSLUŠNÉ ORGÁNY
KAPITOLA I
Určení, pravomoci a postupy pro zjednávání nápravy
Článek 67
Určení příslušných orgánů
1. Každý členský stát určí příslušné orgány pověřené plněním jednotlivých úkolů stanovených na základě různých ustanovení nařízení (EU) č. 600/2014 a této směrnice. Členské státy sdělí Komisi, orgánu ESMA a příslušným orgánům ostatních členských států, které příslušné orgány jsou pověřeny plněním těchto úkolů, a případné rozdělení těchto úkolů.
2. Příslušné orgány uvedené v odstavci 1 jsou orgány veřejné moci, aniž je tím dotčena možnost případně přenést úkoly na jiné subjekty, pokud to výslovně umožňuje čl. 29 odst. 4.
Žádné přenesení úkolů na subjekty jiné než orgány uvedené v odstavci 1 nesmí zahrnovat výkon veřejné moci nebo využití pravomocí volného rozhodování. Členské státy vyžadují, aby před přenesením úkolů přijaly příslušné orgány veškerá přiměřená opatření, aby zajistily, že subjekt, na který mají být úkoly přeneseny, má schopnosti a zdroje nezbytné k účinnému plnění všech úkolů a že k přenesení úkolů dojde pouze tehdy, pokud byl vytvořen jasně vymezený a dokumenty podložený rámec pro výkon kteréhokoli z přenesených úkolů, který uvádí úkoly, jež mají být plněny, a podmínky, za nichž mají být prováděny. Tyto podmínky zahrnují ustanovení zavazující dotčený subjekt jednat a být organizován tak, aby se předešlo střetu zájmů a aby informace získané při provádění svěřených úkolů nebyly využity nečestně nebo nebránily hospodářské soutěži. Konečná odpovědnost za dohled nad dodržováním této směrnice a prováděcích předpisů k ní spočívá na příslušném orgánu nebo orgánech určených v souladu s odstavcem 1.
Členské státy uvědomí Komisi, ESMA a příslušné orgány ostatních členských států o všech ujednáních uzavřených v souvislosti s přenesením úkolů, včetně přesných podmínek tohoto přenesení.
3. ESMA zveřejní seznam příslušných orgánů podle odstavců 1 a 2 na svých internetových stránkách a aktualizuje jej.
Článek 68
Spolupráce mezi orgány ve stejném členském státě
Jestliže členský stát určí k vymáhání některého ustanovení této směrnice nebo nařízení (EU) č. 600/2014 více než jeden příslušný orgán, musí být úkoly každého z těchto orgánů jasně vymezeny a orgány musí úzce spolupracovat.
Každý členský stát vyžaduje, aby tato spolupráce rovněž probíhala mezi příslušnými orgány pro účely této směrnice nebo nařízení (EU) č. 600/2014 a příslušnými orgány pověřenými v daném členském státě dohledem nad úvěrovými a jinými finančními institucemi, penzijními fondy, SKIPCP, zprostředkovateli pojištění a zajištění a pojišťovnami.
Členské státy vyžadují, aby si příslušné orgány vyměňovaly informace nezbytné nebo užitečné pro výkon svých funkcí a úkolů.
Článek 69
Pravomoci dohledu
1. Příslušné orgány musí mít veškeré pravomoci dohledu, včetně vyšetřovacích pravomocí a pravomocí ukládat nápravná opatření, které jsou pro plnění jejich úkolů podle této směrnice a nařízení (EU) č. 600/2014 nezbytné.
2. Pravomoci uvedené v odstavci 1 zahrnují přinejmenším právo:
a)
mít přístup k jakémukoli dokumentu nebo jiným údajům v jakékoli formě, kterou příslušný orgán považuje za vhodnou pro výkon svých úkolů, a obdržet nebo pořídit jejich kopii;
b)
vyžadovat nebo požadovat poskytnutí informací od kterékoli osoby a v případě nutnosti osobu předvolat a vyslechnout ji za účelem získání informací;
c)
provádět kontroly na místě nebo vyšetřování;
d)
požadovat existující záznamy telefonních hovorů nebo elektronické komunikace nebo jiné záznamy o datovém provozu v držení investičního podniku, úvěrové instituce či jiného subjektu, na nějž se vztahuje tato směrnice nebo nařízení (EU) č. 600/2014;
e)
požadovat zajištění nebo obstavení aktiv nebo obojí;
f)
požadovat dočasný zákaz profesní činnosti;
g)
požadovat, aby auditoři povolených investičních podniků a poskytovatelů služeb hlášení údajů poskytovali informace;
h)
postoupit věc k trestnímu stíhání;
i)
umožnit auditorům nebo odborníkům provádět ověřování či vyšetřování;
j)
požadovat nebo vyžadovat od jakékoliv osoby poskytnutí informací, včetně veškeré příslušné dokumentace, týkající se velikosti a účelu pozice nebo expozice uzavřené prostřednictvím některého komoditního derivátu a veškerých aktiv nebo pasiv na základním trhu;
k)
požadovat, aby byl dočasně nebo trvale ukončen jakýkoliv postup nebo jednání, o nichž se příslušný orgán domnívá, že jsou v rozporu s nařízením (EU) č. 600/2014 a předpisy přijatými k provedení této směrnice, a zabránit tomu, aby se takový postup nebo jednání opakovaly;
l)
přijmout jakýkoli druh opatření k zajištění toho, aby investiční podniky, regulované trhy a jiné osoby, na něž se vztahuje tato směrnice nebo nařízení (EU) č. 600/2014, nadále splňovaly právní požadavky;
m)
požadovat pozastavení obchodování s finančním nástrojem;
n)
požadovat stažení finančního nástroje z obchodování na regulovaném trhu nebo z jiného systému obchodování;
o)
požadovat, aby kterákoli osoba podnikla kroky k omezení velikosti pozice nebo expozice;
p)
omezit možnost kterékoli osoby sjednat komoditní derivát, mimo jiné zavedením limitů na velikost pozice, kterou může kterákoli osoba v kterémkoli okamžiku držet v souladu s článkem 57;
q)
vydávat veřejná oznámení;
r)
v rozsahu povoleném vnitrostátním právem požadovat existující záznamy o datovém provozu, které jsou v držení telekomunikačního operátora, existuje-li důvodné podezření na porušení předpisů a mohou-li být tyto záznamy relevantní pro vyšetřování porušení této směrnice nebo nařízení (EU) č. 600/2014;
s)
pozastavit uvádění na trh nebo prodej finančních nástrojů či strukturovaných vkladů, pokud jsou splněny podmínky článků 40, 41 či 42 nařízení (EU) č. 600/2014;
t)
pozastavit uvádění na trh nebo prodej finančních nástrojů či strukturovaných vkladů, pokud investiční podnik dosud nevyvinul nebo neuplatnil účinný postup schvalování produktů nebo jiným způsobem nedodržuje čl. 16 odst. 3 této směrnice;
u)
požadovat odchod určité fyzické osoby ze správní rady investičního podniku nebo organizátora trhu.
Do 3. července 2016 oznámí členské státy Komisi a orgánu ESMA vnitrostátní právní a správní předpisy provádějící odstavce 1 a 2. Bez zbytečného odkladu jim oznámí též veškeré následné změny těchto předpisů.
Členské státy zajistí zavedení mechanismů pro to, aby byla v souladu s vnitrostátním právem vyplacena náhrada nebo přijato jiné nápravné opatření ve vztahu k jakékoli finanční ztrátě či jiné škodě utrpěné v důsledku porušení této směrnice nebo nařízení (EU) č. 600/2014.
Článek 70
Sankce za porušení předpisů
1. Aniž jsou dotčeny pravomoci dohledu příslušných orgánů podle článku 69, včetně vyšetřovacích pravomocí a pravomocí ukládat nápravná opatření, a aniž je dotčeno právo členských států stanovit a ukládat trestní sankce, stanoví členské státy pravidla pro správní sankce a opatření použitelná v případě jakéhokoli porušení této směrnice nebo nařízení (EU) č. 600/2014 a vnitrostátních předpisů, které byly přijaty k provedení této směrnice a nařízení (EU) č. 600/2014, zajistí, aby jejich příslušné orgány mohly tyto sankce a opatření ukládat, a učiní veškerá opatření, která jsou k zajištění jejich uplatňování nezbytná. Tyto sankce a opatření musí být odrazující, účinné a přiměřené a vztahovat se i na ty případy porušení předpisů, které nejsou v odstavcích 3, 4 a 5 výslovně uvedeny.
Členské státy se mohou rozhodnout, že nestanoví pravidla pro správní sankce za porušení předpisů, na které se podle jejich vnitrostátního trestního práva vztahují trestní sankce. V takovém případě členské státy sdělí Komisi příslušná trestněprávní ustanovení.
Do 3. července 2016 oznámí členské státy Komisi a orgánu ESMA vnitrostátní právní a správní předpisy provádějící tento článek, včetně jakýchkoli relevantních trestněprávních ustanovení. Bez zbytečného odkladu jim oznámí též veškeré následné změny těchto předpisů.
2. Členské státy zajistí, aby v případě, že se na investiční podniky, organizátory trhu, poskytovatele služeb hlášení údajů, úvěrové instituce v souvislosti s investičními službami nebo investičními činnostmi a doplňkovými službami a na pobočky podniků ze třetích zemí vztahují určité povinnosti, mohly být za jejich porušení, za podmínek stanovených vnitrostátním právem v oblastech, které nejsou touto směrnicí harmonizovány, uloženy sankce a opatření členům vedoucího orgánu investičního podniku nebo organizátora trhu a kterékoli jiné fyzické nebo právnické osobě, která je podle vnitrostátního práva za toto porušení odpovědná.
3. Členské státy zajistí, aby přinejmenším porušení následujících ustanovení této směrnice nebo nařízení (EU) č. 600/2014 bylo považováno za porušení této směrnice nebo nařízení (EU) č. 600/2014:
a)
s ohledem na tuto směrnici:
i)
čl. 8 první pododstavec písm. b),
ii)
čl. 9 odst. 1 až 6,
iii)
čl. 11 odst. 1 a 3,
iv)
čl. 16 odst. 1 až 11,
v)
čl. 17 odst. 1 až 6,
vi)
čl. 18 odst. 1 až 9 a odst. 10 první věta,
vii)
články 19 a 20,
viii)
čl. 21 odst. 1,
ix)
čl. 23 odst. 1, 2 a 3,
x)
čl. 24 odst. 1 až 5 a 7 až 10 a odst. 11 první a druhý pododstavec,
xi)
čl. 25 odst. 1 až 6,
xii)
čl. 26 odst. 1 druhá věta a odst. 2 a 3,
xiii)
čl. 27 odst. 1 až 8,
xiv)
čl. 28 odst. 1 a 2,
xv)
čl. 29 odst. 2 první a třetí pododstavec, odst. 3 první věta, odst. 4 první pododstavec a odst. 5,
xvi)
čl. 30 odst. 1 druhý pododstavec a odst. 3 druhý pododstavec první věta,
xvii)
čl. 31 odst. 1, odst. 2 první pododstavec a odst. 3,
xviii)
čl. 32 odst. 1 a odst. 2 první, druhý a čtvrtý pododstavec,
xix)
čl. 33 odst. 3,
xx)
čl. 34 odst. 2, odst. 4 první věta, odst. 5 první věta a odst. 7 první věta,
xxi)
čl. 35 odst. 2, odst. 7 první pododstavec a odst. 10 první věta,
xxii)
čl. 36 odst. 1,
xxiii)
čl. 37 odst. 1 první pododstavec a druhý pododstavec první věta a odst. 2 první pododstavec,
xxiv)
čl. 44 odst. 1 čtvrtý pododstavec, odst. 2 první věta, odst. 3 první pododstavec a odst. 5 písm. b),
xxv)
čl. 45 odst. 1 až 6 a odst. 8,
xxvi)
čl. 46 odst. 1 a odst. 2 písm. a) a b),
xxvii)
článek 47,
xxviii)
čl. 48 odst. 1 až 11,
xxix)
čl. 49 odst. 1,
xxx)
čl. 50 odst. 1,
xxxi)
čl. 51 odst. 1 až 4 a odst. 5 druhá věta,
xxxii)
čl. 52 odst. 1 a odst. 2 první, druhý a pátý pododstavec,
xxxiii)
čl. 53 odst. 1, 2 a 3, odst. 6 druhý pododstavec první věta a odst. 7,
xxxiv)
čl. 54 odst. 1, odst. 2 první pododstavec a odst. 3,
xxxv)
čl. 57 odst. 1, odst. 2, odst. 8 a odst. 10 první pododstavec,
xxxvi)
čl. 58 odst. 1 až 4,
xxxvii)
čl. 63 odst. 1, 3 a 4,
xxxviii)
čl. 64 odst. 1 až 5,
xxxix)
čl. 65 odst. 1 až 5,
xxxx)
čl. 66 odst. 1 až 4, a
b)
s ohledem na nařízení (EU) č. 600/2014:
i)
čl. 3 odst. 1 a 3,
ii)
čl. 4 odst. 3 první pododstavec,
iii)
článek 6,
iv)
čl. 7 odst. 1 třetí pododstavec první věta,
v)
čl. 8 odst. 1, 3 a 4,
vi)
článek 10,
vii)
čl. 11 odst. 1 třetí pododstavec první věta a odst. 3 třetí pododstavec,
viii)
čl. 12 odst. 1,
ix)
čl. 13 odst. 1,
x)
čl. 14 odst. 1, odst. 2 první věta a odst. 3 druhá, třetí a čtvrtá věta,
xi)
čl. 15 odst. 1 první pododstavec a druhý pododstavec první a třetí věta, odst. 2 a odst. 4 druhá věta,
xii)
čl. 17 odst. 1 druhá věta,
xiii)
čl. 18 odst. 1 a 2, odst. 4 první věta, odst. 5 první věta, odst. 6 první pododstavec a odst. 8 a 9,
xiv)
čl. 20 odst. 1 a odst. 2 první věta,
xv)
čl. 21 odst. 1, 2 a 3,
xvi)
čl. 22 odst. 2,
xvii)
čl. 23 odst. 1 a 2,
xviii)
čl. 25 odst. 1 a 2,
xix)
čl. 26 odst. 1 první pododstavec, odst. 2 až 5, odst. 6 první pododstavec a odst. 7 první až pátý a osmý pododstavec,
xx)
čl. 27 odst. 1,
xxi)
čl. 28 odst. 1 a odst. 2 první pododstavec,
xxii)
čl. 29 odst. 1 a 2,
xxiii)
čl. 30 odst. 1,
xxiv)
čl. 31 odst. 2 a 3,
xxv)
čl. 35 odst. 1, 2 a 3,
xxvi)
čl. 36 odst. 1, 2 a 3,
xxvii)
čl. 37 odst. 1 a 3,
xxviii)
články 40, 41 a 42.
4. Za porušení předpisů se rovněž považuje poskytování investičních služeb nebo výkon investičních činností bez požadovaného povolení nebo souhlasu podle následujících ustanovení této směrnice nebo nařízení (EU) č. 600/2014:
a)
článek 5, čl. 6 odst. 2, článek 34, 35, 39, 44 nebo 59 této směrnice, nebo
b)
čl. 7 odst. 1 třetí věta nebo čl. 11 odst. 1 nařízení (EU) č. 600/2014.
5. Za porušení této směrnice se považuje i nespolupráce při vyšetřování nebo při kontrole či žádosti podle článku 69.
6. Členské státy v souladu se svým vnitrostátním právem zajistí, aby v případech porušení předpisů uvedených v odstavcích 3, 4 a 5 měly příslušné orgány pravomoc přijímat a ukládat alespoň tyto správní sankce a opatření:
a)
veřejné prohlášení uvádějící fyzickou nebo právnickou osobu a povahu porušení předpisů v souladu s článkem 71;
b)
příkaz požadující, aby fyzická nebo právnická osoba jednání ukončila nebo aby takové jednání neopakovala;
c)
v případě investičního podniku, organizátora trhu oprávněného provozovat mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém, regulovaného trhu, schváleného systému pro uveřejňování informací, poskytovatele konsolidovaných obchodních informací a schváleného mechanismu pro hlášení obchodů odnětí povolení instituci nebo pozastavení jeho platnosti v souladu s články 8, 43 a 65;
d)
dočasný nebo, v případě závažného opakovaného porušení předpisů, trvalý zákaz výkonu vedoucí funkce v investičních podnicích vydaný kterémukoliv členovi vedoucího orgánu investičního podniku nebo kterékoli jiné odpovědné fyzické osobě;
e)
dočasný zákaz toho, aby byl investiční podnik členem nebo účastníkem regulovaných trhů nebo mnohostranných obchodních systémů nebo zákazníkem organizovaných obchodních systémů;
f)
v případě právnické osoby maximální správní pokuty ve výši nejméně 5 000 000 EUR nebo v členských státech, jejichž měnou není euro, v odpovídající hodnotě v příslušné národní měně k 2. červencem 2014, nebo až 10 % celkového ročního obratu právnické osoby určeného podle poslední dostupné účetní závěrky schválené vedoucím orgánem; je-li právnická osoba mateřským podnikem nebo dceřiným podnikem mateřského podniku, který je povinen sestavovat konsolidovanou účetní závěrku podle směrnice 2013/34/EU, je příslušným celkovým obratem celkový roční obrat nebo odpovídající druh příjmů podle příslušných účetních legislativních aktů vyplývající z poslední dostupné konsolidované účetní závěrky schválené vedoucím orgánem vrcholného mateřského podniku;
g)
v případě fyzické osoby maximální správní pokuty ve výši nejméně 5 000 000 EUR nebo v členských státech, jejichž měnou není euro, v odpovídající hodnotě ve vnitrostátní měně k 2. červencem 2014;
h)
maximální správní pokuty ve výši přinejmenším dvojnásobku výhody, která byla porušením předpisů získána, pokud lze tuto výhodu stanovit, a to i v případě, že tato částka převyšuje maximální částky stanovené v písmenech f) a g).
7. Členské státy mohou oprávnit příslušné orgány, aby uložily dodatečné druhy sankcí doplňující sankce uvedené v odstavci 6 nebo aby uložily pokuty přesahující částky uvedené v odst. 6 písm. f), g) a h).
Článek 71
Zveřejňování rozhodnutí
1. Členské státy stanoví, aby příslušné orgány zveřejnily na svých oficiálních internetových stránkách jakékoli rozhodnutí o uložení správní sankce nebo opatření za porušení nařízení (EU) č. 600/2014 nebo vnitrostátních předpisů přijatých k provedení této směrnice, a to bez zbytečného odkladu poté, co byla o příslušném rozhodnutí vyrozuměna osoba, jíž byla sankce uložena. Zveřejní se přinejmenším informace o typu a povaze porušení předpisů a o totožnosti odpovědné osoby. Tato povinnost se nevztahuje na rozhodnutí ukládající opatření vyšetřovací povahy.
Pokud však má příslušný orgán na základě individuálního posouzení přiměřenosti zveřejnění totožnosti právnických osob nebo osobních údajů fyzických osob za to, že by zveřejnění těchto údajů bylo nepřiměřené, nebo pokud by zveřejnění ohrozilo stabilitu finančních trhů nebo probíhající vyšetřování, zajistí členské státy, aby příslušné orgány buď:
a)
zveřejnění rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření odložily, dokud důvody pro nezveřejnění nepominou;
b)
rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření zveřejnily anonymně způsobem, který je v souladu s vnitrostátním právem, pokud toto anonymní zveřejnění zajistí skutečnou ochranu dotyčných osobních údajů;
c)
rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření nezveřejnily vůbec, pokud se má za to, že možnosti uvedené v písmenech a) a b) dostatečně nezajišťují:
i)
že nebude ohrožena stabilita finančních trhů;
ii)
přiměřenost zveřejnění takových rozhodnutí s ohledem na opatření považovaná za méně významná.
V případě rozhodnutí zveřejnit sankci nebo opatření anonymně může být zveřejnění příslušných údajů o přiměřenou dobu odloženo, pokud se předpokládá, že důvody pro anonymní zveřejnění po uplynutí této doby pominou.
2. Je-li proti rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření podán opravný prostředek k příslušnému soudnímu nebo jinému orgánu, příslušné orgány takovou informaci a veškeré následné informace o výsledku tohoto opravného prostředku rovněž ihned uveřejní na svých oficiálních internetových stránkách. Zveřejněno navíc musí být jakékoli rozhodnutí, kterým se ruší dříve přijaté rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření.
3. Příslušné orgány zajistí, aby jakékoli zveřejnění v souladu s tímto článkem na jejich oficiálních internetových stránkách zůstalo po dobu nejméně pěti let od zveřejnění. Osobní údaje, jež taková zveřejněná informace obsahuje, jsou na oficiálních internetových stránkách uchovávány pouze po nezbytnou dobu, v souladu s platnými předpisy o ochraně údajů.
Příslušné orgány informují ESMA o všech uložených správních sankcích, které dosud nebyly zveřejněny v souladu s odst. 1 prvním pododstavcem písm. c), a to i o jakémkoli případném opravném prostředku, který vůči nim byl podán, a o jeho výsledku. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány obdržely informace a pravomocné soudní rozhodnutí ve věci uložení jakýchkoli trestních sankcí, a předají je orgánu ESMA. ESMA spravuje centrální databázi oznámených sankcí výhradně pro účely výměny informací mezi příslušnými orgány. Tato databáze je přístupná pouze příslušným orgánům a aktualizuje se na základě informací poskytnutých příslušnými orgány.
4. Členské státy poskytnou každoročně orgánu ESMA souhrnné informace týkající se všech sankcí a opatření uložených v souladu s odstavci 1 a 2. Tato povinnost se nevztahuje na opatření vyšetřovací povahy. ESMA tyto informace zveřejní ve své výroční zprávě.
Pokud se členské státy rozhodly v souladu s článkem 70 stanovit za porušení ustanovení uvedených ve zmíněném článku trestní sankce, poskytnou jejich příslušné orgány orgánu ESMA každoročně anonymní souhrnné údaje o veškerých provedených trestních vyšetřováních a o uložených trestních sankcích. ESMA zveřejní údaje o uložených trestních sankcích ve výroční zprávě.
5. Pokud příslušný orgán zveřejnil správní opatření, správní sankci nebo trestní sankci, oznámí tuto skutečnost zároveň orgánu ESMA.
6. V případě, že se zveřejněná trestní nebo správní sankce týká investičního podniku, organizátora trhu, poskytovatele služeb hlášení údajů, úvěrové instituce v souvislosti s investičními službami a činnostmi nebo doplňkovými službami nebo poboček podniků ze třetích zemí povolených v souladu s touto směrnicí, připojí ESMA odkaz na zveřejněnou sankci v příslušném rejstříku.
7. ESMA vypracuje návrhy prováděcích technických norem týkajících se postupů a forem předkládání informací uvedených v tomto článku.
ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 3. ledna 2016.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 72
Výkon pravomocí dohledu a pravomocí ukládat sankce
1. Příslušné orgány vykonávají pravomoci dohledu podle článku 69, včetně vyšetřovacích pravomocí a pravomocí ukládat nápravná opatření, a pravomoci ukládat sankce podle článku 70 v souladu se svými vnitrostátním právem:
a)
přímo;
b)
ve spolupráci s dalšími orgány;
c)
v rámci vlastní odpovědnosti přenesením na subjekty, na které byly přeneseny úkoly v souladu s čl. 67 odst. 2; nebo
d)
prostřednictvím dožádání u příslušných soudních orgánů.
2. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány při určování druhu a výše správní sankce nebo opatření uložených na základě výkonu pravomocí ukládat sankce podle článku 70 zohlednily všechny relevantní okolnosti, případně včetně:
a)
závažnosti a doby trvání porušení předpisů;
b)
míry odpovědnosti fyzické nebo právnické osoby odpovědné za porušení předpisů;
c)
finanční síly odpovědné fyzické nebo právnické osoby, kterou udává zejména celkový roční obrat odpovědné právnické osoby nebo celkový roční příjem a čistá aktiva odpovědné fyzické osoby;
d)
důležitosti zisků nebo ztrát, které odpovědná fyzická nebo právnická osoba získala nebo kterým předešla, pokud je možné je stanovit;
e)
ztrát třetích stran způsobených porušením předpisů, pokud je možné je stanovit;
f)
míry spolupráce odpovědné fyzické nebo právnické osoby s příslušným orgánem, aniž je dotčena nutnost zajistit vrácení realizovaného zisku nebo zamezené ztráty;
g)
dřívějších případů porušení předpisů odpovědnou fyzickou nebo právnickou osobou.
Příslušné orgány mohou při stanovování druhu a výše správních sankcí a opatření vzít v úvahu kromě faktorů uvedených v prvním pododstavci i další faktory.
Článek 73
Hlášení případů porušení předpisů
1. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány zřídily účinné mechanismy, které umožní hlášení potenciálních nebo skutečných případů porušení nařízení (EU) č. 600/2014 a vnitrostátních předpisů přijatých k provedení této směrnice příslušným orgánům.
Mechanismy uvedené v prvním pododstavci zahrnují alespoň:
a)
zvláštní postupy pro přijímání hlášení o potenciálních či skutečných případech porušení předpisů a jejich následné vyřízení, včetně zřízení bezpečných komunikačních kanálů pro tato hlášení;
b)
vhodnou ochranu pro zaměstnance finančních institucí, kteří případy porušení předpisů uvnitř finanční instituce nahlásí, přinejmenším před odvetou, diskriminací nebo dalšími druhy nespravedlivého zacházení;
c)
ochranu totožnosti osoby, která případy porušení předpisů ohlásí, i fyzické osoby, která je za porušení předpisů údajně odpovědná, ve všech fázích postupů s výjimkou případů, kdy je toto zveřejnění vyžadováno vnitrostátním právem v souvislosti s dalším vyšetřováním nebo následným správním nebo soudním řízením.
2. Členské státy vyžadují, aby investiční podniky, organizátoři trhu, poskytovatelé služeb hlášení údajů, úvěrové instituce v souvislosti s investičními službami nebo činnostmi a doplňkovými službami a pobočky podniků ze třetích zemí měly zavedeny vhodné postupy, které jejich zaměstnancům umožní hlásit potenciální či skutečné případy porušení předpisů interně zvláštní, nezávislou a samostatnou cestou.
Článek 74
Právo na přezkum
1. Členské státy zajistí, aby každé rozhodnutí na základě nařízení (EU) č. 600/2014 nebo na základě právních a správních předpisů přijatých v souladu s touto směrnicí bylo řádně odůvodněno a aby podléhalo soudnímu přezkumu. Právo na soudní přezkum platí rovněž v případě, že do šesti měsíců od podání žádosti o povolení obsahující všechny požadované informace není vydáno žádné rozhodnutí.
2. Členské státy stanoví, že níže uvedené orgány určené vnitrostátním právem mohou v zájmu spotřebitelů a v souladu s vnitrostátním právem rovněž podat žalobu u soudů nebo příslušných správních orgánů, aby zajistily uplatňování nařízení (EU) č. 600/2014 a vnitrostátních předpisů přijatých k provedení této směrnice:
a)
veřejné orgány nebo jejich zástupci;
b)
organizace spotřebitelů s oprávněným zájmem na ochraně spotřebitelů;
c)
profesní organizace s oprávněným zájmem na ochraně svých členů.
Článek 75
Mimosoudní mechanismy pro stížnosti spotřebitelů
1. Členské státy zajistí zavedení účinných a účelných postupů vyřizování stížností a zjednávání nápravy pro mimosoudní řešení spotřebitelských sporů v souvislosti s investičními a doplňkovými službami, které poskytují investiční podniky, popřípadě s využitím stávajících subjektů. Členské státy dále zajistí, aby všechny investiční podniky využívaly jeden nebo více takových subjektů, které tyto postupy vyřizování stížností a zjednávání nápravy provádějí.
2. Členské státy zajistí, aby tyto subjekty aktivně spolupracovaly se svými protějšky v jiných členských státech při řešení přeshraničních sporů.
3. Příslušné orgány oznámí orgánu ESMA postupy vyřizování stížností a zjednávání nápravy podle odstavce 1, které jsou dostupné v rámci jejich působnosti.
ESMA zveřejní seznam všech mimosoudních mechanismů na svých internetových stránkách a aktualizuje jej.
Článek 76
Služební tajemství
1. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány, všechny osoby, které pro příslušné orgány pracují nebo pracovaly, nebo subjekty, na které jsou přeneseny pravomoci podle čl. 67 odst. 2, jakož i auditoři a experti pověření příslušnými orgány byli vázáni povinností zachovávat služební tajemství. Nesmějí sdělit žádné důvěrné informace, které se dozvědí při plnění svých povinností, s výjimkou souhrnné či celkové formy tak, aby nebylo možno určit totožnost jednotlivých investičních podniků, organizátorů trhu, regulovaných trhů nebo jakékoli jiné osoby, aniž jsou dotčeny požadavky vnitrostátního trestního nebo daňového práva nebo jiných ustanovení této směrnice nebo nařízení (EU) č. 600/2014.
2. Byl-li na investiční podnik, organizátora trhu nebo regulovaný trh vyhlášen konkurs nebo nařízena likvidace, lze důvěrné informace, které se netýkají třetích osob, sdělit v občanském nebo obchodním soudním řízení, jestliže je to nutné k tomu, aby se řízení uskutečnilo.
3. Aniž jsou dotčeny požadavky vnitrostátního trestního nebo daňového práva, mohou příslušné orgány, subjekty nebo fyzické či právnické osoby jiné než příslušné orgány, které získají důvěrné informace podle této směrnice nebo nařízení (EU) č. 600/2014, tyto informace použít, v případě příslušných orgánů, v oblasti působnosti této směrnice nebo nařízení (EU) č. 600/2014 pouze k plnění svých povinností a výkonu svých funkcí nebo, v případě jiných orgánů, subjektů nebo fyzických či právnických osob, k účelu, ke kterému jim byly poskytnuty, nebo v rámci správních nebo soudních řízení, která s výkonem těchto funkcí konkrétně souvisejí. Pokud s tím však příslušný orgán nebo jiný orgán, subjekt nebo osoba sdělující informace souhlasí, může orgán, který je obdržel, tyto informace použít pro jiné účely.
4. Veškeré důvěrné informace přijaté, vyměněné nebo předané podle této směrnice nebo nařízení (EU) č. 600/2014 podléhají služebnímu tajemství podle tohoto článku. Tento článek však nebrání příslušným orgánům ve výměně nebo předávání důvěrných informací v souladu s touto směrnicí nebo nařízením (EU) č. 600/2014 nebo jinými směrnicemi nebo nařízeními vztahujícími se na investiční podniky, úvěrové instituce, penzijní fondy, SKIPCP, alternativní investiční fondy, zprostředkovatele pojištění a zajištění, pojišťovny, regulované trhy nebo organizátory trhů, ústřední protistrany, centrální depozitáře cenných papírů či jiné subjekty se souhlasem příslušného orgánu nebo jiného orgánu, subjektu, fyzické či právnické osoby, které informace poskytly.
5. Tento článek nebrání příslušným orgánům, aby si v souladu s vnitrostátním právem vyměňovaly nebo předávaly důvěrné informace, které neobdržely od příslušného orgánu jiného členského státu.
Článek 77
Vztahy s auditory
1. Členské státy přinejmenším stanoví, aby každá osoba oprávněná ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES (49), která v investičním podniku, na regulovaném trhu nebo u poskytovatele služeb hlášení údajů plní úkol uvedený v článku 34 směrnice 2013/34/EU nebo v článku 73 směrnice Rady 2009/65/EHS nebo jiný úkol stanovený právními předpisy, byla povinna bezodkladně sdělit příslušným orgánům každou skutečnost nebo rozhodnutí týkající se daného podniku, jež zjistí při plnění tohoto úkolu a jež by mohly:
a)
představovat závažné porušení právních nebo správních předpisů, které stanoví podmínky pro povolení nebo které výslovně upravují výkon činnosti investičních podniků;
b)
narušit pokračování činnosti investičního podniku;
c)
způsobit, že bude odmítnuto ověření účtů nebo k nim bude udělen výrok s výhradou.
Tato osoba má rovněž povinnost oznámit veškeré skutečnosti a rozhodnutí, jež zjistí při plnění jednoho z úkolů podle prvního pododstavce v podniku, který má úzké propojení s investičním podnikem, v němž tato osoba plní svůj úkol.
2. Sdělí-li osoby oprávněné ve smyslu směrnice 2006/43/ES v dobré víře příslušným orgánům jakékoli skutečnosti nebo rozhodnutí uvedené v odstavci 1, nepovažuje se to za porušení jakéhokoli zákonného nebo smluvního omezení zpřístupnění informací a těmto osobám nevzniká žádná odpovědnost.
Článek 78
Ochrana údajů
Osobní údaje shromážděné při výkonu pravomocí dohledu, včetně vyšetřovacích pravomocí, podle této směrnice nebo za účelem tohoto výkonu se zpracovávají v souladu s vnitrostátními předpisy přijatými k provedení směrnice 95/46/ES a případně s nařízením (ES) č. 45/2001.
KAPITOLA II
Spolupráce mezi příslušnými orgány členských států a orgánem ESMA
Článek 79
Povinnost spolupracovat
1. Příslušné orgány různých členských států vzájemně spolupracují, je-li to nezbytné pro účely plnění jejich úkolů podle této směrnice nebo nařízení (EU) č. 600/2014, a využívají své pravomoci stanovené v této směrnici, v nařízení (EU) č. 600/2014 nebo ve vnitrostátním právu.
Pokud se členské státy rozhodly v souladu s článkem 70 stanovit za porušení ustanovení uvedených ve zmíněném článku trestní sankce, zajistí, aby byla přijata vhodná opatření k tomu, aby příslušné orgány měly veškeré nezbytné pravomoci ke spolupráci s justičními orgány v rámci jejich jurisdikce, které jim umožní získat konkrétní informace týkající se trestního vyšetřování či řízení zahájeného kvůli možnému porušení této směrnice a nařízení (EU) č. 600/2014 a poskytnout tyto informace ostatním příslušným orgánům a orgánu ESMA, aby mohly splnit svou povinnost vzájemné spolupráce a spolupráce s ESMA pro účely této směrnice a nařízení (EU) č. 600/2014.
Příslušné orgány poskytují pomoc příslušným orgánům ostatních členských států. Zejména si vyměňují informace a spolupracují při vyšetřování nebo činnostech dohledu.
Příslušné orgány mohou též spolupracovat s příslušnými orgány jiných členských států v zájmu snazšího vybírání pokut.
K usnadnění a urychlení spolupráce, a zejména výměny informací, určí členské státy jediný příslušný orgán jako kontaktní místo pro účely této směrnice a nařízení (EU) č. 600/2014. Členské státy sdělí Komisi, orgánu ESMA a ostatním členským státům názvy orgánů, které určí k přijímání žádostí o výměnu informací nebo o spolupráci podle tohoto odstavce. ESMA zveřejní seznam těchto orgánů na svých internetových stránkách a aktualizuje jej.
2. Pokud s přihlédnutím k situaci na trhu cenných papírů v hostitelském členském státě činnost obchodního systému, který v hostitelském členském státě vytvořil určité mechanismy, nabude značného významu pro fungování trhů cenných papírů a ochranu investorů v tomto hostitelském členském státě, zavedou příslušné orgány obchodního systému domovského a hostitelského státu přiměřená ujednání o spolupráci.
3. Členské státy přijmou veškerá správní a organizační opatření, aby usnadnily pomoc stanovenou v odstavci 1.
Příslušné orgány mohou využít svých pravomocí pro účely spolupráce i v případech, kdy vyšetřované jednání nezakládá porušení předpisu platného v daném členském státě.
4. Pokud má příslušný orgán závažné důvody se domnívat, že subjekty, které nespadají pod jeho dohled, jednají nebo jednaly na území jiného členského státu v rozporu s touto směrnicí nebo nařízením (EU) č. 600/2014, oznámí to co nejpodrobněji příslušnému orgánu jiného členského státu a orgánu ESMA. Příslušný orgán, který takové oznámení obdrží, přijme vhodná opatření. Vyrozumí příslušný orgán, který oznámení učinil, a ESMA o výsledku opatření a v rámci možností o zásadním vývoji, k němuž došlo v mezidobí. Tímto odstavcem není dotčena pravomoc příslušného orgánu, který provedl oznámení.
5. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 4, oznámí příslušné orgány orgánu ESMA a jiným příslušným orgánům podrobné informace o:
a)
žádostech o omezení velikosti pozice nebo expozice podle čl. 69 odst. 2 prvního pododstavce písm. o);
b)
omezeních možnosti osob sjednat komoditní derivát podle čl. 69 odst. 2 prvního pododstavce písm. p).
Toto oznámení musí tam, kde je to relevantní, zahrnovat podrobné údaje o žádosti podle čl. 69 odst. 2 prvního pododstavce písm. j), včetně totožnosti osoby nebo osob, jimž byla určena, a důvody této žádosti, jakož i rozsah omezení zavedených podle čl. 69 odst. 2 prvního pododstavce písm. p), včetně dotčené osoby, použitelných finančních nástrojů, prahových hodnot pro velikost pozic, které může tato osoba v kterémkoli okamžiku držet, výjimek z nich udělených na základě článku 57 a důvodů pro ně.
Oznámení musí být učiněna nejméně 24 hodin před okamžikem, k němuž mají opatření nabýt účinnosti. Za výjimečných okolností může příslušný orgán oznámení učinit méně než 24 hodin před okamžikem, k němuž mají opatření nabýt účinnosti, není-li oznámení 24 hodin předem možné.
Příslušný orgán členského státu, který obdrží oznámení podle tohoto odstavce, může přijmout opatření v souladu s čl. 69 odst. 2 prvním pododstavcem písm. o) nebo p), pokud je přesvědčen, že je nezbytné k dosažení cíle jiného příslušného orgánu. Příslušný orgán rovněž podá oznámení v souladu s tímto odstavcem i v případě, že navrhne přijetí opatření.
Jestliže se opatření podle prvního pododstavce písm. a) nebo b) tohoto odstavce vztahuje na velkoobchodní energetické produkty, uvědomí příslušný orgán rovněž Agenturu pro spolupráci energetických regulačních orgánů (ACER), zřízenou nařízením (ES) č. 713/2009.
6. V souvislosti s povolenkami na emise příslušné orgány spolupracují s veřejnými orgány příslušnými pro dozor nad spotovými a dražebními trhy a s příslušnými orgány, správci rejstříků a jinými veřejnými orgány pověřenými dohledem nad dodržováním směrnice 2003/87/ES, aby bylo zajištěno, že dokáží získat konsolidovaný přehled o trzích s povolenkami na emise.
7. V souvislosti s deriváty zemědělských komodit příslušné orgány podávají zprávy veřejným orgánům, které jsou příslušné k dohledu nad fyzickými zemědělskými trhy podle nařízení (EU) č. 1308/2013 a k jejich správě a regulaci, a s těmito orgány spolupracují.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 89, kterými stanoví kritéria, podle nichž by bylo možné považovat činnost obchodního systému v hostitelském členském státě za činnost se značným významem pro fungování trhů cenných papírů a ochranu investorů v tomto hostitelském členském státě.
9. ESMA vypracuje návrhy prováděcích technických norem pro standardní formuláře, šablony a postupy pro ujednání o spolupráci uvedené v odstavci 2.
ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 3. ledna 2016.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 80
Spolupráce mezi příslušnými orgány při činnostech dohledu, kontrole na místě nebo vyšetřování
1. Příslušný orgán jednoho členského státu může požádat o spolupráci příslušného orgánu jiného členského státu při dohledu nebo kontrole na místě nebo při vyšetřování. U investičních podniků, které jsou dálkovými členy nebo účastníky regulovaného trhu, se může příslušný orgán regulovaného trhu rozhodnout je oslovit přímo, a v tom případě o tom uvědomí příslušný orgán domovského členského státu dálkového člena nebo účastníka.
Pokud příslušný orgán obdrží žádost o kontrolu na místě nebo o vyšetřování, v rámci svých pravomocí:
a)
kontrolu nebo vyšetřování provede sám;
b)
umožní provést kontrolu nebo vyšetřování žádajícímu orgánu;
c)
umožní provést kontrolu nebo vyšetřování auditorům nebo odborníkům.
2. S cílem sblížit postupy dohledu se může ESMA podílet na činnostech kolegií orgánů dohledu, včetně kontroly na místě nebo vyšetřování, které společně provádějí dva nebo více příslušných orgánů v souladu s článkem 21 nařízení (EU) č. 1095/2010.
3. ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem k upřesnění údajů, které si příslušné orgány vyměňují v rámci své spolupráce při dohledu, kontrole na místě a vyšetřování.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. červencem 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
4. ESMA vypracuje návrhy prováděcích technických norem pro standardní formuláře, šablony a postupy pro spolupráci příslušných orgánů při dohledu, kontrole na místě a vyšetřování.
ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 3. ledna 2016.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 81
Výměna informací
1. Příslušné orgány členských států, které byly pro účely této směrnice a nařízení (EU) č. 600/2014 v souladu s čl. 79 odst. 1 této směrnice určeny jako kontaktní místa, si ihned vzájemně poskytnou informace vyžadované pro účely plnění úkolů příslušných orgánů určených v souladu s čl. 67 odst. 1 této směrnice a stanovené v předpisech přijatých na základě této směrnice nebo nařízení (EU) č. 600/2014.
Příslušné orgány, které si podle této směrnice nebo nařízení (EU) č. 600/2014 vyměňují informace s jinými příslušnými orgány, mohou v okamžiku sdělení informací uvést, že tyto informace nesmějí být bez jejich výslovného souhlasu zpřístupněny, a v tom případě lze výměnu těchto informací provádět výhradně pro účely, pro které tyto orgány daly souhlas.
2. Příslušný orgán určený jako kontaktní místo v souladu s čl. 79 odst. 1 může předávat informace získané podle odstavce 1 tohoto článku a článků 77 a 88 orgánům uvedeným v čl. 67 odst. 1. Jiným orgánům nebo fyzickým či právnickým osobám předá tyto informace pouze s výslovným souhlasem příslušných orgánů, které informace poskytly, a výhradně pro účely, pro které tyto orgány daly souhlas, s výjimkou řádně odůvodněných okolností. V tom případě kontaktní místo ihned informuje kontaktní místo, které informace zaslalo.
3. Orgány uvedené v článku 71 a jiné orgány nebo fyzické či právnické osoby, které obdrží důvěrné informace podle odstavce 1 tohoto článku nebo podle článků 77 a 88, mohou tyto informace použít pouze při plnění svých úkolů, zejména
a)
ke kontrole plnění podmínek, jimiž se řídí přístup k obchodní činnosti investičních podniků, a k usnadnění dohledu nad výkonem této činnosti na základě jednotlivých podniků či na konsolidovaném základě, a to zvláště s ohledem na požadavky kapitálové přiměřenosti uložené směrnicí 2013/36/EU, správní a účetní postupy a mechanismy vnitřní kontroly;
b)
ke sledování řádného fungování obchodních systémů;
c)
k ukládání sankcí;
d)
při správních opravných prostředcích proti rozhodnutím příslušných orgánů;
e)
při soudních řízeních zahájených podle článku 74;
f)
v mimosoudním mechanismu pro stížnosti investorů podle článku 75.
4. ESMA vypracuje návrhy prováděcích technických norem pro standardní formuláře, šablony a postupy pro výměnu informací.
ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 3. ledna 2016.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
5. Tento článek ani články 76 a 88 nebrání příslušnému orgánu, aby předával orgánu ESMA, Evropské radě pro systémová rizika, centrálním bankám, ESCB a ECB jako měnovým orgánům a případně jiným veřejným orgánům příslušným pro dohled nad platebními systémy a systémy vypořádání důvěrné informace určené k plnění jejich úkolů. Podobně mohou tyto orgány nebo instituce předávat příslušným orgánům informace, které mohou příslušné orgány potřebovat pro účely plnění svých funkcí podle této směrnice nebo nařízení (EU) č. 600/2014.
Článek 82
Závazné zprostředkování
1. Příslušné orgány mohou orgánu ESMA oznámit případy, v nichž byly následující žádosti zamítnuty nebo jim nebylo v přiměřené lhůtě vyhověno:
a)
žádost o provedení určité činnosti dohledu, kontroly na místě nebo vyšetřování podle článku 80; nebo
b)
žádost o výměnu informací podle článku 81.
2. V situacích uvedených v odstavci 1 může ESMA jednat v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1095/2010, aniž jsou dotčeny možnosti odmítnout vyhovět žádosti o informace uvedené v článku 83 této směrnice a možnost orgánu ESMA jednat v souladu s článkem 17 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 83
Odmítnutí spolupráce
Příslušný orgán může odmítnout vyhovět žádosti o spolupráci při provádění vyšetřování, kontroly na místě nebo dohledu podle článku 84 nebo o výměnu informací podle článku 81 pouze v případech, kdy:
a)
již bylo zahájeno soudní řízení ve věci stejných činů a proti stejným osobám před orgány dožádaného členského státu;
b)
v dožádaném členském státě již bylo ve vztahu ke stejným osobám za stejné činy vydáno pravomocné soudní rozhodnutí.
V případě takového odmítnutí o něm příslušný orgán vyrozumí dožadující příslušný orgán a ESMA a poskytne co nejpodrobnější informace.
Článek 84
Konzultace před udělením povolení
1. Příslušné orgány členského státu jsou konzultovány před udělením povolení investičnímu podniku, který je ve kterékoli z těchto situací:
a)
je dceřiným podnikem investičního podniku nebo organizátora trhu nebo úvěrové instituce povolené v jiném členském státě;
b)
je dceřiným podnikem mateřského podniku investičního podniku nebo úvěrové instituce povolené v jiném členském státě;
c)
je kontrolován týmiž fyzickými nebo právnickými osobami jako investiční podnik nebo úvěrová instituce povolená v jiném členském státě.
2. Příslušný orgán členského státu příslušný pro dohled nad úvěrovými institucemi nebo pojišťovnami je konzultován před udělením povolení investičnímu podniku nebo organizátorovi trhu, který je ve kterékoli z těchto situací:
a)
je dceřiným podnikem úvěrové instituce nebo pojišťovny povolené v Unii;
b)
je dceřiným podnikem mateřského podniku úvěrové instituce nebo pojišťovny povolené v Unii;
c)
je kontrolován touž fyzickou nebo právnickou osobou jako úvěrová instituce nebo pojišťovna povolená v Unii.
3. Příslušné orgány uvedené v odstavcích 1 a 2 se vzájemně konzultují zejména při posuzování vhodnosti akcionářů nebo členů a pověsti a zkušenosti osob, které skutečně řídí danou činnost a které se podílejí na vedení jiného subjektu ve stejné skupině. Vyměňují si veškeré informace o vhodnosti akcionářů nebo členů a o pověsti a zkušenosti osob, které skutečně řídí danou činnost, jež jsou významné pro jiné dotčené příslušné orgány, pro udělení povolení i pro průběžné hodnocení toho, zda jsou dodržovány provozní podmínky.
4. ESMA vypracuje návrhy prováděcích technických norem pro standardní formuláře, šablony a postupy pro konzultace dalších příslušných orgánů před udělením povolení.
ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 3. ledna 2016.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 85
Pravomoci hostitelských členských států
1. Hostitelské členské státy stanoví, že příslušný orgán může pro statistické účely vyžadovat ode všech investičních podniků s pobočkami na jejich území, aby jim o činnosti těchto poboček podávaly pravidelné zprávy.
2. Při výkonu svých pravomocí podle této směrnice hostitelské členské státy stanoví, že příslušný orgán může od poboček investičních podniků vyžadovat, aby poskytovaly informace nezbytné ke kontrole dodržování norem hostitelského členského státu, které se na ně vztahují v případech stanovených v čl. 35 odst. 8. Tyto požadavky nesmějí být přísnější než ty, které za účelem sledování toho, jak jsou dodržovány stejné normy, ukládá tento členský stát podnikům usazeným na jeho území.
Článek 86
Bezpečnostní opatření přijímaná hostitelskými členskými státy
1. Pokud má příslušný orgán hostitelského členského státu jasné a prokazatelné důvody se domnívat, že investiční podnik činný na jeho území v rámci volného pohybu služeb porušuje povinnosti vyplývající z předpisů přijatých na základě této směrnice nebo že investiční podnik, který má na jeho území pobočku, porušuje povinnosti vyplývající z předpisů přijatých na základě této směrnice, které nesvěřují pravomoc příslušnému orgánu hostitelského členského státu, postoupí tato zjištění příslušnému orgánu domovského členského státu.
Pokud i přes opatření přijatá příslušným orgánem domovského členského státu nebo proto, že se tato opatření ukáží jako nepřiměřená, jedná investiční podnik i nadále způsobem, který jasně poškozuje zájmy investorů hostitelského členského státu nebo řádné fungování trhů, použije se toto:
a)
příslušný orgán hostitelského členského státu poté, co uvědomí příslušný orgán domovského členského státu, přijme veškerá vhodná opatření nezbytná k ochraně investorů a k řádnému fungování trhů. To zahrnuje možnost zabránit investičním podnikům, které jednají protiprávně, v zahájení jakéhokoli dalšího obchodu na jeho území. Komise a ESMA jsou o těchto opatřeních bez zbytečného odkladu informovány; a
b)
příslušný orgán hostitelského členského státu může tuto záležitost předložit orgánu ESMA, který může jednat v souladu s pravomocemi, jež jsou mu svěřeny podle článku 19 nařízení (EU) č. 1095/2010.
2. Pokud příslušné orgány hostitelského členského státu zjistí, že investiční podnik, který má na jeho území pobočku, porušuje právní nebo správní předpisy přijaté v dotyčném členském státě na základě této směrnice, které svěřují pravomoc příslušným orgánům hostitelského členského státu, vyžadují, aby dotyčný investiční podnik tuto protiprávní situaci ukončil.
Pokud dotyčný investiční podnik nepodnikne potřebné kroky, přijmou příslušné orgány hostitelského členského státu veškerá vhodná opatření, aby zajistily, že dotyčný investiční podnik uvedenou protiprávní situaci ukončí. Povaha těchto opatření je sdělena příslušným orgánům domovského členského státu.
Pokud i přes opatření přijatá hostitelským členským státem investiční podnik nadále porušuje právní nebo správní předpisy uvedené v prvním pododstavci platné v hostitelském členském státě, přijme příslušný orgán hostitelského členského státu poté, co informuje příslušný orgán domovského členského státu, veškerá vhodná opatření k ochraně investorů a řádného fungování trhů. Komise a ESMA jsou o těchto opatřeních bez zbytečného odkladu informovány.
Kromě toho může příslušný orgán hostitelského členského státu tuto záležitost předložit orgánu ESMA, který může jednat v souladu s pravomocemi, jež jsou mu svěřeny podle článku 19 nařízení (EU) č. 1095/2010.
3. Pokud má příslušný orgán hostitelského členského státu regulovaného trhu, mnohostranného obchodního systému nebo organizovaného obchodního systému jasné a prokazatelné důvody se domnívat, že tento regulovaný trh, mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém porušuje povinnosti vyplývající z předpisů přijatých na základě této směrnice, postoupí tato zjištění příslušnému orgánu domovského členského státu regulovaného trhu, mnohostranného obchodního systému nebo organizovaného obchodního systému.
Pokud i přes opatření přijatá příslušným orgánem domovského členského státu nebo proto, že se taková opatření ukáží jako nepřiměřená, jedná dotyčný regulovaný trh, mnohostranný obchodní systém nebo organizovaný obchodní systém i nadále způsobem, který jasně poškozuje zájmy investorů hostitelského členského státu nebo řádné fungování trhů, přijme příslušný orgán hostitelského členského státu poté, co informuje příslušný orgán domovského členského státu, veškerá vhodná opatření k ochraně investorů a řádného fungování trhů, což zahrnuje možnost zabránit dotyčnému regulovanému trhu, mnohostrannému obchodnímu systému nebo organizovanému obchodnímu systému ve zpřístupnění jejich mechanismů dálkovým členům nebo účastníkům usazeným v hostitelském členském státě. Komise a ESMA jsou o těchto opatřeních bez zbytečného odkladu informovány.
Kromě toho může příslušný orgán hostitelského členského státu tuto záležitost předložit orgánu ESMA, který může jednat v souladu s pravomocemi, jež jsou mu svěřeny podle článku 19 nařízení (EU) č. 1095/2010.
4. Každé opatření přijaté podle odstavců 1, 2 nebo 3, jež zahrnuje sankce nebo omezení činnosti investičního podniku nebo regulovaného trhu, musí být řádně odůvodněno a sděleno dotyčnému investičnímu podniku nebo dotyčnému regulovanému trhu.
Článek 87
Spolupráce a výměna informací s ESMA
1. Příslušné orgány pro účely této směrnice spolupracují s ESMA v souladu s nařízením (EU) č. 1095/2010.
2. Příslušné orgány bez zbytečného prodlení poskytnou orgánu ESMA veškeré informace nezbytné k tomu, aby mohl tento orgán plnit své povinnosti podle této směrnice a nařízení (EU) č. 600/2014 a v souladu s články 35 a 36 nařízení (EU) č. 1095/2010.
KAPITOLA III
Spolupráce se třetími zeměmi
Článek 88
Výměna informací se třetími zeměmi
1. Členské státy a v souladu s článkem 33 nařízení (EU) č. 1095/2010 také ESMA mohou uzavírat s příslušnými orgány třetích zemí dohody o spolupráci upravující výměnu informací pouze tehdy, pokud je s ohledem na sdělované informace zaručena ochrana služebního tajemství alespoň na stejné úrovni jako podle článku 76. Tato výměna informací musí být určena k plnění úkolů těchto příslušných orgánů.
Členský stát předává osobní údaje do třetí země v souladu s kapitolou IV směrnice 95/46/ES.
ESMA předává osobní údaje do třetí země v souladu s článkem 9 nařízení (ES) č. 45/2001.
Členské státy a ESMA mohou dohody o spolupráci upravující výměnu informací uzavírat rovněž s orgány, subjekty a fyzickými nebo právnickými osobami třetích zemí příslušnými pro jeden nebo několik z následujících úkolů:
a)
dohled nad úvěrovými institucemi, jinými finančními institucemi, pojišťovnami a finančními trhy;
b)
likvidaci a konkurs investičních podniků a jiná obdobná řízení;
c)
provádění povinných auditů účetnictví investičních podniků a jiných finančních institucí, úvěrových institucí a pojišťoven při výkonu dohledu nebo při plnění jejich úkolů v oblasti správy systémů odškodnění;
d)
dohled nad orgány, které se účastní likvidace a konkursu investičních podniků a obdobných řízení;
e)
dohled nad osobami pověřenými výkonem povinných auditů pojišťoven, úvěrových institucí, investičních podniků a jiných finančních institucí;
f)
dohled nad osobami působícími na trhu s povolenkami na emise pro účely zajištění konsolidovaného přehledu o finančních a spotových trzích;
g)
dohled nad osobami působícími na trzích s deriváty zemědělských komodit pro účely zajištění konsolidovaného přehledu o finančních a spotových trzích.
Dohody o spolupráci uvedené ve třetím pododstavci mohou být uzavírány pouze tehdy, pokud je s ohledem na sdělované informace zaručena ochrana služebního tajemství alespoň na stejné úrovni jako podle článku 76. Výměna informací je určena k plnění úkolů uvedených orgánů či subjektů nebo fyzických či právnických osob. Pokud dohoda o spolupráci zahrnuje předávání osobních údajů členským státem, musí být v souladu s kapitolou IV směrnice 95/46/ES, nebo je-li do předávání zapojen orgán ESMA, s nařízením (ES) č. 45/2001.
2. Pokud informace pocházejí z jiného členského státu, smějí být zpřístupňovány jen s výslovným souhlasem příslušného orgánu, který tyto informace předal, a případně pouze pro účely, pro které dal souhlas. Totéž platí i pro informace poskytnuté příslušnými orgány třetí země.
HLAVA VII
AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI
Článek 89
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v tomto článku.
2. Přenesení pravomoci uvedené v čl. 2 odst. 3, čl. 4 odst. 1 bodě 2 druhém pododstavci a odst. 2, čl. 13 odst. 1, čl. 16 odst. 12, čl. 23 odst. 4, čl. 24 odst. 13, čl. 25 odst. 8, čl. 27 odst. 9, čl. 28 odst. 3, čl. 30 odst. 5, čl. 31 odst. 4, čl. 32 odst. 4, čl. 33 odst. 8, čl. 52 odst. 4, čl. 54 odst. 4, čl. 58 odst. 6, čl. 64 odst. 7, čl. 65 odst. 7 a čl. 79 odst. 8 je svěřeno Komisi na dobu neurčitou od 2 červencem 2014.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 2 odst. 3, čl. 4 odst. 1 bodě 2 druhém pododstavci a odst. 2, čl. 13 odst. 1, čl. 16 odst. 12, čl. 23 odst. 4, čl. 24 odst. 13, čl. 25 odst. 8, čl. 27 odst. 9, čl. 28 odst. 3, čl. 30 odst. 5, čl. 31 odst. 4, čl. 32 odst. 4, čl. 33 odst. 8, čl. 52 odst. 4, čl. 54 odst. 4, čl. 58 odst. 6, čl. 64 odst. 7, čl. 65 odst. 7 a čl. 79 odst. 8 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 2 odst. 3, čl. 4 odst. 1 bodě 2 druhém pododstavci a odst. 2, čl. 13 odst. 1, čl. 16 odst. 12, čl. 23 odst. 4, čl. 24 odst. 13, čl. 25 odst. 8, čl. 27 odst. 9, čl. 28 odst. 3, čl. 30 odst. 5, čl. 31 odst. 4, čl. 32 odst. 4, čl. 33 odst. 8, čl. 52 odst. 4, čl. 54 odst. 4, čl. 58 odst. 6, čl. 64 odst. 7, čl. 65 odst. 7 a čl. 79 odst. 8 vstoupí v platnost pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 90
Zprávy a přezkum
1. Před 3. března 2019 Komise předloží po konzultaci s ESMA zprávu Evropskému parlamentu a Radě o:
a)
fungování organizovaných obchodních systémů, včetně jejich specifického využití obchodování párováním pokynů na vlastní účet, s přihlédnutím ke zkušenostem příslušných orgánů v oblasti dohledu, k počtu organizovaných obchodních systémů povolených v Unii a k jejich podílu na trhu, a zejména posouzení toho, zda jsou nutné jakékoli úpravy definice organizovaného obchodního systému a zda je rozsah finančních nástrojů, na něž se vztahuje kategorie organizovaného obchodního systému, i nadále vhodný;
b)
fungování režimu trhů pro růst malých a středních podniků s přihlédnutím k počtu mnohostranných obchodních systémů zaregistrovaných jako trhy pro růst malých a středních podniků, k počtu emitentů na těchto trzích a k příslušným objemům obchodování.
Zpráva zejména posoudí, zda je prahová hodnota stanovená v čl. 33 odst. 3 písm. a) i nadále vhodným minimem pro dosahování cílů týkajících se trhů pro růst malých a středních podniků podle této směrnice;
c)
dopadu požadavků týkajících se algoritmického obchodování včetně vysokofrekvenčního algoritmického obchodování;
d)
zkušenostech s mechanismy zakazování určitých produktů nebo postupů s přihlédnutím k počtu případů, kdy byly tyto mechanismy spuštěny, a k jejich účinkům;
e)
uplatňování správních a trestních sankcí, a zejména o potřebě dále harmonizovat správní sankce za porušení požadavků stanovených v této směrnici a v nařízení (EU) č. 600/2014;
f)
dopadu uplatnění limitů pozic a řízení pozic nebo jiných opatření na likviditu, zneužívání trhu a řádné stanovení cen a podmínky vypořádání na trzích s komoditními deriváty;
g)
vývoji cen za údaje týkající se předobchodní a poobchodní transparentnosti od regulovaných trhů, mnohostranných obchodních systémů, organizovaných obchodních systémů a schválených systémů pro uveřejňování informací.
h)
dopadu požadavku na zveřejňování veškerých poplatků, provizí či nepeněžních výhod v souvislosti s poskytováním investičních nebo doplňkových služeb zákazníkům v souladu s čl. 24 odst. 9 této směrnice, včetně jeho dopadu na řádné fungování vnitřního trhu v oblasti přeshraničního investičního poradenství.
2. Komise po konzultaci s ESMA předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávy o fungování služby konsolidovaných obchodních informací vytvořených v souladu s hlavou V. Zprávu k čl. 65 odst. 1 předloží do 3. září 2018. Zprávu k čl. 65 odst. 2 předloží do 3. září 2020.
Zprávy stanovené v prvním pododstavci hodnotí fungování služby konsolidovaných obchodních informací podle těchto kritérií:
a)
dostupnost a včasnost poobchodních informací v konsolidovaném formátu zachycujícím veškeré obchody bez ohledu na to, zda jsou či nejsou prováděny v obchodním systému;
b)
dostupnost a včasnost všech nebo části poobchodních informací vysoké kvality ve formátech snadno přístupných a použitelných pro účastníky trhu a za přiměřených obchodních podmínek.
Pokud Komise dospěje k závěru, že poskytovatelé konsolidovaných obchodních informací neposkytovali informace způsobem, který by splňoval kritéria stanovená v druhém pododstavci, připojí Komise ke své zprávě žádost orgánu ESMA, aby zahájil jednací řízení na určení podnikatelského subjektu provozujícího službu konsolidovaných obchodních informací v zadávacím řízení na veřejnou zakázku vedeném orgánem ESMA. Orgán ESMA toto řízení zahájí poté, co obdrží od Komise žádost, za podmínek stanovených v žádosti Komise a v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (50).
3. V případě zahájení řízení stanoveného v odstavci 2 je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 89, kterými se mění články 59 až 65 a oddíl D přílohy I této směrnice a čl. 2 odst. 1 bod 19 nařízení (EU) č. 600/2014 tím, že se určí opatření:
a)
ke stanovení doby trvání smlouvy s podnikatelským subjektem provozujícím službu konsolidovaných obchodních informací a postupu a podmínek pro prodloužení této smlouvy a pro zahájení nového zadávacího řízení;
b)
ke stanovení toho, aby podnikatelský subjekt provozoval službu konsolidovaných obchodních informací na výhradním základě a žádný jiný subjekt nebyl povolen jako poskytovatel konsolidovaných obchodních informací v souladu s článkem 59;
c)
ke zmocnění orgánu ESMA, aby zajistil, že podnikatelský subjekt provozující službu konsolidovaných obchodních informací určený v zadávacím řízení dodržuje podmínky dané zakázky;
d)
k zajištění toho, aby poobchodní informace poskytované podnikatelským subjektem provozujícím službu konsolidovaných obchodních informací byly vysoké kvality, ve formátech snadno přístupných a použitelných pro účastníky trhu a v konsolidovaném formátu zachycujícím celý trh;
e)
k zajištění toho, aby byly poobchodní informace poskytovány za přiměřených obchodních podmínek na konsolidovaném i nekonsolidovaném základě a odpovídaly potřebám uživatelů těchto informací v celé Unii;
f)
k zajištění toho, aby obchodní systémy a schválené systémy pro uveřejňování informací poskytovaly své obchodní údaje podnikatelskému subjektu provozujícímu službu konsolidovaných obchodních informací určenému v zadávacím řízení vedeném orgánem ESMA za přiměřených nákladů;
g)
k upřesnění opatření pro případ, že podnikatelský subjekt provozující službu konsolidovaných obchodních informací určený v zadávacím řízení nedodrží podmínky dané zakázky;
h)
k upřesnění ujednání, v jejichž rámci mohou poskytovatelé konsolidovaných obchodních informací schválení podle článku 59 i nadále provozovat službu konsolidovaných obchodních informací, pokud zmocnění stanovené v písmenu b) tohoto odstavce není využíváno nebo nebyl v zadávacím řízení určen žádný subjekt, do doby, než bude dokončeno nové zadávací řízení a k provozování služby konsolidovaných obchodních informací bude určen nový podnikatelský subjekt.
4. Do 1. ledna 2018 připraví Komise po konzultaci orgánu ESMA a Agentury pro spolupráci energetických regulačních orgánů zprávu, v níž posoudí potenciální dopad na ceny energie a na fungování trhu s energií i proveditelnost a přínosy, pokud jde o snižování rizik selhání protistrany a systémových rizik a přímých nákladů na energetické deriváty podle bodu 6 oddílu C, na něž se začne vztahovat povinnost clearingu stanovená v článku 4 nařízení (EU) č. 648/2012 a techniky zmírňování rizika stanovené v čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení a jejich začlenění do výpočtu clearingového prahu podle článku 10 uvedeného nařízení.
Pokud se Komise domnívá, že by zahrnutí těchto smluv nebylo proveditelné a přínosné, předloží případně legislativní návrh Evropskému parlamentu a Radě. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 89 této směrnice k prodloužení lhůty v délce 42 měsíců uvedené v čl. 95 odst. 1 této směrnice jednou o dva roky a ještě jednou o rok.
Článek 91
Změny směrnice 2002/92/ES
Směrnice 2002/92/ES se mění takto:
1)
Článek 2 se mění takto:
a)
v bodě 3 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„S výjimkou kapitoly IIIA této směrnice nejsou činnosti, jež vykonává pojišťovna nebo zaměstnanec pojišťovny, který jedná jménem pojišťovny, považovány za zprostředkování nebo distribuci pojištění“;
b)
doplňuje se nový bod, který zní:
„13.
„investičním produktem na bázi pojištění“ pro účely kapitoly IIIA pojistný produkt, který nabízí určitou hodnotu odkupného nebo hodnotu v době splatnosti, jež jsou zcela nebo zčásti vystaveny, přímo či nepřímo, tržním výkyvům a který nezahrnuje:
a)
produkty neživotního pojištění uvedené v příloze I směrnice 2009/138/ES (odvětví neživotního pojištění);
b)
smlouvy životního pojištění, u nichž je pojistné plnění podle smlouvy splatné pouze v případě smrti nebo ve vztahu k pracovní neschopnosti způsobené úrazem, nemocí nebo postižením;
c)
penzijní produkty, jejichž primárním účelem je podle vnitrostátních právních předpisů poskytovat investorům příjem v důchodu a jež investora opravňují k získání určitých výhod;
d)
úředně uznané zaměstnanecké penzijní systémy spadající do oblasti působnosti směrnice 2003/41/ES nebo směrnice 2009/138/ES;
e)
individuální penzijní produkty, na něž podle vnitrostátních právních předpisů povinně finančně přispívá zaměstnavatel a zaměstnavatel ani zaměstnanec si nemohou zvolit penzijní produkt ani poskytovatele.“
2)
Vkládá se nová kapitola, která zní:
„KAPITOLA IIIA
Dodatečné požadavky na ochranu zákazníků v souvislosti s investičními produkty na bázi pojištění
Článek 13a
Oblast působnosti
S výhradou výjimky v čl. 2 bodě 3 druhém pododstavci stanoví tato kapitola dodatečné požadavky na zprostředkování pojištění a na přímý prodej prováděný pojišťovnami v případě, že jsou vykonávány v souvislosti s prodejem investičních produktů na bázi pojištění. Tyto činnosti se označují jako distribuce pojištění.
Článek 13b
Předcházení střetům zájmů
Zprostředkovatel pojištění nebo pojišťovna udržují a uplatňují účinná organizační a správní opatření s cílem provést veškeré přiměřené kroky k tomu, aby střety zájmů stanovené v článku 13c neměly nepříznivý dopad na zájmy jejich zákazníků.
Článek 13c
Střety zájmů
1. Členské státy vyžadují, aby zprostředkovatelé pojištění a pojišťovny přijali veškerá vhodná opatření k odhalení střetů zájmů mezi nimi, včetně jejich řídících pracovníků, zaměstnanců a smluvně vázaných zprostředkovatelů nebo jakoukoli osobou s nimi přímo nebo nepřímo spojenou v důsledku kontroly, a jejich zákazníky nebo mezi dvěma zákazníky, které vzniknou v průběhu distribuce pojištění.
2. Pokud organizační nebo správní opatření přijatá zprostředkovatelem pojištění nebo pojišťovnou v souladu s článkem 13b k řízení střetů zájmů nejsou dostatečná k tomu, aby s přiměřenou jistotou zajistila, že se předejde rizikům poškození zájmů zákazníka, zprostředkovatel pojištění nebo pojišťovna zákazníkovi jasně sdělí obecnou povahu nebo zdroje střetů zájmů předtím, než provede obchod jeho jménem.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 13e, kterými:
a)
určí kroky, jejichž přijetí lze od zprostředkovatelů pojištění nebo pojišťoven přiměřeně očekávat, ke zjištění, předcházení, řízení a oznámení střetů zájmů, jež mohou při distribuci pojištění nastat;
b)
stanoví vhodná kritéria pro určení druhů střetů zájmů, jež mohou poškodit zájmy zákazníků nebo potenciálních zákazníků zprostředkovatele pojištění nebo pojišťovny.
Článek 13d
Všeobecné zásady a informace pro zákazníky
1. Členské státy zajistí, aby zprostředkovatel pojištění nebo pojišťovna při distribuci pojištění jednali čestně, spravedlivě a profesionálně v souladu s nejlepšími zájmy svých zákazníků.
2. Veškeré informace, včetně propagačních sdělení, zprostředkovatele pojištění nebo pojišťovny určené pro zákazníky nebo potenciální zákazníky musí být korektní, jasné a neklamavé. Propagační sdělení musí být možné jako taková jasně určit.
3. Členské státy mohou zakázat nabízení či přijímání poplatků, provizí nebo jiných peněžních či nepeněžních výhod hrazených či poskytnutých třetí stranou nebo osobou jednající jménem třetí strany zprostředkovatelům pojištění nebo pojišťovnám v souvislosti s distribucí investičních produktů na bázi pojištění zákazníkům.
Článek 13e
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 13c je Komisi svěřena na dobu neurčitou od 2. červencem 2014.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 13c kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 13c vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.“
Článek 92
Změny směrnice 2011/61/EU
Směrnice 2011/61/EU se mění takto:
1)
V čl. 4 odst. 1 písm. r) se doplňuje nový bod, který zní:
„vii)
členský stát, který není jeho domovským členským státem a v němž unijní správce poskytuje služby uvedené v čl. 6 odst. 4;“.
2)
Článek 33 se mění takto:
a)
nadpis se nahrazuje tímto:
„Podmínky správy unijních alternativních investičních fondů usazených v jiných členských státech a pro poskytování služeb v jiných členských státech“;
b)
odstavce 1 a 2 se nahrazují tímto:
„1. Členské státy zajistí, aby směl povolený unijní správce buď přímo, nebo zřízením pobočky:
a)
spravovat unijní alternativní investiční fondy usazené v jiném členském státě za předpokladu, že správce má povolení ke správě daného typu alternativního investičního fondu;
b)
poskytovat v jiném členském státě služby uvedené v čl. 6 odst. 4, pro které mu bylo uděleno povolení.
2. Správce, který hodlá vykonávat činnosti a poskytovat služby uvedené v odstavci 1 poprvé, sdělí příslušným orgánům svého domovského členského státu tyto informace:
a)
členský stát, ve kterém hodlá spravovat alternativní investiční fond přímo nebo zřízením pobočky nebo poskytovat služby uvedené v čl. 6 odst. 4;
b)
plán obchodních činností, v němž jsou uvedeny zejména služby, které hodlá poskytovat, a určeny alternativní investiční fondy, které hodlá spravovat.“
Článek 93
Provedení ve vnitrostátním právu
1. Členské státy do 3. červencem 2016 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů.
Členské státy tyto předpisy použijí ode dne 3. ledna 2017, s výjimkou ustanovení provádějících ve vnitrostátním právu čl. 65 odst. 2, která se použijí ode dne 3. září 2018.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy. Musí rovněž obsahovat prohlášení, že odkazy ve stávajících právních a správních předpisech na směrnice zrušené touto směrnicí se považují za odkazy na tuto směrnici. Způsob odkazu a znění prohlášení si stanoví členské státy.
2. Členské státy použijí předpisy uvedené v článku 92 ode dne 3. červencem 2015.
3. Členské státy sdělí Komisi a orgánu ESMA znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 94
Zrušení
Směrnice 2004/39/ES ve znění aktů uvedených v části A přílohy III této směrnice se zrušuje s účinkem ode dne 3. ledna 2017, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnic uvedených v části B přílohy III této směrnice ve vnitrostátním právu.
Odkazy na směrnici 2004/39/ES nebo na směrnici 93/22/EHS se považují za odkazy na tuto směrnici nebo na nařízení (EU) č. 600/2014 v souladu se srovnávacími tabulkami obsaženými v příloze IV.
Odkazy na pojmy definované ve směrnici 2004/39/ES nebo ve směrnici 93/22/EHS nebo na jejich články se považují za odkazy na odpovídající pojmy definované v této směrnici nebo na odpovídající články této směrnice.
Článek 95
Přechodná ustanovení
1. Do 3. červencem 2020:
a)
se povinnost clearingu stanovená v článku 4 nařízení (EU) č. 648/2012 a techniky zmírňování rizika stanovené v čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení nevztahují na energetické deriváty podle bodu 6 oddílu C, které uzavřely nefinanční smluvní strany, jež splňují podmínky čl. 10 odst. 1 nařízení (EU) č. 648/2012, nebo nefinanční strany, jež jsou poprvé povoleny jako investiční podniky k 3. ledna 2017 nebo později; a
b)
tyto energetické deriváty podle bodu 6 oddílu C nejsou pro účely clearingového prahu stanoveného v článku 10 nařízení (EU) č. 648/2012 považovány za OTC deriváty.
Na energetické deriváty podle bodu 6 oddílu C, které využívají přechodný režim stanovený v prvním pododstavci, se vztahují všechny ostatní požadavky stanovené v nařízení (EU) č. 648/2012.
2. Výjimku uvedenou v odstavci 1 uděluje příslušný orgán. Příslušný orgán oznámí orgánu ESMA energetické deriváty podle bodu 6 oddílu C, jimž byla udělena výjimka v souladu s odstavcem 1, a orgán ESMA zveřejní na svých internetových stránkách seznam těchto derivátů.
Článek 96
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 97
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 15. května 2014.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2014/65/ES
(2014. gada 15. maijs)
par finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza Direktīvu 2002/92/ES un Direktīvu 2011/61/ES
(pārstrādāta versija)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 53. panta 1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu (1),
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),
tā kā:
(1)
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2004/39/EK (4) vairākas reizes ir izdarīti būtiski grozījumi (5). Ņemot vērā to, ka ir jāveic turpmāki grozījumi, skaidrības labad minētā direktīva būtu jāpārstrādā.
(2)
Ar Padomes Direktīvu 93/22/EEK (6) bija paredzēts izveidot nosacījumus, saskaņā ar kuriem ieguldījumu brokeru sabiedrības un bankas, kas saņēmušas piederības valsts atļauju, tās uzraudzībā varētu sniegt konkrētus pakalpojumus vai izveidot filiāles citās dalībvalstīs. Tālab minētās direktīvas mērķis bija saskaņot atļaujas piešķiršanas un darbības sākotnējās prasības attiecībā uz ieguldījumu brokeru sabiedrībām, tostarp profesionālās ētikas normas. Ar to arī bija paredzēts saskaņot dažus nosacījumus, kas reglamentē regulēto tirgu darbību.
(3)
Pēdējo gadu laikā vairāk ieguldītāju ir kļuvuši aktīvi finanšu tirgos, un tiem tiek piedāvāts arvien komplicētāks un plašāks pakalpojumu un instrumentu klāsts. Ņemot vērā minētās pārmaiņas, Eiropas Savienības tiesiskajam regulējumam būtu jāaptver visa uz ieguldītājiem vērsto darbību joma. Tālab ir jāparedz tāda saskaņošanas pakāpe, kas vajadzīga, lai ieguldītājiem nodrošinātu augstu aizsardzības līmeni un ļautu ieguldījumu brokeru sabiedrībām sniegt pakalpojumus visā Eiropas Savienībā, kura ir iekšējais tirgus, piederības valsts uzraudzībā. Tāpēc Direktīva 93/22/EEK tika aizstāta ar Direktīvu 2004/39/EK.
(4)
Finanšu krīze parādījusi vājās vietas finanšu tirgu darbībā un pārredzamībā. Finanšu tirgu izaugsme ir radījusi vajadzību nostiprināt finanšu instrumentu tirgu regulēšanas sistēmu, arī ārpusbiržas tirdzniecību šādos tirgos, lai palielinātu pārredzamību, labāk aizsargātu ieguldītājus, stiprinātu uzticēšanos, pievērstos neregulētajām jomām un nodrošinātu, ka uzraudzītāji ir atbilstoši pilnvaroti, lai veiktu savus pienākumus.
(5)
Regulatīvās iestādes starptautiskā līmenī ir atzinušas, ka trūkumi vairāku finanšu iestāžu korporatīvajā pārvaldībā, tostarp efektīvu pārbaužu un saskaņotības trūkums, ir veicinājis finanšu krīzes rašanos. Pārmērīga un neapdomīga riska uzņemšanās var izraisīt konkrētās finanšu iestādes bankrotu un radīt sistēmiskas problēmas dalībvalstīs un globālā mērogā. Nepareiza brokeru sabiedrību rīcība, sniedzot pakalpojumus klientiem, var radīt zaudējumus ieguldītājiem un mazināt ieguldītāju uzticēšanos. Lai cīnītos ar negatīvo ietekmi, kas var rasties minēto korporatīvās pārvaldības pasākumu trūkumu dēļ, Direktīva 2004/39/EK būtu jāpapildina ar sīkāk izstrādātiem principiem un obligātajiem standartiem. Minētie principi un standarti būtu jāpiemēro, ņemot vērā ieguldījumu brokeru sabiedrību raksturu, lielumu un sarežģītību.
(6)
Augsta līmeņa grupa ES finanšu uzraudzības jautājumos aicināja Savienību izstrādāt saskaņotāku finanšu regulējuma kopumu. Turpmākās Eiropas uzraudzības struktūras kontekstā Eiropadome 2009. gada 18. un 19. jūnijā arī uzsvēra nepieciešamību izveidot Eiropas vienoto noteikumu kopumu, kas būtu piemērojams visām iekšējā tirgus finanšu iestādēm
(7)
Direktīva 2004/39/EK tagad būtu daļēji jāpārstrādā, izveidojot šo direktīvu, un daļēji aizstāta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 600/2014 (7). Šiem abiem juridiskajiem instrumentiem kopā būtu jāveido tiesiskais regulējums, kurā noteiktas prasības, kas piemērojamas ieguldījumu brokeru sabiedrībām, regulētiem tirgiem, datu ziņošanas pakalpojumu sniedzējiem un trešo valstu brokeru sabiedrībām, kuras veic ieguldījumu pakalpojumus vai darbības Savienībā. Tādējādi šī direktīva būtu jāskata kopā ar minēto regulu. Direktīvā būtu jāietver noteikumi par uzņēmējdarbības atļaujām, būtiskas līdzdalības iegūšanu, brīvības veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvības īstenošanu, ieguldījumu brokeru sabiedrību darbības nosacījumiem, lai nodrošinātu ieguldītāju aizsardzību, piederības dalībvalsts un uzņēmējas dalībvalsts uzraudzības iestāžu pilnvarām un sankciju piemērošanas režīmu. Tā kā šīs direktīvas galvenais mērķis un priekšmets ir saskaņot valstu noteikumus tajā minētajās jomās, tas būtu jābalsta uz Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 53. panta 1. punktu. Direktīva ir piemērots dokumenta veids, lai īstenošanas noteikumus šīs direktīvas darbības jomās vajadzības gadījumā varētu mainīt, piemērojot tos jebkādām konkrētā tirgus īpatnībām un katras dalībvalsts tiesību sistēmai.
(8)
Finanšu instrumentu sarakstā ir lietderīgi ietvert preču atvasinātos instrumentus un citus instrumentus, ko izveido un tirgo tā, lai tie atbilstoši reglamentācijas aspektiem būtu salīdzināmi ar tradicionāliem finanšu instrumentiem.
(9)
Finanšu instrumentu piemērošanas joma ietvers organizētā tirdzniecības sistēmā (OTS) tirgotus energoresursu fiziskās piegādes līgumus, izņemot tos, kurus jau reglamentē ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1227/2011 (8). Jau veikti vairāki pasākumi, lai mazinātu šādas iekļaušanas ietekmi uz sabiedrībām, kuras tirgo minētos produktus. Uz minētajām sabiedrībām pašlaik neattiecas pašu kapitāla prasības Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 575/2013 (9), un minētais atbrīvojums būs jāizvērtē saskaņā ar minētās regulas 493. panta 1. punktu, pirms tas beidzas vēlākais 2017. gada beigās. Tā kā minētie līgumi ir finanšu instrumenti, uz tiem uzreiz būtu attiecināmi tiesību aktu prasības finanšu tirgu jomā, tātad pozīciju limiti, ziņošana par darījumiem un prasības saistībā ar tirgus ļaunprātīgu izmantošanu būtu piemērojamas tūlīt pēc šīs direktīvas un Regulas (ES) Nr. 600/2014 piemērošanas. Attiecībā uz tīrvērtes pienākumu un maržu noteikšanas prasībām, kas noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 648/2012 (10), tomēr ir paredzēts 42 mēnešu pakāpeniskas piemērošanas periods.
(10)
Piemērošanas jomas ierobežošana organizētā tirdzniecības sistēmā tirgotiem un fiziski piegādājamiem preču atvasinātiem instrumentiem būtu jāierobežo, lai izvairītos no neskaidrības, kuras dēļ var ierosināt regulējuma arbitrāžu. Tāpēc ir jāparedz deleģēts akts, lai precizētu vārdkopas “jānorēķinās, veicot fizisku piegādi” nozīmi, ņemot vērā vismaz piespiedu realizējama un saistoša pienākuma noteikšanu veikt fizisku piegādi, no kura nevar atkāpties un nedrīkst norēķināties skaidrā naudā vai citādi kompensēt darījumus, izņemot nepārvaramas varas gadījumus, saistību neizpildi vai patiesu nespēju darboties.
(11)
Sekundārajos tūlītējas piegādes tirgos ir novēroti daudzi krāpnieciski darījumi ar ES emisijas kvotām, kas var mazināt uzticēšanos emisijas kvotu tirdzniecības sistēmām, kuras izveidotas ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/87/EK (11), un ir veikti pasākumi, lai stiprinātu ES emisijas kvotu reģistru sistēmu un nosacījumus konta atvēršanai, lai tirgotu ES emisijas kvotas. Lai stiprinātu tirgu integritāti un uzraudzītu to efektīvu darbību, arī veicot vispusīgu tirdzniecības darbības uzraudzību, Direktīvā 2003/87/EK paredzētie pasākumi jāpapildina, pilnībā ietverot emisijas kvotas šīs direktīvas un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 600/2014 (12) darbības jomā.
(12)
Šīs direktīvas mērķis ir aptvert sabiedrības, kuru pastāvīgā darbība vai darbs ir profesionālu ieguldījumu pakalpojumu sniegšana un/vai profesionālu ieguldījumu darbību veikšana. Tāpēc tās darbības jomai nebūtu jāattiecas uz personām, kas veic citādu profesionālu darbību.
(13)
Jāizveido visaptverošs regulējums, kas reglamentē darījumu izpildi saistībā ar finanšu instrumentiem neatkarīgi no šo darījumu noslēgšanā izmantotajām tirdzniecības metodēm, lai nodrošinātu ieguldītāju darījumu augstu izpildes kvalitāti un atbalstītu finanšu sistēmas integritāti un vispārējo efektivitāti. Būtu jāparedz saskaņota un pret risku jutīga sistēma to rīkojumu izpildes procedūru galveno veidu reglamentēšanai, kuras pašreiz izmanto Eiropas finanšu tirgū. Jāatzīst tas, ka radusies jaunas paaudzes organizēta tirdzniecības sistēma līdztekus regulētiem tirgiem, uz kuriem būtu jāattiecina saistības, kas paredzētas, lai saglabātu finanšu tirgu efektīvu un pareizu darbību un nodrošinātu, ka šādās organizētās tirdzniecības sistēmās netiek gūts labums no regulējuma nepilnībām.
(14)
Visām tirdzniecības vietām, tas ir, regulētajiem tirgiem, daudzpusējām tirdzniecības sistēmām (DTS) un OTS, būtu jāizveido pārredzami un nediskriminējoši noteikumi, ar kuriem nosaka piekļuvi sistēmai. Tomēr regulētajiem tirgiem un daudzpusējām tirdzniecības sistēmām būtu arī turpmāk jāpiemēro līdzīgas prasības attiecībā uz locekļu vai dalībnieku piekļuvi, turpretim organizētajām tirdzniecības sistēmām būtu jāļauj noteikt un ierobežot piekļuvi, cita starpā balstoties uz to organizētāju lomu un saistībām pret saviem klientiem. Šajā ziņā būtu jādod iespēja tirdzniecības vietām noteikt parametrus, kas reglamentē šo sistēmu, piemēram, minimālo latentumu, ar noteikumu, ka tas notiek atklāti un pārredzami un bez diskriminācijas no platformas uzturētāja puses.
(15)
Centrālais darījuma partneris (CDP) ir definēts Regulā (ES) Nr. 648/2012 kā juridiska persona, kas pati ir starpnieks starp partneriem līgumos, ko tirgo vienā vai vairākos finanšu tirgos, kļūstot par pircēju katram pārdevējam un par pārdevēju katram pircējam. Uz CDP neattiecas termins organizēta tirdzniecības sistēma, kā tas definēts šajā direktīvā.
(16)
Personas, kurām ir piekļuve regulētiem tirgiem vai daudzpusējām tirdzniecības sistēmām, dēvē par locekļiem vai dalībniekiem. Abus terminus var lietot kā sinonīmus. Minētie termini neietver lietotājus, kuri piekļūst tirdzniecības vietām, izmantojot tikai tiešu elektronisku piekļuvi.
(17)
Sistemātiski internalizētāji būtu jādefinē kā ieguldījumu brokeru sabiedrības, kas organizēti, bieži, sistemātiski un nozīmīgi veic darījumus savā vārdā, izpildot klientu rīkojumus ārpus regulēta tirgus, daudzpusējas tirdzniecības sistēmas vai organizētas tirdzniecības sistēmas. Lai nodrošinātu šīs definīcijas objektīvu un efektīvu piemērošanu ieguldījumu brokeru sabiedrībām, jebkādai divpusējai tirdzniecībai ar klientiem vajadzētu būt atbilstošai un būtu jānosaka kritēriji to ieguldījumu brokeru sabiedrību apzināšanai, kuras jāreģistrē kā sistemātiski internalizētāji. Lai arī tirdzniecības vietas ir sistēmas, kurās daudzu trešo personu pirkšanas un pārdošanas intereses mijiedarbojas sistēmā, tomēr nevajadzētu ļaut sistemātiskam internalizētājam sasaistīt trešo personu pirkšanas un pārdošanas intereses funkcionāli tādā pašā veidā, kā to dara tirdzniecības vieta.
(18)
Šīs direktīvas darbības jomu nevajadzētu attiecināt uz personām, kas pārvalda savus aktīvus, un sabiedrībām, kas nesniedz citus ieguldījumu pakalpojumus vai neveic citas ieguldījumu darbības kā vien darījumus savā vārdā ar finanšu instrumentiem, kas nav preču atvasinātie instrumenti, emisijas kvotas vai to atvasinātie instrumenti, izņemot gadījumus, kad tās ir tirgus uzturētājas, regulēta tirgus vai daudzpusējas tirdzniecības sistēmas dalībnieces vai tām ir nodrošināta tieša elektroniska piekļuve tirdzniecības vietai, tās izmanto augstas intensitātes algoritmiskās tirdzniecības metodes vai veic darījumus savā vārdā, izpildot klientu rīkojumus.
(19)
G20 valstu finanšu ministru un centrālo banku vadītāju 2011. gada 15. aprīļa paziņojumā norādīts, ka būtu jānodrošina atbilstošs regulējums un uzraudzība preču atvasināto instrumentu tirgu dalībniekiem un tādēļ ir jāgroza daži izņēmumi Direktīvā 2004/39/EK.
(20)
Uz personām, kas veic tirdzniecību savā vārdā, tostarp tirgus uzturētājiem, kuri tirgo preču atvasinātos instrumentus, emisijas kvotas vai no tiem atvasinātus instrumentus, izņemot personas, kas veic darījumus savā vārdā, izpildot klientu rīkojumus, vai sniedz ieguldījumu pakalpojumus saistībā ar preču atvasinātajiem instrumentiem, emisijas kvotām vai to atvasinātajiem instrumentiem savas pamatdarbības klientiem vai piegādātājiem, nebūtu jāattiecina šīs direktīvas darbības joma, ar noteikumu, ka minētā darbība ir uzskatāma par papilddarbību pamatdarbībai grupas līmenī un pamatdarbībai nav nedz ieguldījumu pakalpojumu sniegšana šīs direktīvas nozīmē, nedz banku darbībām Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/36/ES (13) nozīmē vai preču atvasināto instrumentu tirgus veidošana un minētās personas neizmanto augstas intensitātes algoritmiskās tirdzniecības metodes. Tehniskie kritēriji, lai noteiktu, vai darbība ir papilddarbība pamatdarbībai, būtu jānosaka regulatīvajos tehniskajos standartos, ņemot vērā šajā direktīvā noteiktos kritērijus.
Minētajiem kritērijiem būtu jānodrošina, ka šīs direktīvas darbības joma attiecas uz nefinanšu sabiedrībām, kas nesamērīgā veidā veic darījumus ar finanšu instrumentiem salīdzinājumā ar pamatdarbības ieguldījumu līmeni. Tātad, izmantojot minētos kritērijus, vajadzētu vismaz ņemt vērā, ka papilddarbībai jāveido tikai neliela grupas darbību un tirdzniecības daļa salīdzinājumā ar kopējo tirdzniecības apmēru šajā aktīvu kategorijā. Regulatīvajām iestādēm vai pašām tirdzniecības vietām nosakot pienākumu nodrošināt tirdzniecības vietas likviditāti saskaņā ar Savienības vai valsts normatīvajiem un administratīvajiem aktiem, papilddarbības noteikšanā būtu lietderīgi neņemt vērā darījumus, kuri veikti, lai nodrošinātu šādu pienākumu.
(21)
Piemērojot šo direktīvu un Regulu (ES) Nr. 600/2014, kas reglamentē ārpus biržas un biržā tirgotus atvasinātos instrumentus Regulas (ES) Nr. 600/2014 nozīmē, darbības, kuras var objektīvi novērtēt kā tādas, kas mazina risku, kurš tieši saistīts ar komercdarbību vai finansēšanas darbību, un grupas savstarpējie darījumi būtu jāuztver atbilstīgi Regulai (ES) Nr. 648/2012.
(22)
Personas, kas veic darījumus ar preču atvasinātajiem instrumentiem, emisijas kvotām vai to atvasinātajiem instrumentiem, drīkst veikt darījumus arī ar citiem finanšu instrumentiem, kas veido daļu no komerciālā likviditātes riska pārvaldības darbībām, kuras veic, lai, piemēram, nodrošinātos pret risku saistībā ar valūtas maiņas kursu. Tādēļ ir svarīgi precizēt, ka izņēmumus piemēro kumulatīvi. Piemēram, izņēmumu 2. panta 1. punkta j) apakšpunktā var piemērot vienlaikus ar 2. panta 1. punkta d) apakšpunktā minēto izņēmumu.
(23)
Tomēr, lai izvairītos no iespējamas izņēmumu ļaunprātīgas izmantošanas, uz finanšu instrumentu tirgus uzturētājiem, izņemot preču atvasināto instrumentu, emisijas kvotu vai to atvasinātie instrumentu tirgus uzturētājiem, ar noteikumu, ka tirgus uzturēšana ir palīgdarbība to galvenajai darījumdarbībai grupas ietvaros un ar noteikumu, ka tie neizmanto augstas intensitātes algoritmiskās tirdzniecības metodi, būtu jāattiecas šai direktīvai un tiem nevajadzētu būt iespējai izmantot citus izņēmumus. Uz personām, kas darbojas savā vārdā, pildot klientu rīkojumus vai kas izmanto augstas intensitātes algoritmiskās tirdzniecības metodi, arī būtu jāattiecas šīs direktīvas darbības jomai, bet tām nevajadzētu būt iespējai izmantot izņēmumus.
(24)
Klientu rīkojumu izpildē savā vārdā būtu jāietver brokeru sabiedrības, kas pilda dažādu klientu rīkojumus, savstarpēji attiecinot tos, pamatojoties uz sakrītošu darījumu veikšanu savā vārdā (“back-to-back tirdzniecība”), un kas būtu jāuzskata par brokeru sabiedrībām, kuras veic darījumus savā vārdā, un tām būtu jāpiemēro šīs direktīvas noteikumi gan attiecībā uz klientu rīkojumu izpildi, gan darbības veikšanu savā vārdā.
(25)
Finanšu instrumentu rīkojumu izpilde, ko veic kā papilddarbību starp divām personām, kuru pamatdarbība grupā nav nedz ieguldījumu pakalpojumu sniegšana šīs direktīvas nozīmē, nedz banku darbības Direktīvas 2013/36/ES nozīmē, nebūtu jāuzskata par tirdzniecības veikšanu savā vārdā, pildot klientu rīkojumus.
(26)
Atsauces tekstā uz personām būtu jāsaprot kā atsauces gan uz fiziskām, gan juridiskām personām.
(27)
Apdrošināšanas vai dzīvības apdrošināšanas sabiedrības, uz kuru darbībām attiecas attiecīga kompetento uzraudzības iestāžu uzraudzība un uz kurām attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/138/EK (14), būtu jāizslēdz no šīs direktīvas darbības jomas, kad tās veic minētajā direktīva norādītās darbības.
(28)
Šī direktīva nav attiecināma uz personām, kas nesniedz pakalpojumus trešām personām, bet kuru darbība ir saistīta ar ieguldījumu pakalpojumu sniegšanu tikai saviem mātesuzņēmumiem, saviem meitasuzņēmumiem vai citiem savu mātesuzņēmumu meitasuzņēmumiem.
(29)
Daži vietējie energouzņēmumi un daži rūpniecisko iekārtu operatori, uz kuriem attiecas ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēma, apkopo un nodod ārpakalpojumu sniedzējiem savas tirdzniecības darbības, lai ierobežotu komerciālo risku, ko rada nekonsolidēti meitasuzņēmumi. Šie kopuzņēmumi nesniedz nekādus citus pakalpojumus un veic tieši tādas pašas funkcijas kā personas, kas minētas 28. apsvērumā. Lai nodrošinātu vienlīdzīgus darbības noteikumus, būtu arī jāvar izslēgt vietējiem energouzņēmumiem vai Direktīvas 2003/87/EK 3. panta f) punktā minētajiem operatoriem kopīgi piederošus kopuzņēmumus, kas nesniedz nekādus citus pakalpojumus kā vien ieguldījumu pakalpojumus minētajiem vietējiem energouzņēmumiem vai Direktīvas 2003/87/EK 3. panta f) punktā minētajiem operatoriem un ar nosacījumu, ka šiem vietējiem energouzņēmumiem vai operatoriem piemērotu atbrīvojumu saskaņā ar 2. panta 1. punkta j) apakšpunktu, ja tie paši sniegtu minētos ieguldījumu pakalpojumus, no šīs direktīvas darbības jomas. Tomēr, lai nodrošinātu pienācīgas garantijas un pienācīgu aizsardzību ieguldītājiem, dalībvalstīm, kas nolemj noteikt atbrīvojumu šādiem kopuzņēmumiem, vajadzētu tiem piemērot prasības, kuras vismaz ir līdzvērtīgas šajā direktīvā noteiktajām prasībām, jo īpaši attiecībā uz atļaujas piešķiršanas posmu, reputācijas un pieredzes novērtēšanu, akcionāru atbilstību, sākotnējās atļaujas piešķiršanas nosacījumu pārskatīšanu un pastāvīgās uzraudzības veikšanu, kā arī attiecībā uz profesionālās darbības ētikas normām.
(30)
Šīs direktīvas darbības joma nebūtu jāattiecina arī uz personām, kas profesionālās darbības gaitā tikai neregulāri sniedz ieguldījumu pakalpojumus, ja šī darbība ir regulēta un attiecīgie noteikumi neliedz neregulāri sniegt ieguldījumu pakalpojumus.
(31)
Šī direktīva nebūtu jāattiecina uz personām, kas sniedz ieguldījumu pakalpojumus tikai saistībā ar darbinieku līdzdalības sistēmām un tādējādi nesniedz ieguldījumu pakalpojumus trešām personām.
(32)
Šī direktīva nav jāattiecina uz centrālajām bankām un citām iestādēm, kas veic līdzīgas funkcijas, kā arī valstu struktūrām, kuru pienākums ir pārvaldīt valsts parādu vai iesaistīties tā pārvaldībā atkarībā no tā, kurš no jēdzieniem attiecas uz ieguldījumu, izņemot daļēji vai pilnīgi valsts īpašumā esošas struktūras, kuru darbība ir saistīta ar tirdzniecību vai kapitāldaļu iegūšanu.
(33)
Lai skaidrāk definētu izņēmumu piemērošanu Eiropas Centrālo banku sistēmai (ECBS), citām valstu iestādēm, kas veic līdzīgas darbības, un iestādēm, kuras daļēji veic valsts parāda pārvaldību, ir lietderīgi šādus izņēmumus piemērot tikai tām iestādēm un institūcijām, kas darbojas saskaņā ar kādas dalībvalsts tiesību aktiem vai Savienības tiesību aktiem, kā arī starptautiskām iestādēm, kuru locekļi ir viena vai vairākas dalībvalstis un kuru mērķis ir piesaistīt finanšu līdzekļus un sniegt finansiālu palīdzētu saviem locekļiem, kam ir nopietnas finanšu problēmas vai arī pastāv šādu problēmu risks, piemēram, Eiropas Stabilizācijas mehānismam.
(34)
Šī direktīva nav jāattiecina uz kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem un pensiju fondiem neatkarīgi no tā, vai tos koordinē Savienības līmenī, un šādu uzņēmumu depozitārijiem vai pārvaldītājiem, jo uz tiem attiecas īpaši noteikumi, kas ir tieši pielāgoti to darbībai.
(35)
Šī direktīva nav jāattiecina uz pārvades sistēmas operatoriem, kas definēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/72/EK (15) 2. panta 4. punktā vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/73/EK (16) 2. panta 4. punktā, kad tie veic savus uzdevumus saskaņā ar minētajām direktīvām, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 714/2009 (17), Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 715/2009 (18), vai tīkla kodeksiem un vadlīnijām, kas pieņemti saskaņā ar minētajiem leģislatīvajiem aktiem. Saskaņā ar minētajiem leģislatīvajiem aktiem pārvades sistēmas operatoriem ir konkrētas saistības un pienākumi, tiem piemēro īpašu sertifikācijas procedūru un tos uzrauga nozares īpašas kompetentās iestādes. Pārvades sistēmu operatori arī varētu izmantot šādu atbrīvojumu gadījumos, kad tie izmanto citas personas, kas darbojas kā pakalpojumu sniedzēji to vārdā, lai veiktu savus uzdevumus saskaņā ar minētajiem leģislatīvajiem aktiem vai tīkla kodeksiem un vadlīnijām, kas pieņemti saskaņā ar minētajām regulām. Pārvades sistēmu operatoriem nebūtu jāļauj izmantot šādu atbrīvojumu, ja tie sniedz ieguldījumu pakalpojumus vai darbības saistībā ar finanšu instrumentiem, tajā skaitā ekspluatē platformu sekundārajai tirdzniecībai ar finansiālām pārvades tiesībām.
(36)
Lai varētu izmantot priekšrocības, ko sniedz atbrīvojums no šīs direktīvas noteikumu ievērošanas, attiecīgajai personai būtu pastāvīgi jāatbilst nosacījumiem, kas paredzēti attiecībā uz šādiem atbrīvojumiem. Jo īpaši, ja persona sniedz ieguldījumu pakalpojumus vai veic ieguldījumu darbības un ja uz viņu neattiecas šī direktīva, jo šie pakalpojumi vai darbības ir papilddarbības minētās personas pamatdarbībai grupā, uz minēto personu vairs nebūtu jāattiecina atbrīvojums saistībā ar papildpakalpojumiem, ja šo pakalpojumu sniegšana vai darbību veikšana vairs nav papilddarbības minētās personas pamatdarbībai.
(37)
Uz personām, kas sniedz ieguldījumu pakalpojumus un/vai veic ieguldījumu darbības, uz kurām attiecas šī direktīva, būtu jāattiecina piederības dalībvalsts izsniegta atļauja, lai nodrošinātu ieguldītāju aizsardzību un finanšu sistēmas stabilitāti.
(38)
Kredītiestādēm, kam atļauja izsniegta saskaņā ar Direktīvu 2013/36/ES, nebūtu vajadzīga cita atļauja saskaņā ar šo direktīvu, lai sniegtu ieguldījumu pakalpojumus vai veiktu ieguldījumu darbības. Ja kredītiestāde nolemj sniegt ieguldījumu pakalpojumus vai veikt ieguldījumu darbības, kompetentajām iestādēm pirms atļaujas piešķiršanas saskaņā ar Direktīvu 2013/36/ES būtu jāpārbauda, vai konkrētā iestāde atbilst šīs direktīvas attiecīgajiem noteikumiem.
(39)
Ir parādījies jauns ieguldījumu produkts - strukturētie noguldījumi, bet tie nav iekļauti nevienā leģislatīvā aktā, kas attiecas uz ieguldītāju aizsardzību Savienības līmenī, lai gan citi strukturētie ieguldījumi šādos leģislatīvos aktos ir iekļauti. Tāpēc ir lietderīgi veicināt ieguldītāju uzticēšanos un veidot vienotāku regulējumu attiecībā uz dažādu standartizētu privāto ieguldījumu produktu izplatīšanu, lai ieguldītājiem nodrošinātu atbilstošu aizsardzības līmenī visā Savienībā. Minētā iemesla dēļ ir lietderīgi strukturētos noguldījumus iekļaut šīs direktīvas darbības jomā. Šajā saistībā ir jāprecizē, ka, tā kā strukturētie noguldījumi ir ieguldījumu produktu veids, tie neietver tādus noguldījumus, kas saistīti tikai ar procentu likmēm, piemēram Euribor vai Libor, neatkarīgi no tā, vai procentu likmes ir iepriekš noteiktas, fiksētas vai mainīgas. Tāpēc šādi noguldījumi būtu jāizslēdz no šīs direktīvas darbības jomas.
(40)
Šīs direktīvas piemērošana kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kad tās tirgo strukturētos noguldījumus vai konsultē klientus saistībā ar tiem, būtu saprotama gadījumos, kad tās darbojas kā starpnieki attiecībā uz minētajiem produktiem, ko emitē kredītiestādes, kuras var pieņemt noguldījumus saskaņā ar Direktīvu 2013/36/ES.
(41)
Centrālie vērtspapīru depozitāriji (CVD) ir finanšu tirgiem sistēmiski svarīgas iestādes, kas veic vērtspapīru sākotnējo reģistrāciju, uztur emitēto vērtspapīru kontus un veic norēķinus saistībā ar faktiski visiem vērtspapīru darījumiem. CVD ir īpaši jāregulē saskaņā ar Savienības tiesību aktiem un uz tiem ir jo īpaši jāattiecas atļauju izsniegšanai un dažiem darbības nosacījumiem. Tomēr papildus pamatpakalpojumiem, kas minēti citos Savienības tiesību aktos, CVD var sniegt ieguldījumu pakalpojumus un veikt darbības, kas tiek regulētas saskaņā ar šo direktīvu.
Lai nodrošinātu, ka uz jebkurām vienībām, kas sniedz ieguldījumu pakalpojumus un darbības, attiecas vienāds regulējums, ir lietderīgi nodrošināt, lai uz šādiem CVD neattiektos šīs direktīvas noteikumi par atļaujām un dažiem darbības nosacījumiem, bet lai Savienības tiesību akti, kas regulē CVD, nodrošinātu, ka uz tiem attiecas šīs direktīvas noteikumi, kad tie sniedz ieguldījumu pakalpojumus vai veic ieguldījumu darbības papildus Savienības tiesību aktos precizētajiem pakalpojumiem.
(42)
Lai uzlabotu ieguldītāju aizsardzību Savienībā, ir lietderīgi ierobežot apstākļus, kādos dalībvalstis drīkst nepiemērot šo direktīvu personām, kas sniedz ieguldījumu pakalpojumus klientiem, kuri rezultātā nav aizsargāti ar šīs direktīvas noteikumiem. Jo īpaši ir lietderīgi noteikt prasību dalībvalstīm piemērot šīm personām prasības, kuras vismaz ir līdzvērtīgas šajā direktīvā noteiktajām prasībām, jo īpaši attiecībā uz atļaujas piešķiršanas posmu, reputācijas un pieredzes novērtēšanu, akcionāru atbilstību, sākotnējās atļaujas piešķiršanas nosacījumu pārskatīšanu un pastāvīgās uzraudzības veikšanu, kā arī attiecībā uz profesionālās darbības ētikas normām.
Turklāt uz personām, kurām netiek piemērota šī direktīva, būtu jāattiecina ieguldītāju kompensācijas sistēma, kas atzīta saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 97/9/EK (19), vai profesionālās darbības civiltiesiskās atbildības apdrošināšana, kas nodrošina līdzvērtīgu aizsardzību klientiem gadījumos, uz kuriem attiecas minētā direktīva.
(43)
Ja ieguldījumu brokeru sabiedrība neregulāri sniedz vienu vai vairākus ieguldījumu pakalpojumus, uz kuriem neattiecas atļauja, vai neregulāri veic vienu vai vairākas ieguldījumu darbības, uz kurām neattiecas atļauja, tai nevajadzētu prasīt papildu atļauju saskaņā ar šo direktīvu.
(44)
Šajā direktīvā rīkojumu pieņemšanas un nodošanas darbībai būtu jāietver arī divu vai vairāku ieguldītāju apvienošana, kas tādējādi ļautu veikt darījumu starp šiem ieguldītājiem.
(45)
Uz ieguldījumu brokeru sabiedrībām un kredītiestādēm, kas izplata finanšu instrumentus, kurus tās pašas emitē, būtu jāattiecina šī direktīva, ja tās saviem klientiem sniedz ieguldījumu konsultācijas. Lai novērstu nenoteiktību un uzlabotu ieguldītāju aizsardzību, ir lietderīgi paredzēt šīs direktīvas piemērošanu, ja ieguldījumu brokeru sabiedrības un kredītiestādes izplata pašu emitētos finanšu instrumentus pamattirgū, nesniedzot nekādas konsultācijas. Tādēļ būtu jāpaplašina pakalpojuma “rīkojumu izpilde klientu vārdā” definīcija.
(46)
Savstarpējās atzīšanas princips un piederības dalībvalsts uzraudzības princips paredz, ka dalībvalstu kompetentajām iestādēm nevajadzētu izsniegt atļauju vai tā būtu jāatsauc, ja tādi faktori kā darbības programmu saturs, ģeogrāfiskā izplatība vai faktiski veiktās darbības skaidri liecina par to, ka ieguldījumu brokeru sabiedrība ir izvēlējusies vienas dalībvalsts tiesību sistēmu, lai izvairītos no stingrākiem standartiem, kas ir spēkā citā dalībvalstī, kuras teritorijā tā plāno veikt vai jau veic lielāko daļu savu darbību. Ieguldījumu brokeru sabiedrībai, kas ir juridiska persona, būtu jāsaņem atļauja dalībvalstī, kurā ir tās juridiskā adrese. Ieguldījumu brokeru sabiedrībai, kas nav juridiska persona, būtu jāsaņem atļauja dalībvalstī, kurā atrodas tās galvenais birojs. Turklāt dalībvalstīm būtu jāpieprasa, lai ieguldījumu brokeru sabiedrības galvenais birojs vienmēr atrastos un tā darbību faktiski veiktu savā piederības dalībvalstī.
(47)
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2007/44/EK (20) ir noteikti sīki izstrādāti kritēriji prudenciālajam novērtējumam attiecībā uz plānotās līdzdalības iegūšanu ieguldījumu brokeru sabiedrībā un procedūra to piemērošanai. Lai nodrošinātu juridisko noteiktību, skaidrību un paredzamību attiecībā uz novērtēšanas procesu, kā arī uz tā rezultātu, ir lietderīgi apstiprināt minētajā direktīvā noteiktos kritērijus un prudenciālās novērtēšanas procesu.
Proti, kompetentajām iestādēm būtu jānovērtē potenciālā līdzdalības ieguvēja atbilstība un plānotās līdzdalības iegūšanas finanšu stabilitāte, izmantojot šādus kritērijus: potenciālā līdzdalības ieguvēja reputācija; ikvienas personas, kura plānotās līdzdalības iegūšanas rezultātā vadīs ieguldījumu brokeru sabiedrības darbību, reputācija un pieredze; potenciālā līdzdalības ieguvēja finanšu stabilitāte; vai ieguldījumu brokeru sabiedrība spēs pildīt uzraudzības prasības, pamatojoties uz šo direktīvu un citām direktīvām, jo īpaši uz Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/87/EK (21) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2013/36/ES; vai ir pamats uzskatīt, ka saistībā ar plānoto līdzdalības iegūšanu tiek vai jau ir veikta nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšana un terorisma finansēšana vai ir mēģināts veikt šādas darbības Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2005/60/EK (22) 1. panta nozīmē, vai ka plānotā līdzdalības iegūšana varētu palielināt šādu risku.
(48)
Ieguldījumu brokeru sabiedrībai, kurai izsniegta atļauja savā piederības dalībvalstī, vajadzētu būt tiesīgai sniegt ieguldījumu pakalpojumus vai veikt ieguldījumu darbības visā Savienībā, lai nevajadzētu lūgt atsevišķu atļauju no tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kurā tā vēlas sniegt šādus pakalpojumus vai veikt šādas darbības.
(49)
Ņemot vērā to, ka uz dažām ieguldījumu brokeru sabiedrībām neattiecas daži pienākumi, kas noteikti ar Direktīvu 2013/36/ES, šīm ieguldījumu brokeru sabiedrībām būtu obligāti jāpieprasa nodrošināt kapitāla minimumu vai profesionālās darbības civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu, vai abus. Koriģējot minētās apdrošināšanas summas, būtu jāņem vērā korekcijas, kas veiktas saistībā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/92/EK (23). Minētajai īpašajai pieejai, lai nodrošinātu kapitāla pietiekamību, nevajadzētu skart lēmumus par atbilstošo pieeju minētajām brokeru sabiedrībām saskaņā ar turpmākajām izmaiņām Savienības tiesību aktos par kapitāla pietiekamību.
(50)
Tā kā prudenciālā regulējuma darbības joma būtu jāierobežo tā, lai tas attiektos tikai uz tām vienībām, kas, spriežot pēc profesionālās darbības gaitā veiktiem ierakstiem tirdzniecības grāmatā, rada risku kā darījumu partneris citiem tirgus dalībniekiem, šīs direktīvas darbības joma nebūtu jāattiecina uz vienībām, kas savā vārdā veic darījumus ar finanšu instrumentiem, kas nav preču atvasinātie instrumenti, emisijas kvotas un to atvasinātie instrumenti, ja tie nav tirgus uzturētāji, nedarbojas savā vārdā, pildot klienta rīkojumu, nav regulētā tirgus vai MFT dalībnieki, tiem nav elektroniskas piekļuves tirdzniecības vietai un tie neizmanto augstas intensitātes algoritmiskās tirdzniecības metodi.
(51)
Lai aizsargātu ieguldītāja īpašumtiesības un citas tamlīdzīgas tiesības uz vērtspapīriem un ieguldītāja tiesības uz līdzekļiem, kas uzticēti brokeru sabiedrībai, minētajām tiesībām vajadzētu būt nošķirtām no brokeru sabiedrības tiesībām. Tomēr šā principa dēļ nebūtu jāliedz brokeru sabiedrībai veikt darbību savā vārdā, izņemot gadījumus, ja tā šo darbību veic ieguldītāja interesēs, ja tas vajadzīgs darījuma īpatnības dēļ un ja ieguldītājs tam piekrīt, piemēram, naudas līdzekļu aizdošana.
(52)
Prasības attiecībā uz klientu aktīvu aizsardzību ir būtisks klientu aizsardzības instruments, brokeru sabiedrībām sniedzot pakalpojumus un veicot darbības. Minētās prasības var neievērot, ja pilnīgi visas līdzekļu un finanšu instrumenta īpašumtiesības tiek nodotas ieguldījumu brokeru sabiedrībai, lai nodrošinātu jebkādas pašreizējās, turpmākās, esošās, nosacītās vai iespējamās saistības. Šī plašā iespēja var radīt nenoteiktību un apdraudēt prasību efektivitāti attiecībā uz klientu aktīvu uzraudzību. Tāpēc vismaz attiecībā uz privāto klientu aktīviem ir lietderīgi ierobežot ieguldījumu brokeru sabiedrību spēju slēgt līgumus par finanšu nodrošinājumu īpašumtiesību nodošanas veidā un kuri definēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2002/47/EK (24), lai garantētu vai citādi aizsargātu viņu saistības.
(53)
Jānostiprina ieguldījumu brokeru sabiedrību vadības struktūru, regulētu tirgu un datu ziņošanas pakalpojumu sniedzēju loma, lai nodrošinātu pienācīgu un prudenciālu brokeru sabiedrību pārvaldību un veicinātu tirgus integritāti un ieguldītāju interešu ievērošanu. Ieguldījumu brokeru sabiedrības vadības struktūrai, regulētiem tirgiem un datu ziņošanas pakalpojumu sniedzējiem būtu vienmēr jāvelta pietiekami daudz laika, un tai vajadzētu būt atbilstošai kolektīvajai kompetencei, prasmēm un pieredzei, lai spētu izprast brokeru sabiedrības darbības, tostarp galvenos riska faktorus. Lai izvairītos no domāšanas grupas interesēs un veicinātu neatkarīgu atzinumu sagatavošanu un lēmumu kritisku apstrīdēšanu, vadības struktūrās vajadzētu pietiekamā mērā nodrošināt atšķirīga vecuma, dzimuma, ģeogrāfiskās izcelsmes, izglītības un profesionālās kvalifikācijas pārstāvjus, lai tajās būtu pārstāvēti atšķirīgi uzskati un pieredze. Darbinieku pārstāvību vadības struktūrās arī varētu uzskatīt par pozitīvu veidu, kā uzlabot dažādību, jo tā nodrošina svarīgu skatapunktu un patiesas zināšanas par brokeru sabiedrību iekšējām darbībām. Tādēļ dažādībai vajadzētu būt vienam no kritērijiem, veidojot vadības struktūras. Dažādību vajadzētu arī plašāk ņemt vērā brokeru sabiedrību darbā pieņemšanas politikā. Šādai politikai, piemēram, vajadzētu mudināt sabiedrības izraudzīties kandidātus no pretendentu sarakstiem, kuros pārstāvēti abi dzimumi. Lai nodrošinātu saskaņotu pieeju uzņēmumu vadībai, prasības attiecībā uz ieguldījumu brokeru sabiedrībām vēlams, cik vien iespējams, pielāgot Direktīvā 2013/36/ES noteiktajām prasībām.
(54)
Lai nodrošinātu ieguldījumu brokeru sabiedrību, regulētu tirgu un datu ziņošanas pakalpojumu sniedzēju darbības efektīvu pārraudzību un kontroli, vadības struktūrai būtu jāpārzina brokeru sabiedrības kopējā stratēģija un vajadzētu būt atbildīgai par to, ņemot vērā brokeru sabiedrības uzņēmējdarbību un riska profilu. Vadības struktūrai būtu jāuzņemas skaidri definēta atbildība par brokeru sabiedrības uzņēmējdarbības ciklu šādās jomās: uzņēmuma stratēģisko mērķu apzināšana un definēšana, riska stratēģijas un iekšējās pārvaldības īstenošana, savas iekšējās organizācijas, cita starpā darbinieku atlases un apmācību kritēriju, apstiprināšana, augstākās vadības efektīva uzraudzība, vispārējo pakalpojumu sniegšanas un darbību veikšanas politikas veidošana, kā arī tirdzniecības personāla atalgojums un jaunu produktu apstiprināšana izplatīšanai klientiem. Sabiedrību, to iekšējās organizācijas un pakalpojumu sniegšanas un darbību veikšanas politikas stratēģisko mērķu periodiskai uzraudzīšanai un novērtēšanai būtu jānodrošina pastāvīga spēja veikt pienācīgu un apdomīgu pārvaldību, veicinot tirgu integritāti un ieguldītāju aizsardzību. Pārāk liels direktora amatu skaits vienam vadības struktūras loceklim varētu kavēt uzraudzības pienākumu pildīšanu laika trūkuma dēļ.
Tādēļ ir jāierobežo direktora amatu skaits, kurus drīkst vienlaikus ieņemt iestādes vadības struktūras locekļi dažādās vienībās. Piemērojot šādu ierobežojumu, tomēr nebūtu jāņem vērā direktora amatus bezpeļņas organizācijās, piemēram, bezpeļņas vai labdarības organizācijās.
(55)
Dažādās dalībvalstīs izmanto atšķirīgas pārvaldības struktūras. Visbiežāk izmanto vienlīmeņa vai divlīmeņu struktūru. Šajā direktīvā lietoto definīciju mērķis ir aptvert visas esošās struktūras, īpaši neizceļot nevienu no tām. Tām ir tikai funkcionāla nozīme, lai pieņemtu noteikumus, kas vērsti uz konkrētu rezultātu neatkarīgi no sabiedrību tiesībām, kuras iestādei piemērojamas katrā dalībvalstī. Tāpēc šīm definīcijām nevajadzētu skart vispārējo kompetences sadali saskaņā ar valstu sabiedrību tiesībām.
(56)
To darbību spektra palielināšanās, kuras vienlaikus veic daudzas ieguldījumu brokeru sabiedrības, ir palielinājusi interešu konfliktu iespējamību starp šīm dažādajām darbībām un sabiedrību klientu interesēm. Tādēļ jāparedz noteikumi, lai nodrošinātu, ka šādi konflikti negatīvi neietekmē brokeru sabiedrību klientu intereses. Brokeru sabiedrībām ir pienākums veikt efektīvus pasākumus, lai apzinātu un pārvaldītu interešu konfliktus un, cik vien iespējams, mīkstinātu minēto risku potenciālo ietekmi. Ja tomēr pastāv zināms atlikušais risks attiecībā uz kaitējumu klienta interesēm, tad, pirms veikt darījumu klientu vārdā, tiem pārskatāmi būtu jāizskaidro interešu konflikta vispārējais raksturs un/vai cēloņi, kā arī pasākumi, kas veikti, lai mazinātu minētos riska faktorus.
(57)
Komisijas Direktīva 2006/73/EK (25) dalībvalstīm ļauj ieguldījumu brokeru sabiedrību organizatorisko prasību kontekstā pieprasīt ierakstīt telefonsarunas vai elektronisko saziņu, kas ir saistīta ar klientu rīkojumiem. To telefonsarunu vai elektroniskās saziņas ierakstīšana, kas ir saistīta ar klientu rīkojumiem, nav pretrunā Eiropas Savienības Pamattiesību hartai (harta) un pamatota, lai uzlabotu ieguldītāju aizsardzību, tirgus uzraudzību un palielinātu juridisko noteiktību ieguldījumu brokeru sabiedrību un to klientu interesēs. Šādas ierakstīšanas nozīme ir minēta arī Eiropas Vērtspapīru regulatoru komitejas 2010. gada 29. jūlijā izdotajās tehniskajās konsultācijās Komisijai. Šādiem ierakstiem būtu jānodrošina pierādījumi par ikviena klienta doto rīkojumu nosacījumiem un to atbilstība darījumiem, ko veikušas ieguldījumu brokeru sabiedrības, kā arī jāpalīdz apzināt jebkādu rīcību, kas varētu būt nozīmīga saistībā ar ļaunprātīgu rīcību tirgū, arī gadījumos, kad brokeru sabiedrības veic darījumus savā vārdā.
Šajā nolūkā ieraksti ir vajadzīgi par visām sarunām, kurās iesaistīti brokeru sabiedrības pārstāvji, kad tie veic darījumus vai plāno veikt darījumus savā vārdā. Ja klienti par saviem rīkojumiem paziņo, izmantojot citus kanālus, nevis telefoniski, šādai saziņai būtu jānotiek saglabājamā formā, piemēram, izmantojot pastu, faksu, elektronisko pastu, dokumentus par tikšanās laikā klientu dotiem rīkojumiem. Piemēram, ar klientu klātienē notikušo svarīgo sarunu saturu varētu izklāstīt protokolā vai piezīmēs. Šādi rīkojumi būtu jāuzskata par līdzvērtīgiem rīkojumiem, kas saņemti pa telefonu. Ja klientu klātienē notikušās sarunas tiek protokolētas, dalībvalstīm būtu jānodrošina pienācīgas garantijas, ka klientam nenāksies ciest zaudējumus tādēļ, ka abu pušu saziņa ir neprecīzi protokolēta. Šādās garantijās būtu jāparedz, ka klients neuzņemas nekādas saistības.
Lai panāktu juridisko noteiktību attiecībā uz šā pienākuma darbības jomu, ir lietderīgi to attiecināt uz visām brokeru sabiedrības nodrošinātajām ierīcēm vai tām, ko ieguldījumu brokeru sabiedrība ļauj izmantot, un pieprasīt ieguldījumu brokeru sabiedrībai veikt saprātīgus pasākumus, lai nepieļautu privātā īpašumā esošo ierīču izmantošanu saistībā ar šiem darījumiem. Minētajiem ierakstiem vajadzētu būt pieejamiem kompetentajām iestādēm, tām pildot savus uzraudzības pienākumus un veicot izpildes kontroles darbības saskaņā ar šo direktīvu, Regulu (ES) Nr. 600/2014, Regulu (ES) Nr. 596/2014 un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/57/ES (26), lai palīdzētu kompetentajām iestādēm apzināt rīcību, kas neatbilst ieguldījumu brokeru sabiedrību darbības tiesiskajam regulējumam. Minētajiem ierakstiem arī vajadzētu būt pieejamiem ieguldījumu brokeru sabiedrībām un klientiem, lai uzskatāmi apliecinātu to attiecību attīstību saistībā ar klientu pārsūtītajiem rīkojumiem un brokeru sabiedrību veiktajiem darījumiem. Minēto iemeslu dēļ ir lietderīgi šajā direktīvā iekļaut vispārēja regulējuma principus attiecībā uz to telefonsarunu vai elektroniskās saziņas ierakstīšanu, kas ir saistīti ar klientu rīkojumiem.
(58)
Saskaņā ar Padomes 2009. gada jūnija secinājumiem par Eiropas finanšu uzraudzības uzlabošanu un lai palīdzētu izveidot vienotu noteikumu kopumu par Eiropas Savienības finanšu tirgiem, pilnveidotu vienlīdzīgus darbības nosacījumus dalībvalstīm un tirgus dalībniekiem, palielinātu ieguldītāju aizsardzību un uzlabotu pārvaldību un noteikumu piemērošanu, Savienība ir apņēmusies vajadzības gadījumā līdz minimumam samazināt dalībvalstu rīcības brīvību Savienības finanšu pakalpojumu tiesību aktu īstenošanā. Šajā direktīvā papildus kopēja režīma ieviešanai to telefonsarunu vai elektroniskās saziņas ierakstīšanai, kas ir saistīti ar klientu rīkojumiem, ir lietderīgi samazināt kompetento iestāžu iespēju konkrētos gadījumos deleģēt uzraudzības uzdevumus, lai ierobežotu rīcības brīvību prasībās, kuras piemēro saistītiem aģentiem un filiāļu pārskatu sniegšanai.
(59)
Pēdējos desmit gados ievērojami attīstījušās tirdzniecības tehnoloģijas, un tagad tirgus dalībnieki tās plaši izmanto. Daudzi tirgus dalībnieki tagad izmanto algoritmisko tirdzniecību, kurā datora algoritms automātiski nosaka rīkojuma aspektus ar minimālu cilvēka līdzdalību vai bez tās. Būtu jāreglamentē algoritmiskās tirdzniecības radītie riska faktori. Tomēr algoritmu izmantošana veikto darījumu pēctirdzniecības apstrādē nav pielīdzināma algoritmiskajai tirdzniecībai. Ieguldījumu brokeru sabiedrībai, kas iesaistās algoritmiskajā tirdzniecībā, īstenojot tirgus veidošanas stratēģiju, būtu jāveic minētā tirgus veidošana nepārtraukti attiecīgās tirdzniecības vietas tirdzniecības laika noteiktā daļā. Regulatīvajos tehniskajos standartos būtu jāprecizē, kas ir attiecīgā tirdzniecības vietas tirdzniecības laika noteikta daļa, nodrošinot to, ka šāda noteikta daļa ir būtiska attiecībā pret kopējo tirdzniecības laiku, ņemot vērā konkrētā tirgus likviditāti, apmērus un raksturu un tirgojamā finanšu instrumenta raksturlielumus.
(60)
To ieguldījumu brokeru sabiedrību rīcībā, kuras iesaistās algoritmiskā tirdzniecībā, īstenojot tirgus veidošanas stratēģiju, vajadzētu būt attiecīgām minētās darbības sistēmām un pārbaudēm. Šāda darbība būtu jāsaprot saistībā ar tās kontekstu un mērķi. Tāpēc šādas darbības definīcija ir neatkarīga no citām definīcijām, piemēram, “tirgus uzturētāja darbību” definīcijas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 236/2012 (27).
(61)
Īpašs algoritmiskās tirdzniecības paveids ir augstas intensitātes algoritmiskās tirdzniecība, kad tirdzniecības sistēma ļoti ātri analizē tirgus datus vai signālus un pēc tam, balstoties uz šo analīzi, ļoti īsā laikā nosūta vai atjaunina lielu rīkojumu skaitu. Proti, augstas intensitātes algoritmiskā tirdzniecība var ietvert tādus elementus kā, piemēram, rīkojumu iniciēšana, sagatavošana, nosūtīšana un izpilde, ko veic sistēma bez cilvēku iesaistes katrā konkrētā darījumā vai rīkojumā, īss laikposms, lai izveidotu un likvidētu pozīcijas, augsts ikdienas portfeļa apgrozījums, augsta rīkojumu attiecība pret darījumiem vienā dienā un tirdzniecības dienas noslēgšana ar segtu vai gandrīz segtu pozīciju. Augstas intensitātes algoritmiskās tirdzniecības darījumus cita starpā raksturo augsts vienas dienas ziņojumu līmenis, kurus veido rīkojumi, kotējumi vai anulācijas. Nosakot, kas ir augsts vienas dienas ziņojumu līmenis, būtu jāņem vērā šā darījuma galaklienta identitāte, novērojumu perioda ilgums, salīdzinājums ar kopējo tirgus aktivitāti šajā laikā, kā arī darbības relatīvā koncentrācija vai fragmentācija. Augstas intensitātes algoritmisko tirdzniecību parasti veic tirgotāji, tirdzniecībā izmantojot savu kapitālu, un būtībā tie ir nevis atsevišķa stratēģija, bet sarežģītas tehnoloģijas izmantošana, īstenojot tradicionālākas tirdzniecības stratēģijas, piemēram, tirgus veidošanu vai arbitrāžu.
(62)
Tehnikas sasniegumi ir ļāvuši īstenot augstas intensitātes tirdzniecību un sekmējuši uzņēmējdarbības modeļu attīstību. Augstas intensitātes tirdzniecību sekmē tirgus dalībnieku telpu un iekārtu fiziska līdzāsatrašanās tirdzniecības vietas sapārošanas noteikšanas programmai. Lai nodrošinātu sakārtotus un godīgus tirdzniecības nosacījumus, ir jāpieprasa, lai tirdzniecības vietās nodrošinātu šādus līdzāsatrašanās pakalpojumus, pamatojoties uz nediskriminējošu, taisnīgu un pārredzamu pieeju. Tirdzniecības tehnoloģijas izmantošana ir palielinājusi ieguldītāju tirdzniecības ātrumu, spējas un sarežģītību. Tāpat tā ļauj tirgus dalībniekiem atvieglot saviem klientiem tiešu elektronisku piekļuvi tirgiem, izmantojot to tirdzniecības sistēmas, tiešu piekļuvi tirgum vai garantētu piekļuvi. Tirdzniecības tehnoloģija ir devusi ieguvumus tirgum un tirgus dalībniekiem kopumā, piemēram, plašāku dalību tirgos, lielāku likviditāti, mazāku cenas starpību, samazinātu īstermiņa svārstīgumu un līdzekļus, lai labāk izpildītu klientu rīkojumus. Tomēr minētā tirdzniecības tehnoloģija rada arī vairākus potenciālus riskus, piemēram, lielāku tirdzniecības vietu sistēmu pārslodzes risku lielāka rīkojumu apjoma dēļ, algoritmiskās tirdzniecības riskus izveidot dubultus vai kļūdainus rīkojumus vai citus tās darbības traucējumus, kas var apdraudēt pienācīgu tirgus darbību.
Turklāt pastāv risks, ka algoritmiskās tirdzniecības sistēmas pārmērīgi reaģēs uz citiem notikumiem tirgū, kas var palielināt svārstīgumu, ja tirgū jau pastāv kāda problēma. Visbeidzot, algoritmiskā tirdzniecība vai augstas intensitātes algoritmiskās tirdzniecības metodes nepareizas to izmantošanas gadījumā tāpat kā jebkurš cits tirdzniecības veids var radīt zināmas darbības formas, kas būtu jāaizliedz saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 596/2014. Automatizētas ātrās datorizētās tirdzniecības darījumi, nodrošinot informētības priekšrocību automatizētas ātrās datorizētās tirdzniecības darījumu organizētājiem, var arī mudināt ieguldītājus veikt tirdzniecības darījumus tirdzniecības vietās, kur tie var izvairīties no mijiedarbības ar automatizētās ātrās datorizētās tirdzniecības darījumu organizētājiem. Ir lietderīgi ātrās algoritmiskās tirdzniecības metodēm, kas balstītas uz dažiem konkrētiem raksturlielumiem, piemērot īpašu regulatīvo kontroli. Lai arī tās galvenokārt ir metodes, kuru pamatā ir tirdzniecība savā vārdā, šāda kontrole būtu arī jāpiemēro gadījumos, kad šīs metodes izmantošana ir strukturēta tā, lai izvairītos no tās izmantošanas savā vārdā.
(63)
Minētos potenciālos riskus, ko rada biežāka tehnoloģijas izmantošana, vislabāk var mazināt, apvienojot pasākumus un īpašu riska kontroli, lai pārbaudītu brokeru sabiedrības, kuras veic algoritmisko tirdzniecību vai izmanto augstas intensitātes algoritmiskās tirdzniecības metodes, kuras nodrošina tiešu elektronisku piekļuvi, ar citiem pasākumiem, kas vērsti uz tirdzniecības vietu operatoriem, kuriem var piekļūt šādas brokeru sabiedrības. Lai uzlabotu tirgu izturētspēju, ņemot vērā tehnoloģiju attīstību, minētajiem pasākumiem būtu jāatbilst un jābūt balstītiem uz tehniskajām “Pamatnostādnēm tirdzniecības platformām, ieguldījumu sabiedrībām un kompetentajām iestādēm attiecībā uz sistēmām un kontroli automatizētā tirdzniecības vidē” (EVTI/2012/122), kuras 2012. gada februārī izdeva Eiropas Uzraudzības iestāde (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde) (“EVTI“), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1095/2010 (28). Vēlams nodrošināt, lai brokeru sabiedrībām, kas veic augstas intensitātes algoritmiskās tirdzniecības darījumus, būtu atbilstoša atļauja. Šādām atļaujām būtu jānodrošina, ka uz brokeru sabiedrībām attiecas šīs direktīvas organizatoriskās prasības un ka tās tiek pienācīgi uzraudzītas. Taču vienībām, kam izsniedz atļauju un ko uzrauga saskaņā ar finanšu sektoru regulējošiem Savienības tiesību aktiem un kam piemēro atbrīvojumu no šīs direktīvas, bet kas izmanto algoritmiskās tirdzniecības vai augstas intensitātes algoritmiskās tirdzniecības metodes, nebūtu pienākums saņemt atļauju saskaņā ar šo direktīvu un tām būtu jāpiemēro tikai pasākumi un pārbaudes, kuru mērķis ir novērst specifisko risku, kas izriet no minētajiem tirdzniecības darījumiem. Šajā ziņā EVTI būtu jāīsteno svarīgs koordinēšanas uzdevums, nosakot cenas izmaiņas minimālos soļus, lai Eiropas līmenī sakārtotu tirgus.
(64)
Ieguldījumu brokeru sabiedrībām un tirdzniecības vietām būtu jāizveido stingri pasākumi, lai nodrošinātu, ka algoritmiskās tirdzniecības vai augstas intensitātes algoritmiskās tirdzniecības metodes neapdraud pareizu tirgus darbību un to nevar izmantot ļaunprātīgos nolūkos. Tirdzniecības vietām būtu jānodrošina arī, lai to tirdzniecības sistēmas būtu izturētspējīgas un atbilstoši pārbaudītas darbam ar lielāku rīkojumu plūsmu vai spriedzi tirgū un tirdzniecības vietas būtu aprīkotas ar bloķēšanas sistēmām, lai uz laiku pārtrauktu tirdzniecību vai ierobežotu to pēkšņu un negaidītu cenās svārstību gadījumā.
(65)
Ir jānodrošina arī tas, ka tirdzniecības vietu maksas struktūra ir pārredzama, nediskriminējoša un taisnīga, kā arī nav veidota tā, lai radītu nesakārtotus tirgus apstākļus. Tādēļ ir lietderīgi ļaut tirdzniecības vietām pielāgot savu maksu par atceltiem rīkojumiem atkarībā no tā, cik ilgi rīkojums bijis saglabāts, un pieskaņot maksu katram finanšu instrumentam, uz kuru tā attiecas. Vajadzētu arī dot iespēju dalībvalstīm ļaut tirdzniecības vietām noteikt augstāku maksu par tādu rīkojumu došanu, kas vēlāk tiek atcelti, vai dalībniekiem, kuru atcelto rīkojumu skaits ir lielāks par izpildītajiem rīkojumiem, un tiem dalībniekiem, kas izmanto augstas intensitātes algoritmiskās tirdzniecības metodi, lai ņemtu vērā sistēmas jaudai radīto papildu slogu, arī tad, ja citi tirgus dalībnieki negūs no tā labumu.
(66)
Papildus pasākumiem attiecībā uz algoritmisko tirdzniecību un augstas intensitātes algoritmiskās tirdzniecības metodi ir lietderīgi aizliegt ieguldījumu brokeru sabiedrībām nodrošināt tiešu elektronisku piekļuvi tirgiem saviem klientiem, ja attiecībā uz šādu piekļuvi nav izveidotas pienācīgas sistēmas un kontrole. Neatkarīgi no sniegtās tiešās elektroniskās piekļuves veida brokeru sabiedrībām, kas sniedz tiešu elektronisku piekļuvi, būtu jānovērtē un jāpārskata to klientu piemērotību, kuri izmanto minēto pakalpojumu, un jānodrošina, ka tiek veikta riska kontrole, kā arī minētās brokeru sabiedrības saglabā atbildību par tirdzniecības darījumiem, kurus to klienti pieteikuši, izmantojot to sistēmas vai tirdzniecības kodus. Regulatīvajos tehniskajos standartos būtu sīkāk jāatrunā organizatoriskās prasības attiecībā uz minētajām jaunajām tirdzniecības formām. Būtu jānodrošina, lai prasības vajadzības gadījumā var grozīt, ņemot vērā turpmākās inovācijas un izmaiņas minētajā jomā.
(67)
Lai nodrošinātu efektīvu uzraudzību un ļautu kompetentajām iestādēm laikus veikt attiecīgus pasākumus pret neatbilstošām vai krāpnieciskām algoritmiskās tirdzniecības stratēģijām, ir jāmarķē visi rīkojumi, kuru izcelsme saistīta ar algoritmisko tirdzniecību. Marķēšanai būtu jāļauj kompetentajām iestādēm apzināt un nošķirt rīkojumus, kuru izcelsme saistīta ar dažādiem algoritmiem, un efektīvi pārveidot un novērtēt stratēģijas, ko izmanto tirgotāji, kas izmanto algoritmisko tirdzniecību. Tam būtu jāmazina risku, ka rīkojumi ir neskaidri attiecināmi uz algoritmiskās tirdzniecības stratēģiju vai tirgotāju. Marķēšana ļaus kompetentajām iestādēm efektīvi un lietpratīgi reaģēt uz algoritmiskās tirdzniecības stratēģijām, ja tās būs ļaunprātīgas vai radīs risku pareizai tirgus darbībai.
(68)
Lai panāktu tirgus integritātes saglabāšanu, ņemot vērā finanšu tirgu tehnoloģiju attīstību, EVTI būtu regulāri jākonsultējas ar valstu ekspertiem par tirdzniecības, tostarp augstas intensitātes darījumu tirdzniecības, tehnoloģiju izmaiņām un jaunāko praksi, ko var uzskatīt par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu, ar mērķi apzināt un atbalstīt efektīvas stratēģijas, kuras vērstas pret šādu ļaunprātīgu izmantošanu.
(69)
Pašlaik Savienībā darbojas daudz tirdzniecības vietu, no kurām dažas tirgo identiskus finanšu instrumentus. Lai novērstu potenciālus riskus ieguldītājiem, jāformalizē un vēl vairāk jākoordinē procesi saistībā ar ietekmi uz tirdzniecību citās tirdzniecības vietās, ja ieguldījumu brokeru sabiedrība vai tirgus operators, kas uztur tirdzniecības vietu, nolemj apturēt vai pārtraukt kāda finanšu instrumenta tirdzniecību. Juridiskās noteiktības labad un lai pienācīgi novērstu interešu konfliktus, pieņemot lēmumu apturēt vai pārtraukt finanšu instrumentu tirdzniecību, būtu jānodrošina, ka tad, ja ieguldījumu brokeru sabiedrība vai tirgus operators, kas uztur tirdzniecības vietu, pārtrauc tirdzniecību sakarā ar neatbilstību tās darbību regulējošajiem noteikumiem, citi seko šim piemēram, ja tā nolemj kompetentās iestādes, ja vien tirdzniecības turpināšanu nevar attaisnot ar ārkārtējiem apstākļiem. Turklāt jāformalizē un jāuzlabo informācijas apmaiņa un sadarbība starp kompetentajām iestādēm attiecībā uz tirdzniecības vietā veikto finanšu instrumentu tirdzniecības apturēšanu un pārtraukšanu. Minētie pasākumi būtu jāveic tā, lai neļautu tirdzniecības vietām komerciāliem mērķiem izmantot informāciju, kas pārraidīta saistībā ar finanšu instrumentu tirgošanas pārtraukšanu vai atcelšanu.
(70)
Finanšu tirgos aktīvi darbojas arvien vairāk ieguldītāju, un tiem tiek piedāvāts arvien sarežģītāks plaša spektra pakalpojumu un instrumentu klāsts, tāpēc, ņemot vērā šo attīstību, ir jānodrošina zināma saskaņotība, lai ieguldītājiem nodrošinātu augsta līmeņa aizsardzību visā Savienībā. Kad tika pieņemta Direktīva 2004/39/EK, pieaugošas ieguldītāju atkarības no personiskiem ieteikumiem dēļ tajā bija jāiekļauj noteikums par ieguldījumu konsultācijām kā ieguldījumu pakalpojumu, kam nepieciešama atļauja un konkrētas profesionālās darbības ētikas normas. Klientiem personiski sniegto ieteikumu paliekošās nozīmes un pieaugošās pakalpojumu un instrumentu sarežģītības dēļ ir jāpilnveido profesionālās darbības ētikas normas, lai uzlabotu ieguldītāju aizsardzību.
(71)
Dalībvalstīm būtu jāpanāk, ka ieguldījumu brokeru sabiedrības rīkojas saskaņā ar savu klientu interesēm un spēj pildīt šajā direktīvā noteiktos pienākumus. Ieguldījumu brokeru sabiedrībām būtu attiecīgi jāizprot piedāvāto vai ieteikto finanšu instrumentu īpatnības, kā arī jāizstrādā un jāizvērtē iedarbīga politika un pasākumi, lai apzinātu to klientu kategoriju, kam varētu piedāvāt šos produktus un pakalpojumus. Dalībvalstīm būtu jāpanāk, ka ieguldījumu brokeru sabiedrības, kas izstrādā finanšu instrumentus, nodrošina, ka minētie produkti tiek izstrādāti tā, lai apmierinātu konkrētā mērķtirgus attiecīgās klientu kategorijas galaklientu vajadzības, veic saprātīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka finanšu instrumenti tiek izplatīti apzinātajā mērķtirgū, un periodiski izvērtē piedāvāto produktu mērķtirgu un šo produktu ienesīgumu. Ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kas piedāvā vai iesaka klientiem citu izstrādātus finanšu instrumentus, vajadzētu arī izstrādāt attiecīgu kārtību, kā iegūt un novērtēt attiecīgo informāciju par produkta apstiprināšanas procesu, cita starpā par apzināto piedāvātā vai ieteiktā produkta mērķtirgu un produkta īpatnībām. Minētais pienākums būtu jāpilda, neskarot ieguldījumu brokeru sabiedrības turpmāk veicamus atbilstības un piemērotības novērtējumus, tai sniedzot ieguldījumu pakalpojumus ikvienam klientam, pamatojoties uz personiskajām vajadzībām, īpatnībām un mērķiem.
Lai nodrošinātu, ka finanšu instrumentus piedāvā vai iesaka tikai tad, ja tas ir klienta interesēs, ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kas piedāvā vai iesaka produktus, kurus izveidojušas sabiedrības, uz kurām neattiecas šajā direktīvā izklāstītās produktu pārvaldības prasības, vai izveidojušas trešo valstu sabiedrības, vajadzētu arī ieviest attiecīgu kārtību, kā iegūt pietiekamu informāciju par šiem finanšu instrumentiem.
(72)
Lai sniegtu ieguldītājiem visu svarīgo informāciju, ir lietderīgi pieprasīt ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kas sniedz ieguldījumu konsultācijas, izpaust sniegto konsultāciju cenu, precizēt sniegto konsultāciju pamatojumu, jo īpaši produktu klāstu, kuru tās ņem vērā, sniedzot klientiem personiskus ieteikumus, neatkarīgi no tā, vai tās sniedz klientiem atsevišķas ieguldījumu konsultācijas vai tiem ieteikto finanšu instrumentu atbilstības periodisku novērtējumu. Ir lietderīgi arī pieprasīt ieguldījumu brokeru sabiedrībām paskaidrot saviem klientiem sniegto konsultāciju iemeslus.
(73)
Lai turpinātu veidot tiesisko regulējumu ieguldījumu konsultāciju sniegšanai, vienlaikus ļaujot ieguldījumu brokeru sabiedrībām un klientiem izdarīt izvēli, ir lietderīgi noteikt nosacījumus šā pakalpojuma sniegšanai tad, ja brokeru sabiedrības informē klientus, ka šis pakalpojums tiek sniegts neatkarīgi. Ja konsultācijas sniedz neatkarīgi, pirms personīgas rekomendācijas sniegšanas būtu jānovērtē pietiekami plašs citu produktu piedāvātāju produktu klāsts. Konsultantam nav jāizvērtē visu produktu piedāvātāju vai emitentu sniegtie produkti, kas pieejami tirgū, taču finanšu instrumentu klāstam nevajadzētu aprobežoties ar finanšu instrumentiem, ko emitējušas vai sniegušas vienības, kurām ir ciešas attiecības ar ieguldījumu brokeru sabiedrību vai citas juridiskas vai ekonomiskas attiecības, piemēram, līgumattiecības, kas ir pietiekami ciešas, lai potenciāli apdraudētu sniegto konsultāciju neatkarīgumu.
(74)
Lai uzlabotu ieguldītāju aizsardzību un klientu sapratni par saņemto pakalpojumu, ir arī lietderīgi vēl vairāk ierobežot sabiedrību iespēju sniegt neatkarīgus ieguldījumu konsultāciju pakalpojumus un veikt ieguldījumu portfeļa pārvaldību, pieņemt un paturēt maksu, komisijas naudu vai jebkādus finansiālus vai nefinansiālus labumus no trešajām personām, jo īpaši no emitentiem vai produktu piegādātājiem. Tas nozīmē, ka jebkāda trešās personas samaksātā maksa un komisijas nauda vai jebkādi tās sniegtie finansiālie labumi pilnībā un iespējami drīz jāatdod atpakaļ klientam, tiklīdz brokeru sabiedrība būs saņēmusi šos maksājumus, un nevajadzētu brokeru sabiedrībai atļaut kārtot jebkādus maksājumus trešai personai no brokeru sabiedrības klienta maksas. Klientus vajadzētu precīzi un attiecīgā gadījumā periodiski informēt par visām maksājumiem, komisijas naudu un labumiem, ko brokeru sabiedrība ir saņēmusi saistībā ar klientam sniegto ieguldījumu pakalpojumu un kas pārskaitīti klientam. Brokeru sabiedrībām, kas sniedz neatkarīgas ieguldījumu konsultācijas vai veic ieguldījumu portfeļa pārvaldīšanu, būtu jānodrošina, ka saņemtie trešās personas maksājumi tiek atvēlēti un pārskaitīti klientiem, ietverot to organizatoriskajās prasībās. Būtu pieļaujami tikai maznozīmīgi nefinansiāli labumi ar noteikumu, ka klients par tiem tiek pilnībā informēts, ka tie varētu uzlabot sniegto pakalpojumu kvalitāti un ka tos nevar atzīt par tādiem, kas negatīvi ietekmē ieguldījumu brokeru sabiedrību spēju rīkoties klientu labākajās interesēs.
(75)
Sniedzot neatkarīgus ieguldījumu konsultāciju pakalpojumus un veicot ieguldījumu portfeļa pārvaldīšanu, vajadzētu būt atļautam saņemt maksu, komisijas naudu vai nefinansiālus labumus no personas, kas rīkojas klienta uzdevumā, tikai tad, ja šī persona apzinās, ka šādi maksājumi ir veikti minētās personas uzdevumā un ka maksājumu summu un biežumu ieguldījumu brokeru sabiedrība ir saskaņojusi ar klientu un to nenosaka trešā persona. Šī prasība būtu izpildīta gadījumos, kad klients pats tieši apmaksā brokeru sabiedrības rēķinu vai to izdara neatkarīga trešā persona, kura nav saistīta ar ieguldījumu brokeru sabiedrības klientam sniegto ieguldījumu pakalpojumu un rīkojas tikai pēc klienta norādījumiem, kā arī gadījumos, kad klients vienojas par ieguldījumu brokeru sabiedrības sniegtā pakalpojuma maksu un samaksā nolīgto summu. Ar to parasti nodarbojas grāmatveži vai juristi, ievērojot klienta skaidri noteikto maksājuma uzdevumu, vai tad, ja šo personu izmanto vienkārši kā naudas nodošanas kanālu.
(76)
Šajā direktīvā paredzēti nosacījumi un procedūras, kas dalībvalstīm jāievēro, plānojot ieviest papildu prasības. Šādas prasības var ietvert aizliegumu vai papildu ierobežojumu piedāvāt vai pieņemt maksu, komisijas naudu vai jebkādus finansiālus un nefinansiālus labumus, ko maksā vai sniedz jebkura trešā persona vai persona, kas rīkojas trešās personas uzdevumā saistībā ar pakalpojuma sniegšanu klientiem.
(77)
Lai papildus aizsargātu patērētājus, ir lietderīgi arī parūpēties par to, lai ieguldījumu brokeru sabiedrības neatalgotu un nevērtētu savu darbinieku gūtos rezultātus tādā veidā, kas ir pretrunā brokeru sabiedrības pienākumam rīkoties savu klientu labākajās interesēs, piemēram, izmaksājot atlīdzību, nosakot pārdošanas mērķus vai citādi stimulējot viena konkrēta finanšu instrumenta ieteikšanu vai pārdošanu, lai gan klienta interesēm labāk atbilstu cits instruments.
(78)
Ja pietiekama informācija par finanšu instrumentu izmaksām vai saistītajiem maksājumiem un riska faktoriem tiek sniegta saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, būtu jāuzskata, ka tā atbilst šajā direktīvā noteiktajiem mērķiem informēt klientus. Ieguldījumu brokeru sabiedrībām un kredītiestādēm, kas izplata finanšu instrumentus, tomēr būtu papildus jāinformē savi klienti par visām ieguldījumu pakalpojumu sniegšanas izmaksām un saistītajiem maksājumiem saistībā ar šiem finanšu instrumentiem.
(79)
Ņemot vērā ieguldījumu produktu sarežģītību un nepārtrauktās inovācijas, ir svarīgi nodrošināt, ka darbiniekiem, kas sniedz konsultācijas par ieguldījumu produktiem vai pārdod tos privātajiem klientiem, ir atbilstīgas zināšanas un kompetence piedāvāto produktu jomā. Ieguldījumu brokeru sabiedrībām būtu jādod saviem darbiniekiem pietiekami daudz laika un resursu, lai viņi varētu gūt minētās zināšanas un kompetenci un tās izmantotu, sniedzot pakalpojumus klientiem.
(80)
Ieguldījumu brokeru sabiedrības drīkst sniegt ieguldījumu pakalpojumus, kas paredz tikai klientu rīkojumu izpildi un/vai saņemšanu un pārsūtīšanu, nesaņemot informāciju par klienta kompetenci un pieredzi, lai novērtētu pakalpojuma vai finanšu instrumenta piemērotību klientam. Tā kā minētie pakalpojumi attiecīgi mazina klienta aizsardzību, ir lietderīgi uzlabot šo pakalpojumu sniegšanas nosacījumus. Jo īpaši ir lietderīgi izslēgt iespēju sniegt minētos pakalpojumus kopā ar papildpakalpojumiem, kas ietver kredītu vai aizdevumu piešķiršanu ieguldītājiem, lai ļautu tiem veikt darījumu, kurā ir iesaistīta ieguldījumu brokeru sabiedrība, jo tas papildus sarežģī darījumu un saistītā riska novērtēšanu. Ir lietderīgi arī skaidrāk definēt kritērijus to finanšu instrumentu izvēlei, ar kuriem minētajiem pakalpojumiem vajadzētu būt saistītiem, lai izslēgtu dažus finanšu instrumentus, tostarp tādus, kas ietver atvasinātu finanšu instrumentu vai ietver struktūru, apgrūtinot klientam izprast saistīto risku, tādu uzņēmumu akcijas, kuri nav pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi (PVKIU) (kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi, kas nav PVKIU), un Komisijas Regulas (ES) Nr. 583/2010 (29) 36. panta 1. punkta otrajā daļā minēto strukturēto PVKIU akcijas. Dažu PVKIU pielīdzināšanai sarežģītiem produktiem nebūtu jāskar turpmāk pieņemtus Savienības tiesību aktus, kuros tiks noteikts šādu produktu diapazons un tiem piemērojami noteikumi.
(81)
Kombinētās pārdošanas prakse ir izplatīta uzņēmumu stratēģija visā Savienībā, sniedzot finanšu pakalpojumus privātpersonām. Tā var dot ieguvumu privātiem klientiem, bet var būt arī gadījumi, kad nav atbilstoši ņemtas vērā klienta intereses. Piemēram, dažas kombinētās pārdošanas prakses formas, proti, sasaistīšanas prakse, kad divi vai vairāki finanšu pakalpojumi tiek pārdoti kopā paketē un vismaz viens no šiem pakalpojumiem nav pieejams atsevišķi, var kropļot konkurenci un negatīvi ietekmēt klienta mobilitāti un spēju izdarīt apzinātu izvēli. Sasaistīšanas prakses piemērs var būt prasība privātam klientam atvērt norēķinu kontus, ja viņš grib saņemt ieguldījumu pakalpojumu. Lai gan arī pakalpojumu apkopošanas prakse, kad divus vai vairāk finanšu pakalpojumus pārdod kopā paketē, bet katru pakalpojumu var iegādāties arī atsevišķi, var kropļot konkurenci un negatīvi ietekmēt klientu mobilitāti un spēju izdarīt apzinātu izvēli, tā vismaz neliedz klientam izvēles iespēju un tādējādi rada mazāku risku, ka ieguldījumu brokeru sabiedrības varētu neatbilst šajā direktīvā noteiktajām saistībām. Šādas prakses izmantošana būtu rūpīgi jāizvērtē, lai veicinātu konkurenci un patērētāja izvēles iespējas.
(82)
Sniedzot ieguldījumu konsultācijas, ieguldījumu brokeru sabiedrībai būtu rakstiskā paziņojumā jānorāda, kā sniegtais ieteikums atbilst privātā klienta vēlmēm, vajadzībām un citām iezīmēm. Šis paziņojums būtu jāsniedz saglabājamā formā, arī elektroniski. Ieguldījumu brokeru sabiedrībai ir pienākums veikt atbilstības novērtēšanu un sniegt klientam precīzi formulētu atbilstības ziņojumu, kā arī paredzēt pienācīgas garantijas, lai klientam nerastos zaudējumi tādēļ, ka paziņojumā sniegtais personiskais ieteikums ir kļūdains vai sagatavots negodprātīgi, tāpat ir jāpaskaidro, kā šis ieteikums var būt noderīgs klientam un kādus zaudējumus var radīt ieteiktā rīcība.
(83)
Nosakot, kas ir informācijas savlaicīga sniegšana direktīvā noteiktā termiņā, ieguldījumu brokeru sabiedrībai, paturot prātā situācijas nopietnību, būtu jāņem vērā tas, ka klientam ir vajadzīgs pietiekami ilgs laiks, lai pirms ieguldījumu lēmuma pieņemšanas to izlasītu un saprastu. Sarežģītu vai nepazīstamu produktu vai pakalpojumu gadījumā, kā arī tad, ja produkts vai pakalpojums klientam nav pazīstams, klientam varētu būt vajadzīgs vairāk laika informācijas izsvēršanai nekā klientam, kas izskata vienkāršāka vai pazīstamāka produkta vai pakalpojuma piedāvājumu, vai ja klientam ir attiecīga iepriekšēja pieredze.
(84)
Nekam šajā direktīvā nebūtu jāuzliek ieguldījumu brokeru sabiedrībām pienākums sniegt visu pieprasīto informāciju par ieguldījumu brokeru sabiedrību, finanšu instrumentiem, izmaksām un saistītajiem maksājumiem vai par klienta finanšu instrumentu vai klienta līdzekļu aizsardzību nekavējoties un vienlaicīgi, ja vien tās izpilda vispārējo pienākumu laikus sniegt būtisko informāciju direktīvā noteiktā termiņā. Ja informācija ir klientam sniegta laikus pirms pakalpojuma sniegšanas, nekas šajā direktīvā neuzliek pienākumu to sniegt atsevišķi vai iekļaujot to klienta līgumā.
(85)
Būtu jāuzskata, ka pakalpojums ir sniegts pēc klienta paša iniciatīvas, ja vien klients to nav pieprasījis, reaģējot uz tādu brokeru sabiedrības vai tās vārdā sniegtu personalizētu paziņojumu šim konkrētajam klientam, kurā ietverts konkrēta finanšu instrumenta vai konkrēta darījuma piedāvājums vai kurš ir paredzēts, lai ietekmētu klientu saistībā ar konkrētu finanšu instrumentu vai konkrētu darījumu. Būtu jāuzskata, ka pakalpojums ir sniegts pēc klienta paša iniciatīvas neatkarīgi no tā, vai klients to pieprasa, pamatojoties uz jebkādu paziņojumu, kurā ietverta finanšu instrumentu reklāma vai piedāvājums un kurš sniegts, izmantojot jebkādus līdzekļus, kas būtībā ir vispārīgi, un kurš ir adresēts sabiedrībai vai plašākai klientu vai potenciālo klientu grupai vai kategorijai.
(86)
Viens no šīs direktīvas mērķiem ir aizsargāt ieguldītājus. Pasākumi, ko veic, lai aizsargātu ieguldītājus, būtu jāpielāgo katras ieguldītāju kategorijas (privātie ieguldītāji, profesionāļi un darījumu partneri) īpatnībām. Lai uzlabotu tiesisko regulējumu, ko piemēro pakalpojumu sniegšanai neatkarīgi no attiecīgo klientu kategorijas, tomēr ir lietderīgi skaidri noteikt, ka godprātīguma, taisnīguma un profesionālās rīcības principi un pienākums rīkoties godprātīgi, skaidri un nemaldinot attiecas uz attiecībām ar ikvienu klientu.
(87)
Ieguldījumus apdrošināšanas līgumu veidā bieži vien piedāvā klientiem kā iespējamo alternatīvu finanšu instrumentiem, kurus reglamentē ar šo direktīvu, vai to vietā. Lai nodrošinātu privāto klientu konsekventu aizsardzību un nodrošinātu līdzvērtīgus konkurences apstākļus līdzīgiem produktiem, ir svarīgi, lai apdrošināšanas ieguldījumu produktiem tiktu piemērotas attiecīgās prasības. Tā kā ieguldītāju aizsardzības prasības šajā direktīvā tādēļ būtu jāpiemēro arī ieguldījumiem, ko piedāvā kā apdrošināšanas līgumus, to atšķirīgā tirgus struktūra un produktu īpašības liecina par labu tam, ka ir lietderīgāk iekļaut sīki izstrādātas prasības pašlaik pārskatāmajā Direktīvā 2002/92/EK, nevis atrunāt tās šajā direktīvā. Turpmāk Savienības tiesību aktos, kas reglamentē apdrošināšanas starpnieku un apdrošināšanas sabiedrību darbību, būtu tādējādi jānodrošina konsekventa regulatīvā pieeja tādu atšķirīgu finanšu produktu izplatīšanai, kuri atbilst līdzīgām ieguldītāju vajadzībām un tātad rada salīdzināmas problēmas ieguldītāju aizsardzības jomā. Eiropas Uzraudzības iestādei (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestāde) (EAAPI), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1094/2010 (30), un EVTI būtu jāsadarbojas, lai panāktu profesionālās darbības ētikas normu iespējami lielāku saskanību attiecībā uz minētajiem ieguldījumu produktiem. Minētās jaunās prasības apdrošināšanas ieguldījumu produktiem būtu jānosaka Direktīvā 2002/92/EK.
(88)
Lai saskaņotu noteikumus, kas attiecas uz interešu konfliktiem, vispārējiem principiem un klientiem sniedzamo informāciju, un dotu iespēju dalībvalstīm noteikt ierobežojumus apdrošināšanas starpnieku pieprasītajai samaksai, būtu attiecīgi jāgroza Direktīva 2002/92/EK.
(89)
Apdrošināšanas ieguldījumu produkti, kas neparedz ieguldījumu iespējas, un noguldījumi, kurus ietekmē tikai procentu likmes, būtu jāizslēdz no regulas darbības jomas. Individuāli un aroda pensiju produkti, kuru galvenais mērķis ir nodrošināt ieguldītājam pensijas ienākumus, būtu jāizslēdz no šīs direktīvas darbības jomas, ņemot vērā to īpatnības un mērķus.
(90)
Atkāpjoties no piederības dalībvalsts atļaujas piešķiršanas principa, saistību uzraudzības un izpildes principa attiecībā uz filiāļu darbību, uzņēmējas dalībvalsts kompetentajai iestādei ir lietderīgi uzņemties atbildību par dažu to pienākumu izpildi, kuri noteikti šajā direktīvā attiecībā uz uzņēmējdarbību, ko veic ar filiāles starpniecību teritorijā, kurā atrodas filiāle, jo minētā iestāde atrodas vistuvāk filiālei un tās atrašanās vieta ir labāk piemērota, lai atklātu filiāles darbību reglamentējošo noteikumu pārkāpumus un iesaistītos to novēršanā.
(91)
Ir jāievieš efektīvs “labākās izpildes” pienākums, lai nodrošinātu, ka ieguldījumu brokeru sabiedrības klientu rīkojumus izpilda saskaņā ar nosacījumiem, kas ir visizdevīgākie klientam. Minēto pienākumu būtu jāattiecina uz sabiedrībām, kurām ir līgumsaistības vai starpniecības saistības attiecībā pret klientu.
(92)
Ņemot vērā to, ka pašlaik Savienībā ir pieejams plašāks izpildes vietu piedāvājums, ir lietderīgi uzlabot labākās izpildes noteikumus attiecībā uz privātajiem ieguldītājiem. Piemērojot labākās izpildes noteikumus saskaņā ar 27. panta 1. punkta trešo daļu, būtu jāņem vērā labākās izpildes uzraudzības tehnoloģiju attīstība.
(93)
Nosakot privāto klientu uzdevumu labāko izpildi, ar izpildi saistītajās izmaksās būtu jāiekļauj pašas ieguldījumu brokeru sabiedrības komisijas maksa vai maksa, ko uzliek klientam par konkrētiem pakalpojumiem gadījumos, kad vairāk nekā viena brokeru sabiedrības izpildes politikā minēta tirdzniecības vieta spēj izpildīt noteiktu rīkojumu. Šādos gadījumos pašas brokeru sabiedrības komisijas maksa un rīkojuma izpildes izmaksas katrā no piemērotajām tirdzniecības vietām būtu jāņem vērā, lai novērtētu un salīdzinātu rezultātus, ko klients varētu gūt, ja rīkojums tiktu izpildīts katrā no šīm tirdzniecības vietām. Tomēr nav paredzēts noteikt brokeru sabiedrībai prasību salīdzināt rezultātus, ko klients varētu gūt atkarībā no brokeru sabiedrības izpildes politikas un pašas sabiedrības komisijas maksas un citiem maksājumiem, ar rezultātiem, ko tas pats klients varētu sasniegt citā ieguldījumu brokeru sabiedrībā, kurai ir atšķirīga izpildes politika vai atšķirīga komisijas maksas un citu maksājumu struktūra. Tāpat nav paredzēts noteikt prasību brokeru sabiedrībai salīdzināt savas komisijas maksas atšķirības, kas ir saistītas ar tās klientiem sniegto pakalpojumu atšķirīgo raksturu.
(94)
Šīs direktīvas noteikumus, kuros paredzēts, ka izpildes izmaksās būtu jāiekļauj pašas ieguldījumu brokeru sabiedrības komisijas maksa vai maksājumi, ko sabiedrība uzliek klientam par ieguldījumu pakalpojuma sniegšanu, nebūtu jāpiemēro brokeru sabiedrības izpildes politikā iekļaujamo tirdzniecības vietu noteikšanai saskaņā ar šīs direktīvas 27. panta 5. punktu.
(95)
Būtu uzskatāms, ka ieguldījumu brokeru sabiedrības komisijas maksas struktūra vai iekasēšana rada negodīgu un nevienlīdzīgu attieksmi pret izpildes vietām, ja tā iekasē atšķirīgu komisijas maksu vai starpību no klientiem par izpildi dažādās izpildes vietās, un šī atšķirība neatspoguļo faktiskās atšķirības brokeru sabiedrības izdevumos, veicot izpildi šajās izpildes vietās.
(96)
Lai padarītu stingrākus nosacījumus, kas ieguldījumu brokeru sabiedrībām jāievēro, uzņemoties saistības izpildīt rīkojumus ar vislabākajiem nosacījumiem klientam saskaņā ar šo direktīvu, ir lietderīgi pieprasīt saistībā ar finanšu instrumentiem, uz kuriem attiecas Regulas (ES) Nr. 600/2014 23. un 28. pantā noteiktais tirdzniecības pienākums, katrai tirdzniecības vietai un sistemātiskam internalizētājam, bet saistībā ar citiem finanšu instrumentiem - katrai izpildes vietai darīt publiski pieejamus datus par katras tirdzniecības vietas darījumu izpildes kvalitāti.
(97)
Ieguldījumu brokeru sabiedrību sniegtā informācija klientiem saistībā ar to izpildes politiku bieži vien ir vispārīga un standartizēta un neļauj klientiem saprast, kā rīkojums tiks izpildīts, un pārbaudīt sabiedrību atbilstību saistībām izpildīt rīkojumus ar vislabākajiem nosacījumiem klientiem. Lai uzlabotu ieguldītāju aizsardzību, ir lietderīgi precizēt principus attiecībā uz ieguldījumu brokeru sabiedrību sniegto informāciju saviem klientiem par izpildes politiku un noteikt prasību sabiedrībām katru gadu darīt publiski pieejamu piecu labāko tirdzniecības vietu sarakstu katrā finanšu instrumentu kategorijā, kurā tās izpildījušas klientu rīkojumus iepriekšējā gadā, kā arī ņemt vērā šo informāciju un informāciju, ko tirdzniecības vietas publicējušas par izpildes kvalitāti savā labākās izpildes politikā.
(98)
Veidojot darījumu attiecības ar klientu, ieguldījumu brokeru sabiedrība varētu lūgt klienta vai potenciālā klienta piekrišanu vienlaikus gan izpildes politikai, gan arī iespējai, ka minētās personas rīkojumus var izpildīt ārpus tirdzniecības vietas.
(99)
Personas, kas sniedz ieguldījumu pakalpojumus vairāk nekā vienas ieguldījumu brokeru sabiedrības vārdā, nebūtu jāuzskata par saistītiem aģentiem, bet par ieguldījumu brokeru sabiedrībām, ja tās atbilst šajā direktīvā minētajai definīcijai, izņemot dažas personas, uz kurām šis nosacījums neattiecas.
(100)
Šai direktīvai nebūtu jāskar saistīto aģentu tiesības veikt darbības, uz kurām attiecas citas direktīvas, un saistītās darbības attiecībā uz finanšu pakalpojumiem vai produktiem, uz kuriem neattiecas šī direktīva, tostarp darbības, ko veic tās pašas finanšu grupas daļu vārdā.
(101)
Šī direktīva nebūtu jāattiecina uz nosacījumiem darbību veikšanai ārpus ieguldījumu brokeru sabiedrības telpām (iznēsājumtirdzniecība).
(102)
Dalībvalstu kompetentajām iestādēm nebūtu jāveic reģistrācija vai arī tā būtu jāatceļ, ja faktiski veiktās darbības skaidri liecina par to, ka saistītais aģents ir izvēlējies vienas dalībvalsts tiesību sistēmu, lai izvairītos no stingrākiem standartiem, kas ir spēkā citā dalībvalstī, kuras teritorijā tas plāno veikt vai jau veic lielāko daļu savu darbību.
(103)
Piemērojot šo direktīvu, būtu jāuzskata, ka atbilstīgie darījumu partneri rīkojas kā klienti.
(104)
Finanšu krīze ir pierādījusi, ka klientiem, kas nav privātie klienti, ir ierobežotas iespējas novērtēt savu ieguldījumu risku. Lai gan ir jāapstiprina, ka būtu jāpilnveido profesionālās darbības ētikas normas, lai uzlabotu to ieguldītāju aizsardzība, kam tā visvairāk vajadzīga, vienlaikus ir lietderīgi rūpīgāk pielāgot dažādu kategoriju klientiem piemērojamās prasības. Tāpēc dažas informācijas un pārskatu sniegšanas prasības ir lietderīgi papildināt ar prasībām, kas skar attiecības ar atbilstīgiem darījumu partneriem. Jo īpaši vajadzētu būt atbilstošām prasībām par klientu finanšu instrumentu un līdzekļu uzraudzību, kā arī informācijas un pārskatu sniegšanas prasībām saistībā ar sarežģītākiem finanšu instrumentiem un darījumiem. Lai labāk definētu pašvaldību un vietējo publiskā sektora iestāžu klasifikāciju, ir lietderīgi tās nepārprotami izslēgt no to atbilstīgo darījumu partneru un klientu saraksta, kas uzskatāmi par profesionāļiem, tomēr dodot minētajiem klientiem iespēju pieprasīt, ka pret viņiem attiecas kā pret profesionāliem klientiem.
(105)
Attiecībā uz darījumiem, kas veikti starp atbilstīgiem darījumu partneriem, pienākums izziņot klienta limita rīkojumus būtu jāpiemēro tikai tad, ja darījuma partneris nepārprotami nodod ieguldījumu brokeru sabiedrībai limita rīkojumu izpildei.
(106)
Dalībvalstīm būtu jānodrošina tiesības uz personas datu aizsardzību saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 95/46/EK (31) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/58/EK (32), ar ko reglamentē personas datu apstrādi, piemērojot šo direktīvu. Personas datu apstrādi, ko veic EVTI, piemērojot šo direktīvu, reglamentē ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 45/2001 (33).
(107)
Ieguldījumu brokeru sabiedrībām būtu jānodrošina vienādas iespējas pievienoties vai piekļūt regulētiem tirgiem visā Savienībā. Neatkarīgi no darījumu pašreizējās organizēšanas dalībvalstīs, ir svarīgi atcelt tehniskos un tiesiskos ierobežojumus piekļuvei regulētiem tirgiem.
(108)
Lai atvieglotu pārrobežu darījumu pabeigšanu, ir lietderīgi paredzēt ieguldījumu brokeru sabiedrību piekļuvi tīrvērtes un maksājumu sistēmām visā Savienībā neatkarīgi no tā, vai darījumi ir noslēgti regulētos tirgos attiecīgajā dalībvalstī. Ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kas vēlas tieši piedalīties citu dalībvalstu norēķinu sistēmās, būtu jāievēro attiecīgās darbības un komercdarbības prasības attiecībā uz līdzdalību, kā arī jāīsteno prudenciālie pasākumi, lai atbalstītu finanšu tirgu nevainojamu un pareizu darbību.
(109)
Trešo valstu brokeru sabiedrību pakalpojumiem Savienībā piemēro valstu regulējumu un prasībās. Brokeru sabiedrībām, kam izsniegtas atļaujas saskaņā ar šo regulējumu, nav atļauts īstenot savu brīvību sniegt pakalpojumus un veikt uzņēmējdarbību citās dalībvalstīs, ja tā nav valsts, kurā tās ir reģistrētas. Ja dalībvalsts uzskata, ka attiecīgo aizsardzības līmeni saviem privātajiem klientiem vai privātajiem klientiem, kuri pieprasījuši pret sevi izturēties kā pret profesionāliem klientiem, var panākt, trešās valsts brokeru sabiedrībai dibinot filiāli, ir lietderīgi izveidot obligātu kopējo tiesisko regulējumu Savienības līmenī attiecībā uz minētajām filiālēm piemērojamajām prasībām, vienlaikus paturot prātā principu, ka attieksmei pret trešo valstu sabiedrībām nevajadzētu būt labvēlīgākai nekā attieksmei pret Savienības brokeru sabiedrībām.
(110)
Īstenojot šīs direktīvas noteikumus, dalībvalstīm būtu jāņem vērā Finanšu darījumu darba grupas (FATF) ieteikumi par jurisdikcijām, kurās pastāv problēmas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma finansēšanas stratēģiskas apkarošanas jomā un pret kurām jāīsteno pretpasākumi, vai par jurisdikcijām, kurās pastāv problēmas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma finansēšanas stratēģiskas apkarošanas jomā un kurās nav pietiekami daudz izdarīts, lai novērstu šīs problēmas, vai kurās nav apņēmības īstenot rīcības plānu, kas izstrādāts kopā ar FATF, šo problēmu novēršanai.
(111)
Šīs direktīvas noteikumiem, ar kuriem regulē trešo valstu brokeru sabiedrību ieguldījumu pakalpojumu sniegšanu vai darbību Savienībā, nevajadzētu ietekmēt iespēju personām, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā, pēc savas iniciatīvas saņemt ieguldījumu pakalpojumus no trešās valsts brokeru sabiedrības. Ja trešās valsts brokeru sabiedrība sniedz pakalpojumus personai, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā, tieši pēc šīs personas iniciatīvas, nevajadzētu uzskatīt, ka šos pakalpojumus sniedz Savienības teritorijā. Ja trešās valsts brokeru sabiedrība piesaista klientus vai potenciālus klientus Savienībā vai reklamē ieguldījumu pakalpojumus vai darbības kopā ar papildpakalpojumiem Savienībā, tos nevajadzētu uzskatīt par pakalpojumiem, kas sniegti pēc klienta paša iniciatīvas.
(112)
Atļauja darboties regulētajā tirgū būtu jāattiecina uz visām darbībām, kas ir tieši saistītas ar rīkojumu atspoguļošanu, apstrādi, izpildi, apstiprināšanu un ziņošanu, no brīža, kad šādi rīkojumi ir saņemti regulētajā tirgū, līdz brīdim, kad tie ir nosūtīti turpmākai pabeigšanai, kā arī uz darbībām, kuras saistītas ar finanšu instrumentu tirdzniecības atļaušanu. Uz šādām darbībām būtu jāattiecina arī darījumi, kas noslēgti ar to izraudzīto tirgus uzturētāju starpniecību, kurus izraudzījis regulētais tirgus, un ko uzņemas veikt saskaņā ar regulētā tirgus sistēmām un atbilstoši noteikumiem, kas reglamentē šīs sistēmas. Ne visi darījumi, ko noslēguši regulētā tirgus, daudzpusējās tirdzniecības sistēmas vai organizētas tirdzniecības sistēmas locekļi vai dalībnieki, ir uzskatāmi par darījumiem, kas noslēgti regulēta tirgus, daudzpusējās tirdzniecības sistēmās vai organizētās tirdzniecības sistēmās. Darījumi, kurus divpusēji noslēdz locekļi vai dalībnieki un attiecībā uz kuriem nav izpildīti visi pienākumi, kas saskaņā ar šo direktīvu noteikti saistībā ar regulētu tirgu, daudzpusēju tirdzniecības sistēmu vai organizētu tirdzniecības sistēmu, sistemātiska internalizētāja definīcijā būtu uzskatāmi par darījumiem, kuri noslēgti ārpus regulēta tirgus, daudzpusējas tirdzniecības sistēmas vai organizētas tirdzniecības sistēmas. Šādā gadījumā būtu jāpiemēro ieguldījumu brokeru sabiedrību pienākums darīt zināmas atklātībai sabiedrības noteiktās cenas, ja ir izpildīti ar šo direktīvu un Regulu (ES) Nr. 600/2014 noteiktie nosacījumi.
(113)
Ņemot vērā to, ka tirgu efektīva un pareiza darbība ir atkarīga no likviditātes, ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kas iesaistās algoritmiskajā tirdzniecībā, īstenojot tirgus veidošanas stratēģiju, būtu jāpanāk rakstiska vienošanās ar tirdzniecības vietām, kurā būtu izskaidrots to pienākums nodrošināt tirgus likviditāti.
(114)
Šai direktīvai nebūtu jāuzliek pienākums kompetentajām iestādēm apstiprināt vai pārbaudīt regulētā tirgus un ieguldījumu brokeru sabiedrības slēgtas rakstiskas vienošanās saturu, kura ir vajadzīga saistībā ar dalību tirgus veidošanas shēmā. Taču direktīva arī neliedz to darīt, ja vien šāds apstiprinājums vai pārbaude balstās tikai uz regulēto tirgu pienākumu izpildi atbilstīgi 48. pantam.
(115)
Pakalpojumiem saistībā ar galveno tirgus datu sniegšanu, kuri ir ļoti svarīgi lietotājiem, lai gūtu pārskatu par tirdzniecības darbību Savienības finanšu tirgos, un kompetentajām iestādēm, lai saņemtu precīzu un vispusīgu informāciju par attiecīgajiem darījumiem, būtu vajadzīga atļauja un regulējums, lai nodrošinātu atbilstošu kvalitātes līmeni.
(116)
Apstiprinātu publicēšanas struktūru (APS) ieviešana uzlabotu tādas pārredzamas tirdzniecības informācijas kvalitāti, kas publiskota par ārpusbiržas tirdzniecības darījumiem, un ievērojami palīdzētu nodrošināt, ka šādi dati ir publiskoti tādā veidā, lai atvieglotu to konsolidēšanu ar tirdzniecības vietu publicētajiem datiem.
(117)
Tā kā ir izveidota tāda tirgus struktūra, kas pieļauj daudzu tirdzniecības vietu konkurenci, ir ļoti svarīgi, lai iespējami drīz sāktu darboties efektīva un vispusīga konsolidētu datu lente. Konsolidētu datu lentes komercrisinājuma ieviešana kapitāla vērtspapīriem un tamlīdzīgiem finanšu instrumentiem palīdzētu izveidot integrētāku Eiropas tirgu un atvieglotu tirgus dalībnieku piekļuvi konsolidētam pārskatam par pieejamo tirdzniecības pārredzamības informāciju. Paredzētā risinājuma pamatā ir to piegādātāju apstiprināta atļauja, kas darbojas saskaņā ar iepriekš noteiktiem un pārraudzītiem parametriem, kuri savstarpēji konkurē, lai iegūtu tehniski sarežģītus un inovatīvus risinājumus, kas sniedz iespējami lielāko labumu tirgum un nodrošina konsekventu un precīzu tirgus datu pieejamību. Pieprasot visiem konsolidētu datu lentes nodrošinātājiem (CTP) konsolidēt visus APS datus, tiks nodrošināta konkurence, pamatojoties uz klientiem sniegta pakalpojuma kvalitāti, nevis uz ietverto datu klāstu. Tomēr ir lietderīgi pašlaik nodrošināt konsolidētu datu lenti, izmantojot publisko iepirkumu, ja paredzētais mehānisms nedod iespēju laikus piegādāt efektīvu un vispusīgu konsolidētu datu lenti kapitāla un kapitālam līdzīgajiem finanšu instrumentiem.
(118)
Tiek uzskatīts, ka izveidot konsolidētu datu lenti finanšu instrumentiem, kas nav kapitāla vērtspapīru finanšu instrumenti, ir grūtāk, nekā izveidot konsolidētu datu lenti kapitāla vērtspapīru finanšu instrumentiem, tāpēc tās potenciālajiem nodrošinātājiem būtu jāiegūst ar to saistīta pieredze pirms tās izveidošanas. Tāpēc, lai atvieglotu konsolidētu datu lentes izveidošanu finanšu instrumentiem, kas nav kapitāla vērtspapīru instrumenti, ir lietderīgi paredzēt vēlāku piemērošanas termiņu valsts pasākumiem, ar kuriem transponē attiecīgos noteikumus. Tomēr ir lietderīgi pašlaik nodrošināt konsolidētu datu lenti, izmantojot publisko iepirkumu, ja paredzētais mehānisms nedod iespēju laikus piegādāt efektīvu un vispusīgu konsolidētu datu lenti instrumentiem, kas nav kapitāla finanšu instrumenti.
(119)
Nosakot attiecībā uz finanšu instrumentiem, kuri nav kapitāla finanšu instrumenti, tirdzniecības vietas un APS, kas jāiekļauj pēctirdzniecības informācijā, kura jāizplata konsolidēto datu lentē, EVTI būtu jānodrošina, ka tiks sasniegts mērķis izveidot integrētu Savienības tirgu minētajiem finanšu instrumentiem, un būtu jānodrošina nediskriminējoša attieksme pret publicēšanas vietām un tirdzniecības vietām.
(120)
Savienības tiesību aktiem par pašu kapitāla prasību būtu jānosaka obligātās kapitāla prasības, kas jāievēro regulētajiem tirgiem, lai tiem piešķirtu atļauju, un, to darot, būtu jāņem vērā ar šādiem tirgiem saistīto riska faktoru īpatnības.
(121)
Regulētā tirgus operatoriem būtu jāspēj arī darboties DTS vai OTS atbilstoši šīs direktīvas attiecīgajiem noteikumiem.
(122)
Šīs direktīvas noteikumiem par finanšu instrumentu tirdzniecības atļaušanu saskaņā ar noteikumiem, kuru izpildi nodrošina regulētais tirgus, nebūtu jāierobežo Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/34/EK (34) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/71/EK (35) piemērošana. Regulētam tirgum nebūtu jāliedz piemērot stingrākas prasības tādu finanšu instrumentu emitentiem, kuru tirdzniecības atļaušanu šis tirgus izskata, nekā tās, kuras ir ieviestas saskaņā ar šo direktīvu.
(123)
Dalībvalstīm būtu jāspēj izraudzīties dažādas kompetentās iestādes, kurām jānodrošina šajā direktīvā noteikto plašo saistību izpilde. Šādām iestādēm vajadzētu būt valsts iestādēm, kas garantē savu neatkarību no tirgus dalībniekiem un nepieļauj interešu konfliktus. Dalībvalstīm saskaņā ar saviem tiesību aktiem būtu jānodrošina kompetentajai iestādei atbilstīgs finansējums. Izraugoties valsts iestādes, būtu jānosaka arī funkciju deleģēšana, par kuru ir atbildīga kompetentā iestāde.
(124)
Lai nodrošinātu efektīvu un savlaicīgu saziņu starp kompetentajām iestādēm par apturēšanas un pārtraukšanas gadījumiem, traucējumiem, neatbilstošiem tirdzniecības nosacījumiem un apstākļiem, kas var liecināt par ļaunprātīgu tirgus izmantošanu, nepieciešams iedarbīgs saziņas un koordinācijas process starp valstu kompetentajām iestādēm, kas tiks nodrošināts, izmantojot EVTI izstrādātos mehānismus.
(125)
G20 valstu samitā Pitsburgā 2009. gada 25. septembrī tika nolemts uzlabot finanšu un preču tirgu regulējumu, darbību un pārredzamību, lai cīnītos ar pārmērīgām preču cenu svārstībām. Komisijas 2009. gada 28. oktobra Paziņojumā par pārtikas piegādes ķēdes darbības uzlabošanu Eiropā un 2011. gada 2. februāra Paziņojumā par aktuālo jautājumu risināšanu preču tirgu un izejvielu jomā norādīti pasākumi, kas jāapstiprina Direktīvas 2004/39/EK pārskatīšanā. Starptautiskā Vērtspapīru komisiju organizācija 2011. gada septembrī publicēja preču atvasināto instrumentu tirgu regulēšanas un uzraudzības principus. Minētos principus apstiprināja G20 valstu samitā Kannās 2011. gada 4. novembrī, un tajos pausts aicinājums piešķirt tirgus regulatoriem oficiālas pozīciju pārvaldības pilnvaras, tostarp pilnvaras vajadzības gadījumā noteikt ex ante pozīciju ierobežojumus.
(126)
Kompetentajām iestādēm piešķirtās pilnvaras būtu jāpapildina ar skaidri noteiktām pilnvarām saņemt informāciju no ikvienas personas par pozīcijas apjomu un mērķi preču atvasināto instrumentu līgumos un pieprasīt šai personai veikt pasākumus, lai samazinātu pozīcijas apjomu atvasināto instrumentu līgumos.
(127)
Ir jāizveido saskaņots pozīciju limitu regulējums, lai nodrošinātu G20 vienošanās piemērošanas labāku koordināciju un konsekvenci, jo īpaši attiecībā uz līgumiem, kurus tirgo visā Savienībā. Tādēļ kompetentajām iestādēm būtu jāpiešķir skaidri noteiktas pilnvaras, lai, pamatojoties uz EVTI izstrādātu metodi, noteiktu limitus pozīcijām, kuras jebkura persona vienas grupas ietvaros jebkad var turēt saistībā ar preču atvasināto instrumentu līgumiem, lai nepieļautu tirgus ļaunprātīgu izmantošanu, arī attiecībā uz piedāvājuma samazināšanu tirgū, un atbalstītu sakārtotus cenas noteikšanas un norēķinu nosacījumus, cita starpā nepieļaujot pozīcijas, kas traucē tirgus darbību. Šādiem limitiem būtu jāuzlabo atvasināto instrumentu un darījumu pamatā esošo preču tirgus integritāte, neietekmējot cenas noskaidrošanas procesu darījumu pamatā esošo preču tirgū, un tos nevajadzētu piemērot pozīcijām, kas objektīvi samazina riska faktorus, kuri ir tieši saistīti ar komercdarbību saistībā ar šīm precēm. Tāpat būtu jāizskaidro atšķirība starp preču tūlītēju darījumu līgumiem un preču atvasināto instrumentu līgumiem. Lai nodrošinātu saskaņotu regulējumu, ir lietderīgi noteikt, ka EVTI uzrauga pozīciju limitu piemērošanu un kompetentās iestādes īsteno sadarbības pasākumus, tostarp attiecīgo datu apmaiņu, un nodrošina limitu uzraudzību un piemērošanu.
(128)
Visām tirdzniecības vietām, kas piedāvā tirdzniecību ar preču atvasinātajiem instrumentiem, būtu jāizveido atbilstoši pozīciju pārvaldības kontroles mehānismi, kuri nodrošina vajadzīgās pilnvaras vismaz pārraudzīt informāciju par preču atvasināto instrumentu pozīcijām un piekļūt tai, pieprasīt samazināt vai pārtraukt šādu pozīciju izmantošanu un pieprasīt atjaunot tirgus likviditāti, lai mazinātu lielas vai dominējošas pozīcijas ietekmi. EVTI būtu jāuztur un jāpublicē visu spēkā esošo pozīciju limitu un pozīciju pārvaldības kontroles mehānismu saraksts. Minētie limiti un pasākumi būtu jāpiemēro saskaņotā veidā, ņemot vērā attiecīgā tirgus raksturīgās īpašības. Būtu skaidri jādefinē, kā tos piemēro, kādas attiecīgās kvantitatīvās robežvērtības pastāv, kuras nosaka limitus un no kurām var izrietēt citi pienākumi.
(129)
Tirdzniecības vietām katru nedēļu būtu jāpublicē apkopojums, tajā norādot sadalījumu pa dažādām personu kategorijām attiecībā uz dažādiem preču atvasināto instrumentu līgumiem, emisijas kvotām un to atvasinātajiem instrumentiem, kurus tirgo to platformās. Kompetentajai iestādei vismaz reizi dienā būtu jāiesniedz vispusīgs un detalizēts visu personu turēto pozīciju sadalījums. Veicot ziņošanas pasākumus saskaņā ar šo direktīvu, vajadzības gadījumā būtu jāņem vērā ziņošanas prasības, kas jau ir noteiktas Regulas (ES) Nr. 1227/2011 8. pantā.
(130)
Tā kā metodei, ko izmanto pozīciju limitu aprēķināšanai, nevajadzētu radīt šķēršļus jaunu preču atvasināto instrumentu izveidei, EVTI, nosakot aprēķināšanas metodi, būtu jāpanāk, ka jaunu preču atvasināto instrumentu izveidi nevar izmantot, lai apietu pozīciju limitu regulējumu.
(131)
Pozīciju limiti būtu jānosaka atsevišķi katram preču atvasināto instrumentu līgumam. Lai izvairītos no pozīciju limitu regulējuma apiešanas, pastāvīgi veidojot jaunus preču atvasināto instrumentu līgumus, EVTI būtu jāpanāk, ka aprēķināšanas metode nepieļauj nekādas atkāpes, ņemot vērā kopējās atvērtās pozīcijas saistībā ar citiem preču atvasinātajiem instrumentiem, kuros izmanto to pašu darījuma pamatā esošo preci.
(132)
Būtu vēlams veicināt mazu un vidēju uzņēmumu (MVU) piekļuvi kapitālam un atvieglot turpmāku specializēto tirgu attīstību ar mērķi rūpēties par mazu un vidēju emitentu vajadzībām. Minētie tirgi, kas saskaņā ar šo direktīvu parasti darbojas kā daudzpusējās tirdzniecības sistēmas, ir plašāk pazīstami kā MVU izaugsmes tirgi, izaugsmes tirgi vai jaunie tirgi. Jaunas apakškategorijas - MVU izaugsmes tirgi - izveidošana daudzpusējo tirdzniecības sistēmu kategorijā un šo tirgu reģistrēšana palielinātu to redzamību un profilu un palīdzētu ieviest kopējos regulatīvos standartus minētajiem tirgiem Savienībā. Galvenā uzmanība būtu jāpievērš tam, kā turpmākajam regulējumam vajadzētu sekmēt un atbalstīt minētā tirgus izmantošanu, lai tas būtu pievilcīgs ieguldītājiem, samazināt administratīvo slogu un nodrošināt papildu stimulus MVU piekļūt kapitāla tirgiem ar izaugsmes tirgu starpniecību.
(133)
Prasībām, kas attiecas uz minēto jauno tirgu kategoriju, vajadzētu būt pietiekami elastīgām, lai ņemtu vērā pašreizējo veiksmīgo tirgus modeļu paraugus visā Eiropā. Tām jābūt arī pareizi līdzsvarotām, lai nodrošinātu ieguldītājiem augsta līmeņa aizsardzību, kas ir būtiska, lai veicinātu ieguldītāju uzticēšanos emitentiem šajos tirgos, vienlaikus samazinot nevajadzīgu administratīvo slogu emitentiem minētajos tirgos. Priekšlikumā ierosināts, ka deleģētos aktos vai tehniskajos standartos tiks sīkāk definētas tādas prasības MVU izaugsmes tirgiem kā kritēriji iekļaušanai tirdzniecībā šādā tirgū.
(134)
Lai nelabvēlīgi neietekmētu esošos veiksmīgos tirgus, tirgus operatoriem, kas darbojas ar maza un vidēja apjoma emitentiem, arī turpmāk būtu jānodrošina iespēja turpināt uzturēt šos tirgus saskaņā ar šīs direktīvas prasībām, nereģistrējot MVU izaugsmes tirgu. Emitentam, kas ir MVU, nebūtu obligāti jāiesniedz pieteikums finanšu instrumentu iekļaušanai MVU izaugsmes tirgus tirdzniecībā.
(135)
Lai minētā jaunā tirgu kategorija sniegtu labumu MVU, vismaz 50 % emitentu, kuru finanšu instrumenti tiek tirgoti MVU izaugsmes tirgū, vajadzētu būt MVU. Minētais novērtējums būtu jāveic ik gadus. Minētais 50 %kritērijs attiecībā uz emitentiem būtu jāievieš elastīgi. Īslaicīga nespēja izpildīt minēto kritēriju vēl nenozīmē, ka tirdzniecības vietai būtu nekavējoties jāatsauc vai jāatsaka reģistrācija MVU izaugsmes tirgū, ja tai ir pamatotas izredzes izpildīt 50 % kritēriju nākamajā gadā. Veicot novērtējumu par to, vai emitents ir MVU, būtu jābalstās uz tirgus kapitalizāciju iepriekšējo triju kalendāro gadu laikā. Tādējādi tiktu nodrošināta minēto emitentu vienmērīgāka pāreja no minētajiem specializētajiem tirgiem uz galvenajiem tirgiem.
(136)
Jebkāda konfidenciāla informācija, ko saņem kādas dalībvalsts kontaktpunkts ar citas dalībvalsts kontaktpunkta starpniecību, būtu uzskatāma par informāciju, kura attiecas tikai uz attiecīgo valsti.
(137)
Ir jāuzlabo to pilnvaru konverģence, kuras kompetentās iestādes izmanto, lai radītu pamatu līdzvērtīgai piemērošanas intensitātei visā integrētajā finanšu tirgū. Kopīgam obligāto pilnvaru kopumam, kā arī atbilstošiem resursiem būtu jāgarantē uzraudzības efektivitāte. Tādēļ šajā direktīvā būtu jāparedz dalībvalstu kompetento iestāžu obligātās uzraudzības un izmeklēšanas pilnvaras, kas būtu tām jāpiešķir saskaņā ar valsts tiesību aktiem. Ja to nosaka valsts tiesību akti, šīs pilnvaras būtu jāīsteno, vēršoties kompetentajās tiesu iestādēs. Kompetentajām iestādēm, īstenojot savas pilnvaras saskaņā ar šo direktīvu, būtu jārīkojas objektīvi un taisnīgi un jāpieņem neatkarīgi lēmumi.
(138)
Lai gan šajā direktīvā ir noteiktas obligātās pilnvaras, kas būtu jāpiešķir kompetentajām iestādēm, minētās pilnvaras ir jāīsteno attiecīgās valsts kopējā tiesību sistēmā, kas garantē pamattiesību, tostarp tiesību uz privāto dzīvi, ievērošanu. Lai īstenotu šīs pilnvaras, kas var būtiski pārkāpt tiesības uz privātās un ģimenes dzīves, mājokļa un saziņas neaizskaramību, dalībvalstīm būtu jāievieš pienācīgas un efektīvas garantijas pret jebkādu to ļaunprātīgu izmantošanu, piemēram, attiecībā uz atbilstīgu iepriekšējas atļaujas saņemšanu no dalībvalsts tiesu iestādes. Dalībvalstīm būtu jāpieļauj iespēja, ka kompetentās iestādes varētu īstenot šādas iejaukšanās pilnvaras tiktāl, ciktāl tas būtu nepieciešams pienācīgai nopietnu gadījumu izmeklēšanai, ja nepastāv līdzvērtīgi līdzekļi tāda paša rezultāta sasniegšanai.
(139)
Pildot savus pienākumus, nevienai kompetentajai iestādei vai EVTI nevajadzētu veikt darbības, kas tieši vai netieši diskriminē kādu dalībvalsti vai dalībvalstu grupu kā vietu, kur sniedz ieguldījumu pakalpojumus un darbības jebkurā valūtā.
(140)
Ņemot vērā daudzu daudzpusējo tirdzniecības sistēmu būtisko ietekmi un tirgus daļu, ir lietderīgi nodrošināt atbilstošu sadarbības noteikumu izveidi starp daudzpusējās tirdzniecības sistēmas kompetento iestādi un tās jurisdikcijas kompetento iestādi, kurā daudzpusējā tirdzniecības sistēma sniedz pakalpojumus. Paredzot līdzīgu attīstību, šis noteikums būtu jāpiemēro arī organizētām tirdzniecības sistēmām.
(141)
Lai nodrošinātu ieguldījumu brokeru sabiedrību, tirgus operatoru, kam atļauts darboties DTS vai OTS, regulēto tirgu, APS, konsolidētu datu lentes nodrošinātāju vai apstiprinātu ziņošanas sistēmu (AZS), to uzņēmējdarbības efektīvo kontrolētāju un ieguldījumu brokeru sabiedrību un regulēto tirgu vadības struktūras locekļu atbilstību šīs direktīvas un Regulas (ES) Nr. 600/2014 saistībām un nodrošinātu tiem vienlīdzīgu attieksmi visā Eiropas Savienībā, dalībvalstīm būtu jānosaka prasība paredzēt efektīvas, samērīgas un atturošas sankcijas un pasākumus. Dalībvalstu noteiktajiem administratīvajiem sodiem un citiem pasākumiem būtu jāatbilst dažām būtiskām prasībām attiecībā uz adresātiem, sankcijas vai pasākuma piemērošanas kritērijiem, publiskošanu, galvenajām pilnvarām piemērot minētās sankcijas un administratīvus naudas sodus.
(142)
Jo īpaši kompetentajām iestādēm vajadzētu būt tiesīgām noteikt pietiekami lielus naudas sodus, kas atsvērtu paredzamos ieguvumus un spētu atturēt no pienākumu nepildīšanas pat lielākas iestādes un to vadītājus.
(143)
Tāpat jānodrošina kompetentajām iestādēm iespēja saskaņā ar valsts tiesību aktiem un hartu piekļūt fizisku un juridisku personu telpām. Piekļuve šādām telpām ir vajadzīga, ja ir pamatotas aizdomas, ka pastāv ar izmeklēšanas priekšmetu saistīti dokumenti un citi dati, kas var būt svarīgi, lai pierādītu pārkāpumus saistībā ar šīs direktīvas vai Regulas (ES) Nr. 600/2014 pārkāpšanu. Turklāt piekļuve šādām telpām ir vajadzīga, ja persona, kas jau ir saņēmusi informācijas sniegšanas pieprasījumu, to neizpilda vai ja ir pamats uzskatīt, ka tad, ja pieprasījums tiktu veikts, to neizpildītu, vai ka dokumenti vai informācija, uz ko attiecas informācijas sniegšanas pieprasījums, tiktu pārvietota, manipulēta vai iznīcināta. Ja saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir jāsaņem dalībvalsts tiesu iestādes iepriekšēja atļauja, šīs pilnvaras piekļūt telpām būtu izmanto pēc šādas iepriekšējas tiesu iestāžu atļaujas saņemšanas.
(144)
Telefonsarunu ieraksti un datu plūsmas ieraksti no ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kas izpilda darījumus un dokumentē darījumu izpildi, un telefonsarunu ieraksti un datu plūsmas ieraksti no telesakaru operatoriem nodrošina izšķirošus pierādījumus, kas dažreiz ir vienīgie pierādījumi, kuri ļauj atklāt un pierādīt tirgus ļaunprātīgas izmantošanas gadījumus, kā arī pārliecināties par brokeru sabiedrību atbilstību ieguldītāju aizsardzības un citām prasībām, kuras noteiktas šajā direktīvā un Regulā (ES) Nr. 600/2014. Tādēļ būtu jādod iespēja kompetentajām iestādēm pieprasīt telefonsarunu, elektroniskās saziņas un datu plūsmas ierakstus, kas glabājas ieguldījumu brokeru sabiedrībā vai kredītiestādē. Piekļuve datiem un telefonsarunu ierakstiem ir vajadzīga, lai atklātu tirgus ļaunprātīgas izmantošanas gadījumus vai šajā direktīvā un Regulā (ES) Nr. 600/2014 noteikto prasību pārkāpšanu, kā arī lai uzliktu attiecīgas sankcijas.
Lai nodrošinātu vienādus noteikumus Savienībā attiecībā uz piekļuvi telefonsarunu un datu plūsmas ierakstiem, kas ir telesakaru operatora rīcībā, vai telefonsarunu un datu plūsmas ierakstiem, kas ir ieguldījumu brokeru sabiedrības rīcībā, būtu jādod iespēja kompetentajām iestādēm saskaņā ar valsts tiesību aktiem pieprasīt telefonsarunu un datu plūsmas ierakstus telesakaru operatoram, ja vien tas ir atļauts saskaņā ar valsts tiesību aktiem, kā arī pieprasīt ieguldījumu brokeru sabiedrībai datu plūsmas ierakstus tad, ja pastāv pamatotas aizdomas, ka šādi ieraksti, kuri saistīti ar pārbaudes vai izmeklēšanas priekšmetu, var būt svarīgi, lai pierādītu rīcību, kas aizliegta ar Regulu (ES) Nr. 596/2014, vai šajā direktīvā un Regulā (ES) Nr. 600/2014 noteikto prasību pārkāpšanu. Piekļuve telefonsarunu un datu plūsmas ierakstiem, kas ir telesakaru operatora rīcībā, nebūtu jāietver telefoniskas balss saziņas saturu.
(145)
Lai nodrošinātu sankciju saskaņotu piemērošanu Savienībā, dalībvalstīm vajadzētu nodrošināt, ka kompetentās iestādes ņem vērā visus attiecīgos apstākļus, nosakot administratīvo sodu vai pasākumu veidu un administratīvo naudas sodu apmēru.
(146)
Lai panāktu, ka kompetento iestāžu lēmumiem ir atturoša ietekme uz plašāku sabiedrību, tos parasti vajadzētu publicēt. Lēmumu publicēšana kompetentajām iestādēm ir svarīgs līdzeklis, lai informētu tirgus dalībniekus par to, kāda rīcība tiek uzskatīta par tādu, ar kuru tiek pārkāpta šī direktīva, un veicinātu labas rīcības plašāku izplatību tirgus dalībnieku vidū. Ja šāda publicēšana rada nesamērīgu kaitējumu iesaistītajām personām, apdraud finanšu tirgu stabilitāti vai attiecīgā brīdī notiekošu izmeklēšanu, kompetentajai iestādei vajadzētu informāciju par sankcijām un pasākumiem publicēt anonīmi, tā, lai tas atbilstu valsts tiesību aktiem, vai atlikt publicēšanu.
Būtu jādod iespēja kompetentajām iestādēm nepublicēt informāciju par sankcijām, ja tās uzskata, ka ar anonīmu vai novēlotu publikāciju nevar novērst draudus finanšu tirgu stabilitātei. No kompetentajām iestādēm arī nebūtu jāprasa publicēt informācija par pasākumiem, kuri uzskatāmi par maznozīmīgiem, un šāda publikācija būtu nesamērīga. Ir lietderīgi izveidot mehānismu ziņošanai par nepublicētām sankcijām EVTI, lai kompetentās iestādes varētu ņemt tās vērā, veicot uzraudzību. Šajā direktīvā nav paredzēta obligāta prasība publicēt informāciju par kriminālsodiem, kas noteiktas par šīs direktīvas vai Regulas (ES) Nr. 600/2014 pārkāpumiem.
(147)
Lai atklātu potenciālus pārkāpumus, būtu jāpiešķir vajadzīgās izmeklēšanas pilnvaras kompetentajām iestādēm un tām būtu jāizveido efektīvi un uzticami mehānismi, lai veicinātu ziņošanu par potenciāliem vai faktiskiem pārkāpumiem, kā arī lai aizsargātu darbiniekus, kas ziņo par pārkāpumiem savās iestādēs. Minētajiem mehānismiem nebūtu jāskar apsūdzēto personu pienācīga aizstāvība. Būtu jāizveido atbilstošas procedūras, lai apsūdzētajam nodrošinātu pienācīgu aizsardzību, jo īpaši attiecībā uz šādas personas tiesībām uz personas datu aizsardzību un attiecībā uz procedūrām, kas nodrošina apsūdzētā tiesības uz aizsardzību un izteikšanos pirms attiecīga lēmuma pieņemšanas, kā arī tiesības saņemt efektīvu aizsardzību tiesā, apstrīdot pret viņu pieņemto lēmumu.
(148)
Šai direktīvai būtu jāattiecas uz sankcijām un pasākumiem, lai ietvertu visas darbības, kas piemērotas pēc pārkāpuma izdarīšanas, un kuru mērķis ir novērst turpmākus pārkāpumus, neatkarīgi no tā, vai tās ir sankcijas vai pasākumi saskaņā ar valsts tiesību aktiem.
(149)
Šai direktīvai nebūtu jāskar nekādus dalībvalstu tiesību aktu noteikumus par kriminālsodiem.
(150)
Lai arī nekas dalībvalstīm neliedz izstrādāt noteikumus par administratīvajiem sodiem un kriminālsodiem par vieniem un tiem pašiem pārkāpumiem, nebūtu jāprasa dalībvalstīm izstrādāt noteikumus par administratīvajiem sodiem, kas piemērojamas par šīs direktīvas vai Regulas (ES) Nr. 600/2014 pārkāpumiem, uz kuriem attiecas valsts krimināltiesības. Saskaņā ar valsts tiesību aktiem dalībvalstīm par vienu un to pašu pārkāpumu nav jāpiemēro gan administratīvais, gan kriminālsods, bet tām to būtu jāvar darīt, ja to valsts tiesību akti to pieļauj. Tomēr kriminālsodu saglabāšanai tā vietā, lai piemērotu administratīvo sodu par šīs direktīvas vai Regulas (ES) Nr. 600/2014 pārkāpumiem, nebūtu jāmazina vai citādi jāietekmē kompetento iestāžu spēja sadarboties, piekļūt informācijai un laikus apmainīties ar informāciju ar citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm saistībā ar šīs direktīvas vai Regulas (ES) Nr. 600/2014 piemērošanu, arī pēc attiecīgo pārkāpumu nodošanas kompetentajām tiesu iestādēm kriminālvajāšanai.
(151)
Lai aizsargātu klientus un neierobežojot to tiesības iesniegt prasību tiesā, dalībvalstīm ir lietderīgi nodrošināt, lai būtu izveidotas valsts vai privātās struktūras, kuru uzdevums ir izšķirt strīdus ārpus tiesas un sadarboties pārrobežu strīdu atrisināšanā, ņemot vērā Komisijas Ieteikumu 98/257/EK (36) un Komisijas Ieteikumu 2001/310/EK (37). Ieviešot noteikumus par sūdzību un kompensāciju procedūrām, kas paredzētas izšķiršanai ārpus tiesas, dalībvalstis būtu jāmudina izmantot pašreizējos pārrobežu sadarbības mehānismus, jo īpaši Sūdzību tīklu par finanšu pakalpojumiem (FIN-Net).
(152)
Jebkādai informācijas apmaiņai vai nodošanai starp kompetentajām iestādēm, citām iestādēm, struktūrām vai personām būtu jānotiek saskaņā ar noteikumiem par personas datu nodošanu, kas paredzēti Direktīvā 95/46/EK. Jebkāda personas datu apmaiņa ar trešām valstīm vai to nosūtīšana trešām valstīm EVTI būtu jāveic saskaņā ar Regulā (EK) Nr. 45/2001 izklāstītajiem personas datu nodošanas noteikumiem.
(153)
Jāpilnveido noteikumi par informācijas apmaiņu starp valstu kompetentajām iestādēm un jāpadara stingrāki palīdzības un sadarbības pienākumi, kas tām ir citai pret citu. Pārrobežu darbību intensitātes pieauguma dēļ kompetentajām iestādēm būtu savstarpēji jāsniedz attiecīgā informācija, kas vajadzīga to funkciju izpildei, lai nodrošinātu šīs direktīvas efektīvu piemērošanu, arī gadījumos, kad pārkāpumi vai aizdomas par pārkāpumiem var skart iestādes divās vai vairākās dalībvalstīs. Apmainoties ar informāciju, ir stingri jāievēro dienesta noslēpums, lai nodrošinātu nevainojamu minētās informācijas nodošanu un īpašo tiesību aizsardzību.
(154)
Ja tādas tirdzniecības vietas darbība, kas veic pasākumus uzņēmējā dalībvalstī, ir kļuvusi ļoti nozīmīga vērtspapīru tirgu darbībai un ieguldītāju aizsardzībai minētajā uzņēmējā dalībvalstī, būtu pienācīgā veidā jāizstrādā samērīgi sadarbības pasākumi, kas attiecas uz piederības un uzņēmējas dalībvalsts kompetento iestāžu iespējamo sadarbības kārtību un atbilst pārrobežu sadarbības vajadzībām uzraudzības jomā, jo īpaši ņemot vērā ietekmi uz vērtspapīru tirgiem un šīs ietekmes īpatnības un apmērus, kā arī ieguldītāju aizsardzību saņēmējā dalībvalstī, piemēram, ad hoc vai periodiska savstarpēja informācijas apmaiņa, apspriešanās un palīdzība.
(155)
Lai sasniegtu šīs direktīvas mērķus, būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt tiesību aktus saskaņā ar LESD 290. pantu attiecībā uz izņēmumiem, definīciju skaidrojumiem, plānotās līdzdalības iegūšanas ieguldījumu brokeru sabiedrībā novērtēšanas kritērijiem, ieguldījumu brokeru sabiedrību, AZS un konsolidētu datu lentes nodrošinātāju organizatoriskajām prasībām, interešu konfliktu pārvaldību, profesionālās darbības ētikas normām, sniedzot ieguldījumu pakalpojumus, rīkojumu izpildi ar vislabākajiem nosacījumiem klientam, klientu rīkojumu apstrādi, darījumiem ar atbilstīgiem darījumu partneriem, nosacījumiem, kuriem iestājoties, uz ieguldījumu brokeru sabiedrībām vai tirgus operatoriem, kas izmanto DTS vai OTS un kas izmanto regulētus tirgus, tiek attiecināta informācijas sniegšanas prasība, nosacījumiem, kas uzskatāmi par tādiem, kuri rada būtisku kaitējumu ieguldītāju interesēm un tirgus pareizai darbībai, lai apturētu finanšu instrumentu tirdzniecību DTS vai OTS vai regulētā tirgū, vai izņemtu no tiem, MVU izaugsmes tirgiem, robežvērtībām, virs kurām piemērojams pienākums ziņot par pozīcijām un kritērijiem, atbilstīgi kuriem tirdzniecības vietas darbība uzņēmējā dalībvalstī varētu tikt uzskatīta par būtiski svarīgu vērtspapīru tirgus darbībai un ieguldītāju aizsardzībai. Ir īpaši svarīgi, lai Komisija sagatavošanas darbu laikā attiecīgi apspriestos, arī ar ekspertiem. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstoša attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(156)
Finanšu pakalpojumu tehniskajiem standartiem būtu jānodrošina konsekventa saskaņošana un pienācīga ieguldītāju, tostarp strukturētu noguldījumu ieguldītāju, un patērētāju aizsardzība visā Savienībā. Tā kā EVTI ir struktūra, kurai ir specializētas zināšanas, būtu efektīvi un lietderīgi tai uzticēt izstrādāt un iesniegt Komisijai ar politikas izvēlēm nesaistītu regulatīvu un īstenošanas tehnisko standartu projektus. Lai nodrošinātu konsekventu ieguldītāju un patērētāju aizsardzību visās finanšu pakalpojumu nozarēs, EVTI savi uzdevumi būtu pēc iespējas jāveic ciešā sadarbībā ar Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Banku iestādi) (EBI), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (38), un EAAPI.
(157)
Komisijai būtu jāpieņem EVTI sagatavotie regulatīvo tehnisko standartu projekti saskaņā ar attiecībā uz izņēmumiem, kas saistīti ar darbībām, kuras uzskata par papildus pamatdarbībai veiktām papilddarbībām, saistībā ar sniedzamo informāciju un dažām prasībām attiecībā uz atļauju izsniegšanas un noraidīšanas procedūrām ieguldījumu brokeru sabiedrībām, attiecībā uz būtiskas līdzdalības iegūšanu, attiecībā uz ierosinātās iegādes izvērtējumu, attiecībā uz algoritmisko tirdzniecību, attiecībā uz sapāroto tirdzniecību savā vārdā, attiecībā uz pienākumu izpildīt rīkojumus ar vislabākajiem nosacījumiem klientiem, attiecībā uz finanšu instrumentu tirdzniecības regulētā tirgū, DTS vai OTS apturēšanu un izņemšanu no tās, attiecībā uz brīvību sniegt ieguldījumu pakalpojumus un veikt ieguldījumu darbības, attiecībā uz filiāles izveidošanu, attiecībā uz sistēmu izturētspēju, bloķēšanas sistēmām un elektronisko tirdzniecību, attiecībā uz cenas izmaiņas minimālo soli, biznesa pulksteņu sinhronizāciju, attiecībā uz finanšu instrumentu pieņemšanu tirdzniecībai, attiecībā uz pozīciju limitiem un pozīciju pārvaldes kontroles mehānismiem preču atvasinātajiem instrumentiem, attiecībā uz atļauju izsniegšanas un noraidīšanas procedūrām datu ziņošanas pakalpojumu sniedzējiem, attiecībā uz organizatoriskajām prasībām konsolidētu datu lentes nodrošinātājiem, APS un AZS, attiecībā uz sadarbību starp kompetentajām iestādēm. Komisijai jāpieņem šie regulatīvo tehnisko standartu projekti ar deleģētajiem aktiem atbilstoši LESD 290. pantam un saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1093/2010 (39) 10. līdz 14. pantu.
(158)
Komisija būtu jāpilnvaro pieņemt īstenošanas tehniskos standartus, pieņemot īstenošanas aktus saskaņā ar LESD 291. pantu un saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 15. pantu. EVTI būtu jāuztic izveidot īstenošanas tehnisko standartu projektus iesniegšanai Komisijai attiecībā uz atļauju izsniegšanas un noraidīšanas procedūrām ieguldījumu brokeru sabiedrībām, attiecībā uz būtiskas līdzdalības iegūšanu, attiecībā uz darījumu pabeigšanas tirdzniecības procesu DTA un RTS, attiecībā uz finanšu instrumentu tirgošanas pārtraukšanu un atcelšanu, attiecībā uz brīvību veikt finanšu pakalpojumus un darbības, attiecībā uz filiāles izveidošanu, attiecībā uz pārskatu sniegšanu par pozīcijām atsevišķās pozīciju turētāju kategorijās, attiecībā uz atļauju izsniegšanas un noraidīšanas procedūrām, attiecībā uz informācijas nosūtīšanas procedūrām un formātu saistībā ar lēmumu publicēšanu, attiecībā uz pienākumu sadarboties, attiecībā uz kompetento iestāžu sadarbību, attiecībā uz informācijas apmaiņu un attiecībā uz konsultācijām pirms ieguldījumu brokeru sabiedrības atļaujas izsniegšanas.
(159)
Komisijai būtu jāiesniedz ziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei par OTS darbības novērtējumu, MVU izaugsmes tirgu režīma darbību, prasību ietekmi uz automātiskiem un biežiem tirdzniecības darījumiem, pieredzi ar konkrētu produktu vai prakses aizliegšanas mehānismu un pasākumu, kas saistīti ar preču atvasinātajiem instrumentiem, ietekmi uz tirgiem.
(160)
Līdz 2018. gada 1. janvārim Komisijai būtu jāsagatavo ziņojums, tajā izvērtējot, kā Regulā (ES) Nr. 648/2012 noteiktā tīrvērtes pienākuma un maržu noteikšanas prasību piemērošanas izbeigšana, beidzoties pārejas periodam, var ietekmēt energoresursu cenu un enerģijas tirgus darbību. Vajadzības gadījumā Komisijai būtu jāiesniedz leģislatīva akta priekšlikums, lai sagatavotu vai grozītu attiecīgus tiesību aktus, ieskaitot konkrētus nozares tiesību aktus, piemēram, Regulu (ES) Nr. 1227/2011.
(161)
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2011/61/ES (40) ir noteikts, ka dalībvalstis var atļaut alternatīvo ieguldījumu fondu pārvaldniekiem (AIFM) sniegt dažus ieguldījumu pakalpojumus papildus alternatīvo ieguldījumu fondu (AIF) pārvaldīšanai, tostarp ieguldījumu portfeļa pārvaldības pakalpojumus, ieguldījumu konsultācijas, kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu ieguldījumu apliecību glabāšanu un administratīvo pārvaldību, kā arī rīkojumu pieņemšanu un nosūtīšanu saistībā ar finanšu instrumentiem. Tā kā prasības attiecībā uz minēto pakalpojumu sniegšanu Savienībā ir saskaņotas, AIFM, kuri ir saņēmuši vietējo kompetento iestāžu atļauju sniegt šos pakalpojumus, nevajadzētu pieprasīt papildu atļaujas saņēmējā dalībvalstī vai veikt kādus citus tamlīdzīgus pasākumus.
(162)
Saskaņā ar spēkā esošo tiesisko regulējumu AIFM, kam ir atļauja sniegt minētos ieguldījumu pakalpojumus un kas grasās tos sniegt dalībvalstīs, kuras nav viņu piederības dalībvalsts, ir jāievēro attiecīgās valsts papildu prasības, tostarp attiecībā uz atsevišķas juridiskās personas dibināšanu. Lai novērstu šķēršļus saskaņotu ieguldījumu pakalpojumu pārrobežu sniegšanai un nodrošinātu vienlīdzīgus darbības nosacījumus vienībām, kas sniedz tos pašus ieguldījumu pakalpojumus saskaņā ar vienādām tiesiskajām prasībām, AIFM, kuram ir atļauja sniegt minētos pakalpojumus, būtu jādod iespēja tos sniegt arī pārrobežu tirgū, ievērojot paziņošanas prasības un pēc piederības dalībvalsts kompetento iestāžu piešķirtas atļaujas saņemšanas.
(163)
Tādēļ Direktīva 2011/61/ES būtu attiecīgi jāgroza.
(164)
Tā kā šīs direktīvas mērķi izveidot integrētu finanšu tirgu, kurā ieguldītāji ir efektīvi aizsargāti un vispārējā tirgus efektivitāte un integritāte ir nodrošināta, ir jāizveido kopīgas normatīvās prasības ieguldījumu brokeru sabiedrībām neatkarīgi no tā, kur Savienībā tām ir izsniegta atļauja, un ar ko reglamentē regulēto tirgu un citu tirdzniecības sistēmu darbību, lai nepieļautu, ka nepārskatāmība vai traucējumi grauj efektīvu Savienības finanšu sistēmas darbību kopumā, nevar pietiekami labi sasniegt dalībvalstu līmenī, bet šīs direktīvas darbības jomas un ietekmes dēļ minēto mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šī direktīva paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.
(165)
Ņemot vērā ar šo direktīvu un Regulu (ES) Nr. 600/2014 EVTI noteikto uzdevumu skaita pieaugumu, Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai vajadzētu nodrošināt atbilstīgu cilvēkresursu un finanšu resursu pieejamību.
(166)
Šajā direktīvā ievērotas hartā noteiktās pamattiesības un principi, jo īpaši tiesības uz personas datu aizsardzību, brīvība veikt uzņēmējdarbību, patērētāju aizsardzības tiesības, tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu, netikt divreiz tiesātam vai sodītam par to pašu noziedzīgo nodarījumu, un kas jāpiemēro saskaņā ar šādām tiesībām un principiem.
(167)
Ir notikusi apspriešanās ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 45/2001 28. panta 2. punktu, un tas sniedza atzinumu 2012. gada 10. februārī (41).
(168)
Saskaņā ar dalībvalstu un Komisijas 2011. gada 28. septembra kopīgo politisko deklarāciju par skaidrojošiem dokumentiem (42) dalībvalstis ir apņēmušās, paziņojot savus transponēšanas pasākumus, pamatotos gadījumos pievienot vienu vai vairākus dokumentus, kuros paskaidrota saikne starp direktīvas sastāvdaļām un atbilstīgajām daļām valsts pieņemtos transponēšanas instrumentos. Attiecībā uz šo direktīvu likumdevējs uzskata, ka šādu dokumentu nosūtīšana ir pamatota.
(169)
Pienākums transponēt šo direktīvu valsts tiesību aktos būtu jāattiecina vienīgi uz tiem noteikumiem, kuri, salīdzinot ar iepriekšējām direktīvām, ir grozījumi pēc būtības. Pienākums transponēt noteikumus, kas nav mainīti, izriet no iepriekšējām direktīvām.
(170)
Šai direktīvai nebūtu jāskar dalībvalstu pienākumi attiecībā uz termiņiem III pielikuma B daļā minēto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos un to piemērošanas dienām,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
I SADAĻA
DARBĪBAS JOMA UN DEFINĪCIJAS
1. pants
Darbības joma
1. Šī direktīva attiecas uz ieguldījumu brokeru sabiedrībām, tirgus operatoriem, datu ziņošanas pakalpojumu sniedzējiem un trešo valstu brokeru sabiedrībām, kas sniedz ieguldījumu pakalpojumus vai veic ieguldījumu darbības, Savienībā izveidojot filiāli.
2. Šajā direktīvā noteiktas prasības attiecībā uz:
a)
atļauju izsniegšanu ieguldījumu brokeru sabiedrībām un to darbības nosacījumiem;
b)
trešo valstu brokeru sabiedrību ieguldījumu pakalpojumu vai darbību veikšanu, izveidojot filiāli;
c)
atļauju izsniegšanu regulētiem tirgiem un to darbību;
d)
atļauju izsniegšanu datu ziņošanas pakalpojumu sniedzējiem un to darbību; un
e)
kompetento iestāžu veiktu pārvaldību, sadarbību un noteikumu piemērošanu.
3. Turpmāk uzskaitītie noteikumi attiecas arī uz kredītiestādēm, kam atļauja izsniegta saskaņā ar Direktīvu 2013/36/ES, ja tās sniedz vienu vai vairākus ieguldījumu pakalpojumus un/vai veic ieguldījumu darbības:
a)
2. panta 2. punkts, 9. panta 3. punkts, 14. un 16. līdz20. pants,
b)
II sadaļas 2. nodaļa, izņemot 29. panta 2. punkta otro daļu,
c)
II sadaļas 3. nodaļa, izņemot 34. panta 2. un 3. punktu un 35. panta 2., 3., 4., 5., 6. un 9. punktu;
d)
69. līdz 67. pants un 75., 80., 85 un 86. pants.
4. Turpmāk minētie noteikumi attiecas arī uz ieguldījumu brokeru sabiedrībām un kredītiestādēm, kam atļauja izsniegta saskaņā ar Direktīvu 2013/36/ES, un, kas pārdod strukturētos noguldījumus vai konsultē klientus par tiem:
a)
9. panta 3. punktu, 14. pantu un 16. panta 2., 3. un 6. punktu;
b)
23., 24., 25., 26., 28. un 29. pants, izņemot tā 2. punkta otro daļu, un 30. pants, un
c)
67. līdz 75. pants.
5. Šīs direktīvas 17. panta 1. un 6. punkts arī attiecas uz regulēto tirgu un DTS locekļiem vai dalībniekiem, kuriem nav jābūt atļaujai saskaņā ar šo direktīvu atbilstīgi 2. panta 1. punkta a), e), i) un j) apakšpunktam.
6. Šīs direktīvas 57. un 58. panta noteikumi arī attiecas uz personām, kurām piemēro izņēmumu atbilstīgi 2. pantam.
7. Visas finanšu instrumentu daudzpusējas sistēmas darbojas vai nu saskaņā ar II sadaļas noteikumiem attiecībā uz DTS vai OTS, vai nu saskaņā ar III sadaļas noteikumiem attiecībā uz regulētiem tirgiem.
Visas ieguldījumu brokeru sabiedrības, kuras regulēti, bieži, regulāri un būtiski darbojas savā vārdā, izpildot klientu rīkojumus ārpus regulētā tirgus, daudzpusējā tirdzniecības sistēmā vai organizētā tirdzniecības sistēmā, darbojas saskaņā ar Regulas (ES) 600/2014 III sadaļu.
Neskarot Regulas (ES) Nr. 600/2014 23. un 28. pantu, visi pirmajā un otrajā daļā minētie darījumi ar finanšu instrumentiem, kas nav noslēgti daudzpusējā sistēmā vai sistemātiskā internalizētājā, atbilst attiecīgajiem Regulas (ES) Nr. 600/2014 III sadaļas noteikumiem.
2. pants
Izņēmumi
1. Šī direktīva neattiecas uz:
a)
apdrošināšanas sabiedrībām vai uzņēmumiem, kas veic Direktīvā 2009/138/EK minētās pārapdrošināšanas un retrocesijas darbības, kad tās veic minētajā direktīvā minētas darbības;
b)
personām, kas sniedz ieguldījumu pakalpojumus tikai saviem mātesuzņēmumiem, saviem meitasuzņēmumiem vai citiem savu mātesuzņēmumu meitasuzņēmumiem;
c)
personām, kas sniedz ieguldījumu pakalpojumus, ja attiecīgo pakalpojumu sniedz neregulāri, veicot profesionālu darbību, un ja šo darbību reglamentē tiesību akti vai noteikumi, vai profesionālās darbības ētikas kodekss, kas ietver minētā pakalpojuma sniegšanu;
d)
personām, kas savā vārdā tirgojas ar finanšu instrumentiem, kuri nav preču atvasinātie instrumenti vai emisijas kvotas, vai to atvasinātie finanšu instrumenti, un kas nesniedz citus ieguldījumu pakalpojumus vai neveic citas ieguldījumu darbības finanšu instrumentos, kas nav preču atvasinātie instrumenti vai emisijas kvotas vai to atvasinātie finanšu instrumenti, ja vien šādas personas nav:
i)
tirgus uzturētāji;
ii)
regulētā tirgus vai DTS locekļi vai dalībnieki vai kas var paši veikt darījumus tirdzniecības vietās, izmantojot elektroniskos sakarus, vai;
iii)
personas, kuras piemēro augstas intensitātes algoritmiskās tirdzniecības metodi, vai
iv)
personām, kas, izpildot klientu rīkojumus, darījumus veic savā vārdā.
Personas, kurām piemēro atbrīvojumu saskaņā ar a), i) vai j) apakšpunktu, nav jāievēro šajā punktā noteiktie nosacījumi, lai atbilstu izņēmuma kritērijiem.
e)
operatoriem, kuriem ir jāievēro Direktīvā 2003/87/EK paredzētās saistības un kuri, tirgojot emisijas kvotas, nepilda klienta rīkojumus un nesniedz nekādus ieguldījumu pakalpojumus vai neveic nekādas ieguldījumu darbības, izņemot tirdzniecību savā vārdā, ar noteikumu, ka minētās personas neizmanto augstas intensitātes algoritmiskās tirdzniecības metodi.
f)
personām, kas sniedz ieguldījumu pakalpojumus, kuri ir tikai darbinieku dalības sistēmu administrēšana;
g)
personām, kas sniedz ieguldījumu pakalpojumus, kuri ir tikai darbinieku dalības sistēmas administrēšana un ieguldījumu pakalpojumu sniegšana vienīgi saviem mātesuzņēmumiem, saviem meitasuzņēmumiem vai citiem savu mātesuzņēmumu meitasuzņēmumiem;
h)
Eiropas Centrālo banku sistēmas (ECBS) dalībniekiem un citām valsts iestādēm, kuru funkcijas Savienībā ir līdzīgas citām valsts iestādēm, kuru pienākums ir pārvaldīt valsts parādu vai iesaistīties šādā pārvaldīšanā Savienībā, un starptautiskām finanšu iestādēm, kuras ir dibinājušas divas vai vairākas dalībvalstis, lai piesaistītu finanšu līdzekļus un finansiāli palīdzētu locekļiem, kuriem ir nopietnas finanšu problēmas vai arī pastāv šādu problēmu risks;
i)
kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem un pensiju fondiem neatkarīgi no tā, vai tie ir koordinēti Eiropas Savienības līmenī, un šādu uzņēmumu depozitārijiem un vadītājiem;
j)
personām:
i)
kuras tirgojas savā vārdā, tostarp tirgus uzturētājiem, kas slēdz darījumus ar preču atvasinātajiem instrumentiem vai emisijas kvotām vai to atvasinātajiem instrumentiem, izņemot personas, kas veic darījumus savā vārdā, izpildot klientu rīkojumus, vai
ii)
kuras savas pamatdarbības klientiem vai piegādātājiem sniedz ieguldījumu pakalpojumus, kas nav darījumi savā vārdā, attiecībā uz preču atvasinātajiem instrumentiem vai emisijas kvotām vai to atvasinātajiem instrumentiem;
ar noteikumu, ka:
-
attiecībā uz katru no iepriekšminētajiem gadījumiem tā katrā atsevišķā gadījumā un kopumā ir papilddarbība to pamatdarbībai uzņēmumu grupu līmenī un ja pamatdarbība nav ieguldījumu pakalpojumu sniegšana šīs direktīvas nozīmē vai banku pakalpojumu sniegšana Direktīvas 2006/48/EK nozīmē, vai tirgus veidošana attiecībā uz preču atvasinātiem instrumentiem,
-
minētās personas neizmanto augstas intensitātes algoritmiskās tirdzniecības metodi, un
-
minētās personas katru gadu informē attiecīgās kompetentās iestādes par to, ka tās izmanto šo izņēmumu un pēc pieprasījuma kompetentajai iestādei sniedz skaidrojumu par iemesliem, kuru dēļ tās i), ii) un iii) punktā minēto darbību uzskata par papilddarbību to pamatdarbībai;
k)
personām, kas sniedz ieguldījumu konsultācijas, veicot citas profesionālas darbības, uz kurām neattiecas šī direktīva, ja šādu konsultāciju sniegšana nav atsevišķi apmaksāta;
l)
Dānijas un Somijas pensiju fondu izveidotām apvienībām, kuru vienīgais mērķis ir pārvaldīt tos pensiju fondu līdzekļus, kas ir šo apvienību locekļi;
m)
“agenti di cambio”, kuru darbības un funkcijas reglamentē Itālijas 1998. gada 24. februāra Likumdošanas dekrēta Nr. 58 201. pants;
n)
pārvades sistēmas operatoriem, kā definēts Direktīvas 2009/72/EK 2. panta 4. punktā vai Direktīvas 2009/73/EK 2. panta 4. punktā, kad tie veic savus uzdevumus saskaņā ar minētajām direktīvām vai Regulu (EK) Nr. 714/2009, vai Regulu (EK) Nr. 715/2009, vai tīkla kodeksiem vai vadlīnijām, kas pieņemtas atbilstoši minētajām regulām, ikvienu personu, kura sniedz pakalpojumus šo operatoru vārdā, lai veiktu šo operatoru uzdevumu saskaņā ar iepriekšminētajiem leģislatīvajiem aktiem vai saskaņā ar šīm regulām pieņemtiem tīkla kodeksiem vai vadlīnijām, vai ikvienu enerģētiskā līdzsvara mehānismu, cauruļvada vai sistēmas operatoru vai administratoru nolūkā līdzsvarot piegādes un patērētās enerģijas apjomu, veicot šos uzdevumus.
Minētais atbrīvojums attiecas tikai uz personām, kas iesaistītas tikai šajā punktā minētajās darbībās, kad tās veic ieguldījumu darbības vai sniedz ieguldījumu pakalpojumus attiecībā uz preču atvasinātajiem instrumentiem, lai veiktu šīs darbības. Minētais atbrīvojums neattiecas uz sekundārā tirgus darbību, tostarp platformu sekundārajai tirdzniecībai ar finansiālas pārvades tiesībām;
o)
CVD, kas ir regulēti kā tādi Savienības tiesību aktos, ciktāl tie ir regulēti minētajos Savienības tiesību aktos.
2. Ar šo direktīvu piešķirtās tiesības neattiecas uz pakalpojumu sniegšanu partneriem darījumos, ko veic valsts iestādes, kuras veic darījumus ar valsts parādu, vai ECBS dalībnieki, kuri pilda savus uzdevumus, kas paredzēti LESD un Protokola (Nr. 4) par Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas statūtiem, vai kuri veic līdzvērtīgas funkcijas, kas paredzētas valstu tiesību aktos.
3. Komisija saskaņā ar 89. pantu pieņem deleģētos aktus saistībā ar pasākumiem attiecībā uz 1. punkta c) apakšpunktā noteiktajiem izņēmumiem, lai precizētu gadījumus, kad darbība ir veikta kā neregulāra darbība.
4. EVTI izstrādā regulatīvo tehnisko standartu projektus, lai 1. punkta j) apakšpunkta nolūkiem precizētu kritērijus, pēc kuriem nosaka, vai attiecīgā darbība ir pamatdarbības papilddarbība grupas līmenī.
Nosakot minētos kritērijus, ņem vērā vismaz šādus elementus:
a)
vajadzību pēc papilddarbības, lai veidotu mazāko darbības daļu grupas līmenī;
b)
tirdzniecības darbības apmēru salīdzinājumā ar vispārējo tirdzniecības darbību attiecīgajā aktīvu kategorijā;
Nosakot apmēru, kādā papilddarbība ir uzskatāma par darbības mazāko daļu grupas līmenī, EVTI var noteikt, ka jāņem vērā kapitāls, ko izmanto, lai veiktu papilddarbību, salīdzinājumā ar kapitālu, ko izmanto, lai veiktu to pamatdarbību. Tomēr minētais faktors nekādā ziņā nav pietiekams, lai pierādītu, ka attiecīgā darbība ir papilddarbība grupas pamatdarbībai.
Šajā punktā minētā darbība ņem vērā grupas līmenī.
Otrajā daļā minētajos elementos neietver:
a)
Regulas (ES) Nr. 648/2012 3. pantā minētos darījumus, ko grupas veic viena ar otru un kas nodrošina likviditāti grupas mērogā, un/vai tiek veikti riska pārvaldības nolūkā;
b)
darījumus ar atvasinātajiem instrumentiem, kurus var objektīvi izmērīt kā tādus, kas samazina riskus, kas tieši saistīti ar komercdarbību vai kases finansēšanas darbību;
c)
darījumus ar preču atvasinātiem instrumentiem un emisijas kvotām, kas veikti, lai izpildītu saistības nodrošināt likviditāti tirdzniecības vietā, ja šādas saistības nosaka regulatīvās iestādes saskaņā ar Savienības tiesību aktiem vai valstu normatīvo vai administratīvo aktu noteikumiem, vai tirdzniecības vietas.
EVTI iesniedz šos regulatīvo tehnisko standartu projektus Komisijai līdz 2015. gada 3. jūlijam.
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantu pieņemt šā punkta pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus.
3. pants
Izvēles izņēmumi
1. Dalībvalstis var izvēlēties nepiemērot šo direktīvu attiecībā uz visām personām, kurām tās ir piederības dalībvalstis, ja šo personu veiktās darbības ir atļautas un regulētas valsts līmenī un ja minētās personas:
a)
nedrīkst turēt klientu naudas līdzekļus vai klientu vērtspapīrus un tādēļ tām nekad nav atļauts būt savu klientu debitoriem;
b)
nedrīkst sniegt ieguldījumu pakalpojumus, izņemot rīkojumu pieņemšanu un nosūtīšanu attiecībā uz pārvedamiem vērtspapīriem un kolektīvo ieguldījumu brokeru sabiedrību daļām, un/vai konsultēšanu ieguldījumu jomā attiecībā uz šādiem finanšu instrumentiem, un
c)
sniedzot minēto pakalpojumu, drīkst nosūtīt rīkojumus tikai:
i)
ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kam atļauja izsniegta saskaņā ar šo direktīvu;
ii)
kredītiestādēm, kam atļauja izsniegta saskaņā ar Direktīvu 2013/36/ES;
iii)
ieguldījumu brokeru sabiedrību un kredītiestāžu filiālēm, kam atļauja izsniegta trešā valstī un uz ko attiecas prudenciālais regulējums, ko kompetentās iestādes uzskata par vismaz tikpat stingru kā noteikumus, kas noteikti šajā direktīvā, Regulā (ES) Nr. 575/2013 un Direktīvā 2013/36/ES, un kas šo regulējumu ievēro;
iv)
kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem, kam saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem ir atļauts daļas tirgot iedzīvotājiem un šādu uzņēmumu vadītājiem;
v)
tām ieguldījumu brokeru sabiedrībām ar pamatkapitālu, kas definētas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/30/ES (43) 17. panta 7. punktā un kuru vērtspapīri ir iekļauti regulēta tirgus sarakstos dalībvalstī vai ar kuru vērtspapīriem veic darījumus regulētā tirgū; vai
d)
sniedz ieguldījumu pakalpojumu tikai attiecībā uz precēm, emisijas kvotām un/vai to atvasinātajiem instrumentiem vienā vienīgā nolūkā ierobežot savu klientu darījumu risku, ja minētie klienti ir Direktīvas 2009/72/EK 2. panta 35. punktā definētie vietējie elektroenerģijas uzņēmumi un/vai Direktīvas 2009/73/EK 2. panta 1. punktā definētie dabasgāzes uzņēmumi un ja minētajiem klientiem kopīgi pieder 100 % minēto personu kapitāla vai balsstiesību, tie īsteno kopīgu kontroli un tiem saskaņā ar šīs direktīvas 2. panta 1. punkta j) apakšpunktu piemērotu izņēmumu, ja tie paši veiktu minētos ieguldījumu pakalpojumus, vai
e)
sniedz ieguldījumu pakalpojumus tikai attiecībā uz emisijas kvotām un/vai to atvasinātiem instrumentiem vienā vienīgā nolūkā ierobežot savu klientu darījumu risku, ja minētie klienti darbojas tikai kā Direktīvas 2003/87/EK 3. panta f) apakšpunktā definētie operatori un ja minētajiem klientiem kopīgi pieder 100 % minēto personu kapitāla vai balsstiesību, tie īsteno kopīgu kontroli un tiem saskaņā ar šīs direktīvas 2. panta 1. punkta j) apakšpunktu piemērotu izņēmumu, ja tie paši veiktu minētos ieguldījumu pakalpojumus.
2. Dalībvalstu sistēmas 1. punktā minētajām personām piemēro prasības, kuras ir vismaz analoģiskas šādām prasībām saskaņā ar šo direktīvu:
a)
atļaujas piešķiršanas un pastāvīgas uzraudzības nosacījumus un procedūras, kā noteikts 5. panta 1. un 3. punktā un 7.- 10., 21., 22. un 23. pantā, un attiecīgos deleģētos aktus, ko Komisija ir pieņēmusi saskaņā ar 89. pantu;
b)
uzņēmējdarbības veikšanas pienākumus, kā noteikts 24. panta 1., 3., 4., 5., 7. un 10. punktā un 25. panta 2., 5. un 6. punktā, un gadījumos, kad saskaņā ar valstu sistēmām šīs personas drīkst iecelt saistītos aģentus, arī 29. pantu, kā arī attiecīgos īstenošanas pasākumus Direktīvā 2006/73/EK.
c)
prasības attiecībā uz organizāciju, kas noteiktas 16. panta 3. punkta pirmajā, sestajā un septītajā daļā un 16. panta 6. punktā un 16. panta 7. punktā un atbilstošos deleģētos aktus, kurus Komisija pieņēma saskaņā ar 89. pantu.
Dalībvalstis pieprasa, lai uz personām, kas atbrīvotas no šīs direktīvas darbības jomas atbilstīgi šā panta 1. punktam, attiektos ieguldītāju kompensācijas sistēma, kas atzīta saskaņā ar Direktīvu 97/9/EK, vai sistēma, kas nodrošina to klientiem līdzvērtīgu aizsardzību. Dalībvalstis var atļaut attiecībā uz ieguldījumu brokeru sabiedrībām šādu sistēmu nepiemērot, ja tās ir apdrošinājušas profesionālo risku, saistībā ar kuru, ņemot vērā saskaņā ar šā panta 1. punktu izslēgto personu lielumu, riska profilu un juridisko statusu, to klientiem tiek nodrošināta līdzvērtīga aizsardzību.
Atkāpjoties no otrās daļas, dalībvalstis, kurās jau ir spēkā šādi normatīvie vai administratīvo akti, pirms 2014. gada 2. jūlija var līdz 2019. gada 3. jūlijam pieprasīt, lai gadījumos, kad personas, kas atbrīvotas no šīs direktīvas atbilstīgi 1. punktam, sniedz ieguldījumu rīkojumu pieņemšanas un nosūtīšanas pakalpojumus un/vai sniedz konsultācijas ieguldījumu jomā attiecībā uz kolektīvo ieguldījumu brokeru sabiedrību daļām, un darbojas kā starpnieki iepretim Direktīvā 2009/65/EK definētajai pārvaldības sabiedrībai, minētās personas kopā ar pārvaldības sabiedrību solidāri atbildētu par visiem klientam radītajiem zaudējumiem, sniedzot minētos pakalpojumus.
3. Personas, uz kurām attiecas izņēmumi no šīs direktīvas saskaņā ar 1. punktu, neizmanto brīvību sniegt pakalpojumus un/vai veikt darbības, vai izveidot filiāles, kā paredzēts attiecīgi 34. un 35. pantā.
4. Dalībvalstis paziņo Komisijai un EVTI par šajā pantā paredzēto iespēju izmantošanu, un nodrošina, lai katrā atļaujā, kas piešķirta saskaņā ar 1. punktu, būtu minēts, ka tā piešķirta saskaņā ar šo pantu.
5. Dalībvalstis paziņo EVTI valsts tiesību aktu noteikumus, kas ir analoģiski 2. punktā norādītajām šīs direktīvas prasībām.
4. pants
Definīcijas
1. Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:
1)
“ieguldījumu brokeru sabiedrība” ir jebkura juridiska persona, kuras pastāvīgā nodarbošanās vai darījumdarbība ir profesionāla viena vai vairāku ieguldījumu pakalpojumu sniegšana trešām personām un/vai profesionāla vienas vai vairāku ieguldījumu darbību veikšana.
Dalībvalstis var ietvert ieguldījumu sabiedrību definīcijā uzņēmumus, kas nav juridiskas personas, ja:
a)
to juridiskais statuss nodrošina trešo personu interesēm tādu aizsardzības līmeni, kas ir līdzvērtīgs tam, ko nodrošina juridiskas personas, un
b)
uz tiem attiecas līdzvērtīga piesardzīga uzraudzība, kas atbilst to juridiskajai formai.
Tomēr, ja fiziska persona sniedz pakalpojumus, kas ir trešo personu kapitāla vai pārvedamu vērtspapīru turējums, šo personu var uzskatīt par ieguldījumu sabiedrību šīs direktīvas un Regulas (ES) Nr. 600/2014 nozīmē tikai tad, ja neatkarīgi no citām prasībām, ko paredz šī direktīva, Regula (ES) Nr. 600/2014 un Direktīva 2013/36/ES, minētā persona atbilst šādiem nosacījumiem:
a)
jābūt aizsargātām trešo personu īpašuma tiesībām attiecībā uz instrumentiem un līdzekļiem, jo īpaši sabiedrības vai tās īpašnieku maksātnespējas gadījumā, apķīlāšanas, ieskaita vai sabiedrības kreditoru vai īpašnieku citas uzsāktas darbības gadījumā;
b)
uz sabiedrību jāattiecas noteikumiem, kas paredzēti, lai uzraudzītu sabiedrības un tās īpašnieku maksātspēju;
c)
sabiedrības gada pārskatu revīzija jāveic vienai vai vairākām personām, kas saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem ir pilnvarotas veikt pārskatu revīziju;
d)
ja uzņēmumam ir tikai viens īpašnieks, minētajai personai jāparedz ieguldītāju aizsardzība gadījumā, kad uzņēmums pārtrauc darbību īpašnieka nāves vai darba nespējas, vai citā līdzīgā gadījumā.
2)
“ieguldījumu pakalpojumi un darbības” ir jebkurš pakalpojums un darbība, kas minēta I pielikuma A iedaļā un kas attiecas uz kādu I pielikuma C iedaļā minēto instrumentu.
Komisija pieņem deleģētos aktus saskaņā ar 89. pantu pieņem pasākumus, ar kuriem precizē, kas ir:
a)
I pielikuma C iedaļas 6. punktā minētie atvasinātie līgumi, kuriem ir Regulas (ES) Nr. 1227/2011 2. panta 4. punktā definēto vairumtirdzniecības energoproduktu pazīmes un kas ir jāizpilda, īstenojot fizisku piegādi, un C iedaļas 6. punktā minētie enerģētikas atvasinātie instrumentu līgumi;
b)
atvasināto instrumentu līgumus, kas minēti I pielikuma C iedaļas 7. punktā un kam ir citu atvasinātu finanšu instrumentu pazīmes;
c)
atvasināto instrumentu līgumus, kas minēti I pielikuma C iedaļas 10. punktā un kam ir citu atvasinātu finanšu instrumentu pazīmes, ņemot vērā, inter alia, vai tos tirgo regulētā tirgū, DTS vai OTS;
3)
“papildpakalpojums” ir jebkurš I pielikuma B iedaļā minētais pakalpojums;
4)
“ieguldījumu konsultācijas” ir personisku ieteikumu sniegšana klientam pēc viņa lūguma vai pēc ieguldījumu brokeru sabiedrības iniciatīvas attiecībā uz vienu vai vairākiem darījumiem, kas saistīti ar finanšu instrumentiem;
5)
“rīkojumu izpilde klientu vārdā” ir darbība, ko veic, lai noslēgtu līgumu par viena vai vairāku finanšu instrumentu pirkšanu vai pārdošanu klientu vārdā, un tajā ietilpst līgumu slēgšana, lai to emitēšanas brīdī pārdotu finanšu instrumentus, ko emitējusi ieguldījumu brokeru sabiedrība vai kredītiestāde;
6)
“darījumu veikšana savā vārdā” ir tirdzniecība, izmantojot pašu kapitālu, kuras rezultātā ir veikti darījumi ar vienu vai vairākiem finanšu instrumentiem;
7)
“tirgus uzturētājs” ir persona, kas finanšu tirgos pastāvīgi izrāda vēlmi veikt darījumus savā vārdā, pērkot un pārdodot finanšu instrumentus, izmantojot minētās personas pašu kapitālu, par cenām, ko nosaka minētā persona;
8)
“portfeļa pārvaldība” ir klientu portfeļu pārvaldīšana atbilstoši diskrecionārām katra klienta piešķirtām pilnvarām, ja šādos portfeļos ietverti viens vai vairāki finanšu instrumenti;
9)
“klients” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kam ieguldījumu brokeru sabiedrība sniedz ieguldījumu pakalpojumus vai papildpakalpojumus;
10)
“profesionāls klients” ir klients, kas atbilst II pielikumā noteiktajiem kritērijiem;
11)
“privātais klients” ir klients, kas nav profesionāls klients;
12)
“MVU izaugsmes tirgus” ir daudzpusēja tirdzniecības sistēma, kas reģistrēta kā MVU izaugsmes tirgus saskaņā ar 33. pantu;
13)
“mazi vai vidēji uzņēmumi” šajā direktīvā ir uzņēmumi, kuru vidējais tirgus kapitāls ir mazāks nekā EUR 200 000 000, balstoties uz gada beigu rādītājiem pēdējos trijos kalendārajos gados;
14)
“limita rīkojums” ir rīkojums pirkt vai pārdot finanšu instrumentu pie norādīta cenas limita vai par labāku cenu noteiktā daudzumā;
15)
“finanšu instrumenti” ir instrumenti, kas noteikti I pielikuma C iedaļā;
16)
“C iedaļas 6. punktā minētie enerģētikas atvasināto instrumentu līgumi” ir iespēju līgumi, standartizēti nākotnes līgumi, mijmaiņas līgumi un jebkādi citi atvasināto instrumentu līgumi, kas ir nosaukti I pielikuma C iedaļas 6. punktā un kas attiecas uz ogļu vai naftas tirdzniecību OTS un kas ir jāizpilda, īstenojot fizisku piegādi;
17)
“naudas tirgus instrumenti” ir finanšu instrumenti, kurus parasti tirgo naudas tirgū, piemēram, valsts iekšējā aizņēmuma parādzīmes, noguldījumu sertifikāti un īstermiņa parāda vērtspapīri, izņemot maksāšanas instrumentus;
18)
“tirgus operators” ir persona vai personas, kas vada un/vai veic regulēta tirgus uzņēmējdarbību un var būt regulētais tirgus pats par sevi.
19)
“daudzpusējā sistēma” ir jebkura sistēma vai infrastruktūra, kurā daudzu trešo personu pirkšanas un pārdošanas intereses var mijiedarboties sistēmā;
20)
“sistemātisks internalizētājs” ir ieguldījumu brokeru sabiedrība, kas organizēti, bieži, sistemātiski un pamatīgi veic darījumus savā vārdā, izpildot klientu rīkojumus ārpus regulēta tirgus vai DTS, vai OTS, nedarbojoties daudzpusējā sistēmā;
Biežu un sistemātisku pamatu nosaka pēc finanšu instrumenta ārpusbiržas pārdošanas darījumu skaita, ko ieguldījumu brokeru sabiedrība veikusi savā vārdā, pildot klientu rīkojumus. Pamatīgumu nosaka vai nu pēc ieguldījumu brokeru sabiedrības ārpusbiržas tirdzniecības apjoma attiecībā pret ieguldījumu brokeru sabiedrības kopējo tirdzniecības apjomu ar konkrēto finanšu instrumentu, vai pēc ieguldījumu brokeru sabiedrības ārpusbiržas tirdzniecības apjoma attiecībā pret konkrēta finanšu instrumenta kopējo tirdzniecības apjomu Savienībā. Sistemātiska internalizētāja definīciju piemēro tikai tad, ja ir pārsniegta gan biežuma un sistemātiskuma robežvērtība, gan pamatīguma robežvērtība vai ja ieguldījumu brokeru sabiedrība izvēlas darboties sistemātiskā internalizētāja režīmā;
21)
“regulēts tirgus” ir daudzpusēja sistēma, kuru vada un/vai pārvalda tirgus operators un kuras sistēmā un atbilstoši tās nediskrecionāriem noteikumiem apvienotas daudzas trešo personu pirkšanas un pārdošanas intereses attiecībā uz finanšu instrumentiem vai kura veicina šādu interešu apvienošanu tā, ka rezultātā tiek noslēgts līgums attiecībā uz finanšu instrumentiem, kurus atļauts tirgot saskaņā ar tās noteikumiem un/vai sistēmām, un kurai ir atļauts darboties un kura pastāvīgi darbojas saskaņā ar šīs direktīvas III sadaļu;
22)
“daudzpusēja tirdzniecības sistēma” vai “DTS” ir daudzpusēja sistēma, kuru vada ieguldījumu brokeru sabiedrība vai tirgus operators un kuras sistēmā un atbilstoši tās nediskrecionāriem noteikumiem apvienotas daudzas trešo pušu pirkšanas un pārdošanas intereses attiecībā uz finanšu instrumentiem tā, ka rezultātā tiek noslēgts līgums saskaņā ar šīs direktīvas II sadaļu;
23)
“organizēta tirdzniecības sistēma” vai “OTS” ir daudzpusēja sistēma, kura nav regulēts tirgus vai DTS un kurā var mijiedarboties vairākas trešo pušu pirkšanas un pārdošanas intereses attiecībā uz obligācijām, strukturētā finansējuma produktiem, emisijas kvotām vai atvasinātiem instrumentiem tā, ka rezultātā tiek noslēgts līgums saskaņā ar šīs direktīvas II sadaļu
24)
“tirdzniecības vieta” ir regulēts tirgus, DTS vai OTS;
25)
“likvīds tirgus” ir finanšu instrumenta vai finanšu instrumentu kategorijas tirgus, kurā pastāvīgi ir kāds, kas ir gatavs un vēlas pirkt un pārdot, un kurš ir izvērtēts atbilstoši šādiem kritērijiem, ņemot vērā konkrētā finanšu instrumenta vai konkrētās finanšu instrumentu kategorijas īpašās tirgus struktūras:
a)
darījumu vidējais biežums un apjoms dažādos tirgus apstākļos, ņemot vērā finanšu instrumenta kategorijas produktu būtību un aprites ciklu;
b)
tirgus dalībnieku skaits un veids, tostarp tirgus dalībnieku attiecība pret tirgotajiem instrumentiem konkrētam produktam;
c)
vidējais starpības apmērs, ja tāds ir pieejams;
26)
“kompetentā iestāde” ir iestāde, ko izraugās katra dalībvalsts saskaņā ar 67. pantu, ja vien šajā direktīvā nav norādīts citādi;
27)
“kredītiestāde” ir kredītiestāde, kas definēta Regulas (ES) Nr. 575/2013 4. panta 1. punkta 1. apakšpunktā;
28)
“PVKIU pārvaldības sabiedrība” ir pārvaldības sabiedrība, kas definēta Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2009/65/EK (44) 2. panta 1. punkta b) apakšpunktā;
29)
“saistītais aģents” ir fiziska vai juridiska persona, kas tikai vienas tās ieguldījumu brokeru sabiedrības beznosacījumu pilnīgā pārziņā, kuras vārdā tā rīkojas, sekmē ieguldījumu pakalpojumu vai papildpakalpojumu sniegšanu klientiem vai iespējamiem klientiem, saņem un nodod tālāk norādījumus un rīkojumus no klientiem attiecībā uz ieguldījumu pakalpojumiem vai finanšu instrumentiem, izvieto finanšu instrumentus un/vai sniedz konsultācijas klientiem vai iespējamiem klientiem attiecībā uz minētajiem finanšu instrumentiem vai pakalpojumiem;
30)
“filiāle” ir uzņēmējdarbības vieta, kas nav galvenais birojs un kas ir ieguldījumu brokeru sabiedrības daļa, un kam nav juridiskas personas statusa, un kas sniedz ieguldījumu pakalpojumus un/vai veic ieguldījumu darbības, un kas var arī sniegt papildpakalpojumus, attiecībā uz kuriem tai ir izsniegta atļauja; visas uzņēmējdarbības vietas, ko vienā dalībvalstī ir izveidojusi ieguldījumu brokeru sabiedrība, kuras mītne atrodas citā dalībvalstī, uzskata par vienu filiāli;
31)
“būtiska līdzdalība” ir tieša vai netieša līdzdalība ieguldījumu brokeru sabiedrībā vismaz 10 % apmērā no kapitāla vai balsstiesībām, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/109/EK (45) 9. un 10. pantā, ņemot vērā minētās direktīvas 12. panta 4. un 5. punktā noteiktos nosacījumus par balsstiesību summēšanu, vai kas ļauj ievērojami ietekmēt tās ieguldījumu brokeru sabiedrības pārvaldību, kurā ir šī līdzdalība;
32)
“mātesuzņēmums” ir mātesuzņēmums, kas definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2013/34/ES (46) 2. panta 9. punktā un 22. pantā;
33)
“meitasuzņēmums” ir meitasuzņēmums, kas definēts Direktīvas 2013/34/ES 2. panta 10. punktā un 22. pantā, tostarp visi galvenā mātesuzņēmuma meitasuzņēmuma meitasuzņēmumi;
34)
“grupa” ir grupa, kas definēta Direktīvas 2013/34/ES 2. panta 11. punktā;
35)
“ciešas attiecības” ir situācija, kad divas vai vairākas fiziskas vai juridiskas personas saista:
a)
“līdzdalība”, kas ir īpašumtiesības - tiešas vai kontroles veidā - vismaz 20 % apmērā no uzņēmuma balsstiesībām vai kapitāla;
b)
“kontrole”, kas ir attiecības starp mātesuzņēmumu un meitasuzņēmumu visos gadījumos, kas minēti Direktīvas 2013/34/ES 22. panta 1. un 2. punktā, vai līdzīgas attiecības starp jebkādu fizisku vai juridisku personu un uzņēmumu, arī ikvienu meitasuzņēmuma meitasuzņēmumu uzskatot par tā mātesuzņēmuma meitasuzņēmumu, kas pārvalda minētos uzņēmumus;
c)
abu vai to visu pastāvīga saikne ar vienu un to pašu personu kontroles saistībā;
36)
“vadības struktūra” ir ieguldījumu brokeru sabiedrības, tirgus uzturētāja vai datu ziņošanas pakalpojumu sniedzēja struktūra vai struktūras, kas ir izraudzītas saskaņā ar valstu tiesību aktiem, ir tiesīgas noteikt juridiskās personas stratēģiju, mērķus un vispārējo virzību un pārzina un uzrauga lēmumu pieņemšanu vadības līmenī un kurās darbojas personas, kas faktiski virza fiziskās personas darbību.
Gadījumos, kad šajā direktīvā ir pieminēta vadības struktūra un saskaņā ar valstu tiesību aktiem vadības struktūras vadības un uzraudzības funkcijas ir piešķirtas dažādām struktūrām vai dažādiem vienas struktūras locekļiem, dalībvalstis konkrēti nosaka struktūras vai vadības struktūras locekļus, kas ir atbildīgi saskaņā ar valstu tiesību aktiem, ja šajā direktīvā nav noteikts citādi;
37)
“augstākā līmeņa vadība” ir fiziskas personas, kuras ieguldījumu brokeru sabiedrībā, tirgus uzturētājā vai datu ziņošanas pakalpojumu sniedzējā veic izpildfunkcijas un vadības struktūrai sniedz pārskatus par vienības ikdienas pārvaldību un ir atbildīgas par to, tostarp politikas īstenošanu attiecībā uz pakalpojumu un produktu izplatīšanu klientiem, ko īsteno brokeru sabiedrība un tās personāls;
38)
“sapārota tirdzniecība savā vārdā” ir darījums, kad koordinators darbojas kā starpnieks darījumā starp pircēju un pārdevēju tā, lai visa darījuma izpildes laikā tas nekad netiktu pakļauts tirgus riskam, un abas puses tiek izpildītas vienlaicīgi, un ja darījumu noslēdz par cenu, ar kādu koordinatoram nav nekādas citas peļņas vai zaudējumu kā vien iepriekš publiskota komisijas nauda, nodeva vai maksa par darījumu;
39)
“algoritmiskā tirdzniecība” ir finanšu instrumentu tirdzniecība, kurā datora algoritms automātiski nosaka rīkojumu individuālos parametrus, piemēram, vai sākt izpildīt rīkojumu, rīkojuma izpildes termiņu, rīkojuma cenu vai apjomu vai rīkojuma pārvaldību pēc tā iesniegšanas, ar minimālu cilvēka līdzdalību vai bez tās, un neietver sistēmas, kas tiek izmantotas tikai, lai novirzītu rīkojumus uz vienu vai vairākām tirdzniecības vietām vai apstrādātu rīkojumus, attiecībā uz kuriem nav nepieciešama nekādu tirdzniecības parametru noteikšana vai rīkojumu apstiprināšana, vai veikto darījumu apstrāde pēc tirdzniecības;
40)
“augstas intensitātes algoritmiskās tirdzniecības metode” ir jebkāda algoritmiskās tirdzniecības metode, ko raksturo:
a)
infrastruktūra, kas paredzēta, lai minimizētu tīkla un cita veida latentumu, tostarp vismaz viena no šādām algoritmisku rīkojumu reģistrēšanas iespējām: telpu līdzāsatrašanās, tuvumā esošas uzņemošās iestādes vai ātrgaitas tieša elektroniska piekļuve;
b)
automātiska sistēma, kas pati ievada, rada, novirza vai izpilda atsevišķus tirdzniecības darījumus vai rīkojumus, un
c)
augsts ikdienas vēstījumu, proti, rīkojumu, kotējumu vai anulācijas, līmenis;
41)
“tieša elektroniska piekļuve” ir tirdzniecības vietas locekļa, dalībnieka vai klienta izsniegta atļauja kādai personai izmantot tā tirdzniecības kodu, lai šī persona varētu elektroniski nosūtīt rīkojumus attiecībā uz finanšu instrumentu tieši tirdzniecības vietai, un ietver pasākumus, saskaņā ar kuriem persona izmanto tirdzniecības vietas locekļa, dalībnieka vai klienta infrastruktūru vai jebkuru citu tirdzniecības vietas locekļa, dalībnieka vai klienta sakaru sistēmu, lai nosūtītu rīkojumus (tieša piekļuve tirgum), kā arī pasākumus, saskaņā ar kuriem minētā persona šo infrastruktūru neizmanto (garantēta piekļuve);
42)
“kombinētās pārdošanas prakse” ir viena ieguldījumu pakalpojuma piedāvāšana kopā ar citu pakalpojumu vai produktu paketē vai ar vienotu nosacījumu nolīgumam vai paketei;
43)
“strukturētais noguldījums” ir noguldījums, kas definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/49/ES (47) 2. panta 1. punkta c) apakšpunktā un kas ir pilnībā atmaksājams, beidzoties noguldījuma termiņam, atbilstoši nosacījumiem, saskaņā ar kuriem jebkādus procentus vai prēmijas izmaksā (vai var neizmaksāt) pēc formulas, kurā tiek ņemti vērā šādi faktori:
a)
indekss vai indeksu kombinācija, izņemot mainīgas likmes noguldījumus, kuru ienesīgums ir tieši saistīts ar procentu likmju indeksu, piemēram, Euribor vai Libor;
b)
finanšu instruments vai finanšu instrumentu kombinācija;
c)
preces veids vai preču kombinācija, vai citi materiāli vai nemateriāli neatvietojamu lietu aktīvi, vai
d)
valūtas kurss vai valūtas kursu kombinācija;
44)
“pārvedami vērtspapīri” ir tādas vērtspapīru kategorijas, kas ir tirgojamas kapitāla tirgū, izņemot maksāšanas līdzekļus, piemēram:
a)
uzņēmumu akcijas un citi vērtspapīri, kas ir līdzvērtīgi uzņēmumu, personālsabiedrību vai citu vienību akcijām, un depozitārie sertifikāti attiecībā uz akcijām;
b)
obligācijas vai cita veida parāda vērtspapīri, tostarp depozitārie sertifikāti attiecībā uz šādiem vērtspapīriem;
c)
jebkādi citi vērtspapīri, kas dod tiesības iegādāties vai pārdot šādus pārvedamus vērtspapīrus vai paredz norēķinu naudā, ko nosaka, atsaucoties uz pārvedamiem vērtspapīriem, valūtām, procentu likmēm vai ienesīgumu, precēm vai citiem rādītājiem;
45)
“depozitārie sertifikāti” ir vērtspapīri, kas ir tirgojami kapitāla tirgū un rāda īpašumtiesības uz tāda emitenta vērtspapīriem, kura juridiskā adrese ir citā valstī, tanī pašā laikā tos atļauts tirgot regulētā tirgū un tos var tirgot atsevišķi no tāda emitenta vērtspapīriem, kura juridiskā adrese ir citā valstī;
46)
“biržā tirgots fonds” ir fonds, kura vismaz viena daļa vai akciju kategorija tiek tirgota visu dienu vismaz vienā tirdzniecības vietā un ar vismaz vienu tirgus uzturētāju, kurš veic pasākumus, lai nodrošinātu, ka tā daļu vai akciju biržas vērtība tirdzniecības vietā ievērojami neatšķiras no tā neto aktīvu vērtības un - ja tāda ir - no tā indikatīvās neto aktīvu vērtības;
47)
“sertifikāti” ir vērtspapīri, kas ir definēti Regulas (ES) Nr. 600/2014 2. panta 1. punkta 27. apakšpunktā;
48)
“strukturētā finansējuma produkti” ir vērtspapīri, kas ir definēti Regulas (ES) Nr. 600/2014 2. panta 1. punkta 28. apakšpunktā;
49)
“atvasināti instrumenti” ir instrumenti, kas ir definēti Regulas (ES) Nr. 600/2014 2. panta 1. punkta 29. apakšpunktā;
50)
“preču atvasinātie instrumenti” ir instrumenti, kas ir definēti Regulas (ES) Nr. 600/2014 2. panta 1. punkta 30. apakšpunktā;
51)
“CDP” ir CDP Regulas (ES) Nr. 648/2012 2. panta 1. punkta nozīmē;
52)
“apstiprināta publicēšanas struktūra” vai “APS” ir persona, kurai saskaņā ar šo direktīvu ļauts ieguldījumu brokeru sabiedrību vārdā sniegt ziņojumu par tirdzniecību publicēšanas pakalpojumu atbilstīgi šīs Regulas (ES) Nr. 600/2014 20. un 21. pantam
53)
“konsolidētu datu lentes nodrošinātājs” ir persona, kurai saskaņā ar šo direktīvu ļauts sniegt pakalpojumu, kas ir ziņojumu par tirdzniecību vākšana par Regulas (ES) Nr. 600/2014 6., 7., 10., 12., 13., 20 un 21. pantā minētajiem finanšu instrumentiem no regulētiem tirgiem, DTS, OTS un APS un to konsolidēšana nepārtrauktā elektroniskā reāllaika datu plūsmā, katram finanšu instrumentam nodrošinot datus par cenu un apjomu;
54)
“apstiprināta ziņošanas sistēma” vai “AZS” ir persona, kurai saskaņā ar šo direktīvu ļauts sniegt pakalpojumu, kas ir ziņojumu sniegšana par darījumu sīkāku informāciju kompetentajām iestādēm vai EVTI ieguldījumu brokeru sabiedrību vārdā;
55)
“piederības dalībvalsts” ir:
a)
ieguldījumu brokeru sabiedrībām:
i)
ja ieguldījumu brokeru sabiedrība ir fiziska persona, - dalībvalsts, kurā atrodas ieguldījumu brokeru sabiedrības galvenais birojs;
ii)
ja ieguldījumu brokeru sabiedrība ir juridiska persona, - dalībvalsts, kurā ir ieguldījumu brokeru sabiedrības juridiskā adrese;
iii)
ja ieguldījumu brokeru sabiedrībai saskaņā ar valsts tiesību aktiem nav juridiskas adreses, - dalībvalsts, kurā atrodas ieguldījumu brokeru sabiedrības galvenais birojs;
b)
regulētam tirgum - dalībvalsts, kurā regulētais tirgus ir reģistrēts, vai, ja saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem tam nav juridiskās adreses, - dalībvalsts, kurā atrodas regulētā tirgus galvenais birojs;
c)
APS, konsolidētu datu lentes nodrošinātājam vai AZS:
i)
ja APS, konsolidētu datu lentes nodrošinātājs vai AZS ir fiziska persona, - dalībvalsts, kurā atrodas to galvenais birojs;
ii)
ja APS, konsolidētu datu lentes nodrošinātājs vai AZS ir juridiska persona, - dalībvalsts, kurā atrodas to juridiskā adrese;
iii)
ja APS, konsolidētu datu lentes nodrošinātājam vai AZS saskaņā ar savas valsts tiesību aktiem nav juridiskās adreses, - dalībvalsts, kurā atrodas to galvenais birojs;
56)
“uzņēmēja dalībvalsts” ir dalībvalsts, kura nav piederības dalībvalsts un kurā ieguldījumu brokeru sabiedrībai ir filiāle vai kurā ieguldījumu brokeru sabiedrība sniedz ieguldījumu pakalpojumus un/vai darbības, vai dalībvalsts, kurā regulēts tirgus nodrošina attiecīgus pasākumus, lai veicinātu to attālo locekļu vai dalībnieku piekļuvi tirdzniecībai tās sistēmā, kuri veic uzņēmējdarbību tajā pašā dalībvalstī;
57)
“trešās valsts sabiedrība” ir sabiedrība, kas būtu kredītiestāde, kura sniedz ieguldījumu pakalpojumus vai veic ieguldījumu darbības, ieguldījumu brokeru sabiedrība, ja šā uzņēmuma galvenais birojs atrastos Savienībā;
58)
“vairumtirdzniecības energoprodukti” ir vairumtirdzniecības energoprodukti, kas definēti Regulas (ES) Nr. 1227/2011 2. panta 4. punktā;
59)
“lauksaimniecības preču atvasinātie instrumenti” ir atvasināto instrumentu līgumi, kas attiecas uz Regulas (EK) Nr. 1308/2013 (48) 1. pantā un I pielikuma I līdz XX un XXIV/1. daļā uzskaitītajiem produktiem;
60)
“valsts emitents” ir jebkurš no turpmāk minētajiem emitentiem, kas emitē parāda instrumentus:
i)
Savienība;
ii)
dalībvalsts, tostarp dalībvalsts valdības departaments, aģentūra vai īpašam nolūkam dibināta sabiedrība;
iii)
federālas dalībvalsts gadījumā - federācijas loceklis;
iv)
vairāku dalībvalstu īpašam nolūkam dibināta sabiedrība;
v)
starptautiska finanšu iestāde, kuru izveidojušas divas vai vairākas dalībvalstis un kuras uzdevums ir nodrošināt finansējumu un sniegt finanšu palīdzību tās locekļiem, kurus piemeklējušas smagas finansiāla rakstura problēmas vai kuriem tādas draud; vai
vi)
Eiropas Investīciju banka;
61)
“valsts parāds” ir parāda instruments, ko emitē valsts emitents;
62)
“pastāvīgs informācijas nesējs” ir jebkurš instruments, kas:
a)
klientam sniedz iespēju uzglabāt viņam personīgi adresētu informāciju tā, lai šī informācija būtu pieejama turpmākai izmantošanai un tādā laikposmā, kas ir atbilstošs informācijas mērķim; un
b)
ļauj nemainītā veidā pavairot uzglabāto informāciju;
63)
“datu ziņošanas pakalpojumu sniedzēji” ir APS, konsolidētu datu lentes nodrošinātājs vai AZS.
2. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 89. pantu pieņemt deleģētos aktus saistībā ar aktiem, ar kuriem precizē dažus tehniskus elementus šā panta 2. punktā noteiktajās definīcijās nolūkā pielāgot tās tirgus attīstībai, tehnoloģiskajiem jauninājumiem un ar Regulu (ES) Nr. 596/2014 aizliegtas rīcības gadījumiem un nodrošināt vienādu šīs direktīvas piemērošanu.
II SADAĻA
ATĻAUJU IZSNIEGŠANA IEGULDĪJUMU BROKERU SABIEDRĪBĀM UN TO DARBĪBAS NOTEIKUMI
I NODAĻA
Atļauju piešķiršanas nosacījumi un procedūras
5. pants
Atļaujas saņemšanas prasība
1. Katra dalībvalsts pieprasa, lai uz ieguldījumu pakalpojumu sniegšanu un/vai ieguldījumu darbību veikšanu kā pastāvīgu nodarbošanos vai profesionālu uzņēmējdarbību attiektos iepriekšēja atļauja atbilstoši šai nodaļai. Šo atļauju piešķir piederības valsts kompetentā iestāde, kas izraudzīta saskaņā ar 67. pantu.
2. Atkāpjoties no 1. punkta, dalībvalstis atļauj uzturēt DTS vai OTS jebkuram tirgus operatoram, uz kuru attiecas iepriekšēja pārbaude attiecībā uz tā atbilstību šai nodaļai.
3. Dalībvalstis reģistrē visas ieguldījumu brokeru sabiedrības. Reģistrs ir publiski pieejams, un tajā ir informācija par pakalpojumiem un darbībām, attiecībā uz kurām ieguldījumu brokeru sabiedrībai ir izsniegta atļauja. Šo sarakstu regulāri atjaunina. Par visiem atļauju atsaukšanas gadījumiem informē EVTI.
EVTI izveido visu Savienības ieguldījumu brokeru sabiedrību sarakstu. Minētajā sarakstā ir informācija par pakalpojumiem vai darbībām, kādas katrai ieguldījumu brokeru sabiedrībai atļauts veikt, un to pastāvīgi atjaunina. EVTI šo sarakstu publicē un regulāri to atjaunina savā tīmekļa vietnē.
Ja kompetentā iestāde atļauju ir atsaukusi saskaņā ar 8. panta b), c) un d) apakšpunktu, šo atsaukumu publicē reģistrā un to tajā saglabā piecus gadus.
4. Katra dalībvalsts pieprasa, lai
a)
visām ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kas ir juridiskas personas, to galvenais birojs būtu tajā pašā dalībvalstī, kurā ir to juridiskā adrese,
b)
visām ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kas nav juridiskas personas, vai visām ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kas ir juridiskas personas, bet kam saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem nav juridiskās adreses, to galvenais birojs būtu dalībvalstī, kurā tās faktiski veic savu uzņēmējdarbību.
6. pants
Atļaujas piešķiršanas joma
1. Piederības dalībvalsts nodrošina, ka, piešķirot atļauju, nosaka ieguldījumu pakalpojumus un darbības, ko ieguldījumu brokeru sabiedrībai ir atļauts sniegt. Atļauja var attiekties uz vienu vai vairākiem papildpakalpojumiem, kas norādīti I pielikuma B iedaļā. Atļauju nekādā gadījumā neizsniedz tikai par papildpakalpojumu sniegšanu.
2. Ieguldījumu brokeru sabiedrība, kas vēlas saņemt atļauju, lai paplašinātu savu darbību ar papildu ieguldījumu pakalpojumiem vai darbībām vai papildpakalpojumiem, kuri nav paredzēti sākotnējā atļaujā, iesniedz pieprasījumu par atļaujas darbības jomas paplašināšanu.
3. Atļauja ir derīga visā Savienībā un tā ļauj ieguldījumu brokeru sabiedrībām sniegt pakalpojumus vai veikt darbības, attiecībā uz kurām tai ir piešķirta atļauja, visā Savienībā, vai nu izmantojot tiesības veikt uzņēmējdarbību, tostarp veidojot filiāles, vai izmantojot brīvību sniegt pakalpojumus.
7. pants
Atļaujas pieprasījuma piešķiršanas un noraidīšanas procedūras
1. Kompetentā iestāde nepiešķir atļauju, kamēr tā nav pilnībā pārliecinājusies, ka atļaujas pieprasītājs atbilst visām saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem noteiktajām prasībām.
2. Ieguldījumu brokeru sabiedrība sniedz visu to informāciju, tostarp darbības programmu, kurā inter alia norāda paredzētos darbības veidus un organizatorisko struktūru, kas vajadzīga, lai kompetentā iestāde pārliecinātos, ka ieguldījumu brokeru sabiedrība sākotnējās atļaujas piešķiršanas brīdī ir ieviesusi visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu savus pienākumus, kas paredzēti šajā nodaļā.
3. Atļaujas pieprasījuma iesniedzējs sešu mēnešu laikā pēc visu pieteikuma dokumentu iesniegšanas tiek informēts, vai atļauja ir vai nav piešķirta.
4. EVTI izstrādā regulatīvu tehnisko standartu projektus, kuros precizē:
a)
informāciju, kas jāsniedz kompetentajām iestādēm saskaņā ar šā panta 2. punktu, tostarp darbības programmu;
b)
prasības, kas piemērojamas ieguldījumu brokeru sabiedrību pārvaldībai saskaņā ar 9. panta 6. punktu, un 9. panta 5. punktā noteikto paziņojamo informāciju;
c)
prasības, kas piemērojamas akcionāriem un dalībniekiem, kam ir būtiska līdzdalība, kā arī šķēršļus, kas var kavēt kompetentās iestādes tādu uzraudzības pienākumu efektīvu izpildi, kas paredzēti 10. panta 1. un 2. punktā.
EVTI iesniedz šos regulatīvo tehnisko standartu projektus Komisijai līdz 2015. gada 3. jūlijam.
Komisijai tiek deleģētas pilnvaras pieņemt šā punkta pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantu.
5. EVTI izstrādā īstenošanas tehnisko standartu projektus, kuros nosaka standarta veidlapas, veidnes un procedūras šā panta 2. punktā un 9. panta 5. punktā minēto ziņu paziņošanai vai sniegšanai.
EVTI iesniedz šos regulatīvo tehnisko standartu projektus Komisijai līdz 2016. gada 3. janvārim.
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 15. pantu pieņemt pirmajā daļā minētos īstenošanas tehniskos standartus.
8. pants
Atļauju atsaukšana
Kompetentā iestāde atsauc atļauju, kas izsniegta ieguldījumu brokeru sabiedrībai, ja šāda ieguldījumu brokeru sabiedrība:
a)
12 mēnešu laikā neizmanto atļauju, skaidri atsakās no atļaujas vai iepriekšējos sešus mēnešus nav sniegusi ieguldījumu pakalpojumus vai veikusi ieguldījumu darbības, ja vien attiecīgā dalībvalsts nav paredzējusi, ka šādos gadījumos atļauja zaudē spēku;
b)
ir saņēmusi atļauju, sniedzot nepatiesus apgalvojumus vai jebkādā citā nelikumīgā veidā;
c)
vairs neatbilst nosacījumiem, saskaņā ar kuriem ir izsniegta atļauja, piemēram, nosacījumiem, kas izklāstīti Regulā (ES) Nr. 575/2013;
d)
ir nopietni un sistemātiski pārkāpusi noteikumus, kas pieņemti atbilstoši šai direktīvai vai Regulai (ES) Nr. 600/2014, kas reglamentē ieguldījumu brokeru sabiedrību darbības nosacījumus;
e)
jebkurā citā gadījumā, kurā valsts tiesību aktos attiecībā uz šajā direktīvā neiekļauto darbības jomu paredzēta atļaujas atsaukšana.
Par katru atļaujas atsaukšanas gadījumu nosūta ziņojumu EVTI.
9. pants
Vadības struktūra
1. Kompetentās iestādes, kas piešķir atļaujas saskaņā ar 5. pantu, nodrošina, lai ieguldījumu brokeru sabiedrības un to vadības struktūras ievērotu Direktīvas 2013/36/ES 88. un 91. pantu.
EVTI un EBI kopīgi pieņem pamatnostādnes par Direktīvas 2013/36/ES 91. panta 12. punktā uzskaitītajiem elementiem.
2. Piešķirot atļauju saskaņā ar 5. pantu, kompetentās iestādes var atļaut vadības struktūras locekļiem papildus Direktīvas 2013/36/ES 91. panta 3. punktā paredzētajiem amatiem ieņemt vēl vienu ar izpildfunkcijām nesaistītu direktora amatu. Kompetentās iestādes regulāri informē ETVI par šādām atļaujām.
EBI un EVTI koordinē šī punkta pirmajā daļā un Direktīvas 2013/36/ES 91. panta 6. punkta paredzētās informācijas ieguvi attiecībā uz ieguldījumu brokeru sabiedrībām.
3. Dalībvalstis nodrošina, lai ieguldījumu brokeru sabiedrības vadības struktūra noteiktu, uzraudzītu un atbildētu pār tādu ieguldījumu brokeru sabiedrības pārvaldības pasākumu īstenošanu, ar kuriem nodrošina efektīvu un piesardzīgu organizācijas pārvaldību, tostarp ieguldījumu brokeru sabiedrībā veicamo pienākumu nodalīšanu un interešu konfliktu novēršanu, veicinot tirgus integritāti un klientu intereses.
Neskarot Direktīvas 2013/36/ES 88. panta 1. punktā noteiktās prasības, minētie pasākumi arī nodrošina, ka vadības struktūra nosaka, apstiprina un pārrauga:
a)
brokeru sabiedrības organizāciju no ieguldījumu pakalpojumu papildpakalpojumu sniegšanas un ieguldījumu darbību veikšanas viedokļa, tostarp darbinieku prasmes, zināšanas un kompetenci, resursus, pakalpojumu sniegšanas un darbības procedūras un noteikumus, ņemot vērā savas uzņēmējdarbības veidu, apjomu un sarežģītību un visas prasības, kurām jāatbilst brokeru sabiedrībai;
b)
politiku attiecībā uz piedāvātajiem vai sniegtajiem pakalpojumiem, veiktajām darbībām un operācijām un tirgotajiem produktiem, ņemot vērā brokeru sabiedrības riska pielaidi un brokeru sabiedrības klientu raksturlielumus un vajadzības, kuriem minētie pakalpojumi, darbības, produkti un operācijas tiks piedāvāti vai sniegti, tostarp vajadzības gadījumā veicot atbilstošu stresa testu;
c)
to personu atalgojuma politiku, kas piedalās pakalpojumu sniegšanā klientiem, cenšoties sekmēt atbildīgas uzņēmējdarbības praksi un godīgu attieksmi pret klientiem un novērst interešu konfliktus, kas rodas darījumos ar klientiem.
Vadības struktūra uzrauga un regulāri novērtē brokeru sabiedrības stratēģisko mērķu piemērotību un īstenošanu, sniedzot ieguldījumu pakalpojumus un papildpakalpojumus un veicot ieguldījumu darbības, ieguldījumu brokeru sabiedrības pārvaldības pasākumu efektivitāti un politikas atbilstību attiecībā uz pakalpojumu sniegšanu klientiem un veic atbilstošus pasākumus, lai novērstu nepilnības.
Vadības struktūras locekļiem ir atbilstoša pieeja informācijai un dokumentiem, kas jāpārrauga, un tie uzrauga vadības lēmumu pieņemšanu.
4. Kompetentā iestāde atsaka atļaujas izdošanu, ja tā nav pārliecināta, ka ieguldījumu brokeru sabiedrības vadības struktūras locekļiem ir pietiekami laba reputācija, pietiekamas zināšanas, prasmes un pieredze un ka viņi atvēl pietiekami daudz laika, lai veiktu viņiem brokeru sabiedrībā paredzētās funkcijas, vai ja ir objektīvs un pierādāms iemesls uzskatīt, ka brokeru sabiedrības vadības struktūra var apdraudēt tās efektīvu, pareizu un piesardzīgu pārvaldību, kā arī pienācīgi neņemt vērā savu klientu intereses un tirgus integritāti.
5. Dalībvalstis pieprasa, lai ieguldījumu brokeru sabiedrība paziņo kompetentajai iestādei par visiem tās vadības struktūras locekļiem un visām izmaiņām tās sastāvā, sniedzot visu informāciju, kas vajadzīga, lai novērtētu, vai sabiedrība ievēro 1., 2. un 3. punktu.
6. Dalībvalstis pieprasa, lai pieprasījumu iesniegušās ieguldījumu brokeru sabiedrības uzņēmējdarbību efektīvi vadītu vismaz divas personas, kas atbilst 1. punktā noteiktajām prasībām.
Atkāpjoties no pirmās daļas, dalībvalstis var piešķirt atļauju ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kas ir fiziskas personas, vai ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kas ir juridiskas personas, kuras vada viena fiziska persona, saskaņā ar saviem konstitucionālajiem noteikumiem un tiesību aktiem. Dalībvalstis tomēr pieprasa, lai:
a)
tiktu paredzēti alternatīvi pasākumi, kas nodrošina šādu ieguldījumu brokeru sabiedrību pareizu un piesardzīgu pārvaldību, kā arī klientu interešu un tirgus integritātes pienācīgu ņemšanu vērā;
b)
attiecīgajām fiziskajām personām būtu pietiekami laba reputācija, pietiekamas zināšanas, prasmes un pieredze un lai tās pietiekami daudz laika veltītu savu pienākumu izpildei.
10. pants
Akcionāri un dalībnieki, kuriem ir būtiska līdzdalība
1. Kompetentās iestādes ieguldījumu brokeru sabiedrībai nepiešķir atļauju sniegt ieguldījumu pakalpojumus vai veikt ieguldījumu darbības, kamēr tās nav informētas par tiešu vai netiešu akcionāru vai dalībnieku identitāti, fiziskām vai juridiskām personām, kurām ir būtiska līdzdalība, un par minētās līdzdalības apjomu.
Kompetentās iestādes atsaka atļauju, ja, ņemot vērā vajadzību nodrošināt ieguldījumu brokeru sabiedrības pareizu un piesardzīgu pārvaldību, tās nav pārliecinātas par to akcionāru vai dalībnieku piemērotību, kuriem ir būtiska līdzdalība.
Ja ieguldījumu brokeru sabiedrībai ir ciešas attiecības ar citām fiziskām vai juridiskām personām, kompetentā iestāde piešķir atļauju tikai tad, ja šīs attiecības netraucē kompetentās iestādes uzraudzības funkciju efektīvajai īstenošanai.
2. Kompetentā iestāde atsaka atļauju, ja trešās valsts administratīvie un normatīvie akti, kas reglamentē vienu vai vairākas fiziskas vai juridiskas personas, ar kurām sabiedrībai ir ciešas attiecības, vai ja grūtības šo aktu izpildē traucē veikt tās efektīvās uzraudzības funkcijas.
3. Dalībvalstis nosaka prasību kompetentajai iestādei veikt atbilstošus pasākumus, lai novērstu situāciju, kurā 1. punkta pirmajā daļā minēto personu ietekme varētu negatīvi ietekmēt pienācīgu un piesardzīgu ieguldījumu brokeru sabiedrības pārvaldību.
Šie pasākumi var būt arī prasība par tiesas rīkojumu vai sankciju uzlikšana direktoriem un par pārvaldību atbildīgām personām vai balsstiesību anulēšana attiecīgajiem akcionāriem vai locekļiem saistībā ar tiem piederošajām akcijām.
11. pants
Paziņojums par iecerēto iegādi
1. Dalībvalstis pieprasa, lai jebkura fiziska vai juridiska persona vai šādas personas, kuras rīkojas saskaņoti, (potenciālais līdzdalības ieguvējs), pieņemot lēmumu tieši vai netieši iegūt būtisku līdzdalību kādā ieguldījumu brokeru sabiedrībā vai arī tieši vai netieši turpināt palielināt šādu būtisku līdzdalību tiktāl, ka tām piederošā balsstiesību vai kapitāla daļa sasniegtu vai pārsniegtu 20 %, 30 % vai 50 % vai ieguldījumu brokeru sabiedrība kļūtu par to meitasuzņēmumu, (plānotā līdzdalības iegūšana), kompetentajām iestādēm vispirms rakstveidā paziņo to, kurā ieguldījumu brokeru sabiedrībā tās vēlas iegūt vai palielināt būtisku līdzdalību, norādot plānotās līdzdalības apmēru un 13.panta 4. punktā norādīto būtisko informāciju.
Dalībvalstis pieprasa jebkurai fiziskai vai juridiskai personai, kura pieņēmusi lēmumu tieši vai netieši piedāvāt pārdot būtisku līdzdalību ieguldījumu brokeru sabiedrībā, vispirms rakstveidā paziņot par to kompetentajām iestādēm, norādot tām savas plānotās līdzdalības apmēru. Šāda persona paziņo kompetentajām iestādēm arī par to, vai tā pieņēmusi lēmumu samazināt savu būtisko līdzdalību tā, ka tās īpašumā esošā balsstiesību vai kapitāla daļa samazinātos līdz 20 %, 30 % vai 50 %, vai arī tā, ka ieguldījumu brokeru sabiedrība vairs nebūtu tās meitasuzņēmums.
Dalībvalstīm nav jāpiemēro 30 % robežvērtība, ja tās saskaņā ar Direktīvas 2004/109/EK 9. panta 3. punkta a) apakšpunktu piemēro vienas trešdaļas robežvērtību.
Nosakot, vai ir izpildīti 10. pantā un šajā pantā minētie būtiskas līdzdalības kritēriji, dalībvalstis neņem vērā tādas balsstiesības vai kapitāla daļas, kuras ieguldījumu brokeru sabiedrības vai kredītiestādes drīkst turēt, jo ir parakstījušās uz emitētajiem finanšu instrumentiem un/vai to piedāvājumu, stingri pildot I pielikuma A iedaļas 6. punktā paredzētās saistības, ar noteikumu, ka balsstiesības netiek īstenotas vai citādi izmantotas, lai iesaistītos emitenta pārvaldībā, un ka tās viena gada laikā pēc līdzdalības iegūšanas tiek pārdotas.
2. Veicot 13. panta 1. punktā paredzēto novērtējumu (novērtējums), attiecīgās kompetentās iestādes strādā, savstarpēji pilnībā konsultējoties, ja potenciālais līdzdalības ieguvējs ir:
a)
citā dalībvalstī vai citā, ar plānoto līdzdalības iegūšanu nesaistītā nozarē licencēta kredītiestāde, dzīvības apdrošināšanas sabiedrība, apdrošināšanas sabiedrība, pārapdrošināšanas sabiedrība, ieguldījumu brokeru sabiedrība vai PVKIU pārvaldības sabiedrība;
b)
citā dalībvalstī vai citā, ar plānoto līdzdalības iegūšanu nesaistītā nozarē licencētas kredītiestādes, dzīvības apdrošināšanas sabiedrības, apdrošināšanas sabiedrības, pārapdrošināšanas sabiedrības, ieguldījumu brokeru sabiedrības vai PVKIU pārvaldības sabiedrības mātesuzņēmums, vai
c)
citā dalībvalstī vai citā, ar plānoto līdzdalības iegūšanu nesaistītā nozarē licencēta fiziska vai juridiska persona, kura kontrolē kredītiestādi, dzīvības apdrošināšanas sabiedrību, apdrošināšanas sabiedrību, pārapdrošināšanas sabiedrību, ieguldījumu brokeru sabiedrību vai PVKIU pārvaldības sabiedrību.
Kompetentās iestādes bez liekas kavēšanās sniedz cita citai jebkuru informāciju, kas ir būtiska vai noderīga novērtēšanai. Minētajā sakarā kompetentās iestādes cita citai pēc pieprasījuma paziņo visu noderīgo informāciju un pēc savas ierosmes - visu būtisko informāciju. Kompetentā iestāde, kas izsniegusi licenci ieguldījumu brokeru sabiedrībai, kurā plānots iegūt līdzdalību, savā lēmumā norāda ikvienu par potenciālo līdzdalības ieguvēju atbildīgās kompetentās iestādes pausto viedokli vai atrunu.
3. Dalībvalstis pieprasa, lai gadījumā, kad ieguldījumu brokeru sabiedrībai kļūst zināms par tās kapitāldaļas iegūšanu vai atsavināšanu, kuras dēļ kapitāldaļa pārsniedz kādu no 1. punkta pirmajā daļā minētajām robežvērtībām vai kļūst mazāka par tām, šī ieguldījumu brokeru sabiedrība nekavējoties informē kompetento iestādi.
Vismaz reizi gadā ieguldījumu brokeru sabiedrības kompetentajai iestādei dara zināmus arī to akcionāru un dalībnieku vārdus, kuriem ir būtiska līdzdalība, un šādu daļu apjomu, kas norādīts, piemēram, informācijā, kuru saņem ikgadējā akcionāru un locekļu kopsapulcē vai kura ir apliecinājums par atbilstību noteikumiem, ko piemēro uzņēmējsabiedrībām, kuru pārvedamos vērtspapīrus atļauts tirgot regulētā tirgū.
4. Dalībvalstis pieprasa kompetentajām iestādēm veikt pasākumus, kas līdzīgi tiem, kas minēti 10. panta 3. punktā, attiecībā uz personām, kas neievēro pienākumu sniegt iepriekšēju informāciju par būtiskas līdzdalības iegūšanu vai palielināšanu. Ja kapitāldaļa ir iegūta, neievērojot kompetento iestāžu iebildumu, dalībvalstis neatkarīgi no citām sankcijām, kas jāpieņem, paredz attiecīgo balsstiesību atcelšanu, balsojuma atzīšanu par nederīgu vai iespēju to anulēt.
12. pants
Vērtēšanas laikposms
1. Kompetentās iestādes nekavējoties un jebkurā gadījumā divu darbdienu laikā pēc 11. panta 1) punkta pirmajā daļā paredzētā paziņojuma saņemšanas, kā arī pēc šā panta 2. punktā minētās informācijas iespējamas vēlākas saņemšanas rakstveidā apstiprina saņemšanu potenciālajam līdzdalības ieguvējam.
Pēc rakstveida apstiprinājuma datuma, kas apliecina, ka ir saņemts gan paziņojums, gan visi dokumenti, kurus dalībvalstī pieprasīts šim paziņojumam pievienot, pamatojoties uz 13. panta 4. punktā minēto sarakstu, kompetento iestāžu rīcībā ir ne vairāk kā sešdesmit darbdienas (vērtēšanas laikposms), lai veiktu novērtējumu.
Apstiprinot saņemšanu, kompetentās iestādes potenciālajam līdzdalības ieguvējam dara zināmu vērtēšanas laikposma beigu datumu.
2. Vērtēšanas laikposmā, bet ne vēlāk kā vērtēšanas laikposma piecdesmitajā darbdienā, kompetentās iestādes vajadzības gadījumā var pieprasīt papildu informāciju, kas vajadzīga, lai pabeigtu novērtējumu. Šo pieprasījumu veic rakstveidā, konkrēti norādot, kāda papildu informācija ir vajadzīga.
Vērtēšanas laikposms tiek pārtraukts no dienas, kad kompetentās iestādes pieprasa informāciju, līdz dienai, kad tiek saņemta potenciālā līdzdalības ieguvēja atbilde. Pārtraukums nedrīkst pārsniegt divdesmit darba dienas. Kompetentajām iestādēm ir tiesības atkārtoti pieprasīt papildu vai precīzāku informāciju, taču šī iemesla dēļ vērtēšanas laikposmu pārtraukt nedrīkst.
3. Kompetentās iestādes drīkst pagarināt 2. punkta otrajā daļā minēto pārtraukumu līdz trīsdesmit darbdienām, ja potenciālais līdzdalības ieguvējs ir kāda no šādām personām:
a)
fiziskai vai juridiskai personai, kas atrodas vai tiek regulēta ārpus Savienības;
b)
fiziskai vai juridiskai persona, kura nav pakļauta uzraudzībai saskaņā ar šo direktīvu vai Direktīvām 2009/65/EK, 2009/138/EK vai 2013/36/EK.
4. Ja kompetentās iestādes pēc novērtējuma pabeigšanas nolemj iebilst pret plānoto līdzdalības iegūšanu, tās divu darbdienu laikā, nepārsniedzot vērtēšanas laikposmu, rakstveidā informē potenciālo līdzdalības ieguvēju un dara zināmu minētā lēmuma pamatojumu. Ja to paredz attiecīgās valsts tiesību akti, pēc potenciālā līdzdalības ieguvēja pieprasījuma var publicēt attiecīgu atklātu paziņojumu par lēmuma pamatojumu. Tas neliedz dalībvalstij ļaut kompetentajai iestādei nākt klajā ar šādu paziņojumu arī tad, ja potenciālais līdzdalības ieguvējs to nav pieprasījis.
5. Ja kompetentās iestādes vērtēšanas laikposmā rakstveidā neiebilst pret plānoto līdzdalības iegūšanu, tad to uzskata par apstiprinātu.
6. Kompetentās iestādes var noteikt maksimālo termiņu, kurā jāpabeidz plānotā līdzdalības iegūšana, un vajadzības gadījumā to var pagarināt.
7. Attiecībā uz paziņojumu sniegšanu kompetentajām iestādēm un šo iestāžu izsniegtām atļaujām balsstiesību vai kapitāla tiešai vai netiešai iegūšanai dalībvalstis nedrīkst piemērot stingrākas prasības par šajā direktīvā noteiktajām.
8. EVTI izstrādā regulatīvu tehnisko standartu projektus, lai izveidotu izsmeļošu informācijas sarakstu, kas minēts 13. panta 4. punktā un kas ierosinātajiem ieguvējiem ir jāiekļauj paziņojumā, neskarot šā panta 2. punktu.
EVTI līdz 2014. gada 1. janvārim iesniedz šos regulatīvo tehnisko standartu projektus Komisijai.
Komisijai tiek deleģētas pilnvaras pieņemt pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantu.
9. EVTI izstrādā īstenošanas tehnisko standartu projektus, kuros nosaka veidlapas, veidnes un 11. panta 2. punktā minētā attiecīgo kompetento iestāžu konsultāciju procesa veidu procedūras.
EVTI līdz 2014. gada 1. janvārim iesniedz šos īstenošanas tehnisko standartu projektus Komisijai.
Komisijai tiek deleģētas pilnvaras pieņemt pirmajā daļā minētos īstenošanas tehniskos standartus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 15. pantu.
13. pants
Novērtējums
1. Izvērtējot 11. panta 1. punktā prasīto paziņojumu un 12. panta 2. punktā minēto informāciju, kompetentās iestādes novērtē potenciālā līdzdalības ieguvēja stabilitāti un plānotās līdzdalības iegūšanas finansiālo pamatotību, lai nodrošinātu ieguldījumu brokeru sabiedrības, kurā plānots iegūt līdzdalību, pareizu un piesardzīgu pārvaldību un ņem vērā potenciālā līdzdalības ieguvēja iespējamo ietekmi uz ieguldījumu brokeru sabiedrību un šādus kritērijus:
a)
potenciālā līdzdalības ieguvēja reputācija;
b)
jebkuras personas, kura plānotās līdzdalības iegūšanas rezultātā vadīs ieguldījumu brokeru sabiedrības darbību, reputācija un pieredze;
c)
potenciālā līdzdalības ieguvēja finanšu stabilitāte, jo īpaši saistībā ar veiktās un plānotās uzņēmējdarbības veidu ieguldījumu brokeru sabiedrībā, kurā plānots iegūt līdzdalību;
d)
vai ieguldījumu brokeru sabiedrība spēs pildīt un turpmāk pildīs prudenciālas prasības, pamatojoties uz šo direktīvu un attiecīgā gadījumā citām direktīvām, jo īpaši Direktīvām 2002/87/EK un 2006/49/EK, un jo sevišķi - vai sabiedrību grupas struktūra, kuras sastāvā tā iekļausies, ļauj īstenot efektīvu uzraudzību, nodrošināt efektīvu informācijas apmaiņu un noteikt kompetento iestāžu uzraudzības pilnvaru sadalījumu
e)
vai nav pamats domāt, ka saistībā ar plānoto līdzdalības iegūšanu ir veikta nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšana un terorisma finansēšana vai ir mēģināts veikt šādas darbības Direktīvas 2005/60/EK 1. panta nozīmē vai ka plānotā līdzdalības iegūšana varētu palielināt šādu risku.
Komisija ir pilnvarota ar deleģētajiem aktiem saskaņā ar 89. pantu pieņemt pasākumus, lai precizētu šā punkta pirmajā daļā izklāstītos kritērijus.
2. Kompetentās iestādes var iebilst pret plānoto līdzdalības iegūšanu tikai tad, ja tām ir pamatots iemesls tā rīkoties, jo nav izpildīti 1. punktā norādītie kritēriji, vai ja potenciālā līdzdalības ieguvēja iesniegtā informācija ir nepilnīga.
3. Dalībvalstis nenosaka nekādus priekšnoteikumus attiecībā uz iegūstamo līdzdalības līmeni un neļauj attiecīgās valsts kompetentajām iestādēm izvērtēt plānoto līdzdalības iegūšanu saistībā ar tirgus ekonomiskajām vajadzībām.
4. Dalībvalstis dara zināmu atklātībai sarakstu ar informāciju, kas vajadzīga novērtējuma veikšanai un kas kompetentajām iestādēm ir jāsaņem, kad tām iesniedz 11. panta 1. punktā minēto paziņojumu. Prasītā informācija ir samērīga un atbilst potenciālā līdzdalības ieguvēja un plānotās līdzdalības iegūšanas veidam. Dalībvalstis nepieprasa informāciju, kas nav būtiska prudenciālā novērtējuma veikšanai.
5. Neatkarīgi no 12. panta 1., 2. un 3. punkta, ja kompetentajai iestādei ir paziņots par diviem vai vairākiem priekšlikumiem iegūt vai palielināt būtisku līdzdalību vienā un tai pašā ieguldījumu brokeru sabiedrībā, tad kompetentā iestāde visu potenciālo līdzdalības ieguvēju priekšlikumus izskata nediskriminējošā veidā.
14. pants
Dalība pilnvarotā ieguldītāju kompensācijas sistēmā
Kompetentā iestāde pārliecinās, lai visas struktūras, kas iesniedz pieteikumu par ieguldījumu sabiedrības statusa apstiprinājumu, apstiprināšanas brīdī atbilstu Direktīvā 97/9/EK minētajām saistībām.
Pirmajā daļā noteiktos pienākumus izpilda attiecībā uz strukturētajiem noguldījumiem, ja tos piedāvā kredītiestāde, kas saskaņā ar Direktīvu 2014/49/ES ir atzītas noguldījumu garantiju sistēmas locekle.
15. pants
Sākotnējā kapitāla dotācija
Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentās iestādes nepiešķir atļauju, ja ieguldījumu brokeru sabiedrībai nav pietiekams sākotnējais kapitāls saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 prasībām, ņemot vērā attiecīgā ieguldījumu pakalpojuma vai darbības veidu.
16. pants
Organizatoriskās prasības
1. Piederības dalībvalsts pieprasa, lai ieguldījumu brokeru sabiedrības ievēro organizatoriskās prasības, kas noteiktas šā panta 2. līdz 10. punktā un 17. pantā.
2. Ieguldījumu brokeru sabiedrība izveido atbilstošu politiku un procedūras, kas ir pietiekamas, lai nodrošinātu to, ka sabiedrība, tostarp tās vadītāji, darbinieki un saistītie aģenti, pilda savus pienākumus, kas paredzēti šajā direktīvā, kā arī attiecīgos noteikumos, kas reglamentē šādu personu individuālos darījumus.
3. Ieguldījumu brokeru sabiedrība pastāvīgi piemēro efektīvus organizatoriskus un administratīvus pasākumus, lai veiktu visus pamatotās darbības, kas paredzētas, lai novērstu 23. pantā definēto interešu konfliktu negatīvu ietekmi uz tās klientu interesēm.
Ieguldījumu brokeru sabiedrība, kas pārdošanas klientiem nolūkā izstrādā finanšu instrumentus, uztur, īsteno un pārskata katra finanšu instrumenta apstiprināšanas un izstrādāto finanšu instrumentu būtiskas pielāgošanas procesu, pirmās tā pārdošanas vai izplatīšanas klientiem.
Produktu apstiprināšanas procesā precizē katra finanšu instrumenta attiecīgās klientu kategorijas konkrēto galaklientu mērķtirgu un nodrošina, lai visi konkrētajā mērķtirgū pastāvošie attiecīgie riski tiktu novērtēti un lai paredzētā izplatīšanas stratēģija atbilstu konkrētajam mērķtirgum.
Ieguldījumu brokeru sabiedrība regulāri pārskata arī savus piedāvātos vai pārdotos finanšu instrumentus, ņemot vērā visus gadījumus, kuri varētu būtiski ietekmēt konkrētā mērķtirgus iespējamo risku, lai novērtētu vismaz to, vai attiecīgais finanšu instruments joprojām atbilst konkrētā mērķtirgus vajadzībām un vai paredzētā izplatīšanas stratēģija joprojām ir atbilstoša.
Ieguldījumu brokeru sabiedrība, kas izstrādā finanšu instrumentus, visiem izplatītājiem dara pieejamu visu atbilstošo informāciju par attiecīgo finanšu instrumentu un produktu apstiprināšanas procesu, tostarp šā finanšu instrumenta konkrēto mērķtirgu.
Ja ieguldījumu brokeru sabiedrība piedāvā vai iesaka finanšu instrumentus, kurus tā neizstrādā, tā īsteno pasākumus, ar kuriem iegūst piektajā daļā minēto informāciju un gūst priekšstatu par katra finanšu instrumenta raksturlielumiem un identificēto mērķtirgu.
Politikas virzieni, procesi un pasākumi, kas minēti šajā punktā, neskar visas citas šajā direktīvā un Regulā (ES) Nr. 600/2014 minētās prasības, tostarp tās, kas attiecas uz informēšanu par interešu konfliktiem un pamudinājumiem, to piemērotību vai atbilstību, atklāšanu un pārvaldību.
4. Ieguldījumu brokeru sabiedrība veic pamatotas darbības, kas vajadzīgas, lai nodrošinātu tās ieguldījumu pakalpojumu un darbību nepārtrauktību un regularitāti. Tālab ieguldījumu brokeru sabiedrība izmanto atbilstošas un samērīgas sistēmas, resursus un procedūras.
5. Uzticoties trešai personai to darbības funkciju izpildē, kam ir izšķiroša nozīme nepārtrauktu un regulāru pakalpojumu sniegšanā klientiem un nepārtrauktā un apmierinošā ieguldījumu darbību izpildē, ieguldījumu brokeru sabiedrība nodrošina, ka tā veic pareizas darbības, kas vajadzīgas, lai novērstu lieku papilddarbības risku. Nozīmīgas darbības funkcijas, piesaistot ārējās organizācijas, nedrīkst veikt tā, lai būtiski pasliktinātos tās iekšējās kontroles kvalitāte un kontroles vadītāja spēja uzraudzīt, vai sabiedrība pilda visus pienākumus.
Ieguldījumu brokeru sabiedrībai ir atbilstīgas administratīvās un grāmatvedības procedūras, iekšējās kontroles mehānisms, efektīvas riska novērtēšanas procedūras un efektīvi informācijas apstrādes sistēmu kontroles un drošības pasākumi.
Neskarot kompetento iestāžu spēju pieprasīt piekļuvi paziņojumiem saskaņā ar šo direktīvu un Regulu (ES) Nr. 600/2014, ieguldījumu brokeru sabiedrība izveido saprātīgus drošības mehānismus, lai garantētu informācijas pārsūtīšanas līdzekļu drošību un autentifikāciju, līdz minimumam samazinātu datu sagrozīšanu un neatļautas piekļuves risku un nepieļautu informācijas noplūdi, vienmēr saglabājot datu konfidencialitāti.
6. Ieguldījumu brokeru sabiedrība nodrošina visu savu veikto pakalpojumu, darbību un darījumu uzskaiti, kas ir pietiekama, lai kompetentā iestāde varētu veikt savus uzraudzības uzdevumus un kontroles darbības, kas paredzētas šajā direktīvā, Regulā (ES) Nr. 600/2014, Direktīvā 2014/57/ES un Regulā (ES) Nr. 596/2014 un jo īpaši pārliecināties par to, ka ieguldījumu brokeru sabiedrība ir izpildījusi visus pienākumus, tostarp pienākumus attiecībā uz klientiem un potenciāliem klientiem, un tirgus integritāti.
7. Uzskaites datos ir iekļauti telefonsarunu vai elektroniskās saziņas ieraksti, kas attiecas vismaz uz darījumiem, kas veikti savā vārdā, un klientu rīkojumu pakalpojumu sniegšanu, kas saistīta ar klientu rīkojumu saņemšanu, nosūtīšanu un izpildi.
Šādas telefonsarunas un elektroniskā saziņa ietver arī tādas, kuru mērķis ir vienoties par darījumiem, kas tiktu noslēgti savā vārdā vai sniedzot tādus pakalpojumus, kas ietver klientu rīkojumu saņemšanu, nodošanu tālāk un izpildi, pat ja šo sarunu un saziņas rezultātā minētie darījumi netiek noslēgti.
Šīm nolūkam ieguldījumu brokeru sabiedrība veic visas saprātīgās darbības, lai reģistrētu attiecīgās telefonsarunas un elektronisko saziņu, kas veikta, nosūtīta vai saņemta ar tādu ierīču palīdzību, kuras ieguldījumu brokeru sabiedrība nodrošinājusi darbiniekam vai līgumslēdzējam vai kuras lietot darbiniekam vai līgumslēdzējam ir akceptējusi vai atļāvusi ieguldījumu brokeru sabiedrība.
Ieguldījumu brokeru sabiedrības jaunajiem un esošajiem klientiem dara zināmu, ka telefonsarunas vai saziņa starp ieguldījumu brokeru sabiedrībām un klientiem, kā rezultātā tiek noslēgti darījumi vai var tikt noslēgti darījumi, tiks ierakstītas.
Šādu paziņojumu var izdarīt vienreiz - pirms ieguldījumu pakalpojuma sniegšanas jaunajiem un esošajiem klientiem.
Ieguldījumu brokeru sabiedrības neveic ieguldījumu pakalpojumus un darbības telefoniski attiecībā uz klientiem, kuriem iepriekš nav paziņots par telefonsarunu vai saziņas ierakstīšanu, ja šādi ieguldījumu pakalpojumi un darbības attiecas uz klientu rīkojumu saņemšanu, nosūtīšanu un izpildi.
Klienti var izvietot savus rīkojumus, izmantojot citus kanālus, tomēr šādai saziņai jānotiek saglabājamā formā, piemēram, izmantojot pastu, faksu, elektronisko pastu vai dokumentus par klientu rīkojumiem, kas doti tikšanās laikā. Jo īpaši ar klientu klātienē notikušo attiecīgo sarunu var fiksēt, izmantojot rakstisku protokolu vai piezīmes. Šādus rīkojumus uzskata par līdzvērtīgiem rīkojumiem, kas saņemti pa telefonu
Ieguldījumu brokeru sabiedrība veic visus saprātīgos pasākumus, lai nepieļautu, ka darbinieks vai līgumslēdzējs veic, nosūta vai saņem attiecīgo telefonsarunu zvanus un elektroniskos vēstījumus privātās ierīcēs, kurus ieguldījumu brokeru sabiedrība nespēj ierakstīt vai kopēt.
Saskaņā ar šo punktu glabātos ierakstus pēc pieprasījumam izsniedz iesaistītajiem klientiem un glabā piecus gadus un gadījumos, ja to pieprasa kompetentā iestāde, - līdz pat septiņiem gadiem.
8. Ieguldījumu brokeru sabiedrība, glabājot klientiem piederošus finanšu instrumentus, veic atbilstošus pasākumus, lai aizsargātu klientu īpašumtiesības, īpaši ieguldījumu brokeru sabiedrības maksātnespējas gadījumā, un novērstu klientu finanšu instrumentu izmantošanu savā vārdā, izņemot gadījumus, kad klients ir devis skaidru piekrišanu.
9. Ieguldījumu brokeru sabiedrība, glabājot klientam piederošus līdzekļus, veic atbilstošus pasākumus, lai aizsargātu klientu tiesības un, izņemot attiecībā uz kredītiestādēm, novērstu klienta līdzekļu izmantošanu savā vārdā.
10. Ieguldījumu brokeru sabiedrība ar privātajiem klientiem neslēdz līgumus par finanšu nodrošinājumu īpašumtiesību nodošanu nolūkā garantēt šo klientu pašreizējās vai turpmākās, esošās, nosacītās vai iespējamās saistības.
11. Attiecībā uz ieguldījumu brokeru sabiedrības filiālēm tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kurā atrodas filiāle, neierobežojot ieguldījumu brokeru sabiedrības piederības dalībvalsts kompetentās iestādes iespēju tieši piekļūt minētajai uzskaitei, nodrošina 6. un 7. punktā noteiktā pienākuma izpildi attiecībā uz filiāles veiktajiem darījumiem.
Dalībvalstis ārkārtas apstākļos var attiecīgajām ieguldījumu brokeru sabiedrībām papildus 8., 9. un 10. pantā un attiecīgajos 12. punktā minētajos deleģētajos aktos noteiktajām normām paredzēt prasības par klientu aktīvu aizsardzību. Šīm prasībām ir jābūt objektīvi pamatotām un samērīgām, lai ieguldījumu brokeru sabiedrības klientu aktīvus un līdzekļus aizsargātu pret īpašiem riskiem, kas apraud ieguldītāju aizsardzību vai tirgus integritāti, jo tās ir īpaši svarīgas no attiecīgās dalībvalsts tirgus struktūras apstākļu viedokļa.
Dalībvalstis bez liekas kavēšanās paziņo Komisijai par jebkādām prasībām, ko tās paredz noteikt saskaņā ar šo punktu, vismaz divus mēnešus pirms dienas, kad šai prasībai ir paredzēts stāties spēkā. Paziņojumā ietver šo prasību pamatojumu. Šīs papildu prasībām nedz ierobežo, nedz kā citādi ietekmē ieguldījumu brokeru sabiedrības tiesības, kas noteiktas 34. un 35. pantā.
Komisija divu mēnešu laikā no trešajā daļā minētā paziņojuma sniedz savu atzinumu par papildu prasību samērīgumu un pamatotību.
Dalībvalstis var atstāt spēkā papildu prasības ar noteikumu, ka par tām paziņots Komisijai saskaņā ar Direktīvas 2006/73/EK 4. punktu pirms 2014. gada 2. jūlija un ka ir ievēroti minētajā pantā paredzētie nosacījumi.
Komisija paziņo dalībvalstīm un publisko savā tīmekļa vietnē papildu prasības, kas noteiktas saskaņā ar šo punktu.
12. Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 89. pantu, lai noteiktu īstenošanas pasākumus, ar kuriem precizētu konkrētas šā panta 2. līdz 10. punktā noteiktas organizatoriskas prasības, kas jāievieš attiecībā uz ieguldījumu brokeru sabiedrībām un saskaņā ar 41. pantu atļauju saņēmušām trešo valstu brokeru sabiedrību filiālēm, kuras veic dažādus ieguldījumu pakalpojumus un/vai darbības un papildpakalpojumus, vai abus.
17. pants
Algoritmiskā tirdzniecība
1. Ieguldījumu brokeru sabiedrībai, kas veic algoritmisko tirdzniecību, ir izveidotas tās uzņēmējdarbībai piemērotas efektīvas sistēmas un riska kontroles pasākumi, lai nodrošinātu savas tirdzniecības sistēmas izturētspēju un pietiekamu jaudu, tā piemēro atbilstošas tirdzniecības robežvērtības un ierobežojumus un aizsardzību pret kļūdainu rīkojumu nosūtīšanu vai citādu sistēmu darbību, kas var apdraudēt vai iespējami apdraudēt pienācīgu tirgus darbību. Šādai ieguldījumu brokeru sabiedrībai ir arī efektīvas sistēmas un riska kontroles, lai nodrošinātu, ka tirdzniecības sistēmas nevar izmantot jebkādā nolūkā, kas neatbilst Regulas (ES) Nr. 596/2014 noteikumiem vai ar to saistītās tirdzniecības vietas noteikumiem. Ieguldījumu brokeru sabiedrība ir ieviesusi efektīvus uzņēmējdarbības nepārtrauktības pasākumus, lai novērstu jebkādas savas tirdzniecības sistēmas kļūmes, un nodrošina, ka tās sistēmas ir pilnībā pārbaudītas un tiek atbilstoši uzraudzītas, lai nodrošinātu to atbilstību šā punkta prasībām.
2. Ieguldījumu brokeru sabiedrība, kas veic algoritmisko tirdzniecību dalībvalstī, par to paziņo savas piederības dalībvalsts kompetentajai iestādei un tirdzniecības vietai, kurā ieguldījumu brokeru sabiedrība iesaistās algoritmiskajā tirdzniecībā kā tirdzniecības vietas locekle vai dalībniece.
Piederības valsts kompetentā iestāde var pieprasīt ieguldījumu brokeru sabiedrībai regulāri vai pēc vajadzības iesniegt aprakstu par savas algoritmiskās tirdzniecības stratēģiju veidu, detalizētiem tirdzniecības parametriem vai sistēmas ierobežojumiem, galvenajām atbilstības un riska kontroles sistēmām, kas nodrošina 1. punkta nosacījumu izpildi, un sistēmu pārbaudes rezultātiem. Ieguldījumu brokeru sabiedrības piederības dalībvalsts kompetentā iestāde jebkurā laikā drīkst pieprasīt ieguldījumu brokeru sabiedrībai sīkāku informāciju par tās algoritmisko tirdzniecību un sistēmām, kas tiek izmantotas, lai veiktu šādu tirdzniecību.
Ieguldījumu brokeru sabiedrības piederības dalībvalsts kompetentā iestāde saskaņā ar pieprasījumu, ko iesniegusi tās tirdzniecības vietas kompetentā iestāde, kurā ieguldījumu brokeru sabiedrība kā tirdzniecības vietas locekle vai dalībniece īsteno algoritmisko tirdzniecību, un bez liekas kavēšanās sniedz otrajā daļā minēto informāciju, ko tā saņem no ieguldījumu brokeru sabiedrības, kas īsteno algoritmisko tirdzniecību.
Ieguldījumu brokeru sabiedrība rūpējas, lai tiktu saglabāta uzskaite, kurā tiek fiksēti šajā punktā minētie jautājumi, un atbild par to, lai minētie uzskaites dati būtu pietiekami, lai kompetentā iestāde varētu uzraudzīt atbilstību šīs direktīvas prasībām.
Ieguldījumu brokeru sabiedrība, kas izmanto augstas intensitātes algoritmiskās tirdzniecības metodi, apstiprinātā veidlapā precīzi un hronoloģiskā secībā reģistrē datus par visiem tās tirdzniecības vietā veiktajiem rīkojumiem, tostarp atceltajiem rīkojumiem, izpildītajiem rīkojumiem un kotējumiem, un ļauj ar to iepazīties kompetentajām iestādēm pēc pieprasījuma.
3. Ieguldījumu brokeru sabiedrība, kas izmanto algoritmisko tirdzniecību, lai īstenotu tirgus veidošanas stratēģiju:, ņemot vērā konkrētā tirgus likviditāti, apjomu un raksturu un tirgojamā instrumenta iezīmes:
a)
veic šo tirgus veidošanu nepārtraukti kādā noteiktā tirdzniecības vietas darbības laikposmā, izņemot ārkārtas situācijās, kā rezultātā šīs tirdzniecības vietas regulāri un paredzamā veidā nodrošina likviditāti, neatkarīgi no tirgus apstākļiem;
b)
ar tirdzniecības vietu slēdz saistošu rakstisku vienošanos, kurā vismaz precīzi nosaka ieguldījumu brokeru sabiedrības pienākumus, kas minēti a) apakšpunktā, un
c)
ievieš efektīvas sistēmas un kontroles mehānismus, lai nodrošinātu tai b) apakšpunktā minētajā līgumā noteikto pienākumu pastāvīgu izpildi.
4. Šī panta un šīs direktīvas 48. panta īstenošanas nolūkā ieguldījumu brokeru sabiedrību, kas īsteno algoritmisko tirdzniecību, uzskata par tādu, kas īsteno tirgus veidošanas stratēģiju, kad tās kā vienas vai vairāku tirdzniecības vietu locekles vai dalībnieces stratēģija, veicot tirdzniecību savā vārdā, ietver noturīgu, vienlaicīgu, divvirzienu konkurējošu cenu ar līdzvērtīgu apmēru kotējumu attiecībā uz vienu vai vairākiem finanšu instrumentiem vienā tirdzniecības vietā vai dažādās tirdzniecības vietās, tādējādi regulāri un bieži nodrošinot tirgus likviditāti kopumā.
5. Ieguldījumu brokeru sabiedrībai, kas nodrošina tiešu elektronisku piekļuvi tirdzniecības vietai, ir efektīvas sistēmas un kontroles mehānismi, kas garantē to, lai tiktu pienācīgi novērtēta šo sabiedrību pakalpojumu izmantojošo klientu piemērotība un lai šo vērtējumu varētu pārskatīt, to, lai pakalpojumu izmantojošie klienti nepārsniegtu attiecīgās iepriekšnoteiktās tirdzniecības un kredīta robežvērtības, to, lai tiktu īstenota pakalpojumu izmantojošā klientu veiktās tirdzniecības atbilstoša uzraudzība un lai atbilstoša riska kontrole nepieļautu tirdzniecību, kura var radīt risku pašai ieguldījumu brokeru sabiedrībai vai varētu apdraudēt pienācīgu tirgus darbību, vai varētu būt par vienu no šo darbību traucējošiem faktoriem, vai arī varētu neatbilst Regulai (ES) Nr. 596/2014 vai tirdzniecības vietas noteikumiem. Ja nepastāv šādi kontroles mehānismi, tieša elektroniskā piekļuve ir aizliegta.
Ieguldījumu brokeru sabiedrībai, kas sniedz tiešu elektronisku piekļuvi, ir pienākums parūpēties, lai klienti, kas izmanto šo pakalpojumu, ievērotu šīs direktīvas prasības un tirdzniecības vietas noteikumus. Ieguldījumu brokeru sabiedrība uzrauga darījumus, lai identificētu šo noteikumu pārkāpumus, neatbilstīgus tirdzniecības nosacījumus vai rīcību, kas varētu ietvert ļaunprātīgu tirgus izmantošanu un par ko jāziņo kompetentajai iestādei. Ieguldījumu brokeru sabiedrība nodrošina, ka starp to un attiecīgo klientu pastāv saistošs rakstisks līgums attiecībā uz pamattiesībām un pienākumiem, kas izriet no pakalpojumu sniegšanas, un ka saskaņā ar šo līgumu ieguldījumu brokeru sabiedrība arī turpmāk ir atbildīga saskaņā ar šo direktīvu.
Ieguldījumu brokeru sabiedrība, kas nodrošina tiešu elektronisku piekļuvi tirdzniecības vietai, paziņo par to savas piederības dalībvalsts kompetentajām iestādēm, kā arī tās tirdzniecības vietas dalībvalsts kompetentajām iestādēm, kurā ieguldījumu brokeru sabiedrība nodrošina attiecīgi tiešu elektronisku piekļuvi.
Ieguldījumu brokeru sabiedrības piederības dalībvalsts kompetentā iestāde ir tiesīga pieprasīt, lai ieguldījumu brokeru sabiedrība regulāri vai atsevišķos gadījumos iesniegtu to sistēmu un kontroles mehānismu aprakstu, kas ir minēti pirmajā daļā, kā arī pierādījumus, ka tie piemēroti.
Ieguldījumu brokeru sabiedrības piederības dalībvalsts kompetentā iestāde pēc tās tirdzniecības vietas kompetentās iestādes pieprasījuma, attiecībā uz kuru ieguldījumu brokeru sabiedrība ir nodrošinājusi tiešu elektronisku piekļuvi, bez liekas kavēšanās nosūta ceturtajā daļā minēto informāciju, ko tā saņem no ieguldījumu brokeru sabiedrības.
Ieguldījumu brokeru sabiedrība rūpējas, lai tiktu saglabāta uzskaite saistībā ar šajā daļā minētajiem jautājumiem, un atbild par to, lai šie uzskaites dati būtu pietiekami, lai kompetentā iestāde varētu uzraudzīt atbilstību šīs direktīvas prasībām.
6. Ieguldījumu brokeru sabiedrībai, kas darbojas kā vispārējs tīrvērtes veicējs citām personām, ir efektīvas sistēmas un kontroles mehānismi, lai nodrošinātu, ka tīrvērtes pakalpojumi tiek piemēroti tikai atbilstošām personām un atbilst skaidri noteiktiem kritērijiem un ka uz šīm personām attiecas atbilstošas prasības, lai samazinātu riskus ieguldījumu brokeru sabiedrībai un tirgum. Ieguldījumu brokeru sabiedrība nodrošina, ka starp to un attiecīgo personu ir noslēgts saistošs rakstisks līgums par pamattiesībām un saistībām attiecībā uz šā pakalpojuma sniegšanu.
7. EVTI izstrādā regulatīvo tehnisko standartu projektus, lai precizētu:
a)
vēl sīkāk to organizatorisko prasību konkrētos parametrus, kas noteiktas 1.-6. punktā un kuras jāpiemēro attiecībā uz ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kas sniedz dažādus ieguldījumu pakalpojumus un/vai darbības un papildpakalpojumus vai to kombinācijas, paredzot konkrētus parametrus attiecībā uz 5. punktā noteiktajām organizācijas prasībām, nosaka tiešās piekļuves un garantētās piekļuves tirgum īpašas prasības, nodrošinot to, lai garantētajai piekļuvei piemērotie kontroles mehānismi būtu vismaz līdzvērtīgi tiem, kurus piemēro tiešai piekļuvei tirgum;
b)
nosacījumus, saskaņā ar kuriem ieguldījumu brokeru sabiedrībai būtu jāslēdz 3. punkta b) apakšpunktā minētais tirgus veidošanas līgums, un šā līguma saturu, tostarp tirdzniecības vietas darbības laika 3. punktā noteikto posmu;
c)
situācijas, kuras būtu jāuzskata par 3. punktā minētajām ārkārtas situācijām, tostarp ārkārtīga svārstīguma apstākļus, politiskās un makroekonomiskās problēmas, ar sistēmu un darbību saistītus jautājumus un apstākļus, kuros ieguldījumu brokeru sabiedrība nespēj turpmāk īstenot piesardzīgas riska pārvaldības pieeju, kas ir paredzēta 1. punktā;
d)
2. punkta piektajā daļā minētās apstiprinātās veidlapas saturu un formātu, un termiņu, kurā ieguldījumu brokeru sabiedrība glabā reģistrētos datus.
EVTI iesniedz šo regulatīvo tehnisko standartu projektus Komisijai līdz 2015. gada 3. jūlijam.
Komisijai tiek deleģētas pilnvaras pieņemt pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10.-14. pantu.
18. pants
Tirdzniecības process un darījumu pabeigšana DTS un OTS
1. Dalībvalstis pieprasa, lai ieguldījumu brokeru sabiedrības un tirgus operatori, kas izmanto DTS vai OTS, papildus to organizatorisko prasību izpildei, kas noteiktas 16. pantā, izveido pārskatāmus godīgas un sakārotas tirdzniecības noteikumus un procedūras un nosaka rīkojumu efektīvās izpildes objektīvus kritērijus. Tās veic pasākumus attiecībā uz sistēmas tehnisko darbību atbilstīgu vadību, tostarp efektīvus ārkārtas pasākumus, lai kontrolētu sistēmas traucējumu riskus.
2. Dalībvalstis pieprasa, lai ieguldījumu brokeru sabiedrības un tirgus operatori, kas uztur DTS vai OTS, izveido pārskatāmus noteikumus attiecībā uz to finanšu instrumentu noteikšanas kritērijiem, kurus var tirgot tās sistēmās.
Dalībvalstis pieprasa, lai attiecīgā gadījumā ieguldījumu brokeru sabiedrības un tirgus operatori, kas uztur DTS vai OTS, nodrošina pietiekošu publiski pieejamu informāciju vai ir pārliecināti, ka ir piekļuve šādai informācijai, lai ļautu tās izmantotājiem izveidot ieguldījuma novērtējumu, ņemot vērā gan lietotāju īpašības, gan tirgoto instrumentu veidus.
3. Dalībvalstis pieprasa, lai ieguldījumu brokeru sabiedrības un tirgus operatori, kas izmanto DTS vai OTS, izveido, publicē, saglabā un īsteno pārskatāmus un nediskriminējošus, ar objektīviem kritērijiem pamatotus noteikumus, kas reglamentē piekļuvi sistēmai.
4. Dalībvalstis pieprasa, lai ieguldījumu brokeru sabiedrības un tirgus operatori, kas izmanto DTS vai OTS, būtu izstrādājušas pasākumus, lai skaidri identificētu un pārvaldītu iespējamās nelabvēlīgās sekas, kas rastos attiecībā uz DTS vai OTS uzturēšanu vai attiecībā uz locekļiem vai dalībniekiem un lietotājiem saistībā ar jebkādu interešu konfliktu starp DTS, OTS, to īpašnieku vai ieguldījumu brokeru sabiedrības, vai tirgus operatora, kas izmanto DTS vai OTS, interesēm un DTS vai OTS drošu darbību.
5. Dalībvalstis pieprasa, lai ieguldījumu brokeru sabiedrības un tirgus operatori, kas izmanto DTDS vai OTS, ievērotu 48. un 49. pantu un ieviestu visas nepieciešamās efektīvās sistēmas, procedūras un noteikumus, ar kuru palīdzību to var izdarīt.
6. Dalībvalstis pieprasa, lai ieguldījumu brokeru sabiedrības un tirgus operatori, kas izmanto DTS vai OTS, skaidri informētu tās locekļus vai dalībniekus par to attiecīgajiem pienākumiem attiecībā uz norēķiniem par darījumiem, kas veikti minētajā sistēmā. Dalībvalstis pieprasa, lai ieguldījumu brokeru sabiedrības un tirgus operatori, kas izmanto DTS vai OTS, noteiktu kārtību, kas nepieciešama, lai veicinātu efektīvu norēķināšanos par darījumiem, kas noslēgti minētās DTS vai OTS ietvaros.
7. Dalībvalstis pieprasa, lai DTS un OTS būtu vismaz trīs būtiski aktīvi dalībnieki vai izmantotāji, kuriem, nosakot cenu, katram būtu iespēja sazināties ar visiem citiem dalībniekiem.
8. Ja arī pārvedamus vērtspapīrus, kuru tirdzniecība regulētā tirgū ir atļauta, tirgo DTS vai OTS bez emitenta piekrišanas, uz emitentu neattiecas pienākumi attiecībā uz sākotnējo, pastāvīgo vai ad hoc finanšu informācijas atklāšanu attiecībā uz minēto DTS vai OTS.
9. Dalībvalstis pieprasa, lai visas ieguldījumu brokeru sabiedrības un tirgus operatori, kas izmanto DTS vai OTS, tūlīt izpilda visus savas kompetentās iestādes norādījumus atbilstoši 69. panta 1. vai 2. punktam pārtraukt finanšu instrumenta tirdzniecību vai atsaukt to no tirdzniecības.
10. Dalībvalstis nosaka prasību ieguldījumu brokeru sabiedrībām un tirgus operatoriem, kas izmanto DTS vai OTS, iesniegt kompetentajai iestādei sīki izstrādātu DTS vai OTS darbības aprakstu, tostarp, neskarot 20. panta 1., 4. un 5. punktu, visu to savienojumu aprakstu ar regulēto tirgu, DTS, OTS vai sistemātisku internalizētāju, kādi ir vienai ieguldījumu brokeru sabiedrībai vai tirgus operatoram, vai vienas ieguldījumu brokeru sabiedrības vai tirgus operatora dalību regulētā tirgū, DTS, OTS vai sistemātiskā internalizētājā un to locekļu, dalībnieku un/vai izmantotāju sarakstu. Kompetentās iestādes šo informāciju pēc pieprasījuma nodod EVTI. Par jebkuru ieguldījumu brokeru sabiedrībai vai tirgus operatoriem piešķirto atļauju darboties kā DTS un OTS jānosūta paziņojums EVTI. EVTI izveido visu Savienības DTS un OTS sarakstu. Sarakstā iekļauj informāciju par DTS un OTS sniegtajiem pakalpojumiem, un katrai DTS un OTS piešķir unikālu kodu, ko izmanto paziņojumos saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 600/2014 6., 10. un 10. pantu. Šo sarakstu regulāri atjaunina. EVTI šo sarakstu publicē un regulāri to atjaunina savā tīmekļa vietnē.
11. EVTI izstrādā īstenošanas tehnisko standartu projektus, lai noteiktu 10. punktā minētā apraksta un ziņojuma saturu un formātu.
EVTI iesniedz šo īstenošanas tehnisko standartu projektus Komisijai līdz 2016. gada 3. janvārim.
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 15. pantu pieņemt pirmajā daļā minētos īstenošanas tehniskos standartus.
19. pants
Īpašas prasības DTS
1. Dalībvalstis nosaka prasību ieguldījumu brokeru sabiedrībām un tirgus operatoriem, kas izmanto DTS, papildus 16. un 18. pantā noteiktajām prasībām noteikt un īstenot nediskrecionārus noteikumus rīkojumu izpildei sistēmā.
2. Dalībvalstis nosaka prasību, ka 18. panta 3. vai 4. punktā minētajiem noteikumiem, ar kuriem nosaka piekļuvi daudzpusējai tirdzniecības sistēmai, jāatbilst 53. panta 3. punktā minētajām prasībām.
3. Dalībvalstis nosaka prasību ieguldījumu brokeru sabiedrībām un tirgus operatoriem, kas izmanto DTS, pieņemt noteikumus:
a)
lai tie būtu atbilstoši aprīkoti pārvaldīt riskus, kuriem tie ir pakļauti, īstenot attiecīgus pasākumus un sistēmas nolūkā identificēt visus tā darbību apdraudošos būtiskos riskus un ieviest efektīvus šo risku mazināšanas pasākumus;
b)
lai tiem būtu efektīvi pasākumi, kas veicina efektīvu un savlaicīgu to sistēmās veikto darījumu pabeigšanu un
c)
lai tiem atļaujas piešķiršanas brīdī un turpmāk būtu pieejami pietiekami finanšu resursi nolūkā veicināt to sakārtotu darbību, ņemot vērā to darījumu veidu un apjomu, kas noslēgti tirgū, un to risku apjomu un pakāpi, kuriem tie ir pakļauti.
4. Dalībvalstis nodrošina, ka 24., 25., 27. panta 1., 2. un 4. līdz 10. punktu un 28. pantu nepiemēro darījumiem, kas saskaņā ar DTS noteikumiem noslēgti starp tās locekļiem vai dalībniekiem vai starp DTS un tās locekļiem vai dalībniekiem attiecībā uz DTS izmantošanu. Tomēr DTS locekļiem vai dalībniekiem jāievēro 24., 25., 27. un 28. pantā noteiktie pienākumi attiecībā uz saviem klientiem, ja tie izpilda klientu rīkojumus, rīkojoties to vārdā, izmantojot DTS.
5. Dalībvalstis neļauj ieguldījumu brokeru sabiedrībām vai tirgus operatoriem, kas izmanto DTS, izpildīt klientu rīkojumus, izmantojot pašu kapitālu, vai veikt sapārotu tirdzniecību savā vārdā.
20. pants
Īpašas prasības attiecībā uz OTS
1. Dalībvalstis nosaka prasību ieguldījumu brokeru sabiedrībām un tirgus operatoriem, kas izmanto OTS, pieņem noteikumus, saskaņā ar kuriem OTS nedrīkst izpildīt klientu rīkojumus, izmantojot tādas ieguldījumu brokeru sabiedrības vai tirgus operatora pašu kapitālu, kas darbojas OTS, vai jebkuras tādas vienības kapitālu, kura pieder vienam un tam pašam koncernam un/vai juridiskai personai, kas ir ieguldījumu brokeru sabiedrība un/vai tirgus operators.
2. Dalībvalstis sapārotu tirdzniecību savā vārdā ar obligācijām, strukturētā finansējuma produktiem, emisijas kvotām un atsevišķiem atvasinātiem finanšu instrumentiem atļauj tikai tādai ieguldījumu brokeru sabiedrībai vai tirgus operatoram, kas izmanto OTS, tikai, ja klients ir piekritis šim procesam.
Ieguldījumu brokeru sabiedrība vai tirgus operators, kas izmanto OTS, neveic sapārotu tirdzniecību savā vārdā, lai izpildītu klientu rīkojumus OTS ar atvasinātiem instrumentiem, kas attiecas uz tādu atvasinātu instrumentu kategoriju, attiecībā uz kuru veic tīrvērtes pienākumu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 5. pantu.
Ieguldījumu brokeru sabiedrība vai tirgus operators, kas izmanto OTS, īsteno pasākumus, ar kuriem nodrošina atbilstību jēdziena “sapārota tirdzniecība savā vārdā” definīcijai, kas ietverta 4. panta 1. punkta 38. apakšpunktā.
3. Dalībvalstis atļauj ieguldījumu brokeru sabiedrībai vai tirgus operatoram, kas izmanto OTS, veikt savā vārdā tirdzniecību, kas nav sapārota tirdzniecība savā vārdā, tikai attiecībā uz tādiem valsts parāda instrumentiem, kurus netirgo likvīdā tirgū.
4. Dalībvalstis nepieļauj OTS izmantošanu un sistemātisku internalizāciju vienas un tās pašas juridiskās personas ietvaros. OTS netiek savienota ar sistemātisko internalizētāju tā, ka OTS doti rīkojumi un sistemātiskā internalizētājā doti rīkojumi vai kotējumi var viens otru ietekmēt. OTS netiek savienota ar citu OTS tā, ka dažādi OTS rīkojumi var viens otru ietekmēt.
5. Dalībvalstis neliedz ieguldījumu brokeru sabiedrībai vai tirgus operatoram, kas izmanto OTS, iesaistīt citu ieguldījumu brokeru sabiedrību neatkarīgā tirgus veidošanā minētajā OTS.
Šā panta piemērošanas nolūkā ieguldījumu brokeru sabiedrība netiek uzskatīta par tādu, kas īsteno neatkarīgu tirgus veidošanu OTS, ja tai ir ciešas attiecības ar ieguldījumu brokeru sabiedrību vai tirgus operatoru, kas izmanto OTS.
6. Dalībvalstis pieprasa, lai rīkojumu izpilde OTS tiek veikta pēc attiecīgo personu ieskatiem.
Ieguldījumu brokeru sabiedrība vai tirgus operators, kas izmanto OTS, rīkojas pēc saviem ieskatiem tikai vienā vai abos no šādiem gadījumiem:
a)
pieņemot lēmumu par rīkojuma izpildi vai tā atsaukšanu OTS, ko tie izmanto;
b)
pieņemot lēmumu nesapārot konkrētu klienta rīkojumu ar citiem sistēmās pieejamiem rīkojumiem noteiktā laikā, ja tas atbilst konkrētiem klienta sniegtiem norādījumiem un ir saskaņā ar 27. pantā noteiktajām saistībām.
Attiecībā uz sistēmu, kura savieno klienta rīkojumus, ieguldījumu brokeru sabiedrība vai tirgus operators var nolemt, vai, kad un cik daudz no diviem vai vairākiem rīkojumiem tas vēlas sistēmā sapārot. Saskaņā ar šā panta 1., 2., 4. un 5. punktu un neskarot šā panta 3. punktu, attiecībā uz sistēmu, kurā veic darījumus ar vērtspapīriem, kas nav saistīti ar kapitālu, brokeru sabiedrība vai tirgus operators, kas darbojas OTS, var sekmēt klientu savstarpējās pārrunas tā, lai darījumā ievērotu divas vai vairākas iespējami saderīgas darījumu intereses.
Minētais pienākums neskar 18. un 27. pantu.
7. Kompetentā iestāde var prasīt - vai nu tad, kad ieguldījumu brokeru sabiedrība iesniedz pieprasījumu par atļauju darboties OTS vai atsevišķos ad hoc gadījumos -, lai tiktu sniegts sīki izstrādāts paskaidrojums, kāpēc sistēma nav atbilstoša vai nevar darboties kā regulēts tirgus, OTS vai sistemātisks internalizētājs, un sīki izstrādāts apraksts par to, kā tiks izmantota rīcības brīvība, jo sevišķi gadījumos, kad var atsaukt OTS dotu rīkojumu, un kad un kā OTS tiks sapāroti divu vai vairāku klientu rīkojumi. Turklāt ieguldījumu brokeru sabiedrība vai tirgus operators, kas izmanto OTS, sniedz kompetentajai iestādei informāciju, paskaidrojot, kā tiek izmantota sapārota tirdzniecība savā vārdā. Kompetentā iestāde uzrauga ieguldījumu brokeru sabiedrības vai tirgus operatora veikto sapāroto tirdzniecību savā vārdā, nodrošinot, lai tā aizvien atbilstu šādas tirdzniecības definīcijai un nodrošinot, lai brokeru sabiedrības vai tirgus operatora veiktā sapārotā tirdzniecība savā vārdā neradītu interešu konfliktus starp ieguldījumu brokeru sabiedrību vai tirgus operatoru un to klientiem.
8. Dalībvalstis nodrošina, ka 24., 25., 27. un 28. pantu piemēro darījumiem, ko slēdz organizētā tirdzniecības sistēmā.
II NODAĻA
Ieguldījumu brokeru sabiedrību darbības nosacījumi
1. iedaļa
Vispārēji noteikumi
21. pants
Sākotnējās atļaujas piešķiršanas nosacījumu regulāra pārskatīšana
1. Dalībvalstis pieprasa, lai ieguldījumu brokeru sabiedrība, kam piešķirta atļauja to teritorijā, vienmēr ievēro sākotnējās atļaujas piešķiršanas nosacījumus, kas noteikti I nodaļā.
2. Dalībvalstis pieprasa, lai kompetentās iestādes izveido atbilstošas metodes, lai pārraudzītu to, vai ieguldījumu brokeru sabiedrības ievēro savas saistības, kas minētas 1. punktā. Tās pieprasa, lai ieguldījumu brokeru sabiedrības paziņo kompetentajām iestādēm par visām būtiskajām sākotnējās atļaujas piešķiršanas nosacījumu izmaiņām.
EVTI var izstrādāt pamatnostādnes attiecībā uz šajā punktā minētajām uzraudzības metodēm.
22. pants
Vispārēja prasība attiecībā uz pastāvīgu uzraudzību
Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentās iestādes uzrauga ieguldījumu brokeru sabiedrību darbības, lai novērtētu atbilstību šajā direktīvā paredzētajiem darbības nosacījumiem. Dalībvalstis nodrošina, ka ir noteikti attiecīgi pasākumi, lai ļautu kompetentajām iestādēm iegūt informāciju, kas vajadzīga, lai novērtētu ieguldījumu brokeru sabiedrību atbilstību minētajām saistībām.
23. pants
Interešu konflikti
1. Dalībvalstis pieprasa, lai ieguldījumu brokeru sabiedrības veiktu visus atbilstošos pasākumus, kas vajadzīgi, lai identificētu un novērstu vai pārvaldītu interešu konfliktus starp pašām ieguldījumu brokeru sabiedrībām, tostarp to pārvaldītājiem, darbiniekiem un saistītiem aģentiem vai personām, kam ir tiešas vai netiešas attiecības ar tiem saistībā ar kontroli, un to klientiem vai starp kādu klientu un citu klientu, kas rodas, sniedzot ieguldījumu pakalpojumus vai papildpakalpojumus, vai abus, tostarp tos, kurus rada pamudinājumi no trešo personu puses vai ieguldījumu brokeru sabiedrības pašas atalgojums un citi stimulēšanas paņēmieni.
2. Ja organizatoriski vai administratīvi pasākumi, ko ieguldījumu brokeru sabiedrība saskaņā ar 16. panta 3. punktu ir noteikusi, lai novērstu to, ka interešu konflikti negatīvi ietekmē tās klientu intereses, nav pietiekami, lai ar attiecīgu pārliecību nodrošinātu, ka klientu interešu kaitējuma risks būs novērsts, ieguldījumu brokeru sabiedrība tās klientam skaidri atklāj interešu konfliktu vispārējo būtību un/vai avotus, kā arī veicamos pasākumus, lai mazinātu šos riskus, pirms darbību uzsākšanas klienta vārdā.
3. Informācijas atklāšana, kas minēta 2. punktā:
a)
tiek iesniegta uz pastāvīga informācijas nesēja; un
b)
ņemot vērā klienta īpatnības, satur pietiekami izsmeļošas ziņas, kas ļauj šim klientam pieņemt uz informāciju balstītu lēmumu attiecībā uz pakalpojumu, saistībā ar kuru rodas interešu konflikts.
4. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 89. pantu pieņemt deleģētos aktus, lai:
a)
noteiktu darbības, attiecībā uz kurām var pamatoti sagaidīt, ka tās veiks ieguldījumu brokeru sabiedrības, lai identificētu, novērstu, pārvaldītu un atklātu interešu konfliktus, sniedzot dažādus ieguldījumu pakalpojumus un papildpakalpojumus, un abus kopā;
b)
noteiktu atbilstošus kritērijus to interešu konfliktu noteikšanai, kuru esamība var kaitēt ieguldījumu brokeru sabiedrības klientu vai potenciālo klientu interesēm.
2. iedaļa
Ieguldītāju aizsardzības nodrošināšanas noteikumi
24. pants
Vispārīgie principi un informācija klientiem
1. Dalībvalstis pieprasa, lai, sniedzot ieguldījumu pakalpojumus vai attiecīgā gadījumā papildpakalpojumus klientiem, ieguldījumu brokeru sabiedrība rīkojas godīgi, taisnīgi un profesionāli atbilstoši savu klientu interesēm un jo īpaši ievēro šajā pantā un 25. pantā norādītos principus.
2. Ieguldījumu brokeru sabiedrība, kas pārdošanas klientiem nolūkā izstrādā finanšu instrumentus, nodrošina, lai šie finanšu instrumenti apmierinātu konkrētā mērķtirgus attiecīgās klientu kategorijas galaklientu vajadzības un finanšu instrumentu izplatīšanas stratēģija atbilstu konkrētajam mērķtirgum, un ieguldījumu brokeru sabiedrība veic saprātīgus pasākumus, garantējot finanšu instrumentu izplatīšanu konkrētā mērķtirgū.
Ieguldījumu brokeru sabiedrība saprot finanšu instrumentus, kurus tā piedāvā vai iesaka, novērtē finanšu instrumentu atbilstību to klientu vajadzībām, kuriem tā sniedz ieguldījumu pakalpojumus, ņemot vērā arī 16. panta 3. punktā minēto galaklientu konkrēto mērķtirgu, un nodrošina, lai finanšu instrumentus piedāvātu vai ieteiktu tikai tad, ja tas atbilst klienta interesēm.
3. Visa informācija, tostarp tirgvedības paziņojumi, ko klientiem vai potenciāliem klientiem adresējusi ieguldījumu brokeru sabiedrība, ir patiesa, skaidra un nav maldinoša. Tirgvedības paziņojumi ir skaidri identificējami kā tādi.
4. Klientiem vai potenciāliem klientiem savlaicīgi sniedz attiecīgu informāciju par ieguldījumu brokeru sabiedrību un tās pakalpojumiem, finanšu instrumentiem un piedāvātajam ieguldījumu stratēģijām. Minētā informācija ietver:
a)
ja tiek sniegtas konsultācijas par ieguldījumiem, ieguldījumu brokeru sabiedrība savlaicīgi pirms konsultēšanās par ieguldījumiem informē klientus par:
i)
to, vai konsultācija tiek sniegta neatkarīgi;
ii)
to, vai tā pamatojas uz plašu vai ierobežotāku dažādu veidu finanšu instrumentu analīzi, un jo īpaši par to, vai piedāvājums aptver tikai finanšu instrumentus, kurus ir emitējušas vai piedāvā vienības, kas ir cieši saistītas ar ieguldījumu brokeru sabiedrību, vai par cita veida juridiskām vai ekonomiska rakstura attiecībām, piemēram, līgumattiecībām, kuras ir tik ciešas, ka var apdraudēt sniegtās konsultācijas neatkarību,
iii)
to, vai ieguldījumu brokeru sabiedrība klientam veic tādu finanšu instrumentu piemērotības periodisku novērtējumu, kurus tā minētajam klientam ir ieteikusi;
b)
informāciju par finanšu instrumentiem un ierosinātajām ieguldījumu stratēģijām; šajā informācijā ietver attiecīgus norādījumus par risku, kas saistīts ar ieguldījumiem šajos instrumentos vai konkrētām ieguldījumu stratēģijām, un par to, vai finanšu instruments ir paredzēts privātajiem klientiem vai profesionāļiem, ņemot vērā identificēto mērķtirgu saskaņā ar 2. punktu;
c)
informācijai par visām izmaksām un saistītām maksām, jāietver informācija, kas attiecas gan uz ieguldījumiem, gan papildpakalpojumiem, kuros attiecīgos gadījumos jābūt iekļautām konsultāciju izmaksām, klientam ieteiktā vai pārdotā finanšu instrumenta izmaksām un informāciju par klienta maksāšanas iespējām, tostarp arī par visiem trešo pušu maksājumiem.
Tiek apkopota informācija par visām izmaksām un maksām, tostarp par izmaksām un maksām attiecībā uz ieguldījumu pakalpojumu un finanšu instrumentu, kuras nav radījusi ar tirgu saistītā pamata riska gadījuma iestāšanās, lai klienti varētu saprast kopējās izmaksas un kumulatīvo iedarbību uz ieguldījumu ienesīgumu, un pēc klienta pieprasījuma šo informāciju sniedz pa pozīcijām. Ieguldījuma termiņa laikā vajadzības gadījumā šādu informāciju klientam sniedz regulāri - vismaz reizi gadā.
5. Šā panta 4. un 9. punktā minēto informāciju sniedz saprotamā formā tādā veidā, lai klienti vai potenciālie klienti var atbilstīgi izprast piedāvātā ieguldījumu pakalpojuma un konkrētā finanšu instrumenta veida būtību un tādējādi pieņemt lēmumus par ieguldījumiem, pamatojoties uz saņemto informāciju. Dalībvalstis var atļaut šo informāciju sniegt standartizētā formātā.
6. Ja ieguldījumu pakalpojumu piedāvā kā daļu no finanšu produkta, uz kuru jau attiecas citi Eiropas Savienības tiesību noteikumi, kas saistīti ar kredītiestādēm un patēriņa kredītiem attiecībā uz prasībām sniegt informāciju, uz šo pakalpojumu papildus neattiecas šajā pantā 3., 4. un 5. punktā norādītie pienākumi.
7. Ja ieguldījumu brokeru sabiedrība informē klientu, ka ieguldījumu konsultācija tiek sniegta neatkarīgā veidā, minētā ieguldījumu brokeru sabiedrība:
a)
novērtē pietiekami lielu klāstu tirgū pieejamo finanšu instrumentu, kuriem jābūt pietiekami dažādiem attiecībā uz to veidu un emitentiem vai produktu piedāvātājiem, lai panāktu klienta ieguldījumu mērķu atbilstošu sasniegšanu, un tiem nevajadzētu būt tikai finanšu instrumentiem, kurus emitē vai piedāvā:
i)
pati ieguldījumu brokeru sabiedrība vai vienības, kurām ir ciešas attiecības ar ieguldījumu brokeru sabiedrību, vai
ii)
citas vienības, ar kurām ieguldījumu brokeru sabiedrībai ir ciešas juridiska vai ekonomiska rakstura attiecības, piemēram, līgumattiecības, tādējādi apdraudot sniegto konsultāciju neatkarību;
b)
nepieņem un nepatur maksas, komisijas naudas un nekādus citus finansiālus vai nefinansiālus labumus, ko maksā vai sniedz jebkura trešā persona vai persona, kas rīkojas tās vārdā, attiecībā uz pakalpojuma sniegšanu klientiem. Nelieli nefinansiāli labumi, kas spēj uzlabot klientam sniegto pakalpojumu kvalitāti un kurus, vērtējot pēc to apmēra un rakstura, nevarētu uzskatīt par tādiem, kas negatīvi ietekmētu ieguldījumu brokeru sabiedrības pienākumu rīkoties, ievērojot klientu intereses, skaidri jānorāda, un uz tiem neattiecina šo punktu.
8. Veicot portfeļu pārvaldību, ieguldījumu brokeru sabiedrība nepieņem un nepatur maksas, komisijas naudas un nekādus citus finansiālus vai nefinansiālu labumus, ko maksā vai sniedz jebkura trešā persona vai persona, kas rīkojas tās vārdā, attiecībā uz pakalpojuma sniegšanu klientiem. Nelieli nefinansiāli labumi, kas spēj uzlabot klientam sniegto pakalpojumu kvalitāti un kurus, vērtējot pēc to apmēra un rakstura, nevarētu uzskatīt par tādiem, kas negatīvi ietekmētu ieguldījumu brokeru sabiedrības pienākumu rīkoties, ievērojot klientu intereses, skaidri jānorāda, un uz tiem neattiecina šo punktu.
9. Dalībvalstis nodrošina, lai ieguldījumu brokeru sabiedrības neuzskatītu par 23. pantā vai šā panta 1. punktā noteiktos pienākumus izpildījušām, ja tās maksā jebkādas maksas vai komisijas naudas vai sniedz jebkādu nefinansiālu labumu, vai tās šīs maksas vai komisijas naudas, vai jebkādu nefinansiālu labumu saņem kā atlīdzību par to, ka kādai no pusēm, kas nav klients, ir sniegti ieguldījumu pakalpojumi vai papildpakalpojumi, vai par to, ka kāda no pusēm, kas nav klients vai persona, kas rīkojas klienta uzdevumā, tos pati ir sniegusi, izņemot gadījumus, kad šie maksājumi vai labums:
a)
ir paredzēti nolūkā uzlabot klientam sniegtā attiecīgā pakalpojuma kvalitāti un
b)
nepasliktina to, kā ieguldījumu brokeru sabiedrība ievēro tās pienākumu rīkoties godīgi, taisnīgi un profesionāli, ievērojot tās klienta intereses.
Pirmajā daļā minētās maksas vai labuma esamība, veids un apjoms vai gadījumos, kad par apjomu nav iespējams pārliecināties, šā apjoma aprēķināšanas metode ir nepārprotami jādara zināmi klientam - tā, lai no klienta viedokļa šīs informācija būtu visaptveroša, precīza un saprotama, pirms tiek sniegti attiecīgie ieguldījumu pakalpojumi vai papildpakalpojumi. Vajadzības gadījumā ieguldījumu brokeru sabiedrība informē klientu arī par mehānismiem, ar kuriem klientam pārskaita maksu vai komisijas naudu vai nodod finansiālu vai nefinansiālu labumu, kuri ir saņemti saistībā ar ieguldījumu vai papildpakalpojumu sniegšanu.
Pirmajā daļā noteiktās prasības neattiecas uz maksājumu vai labumu, pateicoties kuriem var sniegt ieguldījumu pakalpojumus vai kuri ir nepieciešami to sniegšanas nolūkā, piemēram, glabāšanas izmaksas, norēķins un maiņas maksas, likumiskās nodevas vai maksa par juridiskiem pakalpojumiem, un kuri pēc to rakstura nevar nonākt pretrunā ar ieguldījumu brokeru sabiedrības pienākumu rīkoties godīgi, taisnīgi un profesionāli atbilstoši tās klientu interesēm.
10. Ieguldījumu brokeru sabiedrība, kas sniedz ieguldījumu konsultācijas klientiem, neatalgo vai nevērtē savu darbinieku gūtos rezultātus tādā veidā, kas ir pretrunā tās pienākumam rīkoties klientu interesēs. Jo īpaši tā nedrīkstētu noteikt sistēmu attiecībā uz atalgojumu, pārdošanas mērķiem vai citiem aspektiem, kas varētu stimulēt tās darbiniekus privātajam klientam ieteikt konkrētu finanšu instrumentu, ja ieguldījumu brokeru sabiedrība varētu piedāvāt atšķirīgu finanšu instrumentu, kas klienta interesēm atbilstu labāk.
11. Ja ieguldījumu pakalpojumu piedāvā kopā ar citu pakalpojumu vai produktu kā daļu no paketes vai kā nosacījumu tam pašam līgumam vai paketei, ieguldījumu brokeru sabiedrība informē klientu, vai ir iespējams iegādāties dažādos komponentus atsevišķi, un sniedz atsevišķas ziņas par katra komponenta izmaksām un maksām.
Ja no privātajam klientam piedāvāta šāda līguma vai paketes izrietošie riski var atšķirties no riskiem, kas saistīti ar atsevišķiem komponentiem, ieguldījumu brokeru sabiedrība sniedz līguma vai paketes dažādo komponentu un to savstarpējās ietekmes radīto riska izmaiņu atbilstošu aprakstu.
EVTI sadarbībā ar EAAPI līdz 2016. gada 3. janvārim izstrādā un periodiski atjaunina kombinētas pārdošanas prakses novērtēšanas un uzraudzības vadlīnijas, jo īpaši situācijām, kad kombinētās pārdošanas prakse neatbilst 1. punktā noteiktajiem pienākumiem.
12. Dalībvalstis ārkārtas gadījumos ir tiesīgas attiecībā uz šajā pantā reglamentētajiem jautājumiem ieguldījumu brokeru sabiedrībām noteikt papildu prasības. Šīm prasībām ir jābūt objektīvi pamatotām un samērīgām, lai ņemtu vērā īpašus riskus, kas apraud ieguldītāju aizsardzību vai tirgus integritāti, jo tās ir īpaši svarīgas no attiecīgās dalībvalsts tirgus struktūras apstākļu viedokļa.
Dalībvalstis bez liekas kavēšanās paziņo Komisijai par katru prasību, ko tās paredz noteikt saskaņā ar šo punktu, vismaz divus mēnešus pirms dienas, kad attiecīgajai prasībai ir paredzēts stāties spēkā. Paziņojumā ietver šīs prasības pamatojumu. Papildu prasība nedz ierobežo, nedz kā citādi ietekmē ieguldījumu brokeru sabiedrības tiesības, kas noteiktas šīs direktīvas 34. un 35. pantā.
Komisija divu mēnešu laikā no otrajā daļā minētā paziņojuma sniedz savu atzinumu par papildu prasību samērīgumu un pamatotību.
Komisija paziņo dalībvalstīm un publisko savā tīmekļa vietnē papildu prasības, kas noteiktas saskaņā ar šo punktu.
Dalībvalstis var atstāt spēkā papildu prasības, par kurām Komisijai tika paziņots saskaņā ar Direktīvas 2006/73/EK 4. punktu pirms 2014. gada 2. jūlija, ja ir ievērotas minētajā pantā paredzētās normas.
13. Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 89. pantu attiecībā uz pasākumiem, lai nodrošinātu, ka ieguldījumu brokeru sabiedrības, sniedzot ieguldījumu pakalpojumus vai papildpakalpojumus saviem klientiem, ievēro šajā pantā noteiktos principus, tostarp:
a)
nosacījumiem, kādiem informācijai ir jāatbilst, lai tā būtu patiesa, skaidra un nemaldinoša;
b)
klientiem sniedzamās informācijas par klientu kategorizāciju satura un formāta izsmeļošu regulējumu, ieguldījumu brokeru sabiedrībām un to pakalpojumiem, finanšu instrumentiem, izmaksām un maksām;
c)
tirgū pieejamo dažādo finanšu instrumentu klāsta novērtēšanas kritērijiem;
d)
kritērijiem, pēc kuriem novērtē, kā brokeru sabiedrības, kas saņem stimulus, ievēro pienākumu rīkoties godīgi, taisnīgi un profesionāli, ievērojot klienta intereses.
Formulējot prasības attiecībā uz informāciju par finanšu instrumentiem saistībā ar 4. punkta b) apakšpunktu, vajadzības gadījumā būtu jāiekļauj arī informācija par produkta struktūru, ņemot vērā visu veidu Savienības tiesībās prasīto attiecīgo standartizēto informāciju.
14. Panta 13. punktā minētajos deleģētajos aktos ņem vērā:
a)
klientam vai potenciālajam klientam piedāvātā vai sniegtā pakalpojuma(-u) būtību, ņemot vērā darījumu veidu, priekšmetu, apjomu un biežumu;
b)
piedāvāto vai paredzēto produktu, tostarp dažādu veidu finanšu instrumentu un strukturēto noguldījumu, raksturu un klāstu;
c)
to, vai klients vai potenciālie klienti ir privāti vai profesionāli klienti, vai arī 4. un 5. punktā minētajā gadījumā, to klasificēšanu kā tiesīgus darījumu partnerus.
25. pants
Piemērotības un atbilstības novērtēšana un ziņošana klientiem
1. Dalībvalstis prasa, lai ieguldījumu brokeru sabiedrības kompetentajām iestādēm pēc pieprasījuma nodrošinātu un apliecinātu to, ka ieguldījumu konsultācijas vai informāciju par finanšu instrumentiem, ieguldījumu pakalpojumiem vai papildpakalpojumiem klientiem ieguldījumu brokeru sabiedrības vārdā sniedzošām fiziskām personām ir vajadzīgās zināšanas un kompetence, lai veiktu 24. un šajā pantā paredzētos pienākumus. Dalībvalstis publisko kritērijus, kurus izmanto, lai novērtētu zināšanas un kompetenci.
2. Sniedzot konsultācijas par ieguldījumiem vai nodrošinot ieguldījumu portfeļa pārvaldi, ieguldījumu brokeru sabiedrība iegūst vajadzīgo informāciju par klienta vai potenciālā klienta zināšanām un pieredzi ieguldījumu jomā saistībā ar konkrētā veida produktu vai pakalpojumu, minētās personas finansiālo stāvokli, tostarp tā spēju ciest zaudējumus, un ieguldījumu mērķiem, ņemot vērā arī tā noturību pret risku, lai ieguldījumu brokeru sabiedrība varētu ieteikt klientam vai potenciālajam klientam ieguldījumu pakalpojumus un finanšu instrumentus, kas ir tam piemēroti un jo īpaši atbilst tā noturībai pret risku un spējai ciest zaudējumus.
Dalībvalstis nodrošina, lai gadījumos, kad ieguldījumu brokeru sabiedrības sniedz ieguldījumu konsultācijas, iesakot pakalpojumu paketi vai produktu kopumu saskaņā ar 24. panta 11. punktu, kopējā piedāvājuma pakete atbilstu klienta interesēm.
3. Dalībvalstis nodrošina, ka ieguldījumu brokeru sabiedrības, sniedzot ieguldījumu pakalpojumus, kas nav 2. pantā minētie, lūdz klientam vai potenciālajam klientam sniegt informāciju par minētās personas zināšanām un pieredzi ieguldījumu jomā saistībā ar piedāvātā vai pieprasītā pakalpojuma konkrētā veida produktu vai pakalpojumu, lai ieguldījumu brokeru sabiedrība varētu novērtēt, vai paredzētais ieguldījumu pakalpojums vai produkts ir piemērots klientam. Ja ir paredzēts piedāvāt pakalpojumu vai produktu kopumu saskaņā ar 24. panta 11. punktu, veicot novērtējumu būtu jāapsver vispārējās apvienotās paketes lietderība.
Ja ieguldījumu brokeru sabiedrība, pamatojoties uz informāciju, kas gūta saskaņā ar iepriekšējo daļu, uzskata, ka attiecīgais produkts vai pakalpojums nav piemērots klientam vai potenciālajam klientam, ieguldījumu brokeru sabiedrība brīdina klientu vai potenciālo klientu. Minēto brīdinājumu var sniegt standarta formātā.
Ja klienti vai potenciālie klienti nesniedz informāciju, kas minēta pirmajā daļā, vai ja viņi sniedz nepietiekamu informāciju par savām zināšanām un pieredzi, ieguldījumu brokeru sabiedrība brīdina viņus par to, ka tas neļauj ieguldījumu brokeru sabiedrībai noteikt, vai paredzētais pakalpojums vai produkts ir viņiem piemērots. Šo brīdinājumu var sniegt standarta formātā.
4. Dalībvalstis ļauj ieguldījumu brokeru sabiedrībām, sniedzot ieguldījumu pakalpojumus, kas ir tikai klientu rīkojumu izpilde vai pieņemšana un nodošana ar papildpakalpojumiem vai bez tiem, izņemot tādu kredītu vai aizdevumu piešķiršanu, kas ir konkrēti reglamentēti I pielikuma B iedaļas 1. punktā un kas klientiem neparedz esošo aizdevumu kredītlimitus, norēķinu kontus un pārtēriņa iespējas, sniegt šādus ieguldījumu pakalpojumus saviem klientiem bez vajadzības iegūt informāciju vai veikt novērtēšanu, kas minēta 3. punktā, ja ir izpildīti visi šādi nosacījumi:
a)
pakalpojumi attiecas uz jebkuriem šādiem finanšu instrumentiem:
i)
akcijām, kuras atļauts tirgot regulētā tirgū vai līdzvērtīgā trešās valsts tirgū, vai daudzpusējā tirdzniecības sistēmā, ja tās ir uzņēmumu akcijas, un izņemot kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu, kuri nav PVKIU, akcijas un akcijas, kurās ietverts atvasinātais instruments;
ii)
obligācijām vai cita veida parāda vērtspapīriem, kurus atļauts tirgot regulētā tirgū vai līdzvērtīgā trešās valsts tirgū, vai daudzpusējā tirdzniecības sistēmā, izņemot tos, kuros ietverts atvasinātais instruments vai struktūra, kas klientam apgrūtina saistītā riska izpratni;
iii)
naudas tirgus instrumentiem, izņemot tos, kuros ir ietverts atvasinātais instruments vai struktūra, kas klientam apgrūtina saistītā riska izpratni;
iv)
ieguldījumu apliecībām vai daļām PVKIU, izņemot strukturētus PVKIU, kā minēts Regulas (ES) Nr. 583/2010 36. panta 1. punkta otrajā daļā;
v)
strukturētiem noguldījumiem, izņemot tos, kuros iekļauta struktūra, kas klientam apgrūtina izprast risku un ienesīgumu vai izmaksas, kas saistītas ar pirmstermiņa atteikšanos no produkta;
vi)
citiem nekompleksiem finanšu instrumentiem šā panta vajadzībām.
Piemērojot šo punktu, ja prasības un procedūra, kas noteikta Direktīvas 2003/71/EK 4. panta 1. punkta trešajā un ceturtajā daļā, ir izpildītas, trešās valsts tirgu uzskata par līdzvērtīgu regulētam tirgum.
b)
pakalpojums ir sniegts pēc klienta vai potenciālā klienta iniciatīvas;
c)
klients vai potenciālais klients ir skaidri informēts, ka, sniedzot konkrēto pakalpojumu, ieguldījumu brokeru sabiedrībai nav jānovērtē sniegtā vai piedāvātā finanšu instrumenta vai pakalpojuma atbilstība, un ka tādēļ viņš negūst atbilstošo aizsardzību, kas paredzēta attiecīgās profesionālās darbības ētikas normās. Šādu brīdinājumu var sniegt standartizētā formātā;
d)
ieguldījumu brokeru sabiedrība pilda savus 23. pantā paredzētos pienākumus.
5. Ieguldījumu brokeru sabiedrība izveido uzskaiti, kas ietver dokumentu vai dokumentus, kuri saskaņoti starp ieguldījumu brokeru sabiedrību un klientu un kuros norāda pušu tiesības un pienākumus un pārējos nosacījumus, ar kādiem ieguldījumu brokeru sabiedrība sniedz pakalpojumus klientam. Līguma pušu tiesības un pienākumus var ietvert, izdarot atsauci uz citiem dokumentiem vai juridiskiem tekstiem.
6. Ieguldījumu brokeru sabiedrība klientam uz pastāvīga datu nesēja izsniedz atbilstīgus ziņojumus par sniegtajiem pakalpojumiem Šie ziņojumi ietver periodiskus paziņojumus klientiem, ņemot vērā iesaistīto finanšu instrumentu tipu un sarežģītumu un klientam sniegtā pakalpojuma veidu, un attiecīgā gadījumā ietver izmaksas, kas saistītas ar klienta vārdā veiktajiem darījumiem un sniegtajiem pakalpojumiem.
Sniedzot ieguldījumu konsultācijas, ieguldījumu brokeru sabiedrība pirms darījuma noslēgšanas klientam uz pastāvīga datu nesēja izsniedz paziņojumu par piemērotību, norādot konkrētās sniegtās konsultācijas veidu un to, kā minētā konsultācija atbilst privātā klienta prioritātēm, mērķiem un citiem raksturlielumiem.
Ja tiek noslēgts līgums par finanšu instrumenta pirkšanu vai pārdošanu, izmantojot neklātienes sakaru līdzekļus, kuru dēļ nav iespējama atbilstoša paziņojuma iepriekšēja sniegšana, ieguldījumu brokeru sabiedrība var uz pastāvīga datu nesēja rakstisku paziņojumu par piemērotību nodot tūlīt pēc tam, kad klientam, parakstot līgumu, rodas saistības, ja pastāv abi šādi nosacījumi:
a)
klients bez liekas kavēšanās ir piekritis saņemt paziņojumu par piemērotību pēc darījuma noslēgšanas un
b)
ieguldījumu brokeru sabiedrība ir devusi klientam iespēju atlikt darījumu, lai paziņojumu par piemērotību tas saņemtu pirms tam.
Ja ieguldījumu brokeru sabiedrība pārvalda portfeli vai klientu ir informējusi, ka tā veiks regulāru piemērotības novērtējumu, regulārajā ziņojumā iekļauj atjauninātu paziņojumu par to, kā ieguldījums atbilst klienta prioritātēm, mērķiem un citiem privātā klienta raksturlielumiem.
7. Ja kredītlīgumu par mājokļa īpašumu, uz kuru attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2014/17/ES (49) paredzētie noteikumi par patērētāja kredītspējas novērtējumu, slēdz tikai saistībā ar ieguldījuma pakalpojuma sniegšanu tam pašam patērētājam attiecībā uz ķīlas obligāciju, kas ir konkrēti emitēta, lai saņemtu tādu pašu finansējumu un iegūtu tādus pašus noteikumus, kādi ir paredzēti mājokļa īpašuma kredītlīgumos, kredītu izmaksā, refinansē vai izpērk tikai tad, ja uz minēto pakalpojumu neattiecas šajā pantā noteiktie pienākumi.
8. Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 89. pantu, lai nodrošinātu, ka ieguldījumu brokeru sabiedrības ievēro principus, kas norādīti šā panta 2. līdz 6. punktā, sniedzot ieguldījumu pakalpojumus vai papildpakalpojumus saviem klientiem, tostarp nosaka informāciju, kas ir jāiegūst, lai novērtētu pakalpojumu un finanšu instrumentu piemērotību vai lietderību šo brokeru sabiedrību klientiem, kritērijus, ar kuriem novērtē vienkāršus finanšu instrumentus šā panta 4. panta a) apakšpunkta vi) punkta piemērošanas nolūkā, uzskaites datu un līgumu par pakalpojumu sniegšanu klientiem un periodisko klientiem sniegto ziņojumu par sniegtajiem pakalpojumiem saturu un formātu. Minētajos deleģētajos aktos ņem vērā:
a)
klientam vai potenciālajam klientam piedāvātā vai sniegtā pakalpojuma(-u) būtību, jo īpaši darījumu veidu, priekšmetu, apjomu un biežumu;
b)
to produktu veidu, ko piedāvā vai izskata, tostarp dažāda veida finanšu instrumentus;
c)
to, vai klients vai potenciālie klienti ir privātie klienti vai profesionālie klienti vai, 6. punktu gadījumā, to kā atbilstīgo darījumu partneru klasifikāciju.
9. EVTI līdz 2016. gada 3. janvārim pieņem vadlīnijas, kurās nosaka konkrētus kritērijus, saskaņā ar kuriem novērtē zināšanas un kompetenci, kas ir prasītas 1. punktā.
10. EVTI līdz 2016. gada 3. janvārim izveido un regulāri atjaunina vadlīnijas, saskaņā ar kurām novērtē:
a)
finanšu instrumentus, kas veido struktūru, kuru saistīto risku klientam ir grūti novērtēt saskaņā ar 4. punkta a) apakšpunkta ii) un iii) punktus;
b)
strukturētos noguldījumus, kuros ietverta struktūra, kas klientam apgrūtina saprast ar ienesīgumu saistīto risku vai izmaksas, ko rada atteikšanās no produkta pirms termiņa saskaņā ar 4. punkta a) apakšpunkta v) punktu.
11. EVTI var izstrādāt vadlīnijas, kas regulāri ir jāatjaunina, lai novērtētu finanšu instrumentus, kas ir klasificēti kā vienkārši instrumenti 4. punkta a) apakšpunkta vi) punkta piemērošanas nolūkā, ņemot vērā saskaņā ar 8. punktu pieņemtos deleģētos aktus.
26. pants
Pakalpojumu sniegšana ar citas ieguldījumu brokeru sabiedrības starpniecību
Dalībvalstis ļauj ieguldījumu brokeru sabiedrībai, kas ar citas ieguldījumu brokeru sabiedrības starpniecību saņem norādījumu sniegt ieguldījumu pakalpojumus vai papildpakalpojumus klienta vārdā, paļauties uz klienta informāciju, ko nosūtījusi šī cita ieguldījumu brokeru sabiedrība. Ieguldījumu brokeru sabiedrība, ar kuras starpniecību sniedz norādījumus, ir atbildīga par nosūtītās informācijas pilnīgumu un precizitāti.
Ieguldījumu brokeru sabiedrība, kas šādi saņem norādījumu veikt pakalpojumus klienta vārdā, var arī paļauties uz visiem ieteikumiem attiecībā uz pakalpojumu vai darījumu, ko sniegusi klientam vai veikusi cita ieguldījumu brokeru sabiedrība. Ieguldījumu brokeru sabiedrība, ar kuras starpniecību sniegti norādījumi, arī turpmāk ir atbildīga par sniegto ieteikumu vai konsultāciju piemērotību klientam.
Ieguldījumu brokeru sabiedrība, kas saņem klienta norādījumus vai rīkojumus ar citas ieguldījumu brokeru sabiedrības starpniecību, joprojām ir atbildīga par pakalpojuma vai darījuma noslēgšanu, pamatojoties uz jebkādu šādu informāciju vai ieteikumiem, atbilstoši attiecīgajiem šīs sadaļas noteikumiem.
27. pants
Pienākums izpildīt rīkojumus ar klientam vislabvēlīgākajiem noteikumiem
1. Dalībvalstis pieprasa, lai ieguldījumu brokeru sabiedrības veic visus pasākumus, kas pietiekami, lai, izpildot rīkojumus, pēc iespējas gūtu rezultātus, kas ir vislabākie to klientiem, ņemot vērā cenu, izmaksas, ātrumu, izpildes un norēķinu iespējamību, apjomu, specifiku vai jebkādu citu apsvērumu attiecībā uz rīkojuma izpildi. Tomēr, ja ir īpašs klienta norādījums, ieguldījumu brokeru sabiedrība izpilda rīkojumu, ievērojot īpašo norādījumu.
Ja ieguldījumu brokeru sabiedrība izpilda rīkojumu privātā klienta vārdā, vislabāko iespējamo rezultātu nosaka, ņemot vērā visus faktorus, proti, finanšu instrumenta cenu un ar izpildi saistītās izmaksas, kurās iekļauj tos klienta izdevumus, kas ir konkrēti saistīti ar rīkojuma izpildi, tostarp izpildes vietas maksas, tīrvērtes un norēķina maksas un visu citu veidu maksas, kas ir paredzētas trešām personām, kuras piedalās rīkojuma izpildē.
Lai nodrošinātu iespējami labāko rezultātu saskaņā ar pirmo daļu gadījumos, kad pastāv vairāk nekā viena konkurējoša tirdzniecības vieta, kurā var izpildīt ar finanšu instrumentu saistītu rīkojumu, veicot klienta rezultātu novērtējumu un salīdzinājumu attiecībā uz rīkojuma izpildi katrā no brokeru sabiedrības rīkojumu izpildes politikā minētajām tirdzniecības vietām, kas spēj izpildīt šo rīkojumu, jāņem vērā pašas ieguldījumu brokeru sabiedrības komisijas maksas un izmaksas par uzdevuma izpildi katrā no atbilstošajām tirdzniecības vietām.
2. Ieguldījumu brokeru sabiedrība nesaņem atalgojumu, atlaidi vai nefinansiālu labumu par klienta rīkojumu novirzīšanu uz kādu noteiktu tirdzniecības vietu vai izpildes vietu, ko pretējā gadījumā varētu uzskatīt par to interešu konfliktus vai pamudinājumus reglamentējošu prasību pārkāpumu, kas ir paredzētas šī panta 1. punktā un 16. panta 3. punktā un 23. un 24. pantā.
3. Dalībvalstis pieprasa, lai attiecībā uz finanšu instrumentiem, kuriem piemēro Regulas (ES) Nr. 600/2014 23. un 28. pantā noteikto tirdzniecības pienākumu, katra tirdzniecības vieta un sistemātiskais internalizētājs un attiecībā uz citiem finanšu instrumentiem visas izpildes vietas vismaz reizi gadā publiskotu bez maksas pieejamus datus par darījumu izpildes kvalitāti šajās vietās un lai pēc darījuma izpildes klienta vārdā ieguldījumu brokeru sabiedrība informētu klientu par rīkojuma izpildes vietu.
Regulārajos pārskatos iekļauj informāciju par katra finanšu instrumentu cenu, izmaksām, ātrumu un izpildes iespējamību.
4. Dalībvalstis pieprasa ieguldījumu brokeru sabiedrībām noteikt un īstenot efektīvus pasākumus 1. punkta noteikumu izpildei. Dalībvalstis pieprasa ieguldījumu brokeru sabiedrībām izveidot un īstenot rīkojumu izpildes politiku, lai tās attiecībā uz savu klientu rīkojumiem varētu gūt labāko iespējamo rezultātu saskaņā ar 1. punktu.
5. Rīkojumu izpildes politikā attiecībā uz katru finanšu instrumentu kategoriju ietver informāciju par dažādajām vietām, kur ieguldījumu brokeru sabiedrība izpilda sava klienta rīkojumus, un faktoriem, kas ietekmē izpildes vietas izvēli. Tajā ietver vismaz tās vietas, kas ļauj ieguldījumu brokeru sabiedrībai pastāvīgi gūt labāko iespējamo rezultātu klientu rīkojumu izpildē.
Dalībvalstis pieprasa, lai ieguldījumu brokeru sabiedrības sniedz attiecīgu informāciju saviem klientiem par savu rīkojumu izpildes politiku. Informācijā nepārprotami, pietiekami detalizēti un klientiem viegli saprotamā veidā izskaidro, kā ieguldījumu brokeru sabiedrība klienta vārdā izpildīs rīkojumus. Dalībvalstis pieprasa, lai ieguldījumu brokeru sabiedrības iegūst to klientu iepriekšēju piekrišanu rīkojuma izpildes politikai.
Dalībvalstis pieprasa, lai gadījumā, kad rīkojumu izpildes politika paredz iespēju, ka klienta rīkojumus var izpildīti ārpus tirdzniecības vietas, daudzpusējas tirdzniecības sistēmas vai organizētas tirdzniecības sistēmas, ieguldījumu brokeru sabiedrība jo īpaši informē savus klientus par minēto iespēju. Dalībvalstis pieprasa, lai ieguldījumu brokeru sabiedrības saņem savu klientu skaidru iepriekšēju piekrišanu pirms to rīkojumu izpildes ārpus tirdzniecības vietas. Ieguldījumu brokeru sabiedrības var iegūt šādu piekrišanu vispārējas vienošanās veidā vai attiecībā uz individuāliem darījumiem.
6. Dalībvalstis pieprasa, lai ieguldījumu brokeru sabiedrība, kas izpilda klienta rīkojumus, katru gadu apkopotu un publiskotu katras finanšu instrumentu klases piecas izpildes vietas, kurās ir bijis vislielākais tirdzniecības apjoms un kurās tās iepriekšējā gadā ir izpildījušas klienta rīkojumus, un publiskotu informācijas kopsavilkumu par faktiskās izpildes kvalitāti.
7. Dalībvalstis pieprasa ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kas izpilda klienta rīkojumus, uzraudzīt savu rīkojumu izpildes pasākumu un izpildes politikas efektivitāti, lai identificētu un attiecīgā gadījumā novērstu trūkumus. Jo īpaši tās regulāri novērtē, vai izpildes vietas, kas ietvertas rīkojumu izpildes politikā, sniedz labāko iespējamo rezultātu klientam, un vai tām ir jāveic izmaiņas savos izpildes pasākumos, cita starpā ņemot vērā saskaņā ar 3. un 6. punktu publiskoto informāciju. Dalībvalstis pieprasa ieguldījumu brokeru sabiedrībām ziņot klientiem, ar kuriem tām ir ilgstošas attiecības, par visām būtiskām izmaiņām savos rīkojumu izpildes pasākumos vai izpildes politikā.
8. Dalībvalstis pieprasa ieguldījumu brokeru sabiedrībām, lai tās varētu saviem klientiem pēc to pieprasījuma pierādīt, ka tās ir izpildījušas to rīkojumus atbilstoši ieguldījumu brokeru sabiedrības izpildes politikai, un spētu kompetentajām iestādēm pēc to pieprasījuma pierādīt, ka tās ievēro šo pantu.
9. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 89. pantu pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz:
a)
to dažādo faktoru salīdzinošā nozīmīguma noteikšanas kritērijiem, kurus atbilstoši 1. punktam var ņemt vērā, nosakot vislabāko iespējamo rezultātu, ievērojot rīkojuma apjomu un veidu un to, vai klients ir privātais klients vai profesionālais klients;
b)
faktoriem, ko var ņemt vērā ieguldījumu brokeru sabiedrība, pārskatot savus izpildes pasākumus un apstākļus, kādos var būt lietderīgi izdarīt izmaiņas šādos pasākumos. Jo īpaši izpildes pasākumus nosaka attiecībā uz faktoriem, ko ņem vērā, nosakot, kuras vietas ļauj ieguldījumu brokeru sabiedrībām pastāvīgi gūt vislabāko iespējamo rezultātu klientu rīkojumu izpildē;
c)
tās informācijas veidu un apjomu, kas jāsniedz klientiem par savu izpildes politiku, ievērojot 5. punktu.
10. EVTI izstrādā regulatīvo tehnisko standartu projektu, lai noteiktu:
a)
ar izpildes kvalitāti saistīto to datu saturu, formātu un regularitāti, kas publiskojami saskaņā ar 3. punktu, ņemot vērā tirdzniecības vietas veidu un attiecīgā finanšu instrumenta veidu;
b)
tās informācijas saturu un formātu, kas ieguldījumu brokeru sabiedrībām jāpublicē saskaņā ar 6. punkta otro daļu.
EVTI iesniedz šo regulatīvo tehnisko standartu projektus Komisijai līdz 2015. gada 3. jūlijam.
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10.-14. pantu pieņemt šā punkta pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus.
28. pants
Klientu rīkojumu apstrādes noteikumi
1. Dalībvalstis pieprasa, lai ieguldījumu brokeru sabiedrības, kam ir piešķirta atļauja izpildīt rīkojumus klientu vārdā, izpilda procedūras un pasākumus, kas paredz godīgu un ātru klientu rīkojumu izpildi attiecībā pret citiem klientu rīkojumiem vai ieguldījumu brokeru sabiedrības tirdzniecības interesēm.
Minētās procedūras vai pasākumi ļauj citādi salīdzināmu klientu rīkojumu izpildi atbilstoši laikam, kad tos saņēmusi ieguldījumu brokeru sabiedrība.
2. Dalībvalstis pieprasa, lai gadījumā, kad klienta ierobežotais rīkojums, kas attiecas uz akcijām, kuru tirdzniecība regulētā tirgū ir atļauta vai kuras tiek tirgotas tirdzniecības vietās, un kas dominējošos tirgus apstākļos nav tūlīt izpildīts, ieguldījumu brokeru sabiedrības, ja vien klients nav skaidri norādījis citādi, veic pasākumus, lai veicinātu iespējami drīzu minētā rīkojuma izpildi, tūlīt publiskojot šo klienta ierobežoto rīkojumu tādā veidā, kas ir viegli pieejams citiem tirgus dalībniekiem. Dalībvalstis var nolemt, ka ieguldījumu brokeru sabiedrības ievēro šo pienākumu, nosūtot attiecīgo klienta ierobežoto rīkojumu tirdzniecības vietai. Dalībvalstis paredz, ka kompetentās iestādes var atteikties no pienākuma darīt zināmu atklātībai ierobežoto rīkojumu, kas ir liela apjoma rīkojums salīdzinājumā ar parastu tirgus apjomu, kā noteikts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 600/2014 4. pantu.
3. Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 89. pantu, ar ko definē:
a)
to procedūru un pasākumu nosacījumus un veidu, kuru rezultāts ir godīga un ātra klientu rīkojumu izpilde, un situācijas, kādās ieguldījumu brokeru sabiedrības var pamatoti atturēties no tūlītējas izpildes, lai iegūtu labvēlīgākus nosacījumus klientiem, vai to darījumu veidus, attiecībā uz kuriem ieguldījumu brokeru sabiedrības var rīkoties tāpat;
b)
dažādās metodes, kuras ieguldījumu brokeru sabiedrība var izmantot, lai uzskatītu, ka tā ir izpildījusi savu pienākumu klientu limita rīkojumu, kas nav tūlīt izpildāmi, atklāt tirgum.
29. pants
Ieguldījumu brokeru sabiedrību pienākumi, izraugoties saistītos aģentus
1. Dalībvalstis atļauj ieguldījumu brokeru sabiedrībai izraudzīties saistītos aģentus, lai veicinātu ieguldījumu brokeru sabiedrības pakalpojumus, piedāvātu pakalpojumus vai saņemtu rīkojumus no klientiem vai potenciāliem klientiem un nosūtītu šos rīkojumus, izvietotu finanšu instrumentus un sniegtu konsultācijas attiecībā uz šādiem finanšu instrumentiem un pakalpojumiem, ko piedāvā minētā ieguldījumu brokeru sabiedrība.
2. Dalībvalstis pieprasa, lai gadījumā, kad ieguldījumu brokeru sabiedrība nolemj iecelt saistītu aģentu, tā joprojām ir pilnīgi un bez nosacījumiem atbildīga par visām darbībām vai trūkumiem no saistītā aģenta puses, kad tas rīkojas ieguldījumu brokeru sabiedrības vārdā. Dalībvalstis pieprasa, lai ieguldījumu brokeru sabiedrība nodrošina, ka saistīts aģents atklāj, kāda ir viņa kompetence un kādu ieguldījumu brokeru sabiedrību viņš pārstāv gadījumos, kad viņš sazinās ar jebkuru klientu vai potenciālo klientu vai pirms viņš uzsāk veikt darījumus ar jebkuru klientu vai potenciālo klientu.
Dalībvalstis saskaņā ar 16. panta 6., 8. un 9. punktu var atļaut to teritorijā reģistrētajiem saistītajiem aģentiem savā rīcībā pārņemt klientu naudu un/vai finanšu instrumentus, ar to rīkojoties to ieguldījumu brokeru sabiedrības vārdā un par to pilnībā atbildot ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kuru uzdevumā šie aģenti savā teritorijā darbojas, vai pārrobežu darbības gadījumā, tās dalībvalsts teritorijā, kura saistītajam aģentam atļauj rīkoties ar klienta naudu.
Dalībvalstis pieprasa, lai ieguldījumu brokeru sabiedrības, darbojoties ar saistīto aģentu starpniecību, uzrauga savu saistīto aģentu darbības, lai nodrošinātu, ka tie arī turpmāk izpilda šīs direktīvas prasības.
3. Saistītos aģentus reģistrē publiskajā reģistrā dalībvalstī, kurā tie veic uzņēmējdarbību. EVTI savā tīmekļa vietnē ievieto norādes vai hipersaites uz publiskajiem reģistriem, kurus dalībvalstis, kas nolemj atļaut ieguldījumu brokeru sabiedrībām izraudzīties saistītos aģentus, ir izveidojušas saskaņā ar šo pantu.
Dalībvalstis nodrošina, ka saistītos aģentus reģistrē publiskajā reģistrā tikai tad, ja ir konstatēts, ka viņiem ir pietiekoši laba reputācija un attiecīgas vispārīgas, komerciālās un profesionālās zināšanas un kompetence, lai viņi varētu sniegt ieguldījumu pakalpojumus vai papildpakalpojumus un klientam vai potenciālam klientam precīzi darīt zināmu visu attiecīgo informāciju par piedāvāto pakalpojumu
Dalībvalstis var nolemt, ka ieguldījumu brokeru sabiedrības var pārbaudīt, vai saistītajiem aģentiem, ko tās iecēlušas, ir pietiekami laba reputācija un zināšanas, kas minētas otrajā daļā, un ka šīs pārbaudes pienācīgi kontrolē.
Reģistru regulāri atjaunina. Tas ir publiski pieejams uzziņām.
4. Dalībvalstis pieprasa, lai ieguldījumu brokeru sabiedrības, kas ieceļ saistītos aģentus, veic atbilstošus pasākumus, lai novērstu negatīvu ietekmi, kas saistītā aģenta darbībām, uz kurām neattiecas šīs direktīvas darbības joma, varētu būt attiecībā uz darbībām, ko veic saistītais aģents ieguldījumu brokeru sabiedrības vārdā.
Dalībvalstis var ļaut kompetentajām iestādēm sadarboties ar ieguldījumu brokeru sabiedrībām un kredītiestādēm, to asociācijām un citām vienībām, reģistrējot saistītos aģentus un uzraugot saistīto aģentu atbilstību 3. punkta prasībām. Jo īpaši saistītos aģentus var reģistrēt ieguldījumu brokeru sabiedrības, kredītiestādes vai to asociācijas un citas vienības kompetentās iestādes uzraudzībā.
5. Dalībvalstis pieprasa, lai ieguldījumu brokeru sabiedrības izraugās tikai tos saistītos aģentus, kas reģistrēti 3. punktā minētajos publiskajos reģistros.
6. Dalībvalstis var pieņemt vai saglabāt noteikumus, kas ir stingrāki, nekā šajā pantā norādītie, vai noteikt papildu prasības attiecībā uz saistītiem aģentiem, kas reģistrēti to teritorijā.
30. pants
Darījumi, kas veikti ar atbilstīgiem darījumu partneriem
1. Dalībvalstis nodrošina, ka ieguldījumu brokeru sabiedrības, kas saņēmušas atļauju izpildīt rīkojumus klientu vārdā un/vai veikt darījumus savā vārdā, un/vai saņemt un nosūtīt rīkojumus, var uzsākt darījumus vai iesaistīties darījumos ar atbilstīgiem darījuma partneriem bez vajadzības izpildīt pienākumus, kas paredzēti 24. pantā (izņemot 4. un 5. punktu), 25. pantā (izņemot 6. punktu), 27. pantā un 28. panta 1. punktā, attiecībā uz šiem darījumiem vai attiecībā uz visiem papildpakalpojumiem, kas tieši saistīti ar šiem darījumiem.
Dalībvalstis nodrošina, ka attiecībās ar atbilstīgiem darījumu partneriem ieguldījumu brokeru sabiedrības rīkojas godīgi, taisnīgi un profesionāli un veic godīgu, skaidru un nemaldinošu saziņu, ņemot vērā atbilstīgā darījumu partnera un tā uzņēmējdarbības būtību.
2. Lai īstenotu šo pantu, dalībvalstis par tiesīgiem darījuma partneriem atzīst ieguldījumu brokeru sabiedrības, kredītiestādes, apdrošināšanas sabiedrības, PVKIU un to pārvaldības sabiedrības, pensiju fondus un to pārvaldības sabiedrības, citas finanšu iestādes, kam piešķirtas atļaujas saskaņā ar Savienības tiesību aktiem vai dalībvalstu tiesību aktiem vai ko regulē minētie tiesību akti, valstu valdības un to attiecīgos birojus, tostarp valstu iestādes, kas veic darījumus ar valsts parādu, centrālās bankas un pārvalstiskās organizācijas.
Klasificēšanu par atbilstīgu darījuma partneri saskaņā ar pirmo daļu veic, neskarot minēto vienību tiesības vispārīgi vai attiecībā uz katru atsevišķu darījumu lūgt tām piemērot režīmu, kādu piemēro klientiem, uz kuru darbību ar ieguldījuma sabiedrību attiecas 24., 25., 27. un 28. punkts.
3. Dalībvalstis par atbilstīgiem darījuma partneriem var arī atzīt citus uzņēmumus, kas atbilst iepriekš noteiktām samērīgām prasībām, tostarp kvantitatīvām robežvērtībām. Attiecībā uz darījumu, kurā potenciālie darījuma partneri atrodas dažādās teritorijās, ieguldījumu brokeru sabiedrība piekāpjas otra uzņēmuma statusam, kas noteikts ar tās dalībvalsts tiesību aktiem vai pasākumiem, kur minētais uzņēmums veic uzņēmējdarbību.
Dalībvalstis nodrošina, ka ieguldījumu brokeru sabiedrība, iesaistoties darījumos atbilstoši 1. punktam ar šādiem uzņēmumiem, saņem skaidru apstiprinājumu no potenciālā darījuma partnera par to, ka tas piekrīt, ka to uzskata par atbilstīgu darījuma partneri. Dalībvalstis ļauj ieguldījumu brokeru sabiedrībai iegūt šo apstiprinājumu vispārīgas vienošanās viedā vai attiecībā uz katru atsevišķu darījumu.
4. Dalībvalstis var atzīt par atbilstīgiem darījumu partneriem trešo valstu vienības, kas līdzvērtīgas to kategoriju vienībām, kuras minētas 2. punktā.
Dalībvalstis var atzīt par atbilstīgiem darījumu partneriem arī trešo valstu uzņēmumus, piemēram, tos, kas minēti 3. punktā, ar tādiem pašiem nosacījumiem un attiecinot uz tiem tādas pašas prasības, kas noteiktas 3. punktā.
5. Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 89. pantu, lai precizētu pasākumus, ar kuriem definē:
a)
procedūras attiecībā uz tāda režīma piemērošanas pieprasīšanu, kādu piemēro klientiem saskaņā ar 2. punktu;
b)
procedūras attiecībā uz skaidrā apstiprinājuma saņemšanu no potenciāliem darījumu partneriem saskaņā ar 3. punktu;
c)
iepriekš noteiktas samērīgas prasības, tostarp kvantitatīvās robežvērtības, kas ļautu uzņēmumu uzskatīt par atbilstīgu darījuma partneri saskaņā ar 3. punktu.
3. iedaļa
Tirgus pārskatāmība un integritāte
31. pants
DTS vai OTS noteikumu un citu juridisku pienākumu ievērošanas uzraudzība
1. Dalībvalstis pieprasa, lai ieguldījumu brokeru sabiedrības un tirgus operatori, kas izmanto DTS vai OTS, nosaka un saglabā efektīvus pasākumus un procedūras saistībā ar DTS vai OTS, lai regulāri uzraudzītu tās locekļu, dalībnieku vai lietotāju atbilstību tās noteikumiem. Ieguldījumu brokeru sabiedrības un tirgus dalībnieki, kas izmanto DTS vai OTS, uzrauga nosūtītos rīkojumus, tostarp rīkojumus par atcelšanu, darījumus, ko veic to locekļi, dalībnieki vai lietotāji to sistēmās, lai identificētu šo noteikumu pārkāpumus, nesakārtotus tirdzniecības nosacījumus, rīcību, kas var likt domāt par rīcību, kas ir aizliegta ar Regulu (ES) Nr. 596/2014, vai sistēmas traucējumiem attiecībā uz finanšu instrumentu un izmanto nepieciešamos resursus, lai nodrošinātu šādas uzraudzības efektivitāti.
2. Dalībvalstis pieprasa ieguldījumu brokeru sabiedrībām un tirgus dalībniekiem, kas izmanto DTA vai OTS, nekavējoties ziņot kompetentajai iestādei par būtiskiem tās noteikumu pārkāpumiem, nesakārtotiem tirdzniecības nosacījumiem vai rīcību, kas liek domāt par rīcību, kura ir aizliegta ar Regulu (ES) Nr. 596/2014, vai sistēmas traucējumiem attiecībā uz finanšu instrumentu.
Tādu ieguldījumu brokeru sabiedrību un tirgus dalībnieku kompetentās iestādes, kas izmanto DTA vai OTS, EVTI un citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm sniedz pirmajā daļā minēto informāciju.
Attiecībā uz rīcību, kas liek domāt par rīcību, kura ir aizliegta ar Regulu (ES) Nr. 596/2014, kompetentajai iestādei ir jābūt pārliecinātai, ka tiek īstenota vai agrāk ir īstenota šāda rīcība, pirms tā ziņo citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm un EVTI.
3. Dalībvalstis arī pieprasa ieguldījumu brokeru sabiedrībām un tirgus operatoriem, kas izmanto DTS vai OTS, bez liekas kavēšanās iestādei, kuras kompetencē ir veikt izmeklēšanu un kriminālvajāšanu par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu, sniegt 2. punktā minēto informāciju un pilnā apjomā palīdzēt minētajai iestādei, veicot izmeklēšanu un kriminālvajāšanu attiecībā uz tirgus ļaunprātīgu izmantošanu, kas konstatēta tās sistēmās vai ar tās sistēmu starpniecību
4. Komisiju pilnvaro pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 89. pantu, lai noteiktu apstākļus, kuros ir jāpilda šā panta 2. punktā noteiktā informācijas sniegšanas prasība.
32. pants
Finanšu instrumentu tirgošanas pārtraukšana vai atcelšana DTS vai OTS
1. Neskarot kompetentās iestādes tiesības, kas ir noteiktas 69. panta 2. punktā, prasīt finanšu instrumenta tirdzniecības pārtraukšanu vai atcelšanu, ieguldījumu brokeru sabiedrība vai tirgus operators, kas izmanto DTS vai OTS, var pārtraukt vai atcelt tāda finanšu instrumenta tirdzniecību, kurš vairs neatbilst DTS vai OTS noteikumiem, izņemot gadījumus, kad šāda pārtraukšana vai atcelšana varētu nopietni kaitēt ieguldītāju interesēm vai pareizai tirgus darbībai.
2. Dalībvalstis nosaka prasību ieguldījumu brokeru sabiedrībai vai tirgus operatoram, kas izmanto DTS, kura pārtrauc vai atceļ finanšu instrumenta tirdzniecību, apturēt vai atcelt arī I pielikuma C iedaļas 4. līdz 10. punktā minētos atvasinātos instrumentus, kas ir saistīti vai ir minēti saistībā ar attiecīgo finanšu instrumentu, ja tas ir nepieciešams, lai atbalstītu pamata finanšu instrumenta tirdzniecības pārtraukšanas vai atcelšanas mērķu sasniegšanu. Ieguldījumu brokeru sabiedrība vai tirgus operators, kas izmanto DTS vai OTS, publisko savu lēmumu par finanšu instrumenta un visu ar to saistīto atvasināto instrumentu tirdzniecības pārtraukšanu vai apturēšanu un attiecīgos lēmumus dara zināmus tās kompetentajai iestādei.
Kompetentā iestāde, kuras jurisdikcijā tika dots rīkojums par minēto pārtraukšanu vai atcelšanu, pieprasa regulētajiem tirgiem, citām DTS, citām OTS un sistēmiskajiem internalizētājiem, uz kuriem attiecas tās jurisdikcija un kas tirgo to pašu šīs direktīvas I pielikuma C iedaļas 4. līdz 10. punktā minēto finanšu instrumentu vai atvasinātos instrumentus, kas ir saistīti vai ir minēti saistībā ar attiecīgo finanšu instrumentu, pārtraukt vai atcelt arī šā finanšu instrumenta vai atvasināto instrumentu tirdzniecību, ja pārtraukšanas vai atcelšanas pamatā ir aizdomas par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu, uzņēmuma iegādes piedāvājumu vai iekšējās informācijas neizpaušanu par emitentu vai finanšu instrumentu, pārkāpjot Regulas (ES) Nr. 596/2014 7. un 17. pantu, ja vien šāda pārtraukšana vai atcelšana nopietni nekaitē ieguldītāju interesēm vai pareizai tirgus darbībai.
Kompetentā iestāde nekavējoties publisko šādu lēmumu un paziņo par to EVTI un citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm.
Kompetentās iestādes, kas saņēmušās informāciju no citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm, pieprasa regulētajiem tirgiem, citām DTS, citām OTS un sistēmiskajiem internalizētājiem, uz kuriem attiecas to jurisdikcija un kas tirgo to pašu finanšu instrumentu un I pielikuma C iedaļas 4. līdz 10. punktam minētos atvasinātos instrumentus, kas ir saistīti vai ir minēti saistībā ar attiecīgo finanšu instrumentu, pārtraukt vai atcelt arī šā finanšu instrumenta vai atvasināto instrumentu tirdzniecību, ja pārtraukšanas vai atcelšanas pamatā ir aizdomas par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu, uzņēmuma iegādes piedāvājumu vai iekšējās informācijas neizpaušanu par emitentu vai finanšu instrumentu, pārkāpjot Regulas (ES) Nr. 596/2014 7. un 17. pantu, izņemot gadījumus, kad šāda apturēšana vai pārtraukšana varētu nopietni kaitēt ieguldītāju interesēm vai tirgus normālai darbībai.
Katra informētā kompetentā iestāde par savu lēmumu informē EVTI un citas kompetentās iestādes, pievienojot paskaidrojumu, ja ir pieņemts lēmums nepārtraukt un neatcelt to finanšu instrumentu vai atvasināto instrumentu tirdzniecību, kas minēti I pielikuma C iedaļas 4. līdz 10. punktā un kas ir saistīti vai ir minēti saistībā ar šo finanšu instrumentu.
Šo punktu piemēro arī gadījumos, kad tiek atcelta tāda finanšu instrumenta vai atvasinātā instrumenta tirdzniecības pārtraukšana, kas ir minēti I pielikuma C iedaļas 4. līdz 10. punktā un kas ir saistīti vai ir minēti saistībā ar šo finanšu instrumentu.
Paziņošanas procedūra, kas minēta šajā punktā, attiecas arī uz gadījumiem, kad lēmumu pārtraukt vai atcelt tādu finanšu instrumenta vai atvasinātā instrumenta tirdzniecību, kas minēti I pielikuma C iedaļas 4. līdz 10. punktā un kuri ir saistīti vai ir minēti saistībā ar šo finanšu instrumentu, kompetentā iestāde pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punkta m) un n) apakšpunktu.
Lai nodrošinātu, ka pienākumu pārtraukt vai atcelt šādu atvasināto finanšu instrumentu tirdzniecību veic samērīgi, EVTI izstrādā regulatīvo tehnisko standartu projektus, lai precīzāk reglamentētu gadījumus, kad I pielikuma C iedaļas 4. līdz 10. punktā minēto tādu atvasināto instrumentu saikne vai pieminējums saistībā ar kādu finanšu instrumentu, kura tirdzniecība ir pārtraukta vai atcelta, nozīmē to, ka ir jāpārtrauc un jāatceļ arī atvasināto instrumentu tirdzniecība, lai sasniegtu pamata finanšu instrumenta tirdzniecības pārtraukšanas vai atcelšanas mērķi.
EVTI iesniedz šo tehnisko regulatīvo standartu projektus Komisijai līdz 2015. gada 3. jūlijam.
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantu pieņemt šā punkta pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus.
3. EVTI izstrādā īstenošanas tehnisko standartu projektus, lai noteiktu 1. un 2. punktā minēto paziņojumu un publiskošanas formātus un termiņus.
EVTI iesniedz šo tehnisko regulatīvo standartu projektus Komisijai līdz 2016. gada 3. janvārim.
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 15. pantu pieņemt pirmajā daļā minētos īstenošanas tehniskos standartus.
4. Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 89. pantu, lai definētu situācijas, kas būtiski apdraud ieguldītāju intereses un pienācīgu tirgus darbību atbilstīgi šā panta 1. un 2. punktam.
4. iedaļa
MVU izaugsmes tirgi
33. pants
MVU izaugsmes tirgi
1. Dalībvalstis nosaka, ka DTS izmantotājs ir tiesīgs piederības valsts kompetentajai iestādei prasīt DTS reģistrēt kā MVU izaugsmes tirgu.
2. Dalībvalstis nodrošina, ka to kompetentās iestādes var reģistrēt DTS kā MVU izaugsmes tirgu, ja kompetentā iestāde saņem 1. punktā minēto pieprasījumu un pārliecinās, ka DTS atbilst 3. punktā minētajām prasībām.
3. Dalībvalstis nodrošina, ka DTS ir efektīvi noteikumi, sistēmas un procedūras, kas nodrošina atbilstību šādiem nosacījumiem:
a)
vismaz 50 % no emitentiem, kuru finanšu instrumentus ir atļauts tirgot DTS, DTS reģistrācijas kā MVU izaugsmes tirgus brīdī un katru gadu pēc tam ir MVU;
b)
ir noteikti atbilstoši kritēriji, lai saņemtu sākotnēju un pastāvīgu atļauju emitentu finanšu instrumentu tirgošanai tirgū;
c)
saņemot sākotnējo atļauju tirgot finanšu instrumentus tirgū, ir publiskota pietiekama informācija, lai ieguldītāji varētu pieņemt uz informāciju balstītu lēmumu par ieguldīšanu šajos finanšu instrumentos, vai arī kopā ar sākotnējo atļauju tirgot DTS ir izdots atbilstošs apstiprinājuma dokuments vai prospekts par to, vai Direktīvā 2003/71/EK paredzētās prasības ir piemērojamas attiecībā uz publisko piedāvājumu;
d)
tirgus emitents vai tā pārstāvis iesniedz atbilstošus regulārus finanšu ziņojumus, piemēram, revidētus gada pārskatus;
e)
emitenti tirgū, kā definēts Regulas (ES) Nr. 596/2014 3. panta 1. punkta 21. apakšpunktā, personas, kas ir atbildīgas par emitenta pārvaldību, kā definēts Regulas (ES) Nr. 596/2014 3. panta 1. punkta 25. apakšpunktā un personas, kas cieši ar tiem saistītas, kā definēts Regulas (ES) Nr. 596/2014 3. panta 1. punkta 26. apakšpunktā atbilst attiecīgajām prasībām, ko tiem piemēro saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 596/2014;
f)
informācija par tirgus emitentu regulējumu tiek uzglabāta un publiskota;
g)
ir ieviestas efektīvas sistēmas un kontroles mehāniski ar mērķi novērst un atklāt tirgus ļaunprātīgu izmantošanu attiecīgajā tirgū saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 596/2014.
4. Kritēriji, kas minēti 3. punktā, neskar ieguldījumu brokeru sabiedrības vai tirgus operatora, kas izmanto DTS, atbilstību citām saistībām saskaņā ar šo direktīvu attiecībā uz DTS darbību. Tāpat tie neliedz ieguldījumu brokeru sabiedrībai vai tirgus operatoram, kas izmanto DTS, noteikt prasības papildus tām, kas norādītas minētajā punktā.
5. Dalībvalstis nodrošina, ka to kompetentās iestādes var reģistrēt DTS kā MVU izaugsmes tirgu jebkurā no šādiem gadījumiem:
a)
ieguldījumu brokeru sabiedrība vai tirgus operators, kas darbojas tirgū, iesniedz pieprasījumu atcelt reģistrāciju;
b)
DTS vairs neatbilst 3. punktā minētajām prasībām.
6. Dalībvalstis nosaka prasību piederības valsts kompetentajām iestādēm, reģistrējot vai dereģistrējot DTS kā MVU izaugsmes tirgu saskaņā ar šo pantu, nekavējoties paziņot par šādu reģistrāciju vai reģistrācijas atcelšanu EVTI. EVTI publicē MVU izaugsmes tirgu sarakstu savā tīmekļa vietnē un regulāri atjaunina minēto sarakstu.
7. Dalībvalstis nosaka prasību, ka emitenta finanšu instrumentu, kuru ir atļauts tirgot vienā MVU izaugsmes tirgū, bez atsevišķas emitenta atļaujas drīkst tirgot arī citos MVU izaugsmes tirgos - bet tikai tad, ja emitents par to ir informēts un nav izteicis iebildumus. Tomēr šādā gadījumā emitentam nav nekādu saistību attiecībā uz korporatīvo pārvaldību vai sākotnēju, pastāvīgu vai ad hoc informācijas atklāšanu attiecībā uz citu MVU tirgu.
8. Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 89. pantu, kuros ir sīkāk precizētas šā panta 3. punktā noteiktās prasības. Veicot pasākumus, ņem vērā prasību saglabāt ieguldītāju augsta līmeņa aizsardzību, lai veicinātu ieguldītāju uzticēšanos šiem tirgiem, vienlaicīgi līdz minimumam samazinot administratīvo slogu tirgus emitentiem, un prasību novērst reģistrācijas atcelšanu vai reģistrācijas atteikumu tikai tāpēc, ka uz laiku nav ievēroti šā panta 3. punkta a) apakšpunktā minētie nosacījumi.
III NODAĻA
Ieguldījumu brokeru sabiedrību tiesības
34. pants
Brīvība sniegt ieguldījumu pakalpojumus un veikt ieguldījumu darbības
1. Dalībvalstis nodrošina, ka visas ieguldījumu brokeru sabiedrības, kam atļauju saskaņā ar šo direktīvu piešķīrušas citas dalībvalsts kompetentās iestādes un ko saskaņā ar šo direktīvu uzrauga citas dalībvalsts kompetentās iestādes, attiecībā uz kredītiestādēm saskaņā ar Direktīvu 2013/36/ES var brīvi sniegt ieguldījumu pakalpojumus un/vai ieguldījumu darbības, kā arī papildpakalpojumus to teritorijās, ja uz šādiem pakalpojumiem un darbībām attiecas tām izsniegtā atļauja. Papildpakalpojumus var sniegt tikai kopā ar ieguldījumu pakalpojumiem un/vai darbībām.
Dalībvalstis neievieš papildu prasības, kas jāievēro šādai ieguldījumu brokeru sabiedrībai vai kredītiestādei, attiecībā uz tiem jautājumiem, uz kuriem attiecas šī direktīva.
2. Visas ieguldījumu brokeru sabiedrības, kas vēlas sniegt pakalpojumus vai darbības citas dalībvalsts teritorijā pirmo reizi vai kas vēlas mainīt šādi sniegto pakalpojumu vai darbību klāstu, tās piederības dalībvalsts kompetentajām iestādēm dara zināmu šādu informāciju:
a)
dalībvalsts, kurā tā plāno darboties;
b)
darbības programma, jo īpaši norādot ieguldījumu pakalpojumus un/vai darbības, kā arī papildpakalpojumus, ko tā plāno veikt minētās dalībvalsts teritorijā, un to, vai tā to plāno darīt, izmantojot saistītos aģentus to dalībvalstu teritorijās, kurās šie aģenti darbojas. Ja ieguldījumu brokeru sabiedrība plāno izmantot saistītos aģentus, ieguldījumu brokeru sabiedrība savas piederības dalībvalsts kompetentajai iestādei paziņo šādu saistīto aģentu identitāti.
Ja ieguldījumu brokeru sabiedrība plāno izmantot tās piederības dalībvalstī darbojošos saistītos aģentus tādas dalībvalsts teritorijā, kurā tā plāno sniegt pakalpojumus, ieguldījumu brokeru sabiedrības piederības dalībvalsts kompetentā iestāde viena mēneša laikā pēc visas informācijas saņemšanas uzņēmējas dalībvalsts kompetentajai iestādei, kas izraudzīta par kontaktpunktu saskaņā ar 79. panta 1. punktu, paziņo to saistīto aģentu identitāti, kurus ieguldījumu brokeru sabiedrība plāno izmantot ieguldījumu pakalpojumu sniegšanai un darbībām minētajā dalībvalstī. Piederības dalībvalsts šo informāciju publisko. EVTI var pieprasīt iespējas iepazīties ar šo informāciju saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 35. pantā noteikto procedūru un nosacījumiem.
3. Piederības dalībvalsts kompetentā iestāde viena mēneša laikā pēc visas informācijas saņemšanas pārsūta to uzņēmējas dalībvalsts kompetentajai iestādei, kas norādīta kā kontaktpunkts atbilstīgi 79. panta 1. punktam. Ieguldījumu brokeru sabiedrība var tad sākt sniegt attiecīgo ieguldījumu pakalpojumu un darbībām uzņēmējā dalībvalstī.
4. Ja notiek izmaiņas informācijā, kas darīta zināma saskaņā ar 2. punktu, ieguldījumu brokeru sabiedrība vismaz mēnesi pirms izmaiņu ieviešanas sniedz rakstisku paziņojumu par šīm izmaiņām piederības dalībvalsts kompetentajai iestādei. Piederības dalībvalsts kompetentā iestāde informē uzņēmējas dalībvalsts kompetento iestādi par šīm izmaiņām.
5. Jebkura kredītiestāde, kas vēlas sniegt ieguldījumu pakalpojumus un veikt ieguldījumu darbības, kā arī sniegt papildpakalpojumus saskaņā ar 1. punktu, izmantojot saistītus aģentus, nosūta paziņojumu piederības dalībvalsts kompetentajai iestādei par šo saistīto aģentu identitāti.
Ja kredītiestāde gatavojas izmantot tās piederības dalībvalstī darbojošos saistītos aģentus tādas dalībvalsts teritorijā, kurā tā plāno sniegt pakalpojumus, kredītiestādes piederības dalībvalsts kompetentā iestāde viena mēneša laikā pēc visas informācijas saņemšanas paziņo uzņēmējas valsts kompetentajai iestādei, kas norādīta kā kontaktiestāde saskaņā ar 79. panta 1. punktu, to saistīto aģentu identitāti, kurus kredītiestāde plāno izmantot, lai sniegtu pakalpojumus šajā dalībvalstī. Piederības dalībvalsts publisko šādu informāciju.
6. Dalībvalstis, neizvirzot papildu tiesiskas vai administratīvas prasības, ļauj ieguldījumu brokeru sabiedrībām un tirgus dalībniekiem, kas izmanto DTS vai OTS un kas ir no citām dalībvalstīm, veikt attiecīgus pasākumus to teritorijā, lai veicinātu to teritorijā reģistrētu attālu lietotāju, locekļu vai dalībnieku piekļuvi to tirgiem un tirdzniecību šajos tirgos.
7. Ieguldījumu brokeru sabiedrība vai tirgus operators, kas izmanto DTS vai OTS, dara zināmu tās piederības dalībvalsts kompetentajai iestādei dalībvalsti, kurā tas plāno veikt šādus pasākumus. DTS piederības dalībvalsts kompetentā iestāde dara zināmu šo informāciju tās dalībvalsts kompetentajai iestādei, kurā DTS vai OTS plāno veikt šādus pasākumus.
DTS piederības dalībvalsts kompetentā iestāde atbilstīgā termiņā pēc DTS piederības dalībvalsts kompetentās iestādes lūguma bez liekas kavēšanās dara zināmas to DTS locekļu un attālo dalībnieku identitātes, kas ir reģistrēti minētajā dalībvalstī.
8. EVTI izstrādā regulatīvu tehnisko standartu projektus, kuros precizē informāciju, kas ir jāpaziņo saskaņā ar 2., 4., 5. un 7. punktu
EVTI iesniedz šo regulatīvo tehnisko standartu projektus Komisijai līdz 2015. gada 3. jūlijam.
Komisijai tiek deleģētas pilnvaras pieņemt pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantu.
9. EVTI izstrādā īstenošanas tehnisko standartu projektus, kuros nosaka standarta veidlapas, veidnes un procedūras informācijas sniegšanai saskaņā ar 3., 4., 5. un 7. punktu.
EVTI iesniedz šos īstenošanas tehnisko standartu projektus Komisijai līdz 2016. gada 31. decembrim.
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 15. pantu pieņemt pirmajā daļā minētos īstenošanas tehniskos standartus.
35. pants
Filiāles izveidošana
1. Dalībvalstis nodrošina, ka ieguldījumu pakalpojumus un/vai darbības, kā arī papildpakalpojumus var sniegt to teritorijās atbilstoši šai direktīvai un Direktīvai 2013/36/ES, izmantojot tiesības veikt uzņēmējdarbību - gan izveidojot filiāli, gan ar tāda saistītā aģenta starpniecību, kurš darbojas dalībvalstī, kas nav piederības dalībvalsts, ja uz minētajiem pakalpojumiem un darbībām attiecas atļauja, kas ieguldījumu brokeru sabiedrībai vai kredītiestādei piešķirta piederības dalībvalstī. Papildpakalpojumus var sniegt tikai kopā ar ieguldījumu pakalpojumiem un/vai darbībām. Papildpakalpojumus var sniegt tikai kopā ar ieguldījumu pakalpojumiem un/vai darbībām.
Dalībvalstis neievieš papildu prasības, izņemot 8. punktā atļautās, attiecībā uz filiāles organizāciju un darbību saistībā ar tiem jautājumiem, uz kuriem attiecas šī direktīva.
2. Dalībvalstis pieprasa visām ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kas vēlas izveidot filiāli citas dalībvalsts teritorijā vai izmantot saistītos aģentus, kas darbojas citā dalībvalstī, kurā šī brokeru sabiedrība nav izveidojusi filiāli, vispirms informēt tās piederības dalībvalsts kompetento iestādi un sniegt tai šādu informāciju:
a)
dalībvalstis, kuru teritorijā tā plāno izveidot filiāli, vai dalībvalstis, kurās šī brokeru sabiedrība nav izveidojusi filiāli, bet plāno izmantot saistītos aģentus, kas darbojas šajās valstīs;
b)
darbības programma, kurā inter alia izklāstīti ieguldījumu pakalpojumi un/vai darbības, kā arī papildpakalpojumi, kurus piedāvās;
c)
filiāles gadījumā tās organizatorisko struktūra, norādot, vai filiāle plāno izmantot saistītos aģentus, un šo saistīto aģentu identitāti;
d)
saistīto aģentu izmantošanas gadījumā dalībvalstī, kurā ieguldījumu brokeru sabiedrība nav izveidojusi filiāli, apraksts par saistītā(-o) aģenta(-u) plānoto izmantošanu un organizatorisko struktūru, tostarp ziņošanas kanāliem, norādot, kāds ir aģenta(-u) rangs ieguldījumu brokeru sabiedrības korporatīvajā struktūrā;
e)
adrese uzņēmējā dalībvalstī, kur var iegūt dokumentus
f)
par filiāles vadību atbildīgo personu vārdi vai saistītā aģenta vārds.
Ja ieguldījumu brokeru sabiedrība dalībvalstī reģistrētu saistīto aģentu izmanto ārpus tās piederības dalībvalsts, šādu saistīto aģentu pielīdzina filiālei, ja tāda tiek izveidota, un uz to katrā ziņā attiecas šīs direktīvas noteikumi par filiālēm.
3. Ja vien piederības dalībvalsts kompetentajai iestādei, ņemot vērā paredzētās darbības, nav iemesla apšaubīt ieguldījumu brokeru sabiedrības administratīvās struktūras atbilstību vai finansiālo stāvokli, tā trīs mēnešu laikā pēc visas informācijas saņemšanas to dara zināmu uzņēmējas dalībvalsts kompetentajai iestādei, kas izraudzīta par kontaktpunktu saskaņā ar 79. panta 1. punktu, un par to informē attiecīgo ieguldījumu brokeru sabiedrību.
4. Papildus 2. punktā minētajai informācijai piederības dalībvalsts kompetentā iestāde uzņēmējas dalībvalsts kompetentajai iestādei dara zināmu informāciju par akreditētu kompensēšanas shēmu, kuras dalībniece ir ieguldījumu brokeru sabiedrība atbilstoši Direktīvai 97/9/EK. Ja notiek izmaiņas šajā informācijā, piederības dalībvalsts kompetentā iestāde attiecīgi informē uzņēmējas dalībvalsts kompetento iestādi.
5. Ja piederības dalībvalsts kompetentā iestāde atsakās sniegt informāciju uzņēmējas dalībvalsts kompetentajai iestādei, tā trīs mēnešu laikā pēc visas informācijas saņemšanas attiecīgajai ieguldījumu brokeru sabiedrībai dara zināmus atteikuma iemeslus.
6. Filiāli var izveidot un tā var uzsākt darbību pēc paziņojuma saņemšanas no uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes vai tad, ja šāds paziņojums no minētās iestādes nav saņemts vēlākais divus mēnešus pēc dienas, kad piederības dalībvalsts kompetentā iestāde nosūtījusi paziņojumu.
7. Jebkura kredītiestāde, kas vēlas izmantot saistīto aģentu, kurš izveidots dalībvalstī, kas nav tās piederības dalībvalsts, lai sniegtu ieguldījumu pakalpojumus un/vai veiktu ieguldījumu darbības, kā arī sniegtu papildpakalpojumus saskaņā ar šo direktīvu, paziņo par to savas piederības valsts kompetentajai iestādei un tai sniedz 2. punktā minēto informāciju.
Ja vien piederības dalībvalsts kompetentajai iestādei nav iemesla apšaubīt kredītiestādes administratīvās struktūras vai finansiālā stāvokļa atbilstību, tā trīs mēnešu laikā pēc visas informācijas saņemšanas paziņo šo informāciju uzņēmējas dalībvalsts kompetentajai iestādei, kas norādīta kā kontaktiestāde saskaņā ar 79. panta 1. punktu, un atbilstoši informē par to attiecīgo kredītiestādi.
Ja piederības dalībvalsts kompetentā iestāde atsakās paziņot informāciju uzņēmējas dalībvalsts kompetentajai iestādei, tā paskaidro savas atteikšanās iemeslus attiecīgajai kredītiestādei trīs mēnešu laikā pēc visas informācijas saņemšanas.
Pēc paziņojuma saņemšanas no uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes vai, ja šāds paziņojums no tās nav saņemts, vēlākais divu mēnešu laikā pēc tam, kas piederības dalībvalsts kompetentā iestāde ir nosūtījusi paziņojumu, saistītais aģents var sākt uzņēmējdarbību. Uz šo saistīto aģentu attiecas šīs direktīvas noteikumi par filiālēm.
8. Tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kurā atrodas filiāle, uzņemas atbildību par to, lai nodrošinātu, ka filiāle, sniedzot pakalpojumus minētās dalībvalsts teritorijā, izpilda saistības, kas noteiktas 24. 25., 27., un 28. pantā šajā direktīvā un Regulas (ES) Nr. 600/2014 14. līdz 26. pantā, un regulējumā, kuru atbilstoši šiem pantiem ir pieņēmusi piederības dalībvalsts, ja tas ir atļauts saskaņā ar 24. panta 12. punktu.
Tās dalībvalsts kompetentajai iestādei, kurā atrodas filiāle, ir tiesības pārbaudīt filiāles pasākumus un pieprasīt veikt izmaiņas, kas noteikti vajadzīgas, lai kompetentajai iestādei sniegtu iespēju nodrošināt to saistību izpildi, kas paredzētas 24., 25., 27., 28. pantā šajā direktīvā un Regulas (ES) Nr. 600/2014 14. līdz 26. pantā, un atbilstoši šiem pantiem noteiktajos pasākumos attiecībā uz pakalpojumiem un/vai darbībām, ko filiāle veic tās teritorijā.
9. Katra dalībvalsts nosaka, ka, ja ieguldījumu brokeru sabiedrība, kam atļauja piešķirta citā dalībvalstī, ir izveidojusi filiāli tās teritorijā, ieguldījumu brokeru sabiedrības piederības dalībvalsts kompetentā iestāde, pildot savus pienākumus, pēc uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes informēšanas var veikt pārbaudes uz vietas minētajā filiālē.
10. Ja notiek izmaiņas informācijā, kas darīta zināma saskaņā ar 2. punktu, ieguldījumu brokeru sabiedrība vismaz mēnesi pirms izmaiņu ieviešanas sniedz rakstisku paziņojumu par šīm izmaiņām piederības dalībvalsts kompetentajai iestādei. Piederības dalībvalsts kompetentā iestāde par šīm izmaiņām informē arī uzņēmējas dalībvalsts kompetento iestādi.
11. EVTI izstrādā regulatīvu tehnisko standartu projektus, kuros precizē informāciju, kas ir jāpaziņo saskaņā ar 2., 4., 7. un 10. punktu.
EVTI šos regulatīvo tehnisko standartu projektus iesniedz Komisijai līdz 2015. gada 3. jūlijam.
Komisijai tiek deleģētas pilnvaras pieņemt pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantā.
12. EVTI īstenošanas tehnisko standartu projektus, kuros nosaka standarta veidlapas, veidnes un procedūras informācijas nodošanai saskaņā ar 3., 4., 7. un 10. punktu.
EVTI iesniedz šos regulatīvo tehnisko standartu projektus Komisijai līdz 2016. gada 3. janvārim.
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 15. pantu pieņemt pirmajā daļā minētos īstenošanas tehniskos standartus.
36. pants
Piekļuve regulētiem tirgiem
1. Dalībvalstis pieprasa, lai tām ieguldījumu brokeru sabiedrībām no citām dalībvalstīm, kam ir atļauja izpildīt klientu rīkojumus vai veikt darījumus savā vārdā, ir tiesības līdzdarboties regulētā tirgū, kas izveidots to teritorijā, vai ir piekļuve šādam tirgum ar jebkuru šādu pasākumu starpniecību:
a)
tieši, atverot filiāles uzņēmējās dalībvalstīs;
b)
kļūstot par regulētā tirgus attāliem locekļiem vai izmantojot attālu piekļuvi regulētajam tirgum bez vajadzības reģistrēties regulētā tirgus piederības dalībvalstī, ja attiecīgā tirgus tirdzniecības procedūras un sistēmas neparedz, ka darījumu slēgšanai tirgū vajadzīga fiziska klātbūtne.
2. Dalībvalstis attiecībā uz tiem jautājumiem, uz kuriem attiecas šī direktīva, neievieš papildu normatīvās vai administratīvās prasības ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kas izmanto ar 1. punktu piešķirtās tiesības.
37. pants
Piekļuve CDP un tīrvērtes un norēķinu sistēmām un tiesības izraudzīties norēķinu sistēmu
1. Neskarot Regulas (ES) Nr. 648/2012 III, IV vai V sadaļu, dalībvalstis pieprasa, lai ieguldījumu brokeru sabiedrībām no citām dalībvalstīm būtu tiešas vai netiešas piekļuves tiesības CDP, tīrvērtes un norēķinu sistēmām to teritorijā, lai pabeigtu darījumus ar finanšu instrumentiem vai sagatavotu minēto darījumu pabeigšanu.
Dalībvalstis pieprasa, lai uz šo ieguldījumu brokeru sabiedrību tiešo vai netiešo piekļuvi šādām sistēmām attiecinātu tos pašus nediskriminējošos, pārskatāmos un objektīvos kritērijus, ko piemēro vietējiem locekļiem vai dalībniekiem. Dalībvalstis neierobežo minēto sistēmu izmantošanu, atļaujot tikai tīrvērti un norēķinus par tiem darījumiem ar finanšu instrumentiem, kas veikti to teritorijā esošā tirdzniecības vietā.
2. Dalībvalstis pieprasa, lai regulēti tirgi to teritorijā piedāvā visiem to locekļiem un dalībniekiem tiesības izraudzīties norēķinu sistēmu attiecībā uz tiem darījumiem ar finanšu instrumentiem, ko veic attiecīgajā regulētajā tirgū, ievērojot šādus nosacījumus:
a)
tādas saistības un vienošanās starp izraudzīto norēķinu sistēmu un jebkuru citu sistēmu vai infrastruktūru, kas vajadzīgas, lai nodrošinātu efektīvu un ekonomisku norēķināšanos par attiecīgo darījumu;
b)
tās kompetentās iestādes piekrišanu, kas atbildīga par regulētā tirgus uzraudzību, lai tehniskie nosacījumi tā darījuma norēķiniem, kas noslēgts regulētajā tirgū, izmantojot norēķinu sistēmu, ko nav izraudzījies regulētais tirgus, ir tādi, lai finanšu tirgiem ļautu darboties nevainojami un pareizi.
Minētais regulētā tirgus kompetentās iestādes novērtējums neskar valstu centrālo banku kā norēķinu sistēmu pārraugu kompetenci vai citu uzraudzības iestāžu kompetenci attiecībā uz šādām sistēmām. Kompetentā iestāde ņem vērā pārraudzību/uzraudzību, ko minētās iestādes jau veikušas, lai novērstu nevajadzīgu kontroles dublēšanos.
38. pants
Noteikumi attiecībā uz CDP un attiecībā uz tīrvērti un norēķiniem saistībā ar DTS
1. Dalībvalstis neliedz ieguldījumu brokeru sabiedrībām un tirgus dalībniekiem, kas izmanto DTS, noslēgt atbilstīgas vienošanās ar citas dalībvalsts CDP vai tīrvērtes iestādi un norēķinu sistēmu, lai paredzētu dažu vai visu to darījumu tīrvērti un/vai norēķinus, ko noslēguši locekļi to sistēmās.
2. To ieguldījumu brokeru sabiedrību un tirgus dalībnieku kompetentā iestāde, kas izmanto DTS, nevar iebilst pret CDP, tīrvērtes iestāžu un/vai norēķinu sistēmu izmantošanu citā dalībvalstī, ja vien nav šāda rīcība nav acīmredzami vajadzīga, lai saglabātu minētās DTS sakārtoto darbību, ņemot vērā 37. panta 2. punktā noteiktos nosacījumus attiecībā uz norēķinu sistēmām.
Lai novērstu nevajadzīgu kontroles dublēšanos, kompetentā iestāde ņem vērā tīrvērtes un norēķinu sistēmas pārraudzību, ko jau veikušas valstu centrālās bankas kā tīrvērtes un norēķinu sistēmu pārraugi vai citas uzraudzības iestādes, kuru kompetence attiecas uz šādām sistēmām.
IV NODAĻA
Ieguldījumu pakalpojumu sniegšana un darbība, ko veic trešo valstu sabiedrības
1. iedaļa
Ieguldījumu pakalpojumu sniegšana vai ieguldījumu darbību veikšana, izveidojot filiāli
39. pants
Filiāles izveidošana
1. Dalībvalstis var pieprasīt, lai trešās valsts brokeru sabiedrība, kas šo dalībvalstu teritorijā privātajiem klientiem vai II pielikuma II iedaļā definētajiem profesionāļiem gatavojas sniegt ieguldījumu pakalpojumus vai veikt ieguldījumu darbības ar papildpakalpojumiem vai bez tiem, šajā dalībvalstī izveidotu filiāli.
2. Ja dalībvalsts prasa, lai trešās valsts brokeru sabiedrība, kas plāno tās teritorijā sniegt ieguldījumu pakalpojumus vai veikt ieguldījumu darbības ar papildpakalpojumiem vai bez tiem, izveido filiāli, filiāle pirms tam iegūst minētās dalībvalsts kompetento iestāžu atļauju saskaņā ar šādiem nosacījumiem:
a)
to pakalpojumu sniegšana, kuriem trešās valsts brokeru sabiedrība pieprasa atļauju, ir autorizēta un tiek uzraudzīta trešajā valstī, kurā brokeru sabiedrība ir izveidota, un šai brokeru sabiedrībai ir visas nepieciešamās atļaujas, ar ko kompetentā iestāde pienācīgi ņem vērā FATF ieteikumus, kas formulēti nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma finansēšanas apkarošanas nolūkā;
b)
starp tās attiecīgās dalībvalsts kompetentajām iestādēm, kurā ir paredzēts atvērt filiāli, un tās trešās valsts kompetentajām uzraudzības iestādēm, kurā brokeru sabiedrība ir izveidota, ir noslēgti sadarbības nolīgumi, kas ietver noteikumus, ar kuriem regulē informācijas apmaiņu ar mērķi saglabāt tirgus integritāti un aizsargāt ieguldītājus;
c)
filiālei ir brīvi pieejams pietiekams sākuma kapitāls.
d)
ir iecelta par filiāli atbildīgā persona vai personas, un tās visas atbilst 9. panta 1. punktā noteiktajām prasībām;
e)
trešā valsts, kurā brokeru sabiedrība ir nodibināta, ir ar dalībvalsti, kurā ir paredzēts izveidot filiāli, parakstījusi nolīgumu, kas pilnībā atbilst ESAO Nodokļu paraugkonvencijas par ienākumiem un kapitālu 26. pantā noteiktajiem standartiem un nodrošina efektīvu informācijas apmaiņu par nodokļu jautājumiem, tostarp jebkādus daudzpusējus nolīgumus nodokļu jomā, ja tādi pastāv;
f)
brokeru sabiedrība ir daļa no ieguldītāju kompensācijas sistēmas, kas apstiprināta vai atzīta saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 3. marta Direktīvu 97/9/EK.
3. Trešās valsts brokeru sabiedrība, kas minēta 1. punktā, pieprasījumu iesniedz tās dalībvalsts kompetentajām iestādēm, kurā tā plāno izveidot filiāli.
40. pants
Informācijas sniegšanas pienākums
Trešās valsts brokeru sabiedrība, kas gatavojas iegūt atļauju ar filiāles starpniecību sniegt jebkādus ieguldījumu pakalpojumus vai veikt ieguldījumu darbības ar visu veidu papildpakalpojumiem vai bez tiem dalībvalsts teritorijā, dalībvalsts kompetentajai iestādei iesniedz:
a)
tās iestādes nosaukumu, kas ir atbildīga par tā pārvaldību attiecīgajā trešajā valstī. Ja par tā pārvaldību ir atbildīga vairāk nekā viena iestāde, iesniedz informāciju par to attiecīgajām kompetences jomām;
b)
visu atbilstošo informāciju par brokeru sabiedrību (nosaukums, juridiskā forma, juridiskā adrese un adrese, vadības struktūras locekļi, attiecīgie akcionāri) un darbības programmu, uzskaitot ieguldījumu pakalpojumus un/vai darbības, kā arī papildpakalpojumus, ko tas gatavojas sniegt, un filiāles organizatorisko struktūru, tostarp jebkādu būtisku funkciju darbību aprakstu, kas tiks uzticētas trešām personām;
c)
to personu vārdus un uzvārdus, kas ir atbildīgas par filiāles vadību, un attiecīgos dokumentus, kas pierāda atbilstību 9. panta 1. punktā paredzētajām prasībām;
d)
informāciju par filiāles rīcībā esošu brīvi pieejamu sākuma kapitālu.
41. pants
Atļaujas piešķiršana
1. Tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kurā trešās valsts brokeru sabiedrība ir izveidojusi vai gatavojas izveidot savu filiāli, izsniedz atļauju tikai tad, ja kompetentā iestāde ir pārliecinājusies, ka:
a)
ir izpildīti 39. panta nosacījumi; un
b)
trešās valsts brokeru sabiedrības filiāle spēs ievērot 2. punktā minētos noteikumus.
Kompetentā iestāde sešu mēnešu laikā pēc pilnīga pieteikuma iesniegšanas informē trešās valsts brokeru sabiedrību, vai atļauja ir piešķirta.
2. Trešās valsts brokeru sabiedrības filiāle, kurai piešķirta atļauja saskaņā ar 1. punktu, atbilst šīs direktīvas 16.-20., 23., 24., 25. un 27. pantā, 28. panta 1. punktā un 30., 31. un 32. pantā un Regulas (ES) Nr. 600/2014 3. līdz 26. pantā noteiktajām saistībām un saistībā ar tām izveidotajiem pasākumiem, un to uzrauga tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kurā filiālei ir piešķirta atļauja.
Dalībvalstis nenosaka nekādas papildu prasības filiāles organizācijai un darbībai attiecībā uz šīs direktīvas aptvertajiem jautājumiem, un tās pret nevienu trešās valsts sabiedrības filiāli neattiecas labvēlīgāk nekā pret Savienības sabiedrībām.
42. pants
Pakalpojumu sniegšana pēc klienta ekskluzīvas iniciatīvas
Dalībvalstis nodrošina, ka gadījumā, ja privātais klients vai II pielikuma II iedaļā definētais profesionālis veic uzņēmējdarbību vai atrodas Savienībā un tikai pēc paša iniciatīvas iniciē trešās valsts brokeru sabiedrības ieguldījumu pakalpojuma sniegšanu vai ieguldījumu darbības veikšanu, 39. pantā paredzēto prasību iegūt atļauju nepiemēro tam pakalpojumam vai darbībai, ko trešās valsts brokeru sabiedrība sniedz vai veic minētajai personai, tostarp attiecībām, kas īpaši saistītas ar attiecīgā pakalpojuma sniegšanu vai darbības veikšanu. Šādu klientu iniciatīva nedod tiesības konkrētajai trešās valsts sabiedrībai pārdot šim klientam jaunas ieguldījumu produktu vai ieguldījumu pakalpojumu kategorijas citādāk, kā tikai izmantojot filiāli, ja tādu pieprasa valsts tiesību akti.
2. iedaļa
Atļauju atsaukšana
43. pants
Atļauju atsaukšana
Kompetentā iestāde, kas izsniegusi atļauju saskaņā ar 41. pantu, var atsaukt trešās valsts brokeru sabiedrībai izdoto atļauju, ja šāda sabiedrība:
a)
neizmanto atļauju 12 mēnešu laikā, nepārprotami atsakās no atļaujas vai pēdējo sešu mēnešu laikā nav sniedzis ieguldījumu pakalpojumu vai veicis ieguldījumu darbības, ja vien attiecīgā dalībvalsts nav izsniegusi atļauju, kurā paredzēta šāda rīcība;
b)
ir saņēmusi atļauju, sniedzot nepatiesus apgalvojumus vai jebkādā citā nelikumīgā veidā;
c)
vairs neatbilst nosacījumiem, ar kādiem atļauja piešķirta;
d)
ir būtiski un sistemātiski pārkāpusi noteikumus, kas pieņemti saskaņā ar šo direktīvu attiecībā uz ieguldījumu brokeru sabiedrību darbības nosacījumiem, kas piemērojami trešās valsts sabiedrībām;
e)
jebkurā citā gadījumā, kurā valsts tiesību aktos attiecībā uz šajā direktīvā neiekļauto darbības jomu paredzēta atļaujas atsaukšana.
III SADAĻA
REGULĒTIE TIRGI
44. pants
Atļaujas piešķiršana un piemērojamie tiesību akti
1. Dalībvalstis atļauju kā regulētajam tirgum piešķir tikai tām sistēmām, kas atbilst šai sadaļai.
Atļauju kā regulētajam tirgum piešķir tikai tad, ja kompetentā iestāde ir pārliecināta, ka gan regulētā tirgus operators, gan tā sistēmas atbilst vismaz šajā sadaļā noteiktajām prasībām.
Attiecībā uz regulēto tirgu, kas ir juridiska persona un ko vada vai uztur tirgus operators, kurš pats nav regulētais tirgus, dalībvalstis nosaka, kā dažādie pienākumi, kas šajā direktīvā noteikti tirgus operatoriem, jāsadala starp regulēto tirgu un tirgus operatoru.
Tirgus operators sniedz visu vajadzīgo informāciju, tostarp darbības programmu, norādot inter alia paredzētos darbības veidus un organizatorisko struktūru, kas vajadzīga, lai kompetentā iestāde varētu pārliecināties, ka regulētais tirgus līdz sākotnējās atļaujas piešķiršanas brīdim ir veicis visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu savus pienākumus, ko paredz šī sadaļa.
2. Dalībvalstis pieprasa tirgus operatoriem uzdevumus, kas attiecas uz regulētā tirgus organizāciju un uzturēšanu, veikt kompetentās iestādes uzraudzībā. Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentās iestādes regulāri pārskata regulēto tirgu atbilstību šai sadaļai. Tās arī nodrošina, ka kompetentās iestādes uzrauga, lai regulētie tirgi vienmēr atbilstu nosacījumiem, kas šajā sadaļā paredzēti attiecībā uz sākotnējās atļaujas piešķiršanu.
3. Dalībvalstis nodrošina, ka tirgus operators ir atbildīgs par to, lai nodrošinātu, ka regulētais tirgus, ko tas pārvalda, atbilst šajā sadaļā noteiktajām prasībām.
Dalībvalstis arī nodrošina, ka tirgus operators ir tiesīgs īstenot tiesības, kas atbilst regulētajam tirgum, kuru tas pārvalda atbilstīgi šai direktīvai.
4. Neskarot attiecīgos Regulas (ES) Nr. 596/2014 vai Direktīvas 2014/57/ES noteikumus, regulētā tirgus sistēmās veikto tirdzniecību reglamentē regulētā tirgus piederības dalībvalsts publiskās tiesības.
5. Kompetentā iestāde var atsaukt atļauju, kas izsniegta regulētajam tirgum, ja tas:
a)
12 mēnešu laikā neizmanto atļauju, skaidri atsakās no atļaujas vai sešus iepriekšējos mēnešus nav veicis darbību, ja vien attiecīgā dalībvalsts nav noteikusi, ka šādos gadījumos atļauja zaudē spēku;
b)
ir saņēmis atļauju, sniedzot nepatiesus apgalvojumus vai jebkādā citā nelikumīgā veidā;
c)
vairs neatbilst nosacījumiem, ar kādiem atļauja piešķirta;
d)
ir nopietni un sistemātiski pārkāpis noteikumus, kas pieņemti atbilstoši šai direktīvai vai Regulai (ES) Nr. 600/2014;
e)
atbilst kādam no gadījumiem, kad attiecīgās valsts tiesību akti paredz atļaujas atsaukšanu.
6. EVTI tiek informēta par visiem gadījumiem, kad atļauja tiek atsaukta.
45. pants
Prasības attiecībā uz tirgus operatora vadības struktūru
1. Dalībvalstis nosaka prasību, ka visiem tirgus operatora vadības struktūras locekļiem kopumā vienmēr ir pietiekami laba reputācija, pietiekama kompetence, prasmes un pieredze savu pienākumu veikšanai. Vadības struktūras sastāvs kopumā atspoguļo arī pietiekami plašu pieredzi.
2. Vadības struktūras locekļi jo īpaši atbilst turpmāk minētajām prasībām:
a)
Visi vadības struktūras locekļi velta pietiekami daudz laika to pienākumu veikšanai, kas tiem uzticēti tirgus operatorā. Nosakot to, cik direktora amatu vienlaicīgi var ieņemt vadības struktūras loceklis jebkurā juridiskā vienībā, ņem vērā konkrētus apstākļus, kā arī tirgus operatora darbības raksturu, mērogu un sarežģītību.
Izņemot gadījumus, kad tie pārstāv dalībvalstis, tādu tirgus operatoru vadības struktūras locekļi, kas ir nozīmīgi sava lieluma, iekšējās struktūras, darbības veida, mēroga un sarežģītības ziņā, nedrīkst vienlaicīgi ieņemt vairāk kā vienu no šādām amatu kombinācijām:
i)
viens izpilddirektora amats un divi ar izpilddirektora vietu nesaistīti direktora amati;
ii)
četri ar izpilddirektora vietu nesaistīti direktora amati;
Izpilddirektora un ar izpilddirektora vietu nesaistīts direktora amats vienā un tajā pašā grupā vai sabiedrībās, kurās tirgus operatoram ir būtiska līdzdalība, uzskatāms par vienu direktora amatu.
Kompetentās iestādes var vadības struktūras locekļiem atļaut ieņem vienu papildu vadošo amatu, kas nav saistīts ar izpilddirektora vietu. Kompetentās iestādes regulāri informē ETVI par šādām atļaujām.
Direktoru amatu skaita, ko var ieņemt vadības struktūras loceklis, ierobežojumu nepiemēro vadošajiem amatiem tādās organizācijās, kur pamatmērķi nav komerciāli.
b)
Vadības struktūrai ir atbilstošas kolektīvās kompetences, prasmes un pieredze, lai spētu izprast tirgus operatora darbības, tostarp galvenos riskus.
c)
Katrs vadības struktūras loceklis rīkojas godīgi, integrēti un objektīvi, lai efektīvi izvērtētu un vajadzības gadījumā apstrīdētu augstākā līmeņa vadības lēmumus un efektīvi uzraudzītu un pārraudzītu lēmumu pieņemšanu.
3. Tirgus operatori piešķir atbilstošus cilvēkresursus un finanšu resursus vadības struktūras locekļu ievadīšanai darbā un apmācībai.
4. Dalībvalstis nodrošina, ka tirgus operatori, kas ir nozīmīgi sava lieluma, iekšējās struktūras, darbības veida, mēroga un sarežģītības ziņā, izveido iecelšanas komiteju, kuras sastāvā ir vadības struktūras locekļi, kas attiecīgajā tirgus operatorā neveic nekādas izpildfunkcijas.
Iecelšanas komiteja veic šādas funkcijas:
a)
atlasa un iesaka vadības struktūras vai kopsapulces apstiprināšanai kandidātus vadības struktūras vakantajiem amatiem. To darot, iecelšanas komiteja novērtē zināšanu, prasmju, dažādības un pieredzes samēru vadības struktūrā. Turklāt komiteja sagatavo funkciju un pilnvaru aprakstu konkrētajam amatam, kā arī novērtē paredzamo laiku, kas būs jāvelta amata pienākumu pildīšanai. Iecelšanas komiteja lemj arī par mērķi, kas sasniedzams nepietiekami pārstāvētā dzimuma pārstāvībā vadības struktūrā, un izstrādā politiku, kā vadības struktūrā palielināt nepietiekami pārstāvētā dzimuma pārstāvju skaitu, lai sasniegtu minēto mērķi;
b)
periodiski un vismaz reizi gadā izvērtē vadības struktūras organizatorisko struktūru, lielumu, sastāvu un darbības efektivitāti un sniedz ieteikumus vadības struktūrai par nepieciešamajām izmaiņām;
c)
periodiski un vismaz reizi gadā izvērtē katra atsevišķa vadības struktūras locekļa un visu vadības struktūras locekļu kolektīvās zināšanas, prasmes un pieredzi, un attiecīgi informē vadības struktūru;
d)
periodiski pārskata vadības struktūras politiku attiecībā uz augstākās vadības personāla atlasi un iecelšanu, kā arī sniedz ieteikumus vadības struktūrai.
Veicot savus pienākumus, iecelšanas komiteja, ciktāl tas iespējams un pastāvīgi, ņem vērā nepieciešamību nodrošināt, lai vadības struktūras lēmumu pieņemšanā nedominētu kāda atsevišķa persona vai neliela personu grupa tā, ka tas kaitētu tirgus operatora interesēm kopumā.
Veicot savus pienākumus, iecelšanas komiteja var izmantot jebkura veida resursus, ko tā uzskata par piemērotiem, tostarp ārējas konsultācijas.
Ja saskaņā ar valsts tiesību aktiem vadības struktūrai nav nekādu pilnvaru neviena tās locekļa atlases un iecelšanas procesā, šo punktu nepiemēro.
5. Dalībvalstis vai kompetentās iestādes pieprasa tirgus operatoriem un to attiecīgajām iecelšanas komitejām, pieņemot darbā vadības struktūras locekļus, ņemt vērā plašu īpašību un kompetenču klāstu un minētajā nolūkā īstenot politiku, kas veicina vadības struktūras locekļu daudzveidību.
6. Dalībvalstis nodrošina, ka tirgus operatora vadības struktūra nosaka un uzrauga tādu pārvaldības pasākumu īstenošanu, kas nodrošina efektīvu un piesardzīgu organizācijas pārvaldību, tostarp pienākumu sadali organizācijā un interešu konfliktu novēršanu, veidā, kas veicina tirgus integritāti.
Dalībvalstis nodrošina, ka vadības struktūra uzrauga un periodiski novērtē tirgus operatora pārvaldības pasākumu efektivitāti un veic attiecīgus pasākumus, lai novērstu jebkādas nepilnības.
Vadības struktūras locekļiem ir atbilstoša pieeja informācijai un dokumentiem, kas jāpārrauga, un tie uzrauga vadības lēmumu pieņemšanu.
7. Kompetentā iestāde atsaka atļaujas izdošanu, ja tā nav pārliecināta, ka tirgus operatora vadības struktūras locekļiem ir pietiekami laba reputācija, pietiekamas zināšanas, prasmes un pieredze un ka viņi atvēl pietiekami daudz laika savu pienākumu veikšanai, vai ja ir objektīvs un pierādāms iemesls uzskatīt, ka tirgus operatora vadības struktūra var apdraudēt tās efektīvu, pareizu un piesardzīgu pārvaldību, kā arī adekvāti neņemt vērā savu klientu intereses un tirgus integritāti.
Dalībvalstis nodrošina, ka, piešķirot atļauju regulētajam tirgum, persona vai personas, kas efektīvi pārvalda regulētā tirgus, kuram jau piešķirta atļauja, uzņēmējdarbību un darbības saskaņā ar šo direktīvu, atbilst 1. punktā minētajām prasībām.
8. Dalībvalstis pieprasa, lai tirgus operators nosūtītu paziņojumu kompetentajai iestādei par visu savas vadības struktūras locekļu identitāti un jebkādām izmaiņām to locekļu sastāvā kopā ar informāciju, kas nepieciešama, lai novērtētu, vai tirgus operators atbilst 1. līdz 5. punktam.
9. EVTI izdod pamatnostādnes par:
a)
vadības struktūras locekļa pietiekama laika veltīšanas jēdzienu, lai pildītu minētā locekļa funkcijas, saistībā ar individuālajiem apstākļiem un tirgus operatora darbības veidu, mērogu un sarežģītību;
b)
atbilstošu vadības struktūras kolektīvās kompetences, prasmju un pieredzes jēdzienu, kas minēts 2. punkta b) apakšpunktā;
c)
vadības struktūras locekļa godīguma, integritātes un neatkarības jēdzienu, kas minēts 2. punkta c) apakšpunktā;
d)
atbilstošu cilvēkresursu un finanšu resursu jēdzienu, lai vadības struktūru locekļus ievadītu un apmācītu veicamajos pienākumos, kā minēts 3. punktā;
e)
daudzveidības jēdzienu, kas jāņem vērā kā viens no vadības struktūras locekļu atlases kritērijiem, kā minēts 5. punktā.
EVTI izdod pamatnostādnes līdz 2016. gada 3. janvārim.
46. pants
Prasības saistībā ar personām, kurām ir būtiska ietekme uz regulētā tirgus vadību
1. Dalībvalstis pieprasa, lai personas, kas var tieši vai netieši būtiski ietekmēt regulētā tirgus vadību, ir tam piemērotas.
2. Dalībvalstis pieprasa regulētā tirgus operatoram:
a)
sniegt kompetentajai iestādei un darīt zināmu atklātībai informāciju par regulētā tirgus un/vai tirgus operatora īpašniekiem un jo īpaši par visu to personu identitāti un interešu apjomu, kuras var būtiski ietekmēt vadību;
b)
sniegt kompetentajai iestādei un darīt zināmu atklātībai informāciju par visiem īpašumtiesību nodošanas gadījumiem, kad rodas izmaiņas to personu identitātē, kurām ir būtiska ietekme uz regulētā tirgus darbību.
3. Kompetentā iestāde atsakās apstiprināt ierosinātās izmaiņas attiecībā uz regulētā tirgus un/vai tirgus operatora kontrolpaketi, ja ir objektīvs un pierādāms iemesls uzskatīt, ka tās varētu apdraudēt regulētā tirgus pareizu un piesardzīgu pārvaldību.
47. pants
Organizatoriskās prasības
1. Dalībvalstis pieprasa regulētajam tirgum:
a)
lai tas veic pasākumus, lai skaidri identificētu un pārvaldītu to interešu konfliktu nelabvēlīgo ietekmi uz regulētā tirgus darbību vai tā locekļiem vai dalībniekiem, kas notiek starp regulēto tirgu, tā īpašniekiem vai tirgus operatoru un regulētā tirgus pareizu darbību, jo īpaši, ja šādi interešu konflikti var izrādīties kaitīgi jebkuru to funkciju veikšanai, ko kompetentā iestāde deleģējusi regulētajam tirgum;
b)
lai tas ir atbilstoši aprīkots, lai vadītu riskus, kam tas pakļauts, ieviestu attiecīgus pasākumus un sistēmas, lai identificētu visus būtiskos riskus tā darbībai, un ieviestu efektīvus pasākumus šo risku mazināšanai;
c)
lai tas veic pasākumus attiecībā uz sistēmas tehnisko darbību atbilstīgu vadību, tostarp efektīvus ārkārtas pasākumus, lai kontrolētu sistēmas traucējumu riskus;
d)
lai tam ir pārskatāmi un nediskrecionāri noteikumi un procedūras, kas paredz pareizu un sakārtotu tirdzniecību un nosaka objektīvus kritērijus efektīvai rīkojumu izpildei;
e)
lai tam ir efektīvi pasākumi, lai veicinātu efektīvu un savlaicīgu tā sistēmās veikto darījumu pabeigšanu;
f)
lai tam atļaujas piešķiršanas brīdī un turpmāk ir pieejami pietiekami finanšu resursi, lai veicinātu tā pareizu darbību, ņemot vērā to darījumu veidu un apjomu, kas noslēgti tirgū, un to risku apjomu un pakāpi, kam tas pakļauts.
2. Dalībvalstis neļauj tirgus operatoriem izpildīt klientu rīkojumus, izmantojot sev piederošu kapitālu, vai iesaistīties sapārotā tirdzniecībā savā vārdā nevienā no regulētajiem tirgiem, kuros tie darbojas.
48. pants
Sistēmu izturētspēja, bloķēšanas sistēmas un elektroniskā tirdzniecība
1. Dalībvalstis nosaka prasību regulētajam tirgum izveidot efektīvas sistēmas, procedūras un noteikumus, lai nodrošinātu, ka tā tirdzniecības sistēmas ir izturētspējīgas, tām ir pietiekama jauda apstrādāt rīkojumu un ziņojumu maksimuma apjomu, tās var nodrošināt pienācīgu tirdzniecību smagas tirgus spriedzes apstākļos, ir pilnībā pārbaudītas, lai nodrošinātu šo nosacījumu izpildi, un tām ir efektīvi uzņēmējdarbības nepārtrauktības noteikumi, lai nodrošinātu savu pakalpojumu nepārtrauktību jebkādu savas tirdzniecības sistēmas darbības kļūmju gadījumā.
2. Dalībvalstis pieprasa, lai regulētajam tirgum būtu:
a)
rakstiski līgumi ar visām ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kas regulētajā tirgū īsteno tirgus veidošanas stratēģiju;
b)
shēmas, lai nodrošinātu, ka pietiekami liels skaits ieguldījumu brokeru sabiedrību pievienojas šādiem līgumiem, kuros ir paredzēta prasība uzrādīt kotējumus par konkurētspējīgām cenām, lai tirgū nodrošinātu regulāru un paredzamu likviditāti, ja šāda prasība atbilst tirdzniecības būtībai un mērogam attiecīgajā regulētajā tirgū.
3. Panta 2. punktā minētajā rakstiskajā līgumā norāda vismaz šādu informāciju:
a)
ieguldījumu brokeru sabiedrības pienākumi attiecība uz likviditātes nodrošināšanu un attiecīgā gadījumā jebkādi citi pienākumi, kas izriet no piedalīšanās 2. punkta b) apakšpunktā minētajā shēmā;
b)
jebkādi stimuli atlīdzībai vai citādi regulētā tirgus piedāvāti stimuli investīcijām, lai nodrošinātu regulāru un pastāvīgu likviditāti tirgū, un attiecīgā gadījumā jebkādas citas tiesības, kas rodas ieguldījumu brokeru sabiedrībai no piedalīšanās 2. punkta b) apakšpunktā minētajā shēmā.
Regulētais tirgus uzrauga, lai ieguldījumu brokeru sabiedrības ievērotu šā saistošā rakstiskā līguma prasības, un nodrošina tā ievērošanu. Regulētais tirgus informē kompetento iestādi par saistošā rakstiskā līguma saturu un pēc pieprasījuma sniedz kompetentajai iestādei visu turpmāko nepieciešamo informāciju, lai kompetentā iestāde varētu pārliecināties, ka regulētais tirgus ievēro šajā punktā minētās prasības.
4. Dalībvalstis nosaka prasību regulētajam tirgum izveidot efektīvas sistēmas, procedūras un noteikumus, lai atteiktu darījumus, kas pārsniedz iepriekš noteikto apjomu un cenu robežvērtības vai kas ir acīm redzami kļūdaini.
5. Dalībvalstis nosaka, ka regulētajam tirgum ir jāvar uz laiku pārtraukt vai ierobežot tirdzniecību būtisku īslaicīgu finanšu instrumenta cenu svārstību gadījumā attiecīgajā tirgū vai saistītajā tirgū un izņēmuma gadījumos atcelt, mainīt vai labot jebkuru darījumu. Dalībvalstis pieprasa, lai regulētais tirgus nodrošinātu to, ka tirdzniecības apturēšanas parametrus atbilstīgi pielāgo, ņemot vērā dažādu aktīvu kategoriju un apakškategoriju likviditāti, tirgus modeļa un lietotāju veidu, un ka tie ir pietiekami, lai nepieļautu tirdzniecības pienācīgas darbības ievērojamus traucējumus.
Dalībvalstis nodrošina, lai regulētais tirgus par tirdzniecības pārtraukšanas kritērijiem un jebkurām šo parametru būtiskām izmaiņām konsekventā un salīdzināmā veidā ziņotu kompetentajai iestādei un lai kompetentā iestāde savukārt par to ziņotu EVTI. Dalībvalstis pieprasa, lai gadījumos, kad regulētais tirgus, kurš ir būtisks no likviditātes viedokļa attiecībā uz konkrēto finanšu instrumentu, aptur tirdzniecību ikvienā dalībvalstī, un lai tirdzniecības vietā ir izveidotas vajadzīgās sistēmas un procedūras, ar kurām panāk to, ka tirdzniecības vieta informē kompetentās iestādes, lai tās koordinētu reakciju visā tirgū un noteiktu tirdzniecības apturēšanas lietderību citās vietās, kurās šo finanšu instrumentu tirgo, līdz tirdzniecība atsākas sākotnējā tirgū.
6. Dalībvalstis pieprasa, lai regulētais tirgus ieviestu efektīvas sistēmas, procedūras un noteikumus, tostarp pieņemtu locekļiem vai dalībniekiem paredzētas prasības pienācīgi pārbaudīt algoritmus un nodrošinātu šādu pārbaužu sekmēšanas apstākļus, nodrošinātu, ka algoritmiskās tirdzniecības sistēmas nevar kaitēt tirdzniecības apstākļiem vai nevar veicināt šādu apstākļu pasliktināšanos, un pārvaldītu visus nesakārtotus tirdzniecības apstākļus, ko rada šādas algoritmiskās tirdzniecības sistēmas, ierobežotu neizpildīto rīkojumu attiecību pret darījumiem, ko tā loceklis vai dalībnieks var ievadīt sistēmā, lai varētu palēnināt rīkojumu plūsmu, ja ir risks, ka varētu tikt pārsniegta tā sistēmas jauda, un ierobežot un piemērot cenas izmaiņas minimālo soli, ko iespējams panākt tirgū.
7. Dalībvalstis nosaka prasību regulētajam tirgum, kas dod tiešu elektronisku piekļuvi, izveidot efektīvas sistēmas, procedūras un pasākumus, lai nodrošinātu, ka tā locekļiem vai dalībniekiem ir atļauts sniegt pakalpojumu tikai tad, ja tie ir saskaņā ar šo direktīvu apstiprinātas ieguldījumu brokeru sabiedrības vai saskaņā ar Direktīvu 2013/36/ES apstiprinātas kredītiestādes, izveidot un piemērot atbilstošus kritērijus attiecībā uz to personu atbilstību, kurām tiek dota šāda piekļuve, un ka tā loceklis vai dalībnieks saistībā ar šīs direktīvas prasībām uzņemas atbildību par rīkojumiem un tirdzniecību, kas izpildīta, izmantojot šo pakalpojumu attiecībā uz šīs direktīvas prasībām.
Dalībvalstis arī nosaka prasību regulētajam tirgum noteikt atbilstošus standartus attiecībā uz riska kontrolēm un tirdzniecības robežvērtībām, izmantojot šādu piekļuvi, un spēt atšķirt un vajadzības gadījumā pārtraukt rīkojumus vai tirdzniecību, ko izpilda persona, kas izmanto tiešu elektronisko piekļuvi, atsevišķi no citiem šā locekļa vai dalībnieka izpildītajiem rīkojumiem vai tirdzniecības.
Regulētajā tirgū tiek ieviesti atbilstīgi pasākumi, lai apturētu vai izbeigtu kāda locekļa vai dalībnieka sniegtas tiešas elektroniskas piekļuves nodrošināšanu klientam, ja netiek ievēroti šā punkta noteikumi.
8. Dalībvalstis nosaka prasību regulētajam tirgum nodrošināt, lai tā noteikumi par līdzāsatrašanās pakalpojumiem būtu pārredzami un nediskriminējoši.
9. Dalībvalstis pieprasa, lai regulētais tirgus nodrošinātu to, ka tā maksas struktūras, tostarp izpildes maksa, papildu maksa un visas atlaides ir pārredzamas, pareizas un nediskriminējošas un ka tās nerada stimulus dot, labot vai atcelt rīkojumus vai veikt darījumus tā, ka tiek veicināti nesakārtoti tirdzniecības apstākļi vai tirgus ļaunprātīga izmantošana. Jo īpaši dalībvalstis pieprasa, lai regulētais tirgus noteiktu tirgus veidošanas pienākumus attiecībā uz atsevišķām akcijām vai piemērotu akciju grozu apmaiņā pret visu veidu piešķirtajām cenas atlaidēm.
Dalībvalstis ļauj regulētajam tirgum pielāgot savu maksu par atceltiem rīkojumiem atkarībā no tā, cik ilgi rīkojums bija saglabāts, un pieskaņot maksas katram finanšu instrumentam, uz ko tās attiecas.
Dalībvalstis regulētajam tirgum jo īpaši prasa noteikt augstāku maksu rīkojumiem, ko vēlāk atceļ, nekā rīkojumiem, ko izpilda, un noteikt augstāku maksu dalībniekiem, kuriem ir proporcionāli vairāk atcelto, nevis izpildīto rīkojumu, kā arī tiem, kuri izmanto augstas intensitātes algoritmiskās tirdzniecības metodi, lai tādējādi atspoguļotu papildu slogu sistēmas veiktspējai.
10. Dalībvalstis nosaka prasību regulētajam tirgum spēt, pateicoties marķējumam, ko veikuši locekļi vai dalībnieki, identificēt rīkojumus, kuru izcelsme saistīta ar algoritmisko tirdzniecību, dažādus algoritmus, ko izmanto rīkojumu radīšanai, un attiecīgās personas, kas iesniedz šos rīkojumus. Šo informāciju pēc pieprasījuma dara pieejamu kompetentajām iestādēm.
11. Dalībvalstis nosaka prasību, lai pēc piederības dalībvalsts kompetentās iestādes pieprasījuma regulētajiem tirgiem tie nodotu kompetentās iestādes rīcībā datus attiecībā uz rīkojumu reģistru vai dotu kompetentajai iestādei piekļuvi rīkojumu reģistram tirdzniecības uzraudzības veikšanai.
12. EVTI izstrādā regulatīvo tehnisko standartu projektu, lai precizētu:
a)
prasības nodrošināt regulēto tirgu tirdzniecības sistēmu izturētspēju un atbilstošu kapacitāti;
b)
attiecību, kas minēta 6. punktā, ņemot vērā tādus faktorus kā neizpildīto rīkojumu vērtība attiecībā pret veikto darījumu vērtību;
c)
kontroles attiecībā uz tiešu elektronisko piekļuvi tādā veidā, lai nodrošinātu, ka kontrole, ko piemēro sponsorētai piekļuvei ir vismaz līdzvērtīga kontrolei, ko piemēro tiešai piekļuvei tirgiem;
d)
prasības nodrošināt, lai līdzāsatrašanās pakalpojumi un maksas struktūras būtu taisnīgas un nediskriminējošas un maksas struktūras neveicina nesakārtotus tirdzniecības apstākļus vai tirgus ļaunprātīgu izmantošanu;
e)
noteikšanu, vai regulētais tirgus ir būtisks no likviditātes viedokļa attiecībā uz konkrēto instrumentu;
f)
prasības nodrošināt, lai tirgus veidošanas shēmas būtu taisnīgas un nediskriminējošas, un izveidotu minimālos tirgus veidošanas pienākumus, kas regulētajiem tirgiem ir jāparedz, izstrādājot tirgus veidošanas shēmu, un nosacījumus, saskaņā ar kuriem prasība izveidot tirgus veidošanas shēmu nav atbilstoša, ņemot vērā tirdzniecības būtību un mērogu attiecīgajā regulētajā tirgū, tostarp arī to, vai regulētais tirgus ļauj tās sistēmās veikt algoritmisko tirdzniecību vai dara to iespējamu.
g)
prasības, kā nodrošināt algoritmu pienācīgu pārbaudi, lai panāktu, ka algoritmiskās tirdzniecības sistēmas, ieskaitot augstas intensitātes algoritmisko darījumu tirdzniecības sistēmas nevar radīt neatbilstošus tirdzniecības apstākļus tirgū vai nevar šādus apstākļus pastiprināt.
EVTI iesniedz šo regulatīvo tehnisko standartu projektus Komisijai līdz 2015. gada 3. jūlijam.
Komisijai tiek deleģētas pilnvaras pieņemt pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantu.
13. EVTI līdz 2016. gada 3. janvārim izstrādā pamatnostādnes par tirdzniecības apturēšanas atbilstīgu kalibrēšanu saskaņā ar 5. punktu, ņemot vērā minētajā pantā paredzētos faktorus.
49. pants
Cenas izmaiņas minimālais solis
1. Dalībvalstis pieprasa, lai regulētie tirgi pieņemtu cenas izmaiņas minimālā soļa režīmus attiecībā uz akcijām, depozitārajiem sertifikātiem, biržā tirgotiem fondiem, sertifikātiem un citiem līdzīgiem finanšu instrumentiem, saistībā ar kuriem ir izstrādāti regulatīvi tehniskie standarti saskaņā ar 4. punktu.
2. Cenas izmaiņas minimālā soļa režīmus, kas minēti 1. punktā:
a)
nosaka tādus, lai ņemtu vērā viena finanšu instrumenta likviditātes profilu dažādos tirgos un vidējo piedāvājuma un pieprasījuma starpību, ievērojot vēlmi nodrošināt cenu stabilitāti, nepienācīgi neierobežojot turpmāko starpības samazināšanu;
b)
atbilstoši pielāgo katra finanšu instrumenta cenas izmaiņas minimālo soli.
3. EVTI izstrādā regulatīvo tehnisko standartu projektus, lai precizētu cenas izmaiņas minimālo soli vai cenas izmaiņas minimālā soļa režīmu attiecībā uz īpašām akcijām, depozitārajiem sertifikātiem, biržā tirgotiem fondiem, sertifikātiem un citiem līdzīgiem finanšu instrumentiem, ja ir jānodrošina tirgus pienācīga darbība saskaņā ar 2. punktā minētajiem faktoriem un cenu, starpībām un finanšu instrumentu likviditātes apjomu.
EVTI iesniedz šo regulatīvo tehnisko standartu projektus Komisijai līdz 2015. gada 3. jūlijam.
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantu pieņemt šā punkta pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus.
4. EVTI ir tiesīga izstrādāt regulatīvo tehnisko standartu projektus, lai precizētu cenas izmaiņas minimālo soli vai cenas izmaiņas minimālā soļa režīmus attiecībā uz īpašiem finanšu instrumentiem, kas nav minēti 3. punktā, ja tas ir nepieciešams, lai nodrošinātu tirgu pienācīgu darbību saskaņā ar 2. punktā minētajiem faktoriem un finanšu instrumentu cenu, starpībām un likviditātes apjomu.
EVTI iesniedz šo regulatīvo tehnisko standartu projektu Komisijai līdz 2016. gada 3. janvārim.
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantu pieņemt šā punkta pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus.
50. pants
Uzņēmumu pulksteņu sinhronizācija
1. Dalībvalstis pieprasa, lai visas tirdzniecības vietas un to locekļi vai dalībnieki sinhronizētu savus uzņēmumu pulksteņus, ko tie izmanto, lai ierakstītu visu to darījumu datumu un laiku, par ko ir jāziņo.
2. EVTI izstrādā regulatīvo tehnisko standartu projektu, lai noteiktu precizitātes līmeni, ar kādu pulksteņi ir jāsinhronizē atbilstīgi starptautiskajiem standartiem.
EVTI iesniedz šo regulatīvo tehnisko standartu projektu Komisijai līdz 2015. gada 3. jūlijam.
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantu pieņemt šā punkta pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus.
51. pants
Finanšu instrumentu tirdzniecības atļaušana
1. Dalībvalstis pieprasa, lai regulētajiem tirgiem ir skaidri un pārskatāmi noteikumi attiecībā uz to, kā atļauj finanšu instrumentu tirdzniecību.
Šie noteikumi nodrošina, ka visi finanšu instrumenti, kurus atļauts tirgot regulētā tirgū, var būt pareizi, precīzi un efektīvi tirgojami un attiecībā uz pārvedamiem vērtspapīriem ir brīvi apgrozāmi.
2. Attiecībā uz atvasinātiem instrumentiem 1. punktā minētie noteikumi nodrošina jo īpaši to, ka atvasinātā līguma modelis pieļauj pareizu cenas noteikšanu, kā arī efektīvu norēķinu nosacījumu esamību.
3. Papildus nosacījumiem, kas norādīti 1. un 2. punktā, dalībvalstis pieprasa regulētajam tirgum izveidot un uzturēt efektīvus pasākumus, lai pārbaudītu, vai emitenti, kas emitē pārvedamos vērtspapīrus, kurus atļauts tirgot regulētā tirgū, izpilda savus pienākumus, kas Savienības tiesību aktos paredzēti attiecībā uz informācijas sākotnējas, regulāras un ad hoc atklāšanas pienākumiem.
Dalībvalstis nodrošina, ka regulētā tirgū ievieš pasākumus, kas sekmē tā locekļu vai dalībnieku piekļuvi informācijai, kura ir publiskota saskaņā ar Savienības tiesību aktiem.
4. Dalībvalstis nodrošina, ka regulētie tirgi ir ieviesuši pasākumus, kas vajadzīgi, lai regulāri pārskatītu atbilstību to finanšu instrumentu tirgošanas atļaušanas prasībām, kurus tie atļauj tirgot.
5. Tādu pārvedamu vērtspapīru, kuru atļauts tirgot regulētā tirgū, pēc tam var atļaut tirgot citos regulētos tirgos pat bez emitenta piekrišanas saskaņā ar attiecīgajiem Direktīvas 2003/71/EK noteikumiem. Regulētais tirgus informē emitentu par faktu, ka tā vērtspapīrus tirgo konkrētajā regulētajā tirgū. Emitentam nav pienākums sniegt 3. punktā paredzēto informāciju jebkuram regulētajam tirgum, kas bez emitenta piekrišanas ir atļāvis tā vērtspapīru tirdzniecību.
6. EVTI izstrādā īstenošanas tehnisko standartu projektu, kurā:
a)
precizē dažādo finanšu instrumentu kategoriju pazīmes, kas regulētajam tirgum jāņem vērā, novērtējot to, vai finanšu instruments ir emitēts saskaņā ar 1. punkta otro daļu attiecībā uz atļaušanu tirgot dažādos tirgus segmentos, ko tas izmanto;
b)
precizēti pasākumi, kas regulētajam tirgum ir jāievieš, lai uzskatītu, ka ir izpildīts pienākums pārbaudīt to, vai pārvedamā vērtspapīra emitents pilda savus pienākumus, kas paredzēti Savienības tiesību aktos attiecībā uz informācijas sākotnējas, regulāras vai ad hoc atklāšanas pienākumiem;
c)
precizēti pasākumi, kas regulētajā tirgū ir jāveic atbilstoši 3. punktam, lai sekmētu tā locekļu vai dalībnieku piekļuvi informācijai, kas publiskota saskaņā ar Savienības tiesību aktos paredzētajiem nosacījumiem.
EVTI iesniedz šo regulatīvo tehnisko standartu projektus Komisijai līdz 2015. gada 3. jūlijam.
Komisijai tiek deleģētas pilnvaras pieņemt pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10.-14. pantu.
52. pants
Finanšu instrumentu tirdzniecības pārtraukšana vai atcelšana regulētā tirgū
1. Neskarot kompetentās iestādes tiesības, kas ir noteiktas 69. panta 2. punktā, prasīt finanšu instrumenta tirdzniecības pārtraukšanu vai atcelšanu, tirgus operators var pārtraukt vai atcelt tāda finanšu instrumenta tirdzniecību, kurš vairs neatbilst regulētā tirgus noteikumiem, izņemot gadījumus, kad šāda pārtraukšana vai atcelšana varētu nopietni kaitēt ieguldītāju interesēm vai pienācīgai tirgus darbībai.
2. Dalībvalstis nosaka prasību, ka tirgus operators, kurš aptur vai atceļ finanšu instrumenta tirdzniecību, aptur vai atceļ arī I pielikuma C iedaļā 4. līdz 10. punktā minētos atvasinātos instrumentus, kas ir saistīti vai ir minēti saistībā ar attiecīgo finanšu instrumentu, ja tas ir nepieciešams, lai atbalstītu minētā finanšu instrumenta apturēšanas vai atcelšanas mērķu sasniegšanu. Tirgus operators dara publiski zināmu savu lēmumu par konkrētā finanšu instrumenta un jebkādu ar to saistīto atvasinājumu apturēšanu vai atsaukšanu no tirdzniecības un attiecīgos lēmumus dara zināmus savai kompetentajai iestādei.
Kompetentā iestāde, kuras jurisdikcijā notika minētā pārtraukšana vai atcelšana, pieprasa regulētajiem tirgiem, citām daudzpusējām tirdzniecības sistēmām, citām regulētām tirdzniecības sistēmām un sistēmiskajiem internalizētājiem, uz kuriem attiecas tās jurisdikcija un kas tirgo to pašu finanšu instrumentu un šīs direktīvas I pielikuma C iedaļas no 4. līdz 10. punktam minētos atvasinātos finanšu instrumentus, kas ir saistīti vai ir minēti saistībā ar attiecīgo finanšu instrumentu, pārtraukt vai atcelt arī šā finanšu instrumenta vai atvasināto finanšu instrumentu tirdzniecību, ja pārtraukšanas vai atcelšanas pamatā ir aizdomas par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu, uzņēmuma iegādes piedāvājumu vai iekšējās informācijas neizpaušanu par emitentu vai finanšu instrumentu, pārkāpjot Regulas Nr. 596/2014 7. un 17. pantu, izņemot gadījumus, kad šāda pārtraukšana vai atcelšana varētu radīt būtisku kaitējumu ieguldītāju interesēm vai sakārtotai tirgus darbībai.
Katra informētā kompetentā iestāde par savu lēmumu paziņo EVTI un citām kompetentajām iestādēm, pievienojot paskaidrojumu, ja pieņemts lēmums neapturēt to finanšu instrumentu vai atvasināto instrumentu tirdzniecību vai neatsaukt tos no tirdzniecības, kas minēti I pielikuma C daļas 4.-10. punktā un kuri attiecas vai atsaucas uz minēto finanšu instrumentu.
Kompetentā iestāde nekavējoties publisko šādu lēmumu un paziņo par to EVTI un citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm.
Informāciju saņēmušās citu dalībvalstu kompetentās iestādes pieprasa regulētajiem tirgiem, citām daudzpusējām tirdzniecības sistēmām, citām regulētām tirdzniecības sistēmām un sistēmiskajiem internalizētājiem, uz kuriem attiecas to jurisdikcija un kas tirgo to pašu finanšu instrumentu un šīs direktīvas I pielikuma C iedaļas no 4. līdz 10. punktam minētos atvasinātos finanšu instrumentus, kas ir saistīti vai ir minēti saistībā ar attiecīgo finanšu instrumentu, pārtraukt vai atcelt arī šā finanšu instrumenta vai atvasināto finanšu instrumentu tirdzniecību, ja pārtraukšanas vai atcelšanas pamatā ir aizdomas par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu, uzņēmuma iegādes piedāvājumu vai iekšējās informācijas neizpaušanu par emitentu vai finanšu instrumentu, pārkāpjot Regulas Nr. 596/2014 7. un 17. pantu, izņemot gadījumus, kad šāda pārtraukšana vai atcelšana varētu nopietni kaitēt ieguldītāju interesēm vai tirgus normālai darbībai.
Šo punktu piemēro arī gadījumos, kad tiek atcelta tirdzniecības apturēšana finanšu instrumentam vai atvasinātajiem instrumentiem, kas minēti I pielikuma C daļas 4. līdz 10. punktā un kuri attiecas vai atsaucas uz minēto finanšu instrumentu.
Paziņošanas procedūra, kas minēta šajā punktā, attiecas arī uz gadījumiem, kad lēmumu apturēt vai pārtraukt tirdzniecību finanšu instrumentam vai atvasinātajiem instrumentiem, kas minēti I pielikuma C daļas 4. līdz 10. punktā un kuri attiecas vai atsaucas uz minēto finanšu instrumentu, kompetentā iestāde pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punkta m) un n) apakšpunktu.
Lai nodrošinātu, ka pienākumu pārtraukt vai atcelt šādu atvasināto finanšu instrumentu tirdzniecību veic samērīgi, EVTI izstrādā regulatīvo tehnisko standartu projektus, lai precīzāk reglamentētu gadījumus, kad saikne starp atvasināto finanšu instrumentu, kas attiecas vai atsaucas uz finanšu instrumentu, kura tirdzniecība tiek apturēta vai atcelta, un oriģinālo finanšu instrumentu, nozīmē to, ka jāpārtrauc un jāatceļ arī atvasināto finanšu instrumentu tirdzniecība, lai sasniegtu pamata finanšu instrumenta tirdzniecības pārtraukšanas vai atcelšanas mērķi.
EVTI iesniedz šo regulatīvo tehnisko standartu projektu Komisijai līdz 2015. gada 3. jūlijam.
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantu pieņemt šā punkta pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus.
3. EVTI izstrādā īstenošanas tehnisko standartu projektus, kuros nosaka 2. punktā minēto paziņojumu un publikāciju formātu un termiņus.
EVTI iesniedz šos īstenošanas tehnisko standartu projektus Komisijai līdz 2016. gada 3. janvārim.
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 15. pantu pieņemt pirmajā daļā minētos īstenošanas tehniskos standartus.
4. Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 89. pantu, lai precizētu to apstākļu sarakstu, kas uzskatāmi par būtisku kaitējumu ieguldītāju interesēm vai sakārtotai tirgus darbībai, kā minēts 1. un 2. punktā.
53. pants
Piekļuve regulētajam tirgum
1. Dalībvalstis pieprasa regulētajam tirgum ieviest, īstenot un uzturēt pārskatāmus un nediskriminējošus noteikumus, kas pamatojas uz objektīviem kritērijiem un ar ko reglamentē piekļuvi regulētajam tirgum vai līdzdalību tajā.
2. Panta 1. punktā minētajos noteikumos precizē visas locekļu vai dalībnieku saistības, ko paredz:
a)
regulētā tirgus uzbūve un vadība;
b)
noteikumi attiecībā uz darījumiem tirgū;
c)
profesionālie standarti, ko piemēro attiecībā uz to ieguldījumu brokeru sabiedrību vai kredītiestāžu personālu, kuras darbojas tirgū;
d)
nosacījumi, kas paredzēti 3. punktā attiecībā uz locekļiem vai dalībniekiem, kas nav ieguldījumu brokeru sabiedrības vai kredītiestādes;
e)
to darījumu tīrvērtes un norēķinu noteikumi un procedūras, kas noslēgti regulētajā tirgū.
3. Regulētie tirgi var atzīt par locekļiem vai dalībniekiem ieguldījumu brokeru sabiedrības, kredītiestādes, kas pilnvarotas saskaņā ar Direktīvu 2013/36/ES, un citas personas:
a)
kam ir pietiekami laba reputācija;
b)
kam ir pietiekams prasmju, kompetences un pieredzes līmenis attiecībā uz tirdzniecību;
c)
kam attiecīgā gadījumā ir atbilstoši organizatoriski pasākumi;
d)
kam ir pietiekami resursi, lai veiktu funkcijas, kas tām jāveic, ņemot vērā dažādos finanšu pasākumus, ko regulētais tirgus var būt noteicis, lai garantētu atbilstīgos norēķinus par darījumiem.
4. Dalībvalstis nodrošina, ka locekļiem vai dalībniekiem attiecībā uz regulētā tirgū noslēgtiem darījumiem nav pienākuma savstarpēji piemērot pienākumus, kas paredzēti 24., 25., 27. un 28. pantā. Tomēr regulētā tirgus locekļi vai dalībnieki piemēro pienākumus, kas paredzēti 24., 25., 27. un 28. pantā attiecībā uz saviem klientiem, ja tie, rīkojoties klientu vārdā, izpilda to rīkojumus regulētā tirgū.
5. Dalībvalstis nodrošina, ka noteikumi par piekļuvi regulētajam tirgum kā loceklim vai dalībniekam paredz ieguldījumu brokeru sabiedrību un kredītiestāžu tiešu vai attālu līdzdalību.
6. Dalībvalstis, neizvirzot papildu tiesiskas vai administratīvas prasības, ļauj regulētiem tirgiem no citām dalībvalstīm veikt attiecīgus pasākumus to teritorijā, lai veicinātu to teritorijā uzņēmējdarbību veicošu attālu locekļu vai dalībnieku piekļuvi šiem tirgiem un to tirdzniecību tajos.
Regulētais tirgus informē tā piederības dalībvalsts kompetento iestādi par dalībvalsti, kurā tas plāno veikt šādus pasākumus. Piederības dalībvalsts kompetentā iestāde viena mēneša laikā dara zināmu šo informāciju dalībvalstij, kurā regulētais tirgus plāno veikt šādus pasākumus. EVTI var pieprasīt piekļuvi šai informācijai saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 35. pantā noteikto procedūru un nosacījumiem.
Regulētā tirgus piederības dalībvalsts kompetentā iestāde bez nepamatotas kavēšanās pēc uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes lūguma dara zināmas to regulētā tirgus locekļu vai dalībnieku identitātes, kas veic uzņēmējdarbību minētajā dalībvalstī.
7. Dalībvalstis pieprasa tirgus operatoram darīt zināmu regulētā tirgus locekļu vai dalībnieku sarakstu regulētā tirgus kompetentajai iestādei.
54. pants
Regulētā tirgus noteikumu un citu juridisku pienākumu ievērošanas uzraudzība
1. Dalībvalstis pieprasa, lai regulētie tirgi pastāvīgi nosaka efektīvus pasākumus un procedūras, tostarp arī nepieciešamos resursus, lai regulāri uzraudzītu, vai to locekļi vai dalībnieki ievēro to noteikumus. Regulētie tirgi uzrauga nosūtītos rīkojumus, tostarp par atcelšanu, un darījumus, ko īsteno to locekļi vai dalībnieki to sistēmās, lai identificētu šo noteikumu pārkāpumus, nesakārtotus tirdzniecības nosacījumus vai rīcību, kas var liecināt par rīcību, kura aizliegta ar Regulu (ES) Nr. 596/2014, vai par sistēmas traucējumiem attiecībā uz finanšu instrumentu.
2. Dalībvalstis pieprasa regulēto tirgu uzturētājiem nekavējoties informēt savas kompetentās iestādes par būtiskiem noteikumu pārkāpumiem, nesakārtotiem tirdzniecības nosacījumiem vai rīcību, kas var liecināt par rīcību, kura aizliegta ar Regulu (ES) Nr. 596/2014, vai par sistēmas traucējumiem attiecībā uz finanšu instrumentu.
Regulēto tirgu kompetentās iestādes EVTI un pārējo dalībvalstu kompetentajām iestādēm paziņo pirmajā daļā minēto informāciju.
Attiecībā uz rīcību, kas var liecināt par rīcību, kura aizliegta ar Regulu (ES) Nr. 596/2014, kompetentā iestāde ir pārliecināta, ka ir veikta vai tiek veikta šāda rīcība, pirms tā par to ziņo pārējo dalībvalstu kompetentajām iestādēm un EVTI.
3. Dalībvalstis pieprasa tirgus operatoram bez liekas kavēšanās sniegt attiecīgo informāciju iestādei, kuras kompetencē ir tirgus ļaunprātīgas izmantošanas izmeklēšana un saukšana pie atbildības par to, un pilnībā palīdzēt iepriekšminētajai iestādei, veicot izmeklēšanu un kriminālvajāšanu attiecībā uz tirgus ļaunprātīgu izmantošanu, kas veikta regulētā tirgus sistēmās vai ar šo sistēmu starpniecību.
4. Komisija saskaņā ar 89. pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, lai noteiktu apstākļus, kuros jāpiemēro šā panta 2. punktā minētā informācijas sniegšanas prasība.
55. pants
Noteikumi attiecībā uz vienošanos ar centrālo darījumu starpnieki (CDP) un vienošanos par tīrvērti un norēķiniem
1. Neskarot Regulas (ES) Nr. 648/2012 III, IV vai V sadaļu, dalībvalstis neliedz regulētiem tirgiem noslēgt atbilstīgu vienošanos ar citas dalībvalsts CDP vai tīrvērtes iestādi un norēķinu sistēmu, lai paredzētu tīrvērti un/vai norēķinus par dažiem vai visiem darījumiem, ko noslēguši tirgus dalībnieki to sistēmās.
2. Neskarot Regulas (ES) Nr. 648/2012 III, IV vai V sadaļu, regulētā tirgus kompetentā iestāde nevar iebilst pret CDP, tīrvērtes iestādes un/vai norēķinu sistēmu izmantošanu citā dalībvalstī, ja vien nav pierādāms, ka šāda rīcība ir vajadzīga, lai saglabātu attiecīgā regulētā tirgus sakārtoto darbību, ņemot vērā šīs direktīvas 37. panta 2. punktā noteiktos norēķinu sistēmu nosacījumus.
Lai novērstu nevajadzīgu kontroles dublēšanos, kompetentā iestāde ņem vērā tīrvērtes un norēķinu sistēmas pārraudzību/uzraudzību, ko jau veic centrālās bankas kā tīrvērtes un norēķinu sistēmu pārraugi vai citas uzraudzības iestādes, kas kompetentas attiecībā uz šādām sistēmām.
56. pants
Regulēto tirgu saraksts
Katra dalībvalsts izveido to regulēto tirgu sarakstu, kuriem tā ir piederības dalībvalsts, un nosūta šo sarakstu pārējām dalībvalstīm un EVTI. Līdzīgi paziņo par visām izmaiņām minētajā sarakstā. EVTI savā tīmekļa vietnē publicē un pastāvīgi atjaunina visu regulēto tirgu sarakstu. Minētajā sarakstā ietverts unikāls kods, kuru saskaņā ar 65. panta 6. punktu nosaka EVTI un ar kuru apzīmē tos regulētos tirgus, kuri jāmin ziņojumos saskaņā ar šīs direktīvas 65. panta 1. punkta g) apakšpunktu un 65. panta 2. punkta g) apakšpunktu, kā arī Regulas (ES) Nr. 600/2014 6., 10. un 26. pantu.
IV SADAĻA
POZĪCIJU LIMITI UN POZĪCIJU PĀRVALDĪBAS KONTROLES MEHĀNISMI PREČU ATVASINĀTAJOS INSTRUMENTOS UN ZIŅOŠANA
57. pants
Pozīciju limiti un pozīciju pārvaldības kontroles mehānismi preču atvasinātajos instrumentos
1. Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentās iestādes atbilstīgi EVTI noteiktajai aprēķināšanas metodei nosaka un piemēro pozīciju limitus attiecībā uz to, cik liela var būt preču atvasināto instrumentu neto pozīcija, kuru persona var turēt visā tirdzniecības vietās veiktas tirdzniecības laikā, kā arī attiecībā uz ekonomiski līdzvērtīgiem ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumiem. Šos limitus nosaka, pamatojoties uz visām pašas personas turētajām pozīcijām un pozīcijām, ko viņas vārdā tur kopējā grupas līmenī, lai
a)
novērstu tirgus ļaunprātīgu izmantošanu;
b)
atbalstītu sakārtotus cenu noteikšanas un norēķinu nosacījumus, tostarp lai novērstu tirgu kropļojošas pozīcijas, un jo īpaši nodrošinātu atvasinātu instrumentu cenu saskaņotību piegādes mēnesī un darījumu pamatā esošo preču tūlītējo cenu tuvināšanos, neskarot darījumu pamatā esošo preču cenas atklāšanu tirgū;
Pozīciju limitus nepiemēro pozīcijām, kuras tur nefinanšu sabiedrība vai kuras tiek turētas tās vārdā un kuras var objektīvi izmērīt kā tādas, kas samazina riskus, kuri tieši saistīti ar šīs nefinanšu sabiedrības komercdarbību vai finansēšanas darbību.
2. Pozīciju limitos skaidri precizē kvantitatīvas robežvērtības maksimālajiem pozīcijas apjomiem preču atvasinātajā instrumentā, ko minētās personas var turēt.
3. EVTI izstrādā regulatīvo tehnisko standartu projektus, lai noteiktu aprēķināšanas metodi, kas kompetentajam iestādēm jāizmanto, nosakot termiņam tuvākā mēneša un citu mēnešu pozīcijas limitus atvasinātiem preču instrumentiem, par kuriem norēķins veikts ar fizisku piegādi vai skaidrā naudā, pamatojoties uz attiecīgā atvasinātā instrumenta īpašībām. Aprēķināšanas metodē ņem vērā vismaz šādus elementus:
a)
preču atvasināto instrumentu līgumu termiņš;
b)
piegādājamās darījumu pamatā esošās preces;
c)
vispārējā atvērto ieguldījuma pozīciju daļa šajā līgumā un vispārējā atvērto pozīciju daļa citos finanšu instrumentos, kas pamatojas uz to pašu preci;
d)
svārstīguma līmenis attiecīgajos tirgos, tostarp aizvietojamu atvasināto instrumentu un darījumu pamatā esošu preču tirgos;
e)
tirgus dalībnieku skaits un lielums;
f)
darījumu pamatā esošo preču tirgus īpašības, tostarp ražošanas, patēriņa un transportēšanas uz tirgu sistēmas;
g)
jaunu līgumu izstrāde.
EVTI ņem vērā pieredzi, kas gūta saistībā ar pozīciju limitiem, kuri noteikti ieguldījumu brokeru sabiedrībām vai tirgus operatoriem, kuri darbojas tirdzniecības vietā vai citās jurisdikcijās.
EVTI iesniedz šā punkta pirmajā daļā minēto regulatīvo tehnisko standartu projektus Komisijai līdz 2015. gada 3. jūlijam.
Komisijai tiek deleģētas pilnvaras pieņemt pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantu.
4. Kompetentā iestāde nosaka limitus visiem tirdzniecības vietās tirgoto preču atvasināto instrumentu līgumiem, pamatojoties uz aprēķināšanas metodi, ko EVTI noteikusi atbilstīgi 3. punktam. Minētās pozīcijas limitā iekļauj ekonomiski līdzvērtīgus ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumus.
Kompetentā iestāde pārskata pozīciju limitus ikreiz, kad būtiski mainās līgumā noteiktā izpilde vai atvērtās pozīcijas, vai ir vērojama kāda cita būtiska izmaiņa tirgū, pamatojoties uz kompetentās iestādes noteikto līgumā noteikto izpildi un atvērtajām pozīcijām, un nosaka jaunus pozīciju limitus, izmantojot EVTI izstrādāto aprēķināšanas metodi.
5. Kompetentā iestāde paziņo EVTI konkrētos pozīciju limitus, ko tā plāno noteikt, izmantojot aprēķināšanas metodi, kuru EVTI noteikusi atbilstīgi 3. punktam. Divu mēnešu laikā pēc paziņojuma saņemšanas EVTI sagatavo atzinumu attiecīgajai kompetentajai iestādei, novērtējot pozīciju limitu saderīgumu ar mērķiem, kas noteikti 1. punktā, un aprēķināšanas metodi, kuru EVTI noteikusi atbilstīgi 3. punktam. EVTI publicē šos kritērijus savā tīmekļa vietnē. Attiecīgajai kompetentajai iestādei pozīciju limiti jāmaina, ņemot vērā EVTI nostāju, vai jāsniedz EVTI pamatojums, kāpēc tā šo maiņu uzskata par lieku. Ja kompetentā iestāde nosaka ierobežojumus, kas nesaskan ar EVTI atzinumu, tā nekavējoties savā tīmekļa vietnē dara publiski pieejamu paziņojumu, kurā pilnībā paskaidroti šādas rīcības iemesli.
Ja EVTI secina, ka kāds pozīcijas limits neatbilst 3. punktā noteiktajai aprēķināšanas metodei, tā rīkojas atbilstoši pilnvarām, kas tai noteiktas ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 17. pantu
6. Ja tirdzniecības vietās vairāk nekā vienā jurisdikcijā notiek plaša apjoma tirdzniecība ar vienu un to pašu preču atvasināto instrumentu, tirdzniecības vietas kompetentā iestāde, kurā notiek lielākais tirdzniecības apjoms (centrālā kompetentā iestāde) nosaka vienoto pozīcijas limitu, kas jāpiemēro visai ar šo līgumu saistītajai tirdzniecībai. Centrālā kompetentā iestāde apspriežas ar citu tirdzniecības vietu kompetentajām iestādēm, kurās šis atvasinātais instruments tiek tirgots būtiskos apjomos, par piemērojamo vienoto pozīcijas limitu un visiem šā vienotā pozīcijas limita pārskatīšanas gadījumiem. Ja kompetentās iestādes nespēj vienoties, tās rakstiski detalizēti paziņo iemeslus, kāpēc tās uzskata, ka nav ievērotas 1. pantā noteiktās prasības. Visas domstarpības, kas rodas kompetento iestāžu starpā, EVTI risina atbilstīgi savām pilnvarām, kas tai noteiktas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 19. pantu.
To tirdzniecības vietu kompetentajām iestādēm, kurās tiek tirgots viens un tas pats preču atvasinātais instruments, un šā preču atvasinātā instrumenta pozīciju turētāju kompetentajām iestādēm jāīsteno sadarbības pasākumi, tostarp savstarpēji jāapmainās ar attiecīgajiem datiem, lai varētu veikt vienotā pozīcijas limita uzraudzību un piemērošanu.
7. EVTI vismaz reizi gadā kontrolē to, kā kompetentās iestādes ir īstenojušas pozīciju limitus, kas noteikti saskaņā ar aprēķināšanas metodi, kuru EVTI noteikusi atbilstīgi 3. punktam. To darot, EVTI nodrošina, ka vienotais pozīcijas limits attiecas uz vienu un to pašu līgumu, neatkarīgi no tā, kur tas tiek tirgots atbilstoši 6. punkta noteikumiem.
8. Dalībvalstis nodrošina, lai ieguldījumu brokeru sabiedrība vai tirgus operators, kas pārvalda tirdzniecības vietu, kurā tirgo preču atvasinātos instrumentus, piemērotu pozīciju pārvaldības kontroles mehānismus. Minētie pozīciju pārvaldības kontroles mehānismi ietver vismaz tirdzniecības vietas pilnvaras:
a)
uzraudzīt personu atvērtās pozīcijas;
b)
piekļūt personu informācijai, tostarp visiem attiecīgajiem dokumentiem, par pozīcijas vai riska, kas rodas saistībā ar preču atvasināto instrumentu, apmēru un mērķi, kā arī informācijai par labumu gūstošajiem vai pamatā esošajiem īpašniekiem, visām saskaņotajām darbībām un visiem saistītajiem aktīviem vai saistībām pamatā esošajā tirgū;
c)
ja tas attiecīgajā gadījumā varētu būt vajadzīgs, pieprasīt personai uz laiku vai pastāvīgi pārtraukt vai samazināt pozīciju un vienpusēji veikt attiecīgas darbības, lai nodrošinātu minēto pārtraukšanu vai samazinājumu, ja minētā persona šo pieprasījumu neievēro, un
d)
attiecīgos gadījumos pieprasīt personai no jauna uz laiku nodrošināt tirgū likviditāti par saskaņoto cenu un saskaņotajā apjomā, ar skaidru nolūku mazināt lielas vai dominējošas pozīcijas ietekmi.
9. Pozīciju limiti un pozīciju pārvaldības kontroles mehānismi ir pārredzami un nediskriminējoši, un tajos ir norādīts, kā tie attiecas uz personā, un ņemts vērā tirgus dalībnieku veids un sastāvs, un tas, kā tie izmanto līgumus, kuri iesniegti tirdzniecībai.
10. Ieguldījumu brokeru sabiedrība vai tirgus operators, kas pārvalda tirdzniecības vietu, sniedz kompetentajām iestādēm sīku informāciju par pozīciju pārvaldības kontroles mehānismiem.
Kompetentā iestāde šo informāciju, kā arī informāciju par tās noteiktajiem pozīciju limitiem paziņo EVTI, kas savā tīmekļa vietnē dara publiski pieejamu un regulāri atjaunina datubāzi ar kopsavilkumiem par pozīciju limitiem un pozīciju pārvaldības kontroles mehānismiem.
11. Šā panta 1. punktā minētos pozīciju limitus kompetentās iestādes liek ievērot saskaņā ar 69. panta 2. punkta p) apakšpunktu.
12. EVTI izstrādā regulatīvo tehnisko standartu projektu, lai noteiktu:
a)
kritērijus un metodes, kā noteikt, vai pozīciju var uzskatīt par tādu, kas samazina riskus, kuri ir tieši saistīti ar komercdarbībām;
b)
metodes, lai noteiktu, kad personas pozīcijas ir jāapkopo grupā;
c)
kritērijus, lai noteiktu, vai līgums ir ekonomiski ekvivalents tādam ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgums līgumam, ko tirgo tirdzniecības vietās, kas minētas 1. punktā, tādējādi, ka veicina ziņošanu par pozīcijām, kuras iekļautas līdzvērtīgos ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumos, attiecīgajai kompetentajai iestādei, kā tas paredzēts 58. panta 2. punktā;
d)
ko saprot ar jēdzieniem “tas pats preču atvasinātais instruments” un šā panta 6. punktā minētais “plašs apjoms”;
e)
metodi, kā apkopot un tīrvērtēt ārpusbiržas atvasinātos instrumentus un uz vietas tirgoto preču atvasināto instrumentu pozīcijas, lai noteiktu tīro pozīciju nolūkā novērtēt atbilstību limitiem. Ar šādām metodēm ir jānosaka kritēriji, lai noteiktu, kuras pozīcijas var savstarpēji tīrvērtēt, un neveicinātu pozīciju veidošanu veidā, kas neatbilst šā panta 1. punktā minētajiem mērķiem;
f)
procedūru, kurā paredzēts, kā persona var paziņot un pieteikties uz ša panta 1. punkta otrajā daļā paredzēto izņēmumu un kā attiecīgā kompetentā iestāde apstiprinās šādus pieteikumus;
g)
aprēķināšanas metodi, lai noteiktu vietu, kur atbilstīgi šā panta 6. punktam notiek lielākais tirdzniecības apjoms ar preču atvasināto instrumentu un plaša apjoma tirdzniecība.
EVTI iesniedz šā punkta pirmajā daļā minēto regulatīvo tehnisko standartu projektus Komisijai līdz 2015. gada 3. jūlijam.
Komisija ir pilnvarota pieņemt 3. punktā minētos regulatīvos tehniskos standartus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantu.
13. Kompetentās iestādes neuzliek stingrākus ierobežojumus par tiem, kas noteikti saskaņā ar 3. punktu, izņemot ārkārtas gadījumus, kad tie ir pamatoti un samērīgi, ņemot vērā konkrētā tirgus likviditāti un pienācīgu šā tirgus darbību. Kompetentās iestādes publicē savā tīmekļa vietnē informāciju par ierobežojošākiem pozīciju limitiem, kurus tās ir nolēmušas noteikt un kuri ir spēkā sākotnējā laika posmā, kas nepārsniedz sešus mēnešus no to publicēšanas brīža tīmekļa vietnē. Šos ierobežojošākos pozīciju limitus var pagarināt uz ilgāku laika posmu, kas vienā reizē nepārsniedz 6 mēnešus, ja saglabājas pamatojums piemērot ierobežojumu. Ja šie ierobežojumi nav atjaunoti pēc tam, kad pagājis sešu mēnešu laikposms, tie automātiski zaudē spēku.
Ja kompetentās iestādes nolemj noteikt ierobežojošākus pozīciju limitus, tās par to paziņo EVTI. Paziņojumā ietver pamatojumu ierobežojošākiem pozīciju limitiem. EVTI 24 stundu laikā sniedz atzinumu par to, vai tā uzskata, ka ierobežojošākie pozīciju limiti konkrētajā izņēmuma gadījumā ir nepieciešami. Atzinumu publicē EVTI tīmekļa vietnē.
Ja kompetentā iestāde nosaka ierobežojumus, kas nesaskan ar EVTI atzinumu, tā nekavējoties savā tīmekļa vietnē dara publiski pieejamu paziņojumu, kurā pilnībā paskaidroti šādas rīcības iemesli.
14. Dalībvalstis paredz, ka kompetentās iestādes var izmantot savas šajā direktīvā paredzētās pilnvaras piemērot sankcijas, ja tiek pārkāpti saskaņā ar šo pantu noteiktie pozīciju limiti:
a)
pozīcijās, ko tur personas, kuras atrodas vai darbojas tās teritorijā vai arī ārvalstīs, un kas ievērojami pārsniedz preču atvasināto instrumentu līgumu limitus, kurus ir noteikusi kompetentā iestāde attiecībā uz līgumiem tirdzniecības vietās, kas atrodas vai darbojas konkrētās dalībvalsts teritorijā, vai ekonomiski līdzvērtīgiem līgumiem;
b)
pozīcijas, ko tur personas, kuras atrodas vai darbojas tās teritorijā, un kas pārsniedz preču atvasināto instrumentu līgumu limitus, kurus ir noteikušas kompetentās iestādes citās dalībvalstīs.
58. pants
Ziņošana par pozīcijām pa pozīciju turētāju kategorijām
1. Dalībvalstis nodrošina, ka ieguldījumu brokeru sabiedrība vai tirgus operators, kas pārvalda tirdzniecības vietu, kurā tirgo preču atvasinātus instrumentus vai emisijas kvotas vai to atvasinātos instrumentus, veic šādas darbības:
a)
katru nedēļu dara publiski pieejamu ziņojumu par dažādu kategoriju personu turēto pozīciju kopumu attiecībā uz dažādiem preču atvasinātajiem instrumentiem, emisiju kvotām vai to atvasinātajiem instrumentiem, kas tiek tirgoti to tirdzniecības vietā, norādot īso un garo pozīciju skaitu katrā šādā kategorijā, izmaiņas tajā kopš iepriekšējā paziņojuma, atvērto pozīciju procentuālo daļu un pozīciju turētāju skaitu katrā kategorijā saskaņā ar 4. punktu un nosūta šo ziņojumu kompetentajai iestādei un EVTI; EVTI centralizēti publicē šajos ziņojumos iekļauto informāciju;
b)
pēc pieprasījuma vismaz reizi dienā iesniedz kompetentajai iestādei pilnīgu visu personu, tostarp tās locekļu vai dalībnieku un klientu šajā tirdzniecības vietā turēto pozīciju sadalījuma pārskatu.
Pienākumu, kas minēts a) apakšpunktā, piemēro tikai tad, ja gan personu skaits, gan to atvērtās pozīcijas pārsniedz minimālo robežvērtību.
2. Dalībvalstis nodrošina, ka ieguldījumu brokeru sabiedrības, kas tirgojas ar preču atvasinātajiem instrumentiem vai emisijas kvotām vai to atvasinātajiem instrumentiem ārpus tirdzniecības vietas, vismaz reizi dienā sniedz tās tirdzniecības vietas kompetentajai iestādei, kurā šis preču atvasinātais instruments, emisijas kvotas vai to atvasinātais instruments tiek tirgots, vai centrālajai kompetentajai iestādei, ja šis preču atvasinātais instruments tiek tirgots būtiskos apjomos tirdzniecības vietās, kas atrodas vairāk nekā vienā jurisdikcijā, pilnīgu pārskatu par visām savām turētajām tirdzniecības vietā tirgoto preču atvasināto instrumentu, emisijas kvotas vai to atvasinātos instrumentus un ekonomiski ekvivalento ārpusbiržas atvasināto instrumentu pozīcijām, kā arī par pozīcijām, kas ir to klientiem un šo klientu klientiem līdz pat galaklientiem, atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 600/2014 26. pantam un attiecīgā gadījumā Regulas (ES) Nr. 1227/2011 8. pantam.
3. Lai varētu uzraudzīt 57. panta 1. punkta izpildi, dalībvalstis pieprasa, lai regulēto tirgu un daudzpusējo tirdzniecības sistēmu locekļi vai dalībnieki un organizētās tirdzniecības sistēmas klienti vismaz reizi dienā ziņo ieguldījumu brokeru sabiedrībai vai tirgus operatoram, kas pārvalda šo tirdzniecības vietu, par savām pozīcijām, ko tās tur, izmantojot šajā tirdzniecības vietā tirgotos līgumus, kā arī par pozīcijām, kas ir to klientiem un šo klientu klientiem līdz pat galaklientiem.
4. Ieguldījumu brokeru sabiedrība vai tirgus operators, kas pārvalda attiecīgo tirdzniecības vietu, klasificē atvasinātā instrumenta vai emisijas kvotas vai tās atvasinātā instrumenta pozīcijas turētājas personas atbilstoši to pamata uzņēmējdarbības raksturam, ņemot vērā jebkādas piemērojamās atļaujas, šādi:
a)
ieguldījumu brokeru sabiedrības vai kredītiestādes;
b)
ieguldījumu fondi - vai nu kā pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmums (PVKIU), kā definēts Direktīvā 2009/65/EK, vai alternatīvo ieguldījumu fondu pārvaldnieks, kā definēts Direktīvā 2011/61/ES;
c)
citas finanšu iestādes, tostarp apdrošināšanas un pārapdrošināšanas sabiedrības, kā definēts Direktīvā 2009/138/EK, un papildpensijas kapitāla uzkrāšanas institūcijas, kā definēts Direktīvā 2003/41/EK;
d)
komercuzņēmumi;
e)
attiecībā uz emisijas kvotām un to atvasinātajiem finanšu instrumentiem, uzturētāji, kuriem ir saistoši pienākumi saskaņā ar Direktīvu 2003/87/EK;
Ziņojumos, kas minēti 1. punkta a) apakšpunktā, precizē īso un garo pozīciju skaitu katrā personu kategorijā, visas izmaiņas tajā kopš iepriekšējā ziņojuma, kopējo atvērto pozīciju daļu un personu skaitu katrā kategorijā.
Šā panta 1. punkta a) apakšpunktā minētajos ziņojumos un 2. punktā minētajā skaidrojumā nošķir:
a)
pozīcijas, kuras objektīvi izmērāmā veidā samazina riskus, kas ir tieši saistīti ar attiecīgajām komercdarbībām un
b)
citas pozīcijas.
5. EVTI izstrādā īstenošanas tehnisko standartu projektus, lai noteiktu 1. punkta a) apakšpunktā minēto ziņojumu un 2. punktā minēto skaidrojumu saturu un formātu. EVTI iesniedz šo īstenošanas tehnisko standartu projektus Komisijai līdz 2016. gada 3. janvārim.
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 15. pantu pieņemt šā punkta pirmajā daļā minētos īstenošanas tehniskos standartus.
Attiecībā uz emisijas kvotām vai to atvasinātajiem finanšu instrumentiem paziņošana neskar Direktīvas 2003/87/EK saistību ievērošanu.
6. Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 89. pantu, lai precizētu šā panta 1. punkta otrajā daļā minētās robežvērtības, ņemot vērā atvērto pozīciju kopējo skaitu un to lielumu, kā arī to personu kopējo skaitu, kuras tur kādu pozīciju.
7. EVTI izstrādā īstenošanas tehnisko standartu projektus attiecībā uz pasākumiem, kuros noteikta prasība nosūtīt EVTI visus 1. punkta a) apakšpunktā minētos ziņojumus konkrētā nedēļas dienā, lai tā varētu tos centralizēti publicēt.
EVTI iesniedz šo īstenošanas tehnisko standartu projektus Komisijai līdz 2016. gada 3. janvārim.
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 15. pantu pieņemt pirmajā daļā minētos īstenošanas tehniskos standartus.
V SADAĻA
DATU ZIŅOŠANAS PAKALPOJUMI
1. iedaļa
Atļauju saņemšanas procedūras datu ziņošanas pakalpojumu sniedzējiem
59. pants
Atļaujas saņemšanas prasība
1. Dalībvalstis nosaka prasību, ka, lai I pielikuma D iedaļā minētos datu ziņošanas pakalpojumus veiktu kā regulāru darbību vai uzņēmējdarbību, iepriekš ir jāsaņem atļauja saskaņā ar šo iedaļu. Šo atļauju piešķir piederības valsts kompetentā iestāde, kas izraudzīta saskaņā ar 67. pantu.
2. Neskarot 1. punkta noteikumus, dalībvalstis ļauj jebkurai ieguldījumu brokeru sabiedrībai vai tirgus operatoram, kas pārvalda tirdzniecības vietu, veikt apstiprinātas publicēšanas struktūras, konsolidētu datu lentes nodrošinātāja un apstiprinātas ziņošanas sistēmas datu ziņošanas pakalpojumus, iepriekš pārbaudot to atbilstību šai sadaļai. Šo pakalpojumu ietver to attiecīgajās atļaujās.
3. Dalībvalstis reģistrē visus datu ziņošanas pakalpojumu sniedzējus. Reģistrs ir publiski pieejams, un tajā ir visa informācija par pakalpojumiem, kurus atļauts veikt datu ziņošanas pakalpojumu uzņēmumam. Šo sarakstu regulāri atjaunina. Par katru atļauju tiek nosūtīts paziņojums EVTI.
EVTI izveido visu Savienības datu ziņošanas pakalpojumu sniedzēju sarakstu. Sarakstā iekļauj informāciju par pakalpojumiem, kurus datu ziņošanas pakalpojumu sniedzējam ir atļauts sniegt, un to regulāri atjaunina. EVTI šo sarakstu publicē un regulāri to atjaunina savā tīmekļa vietnē.
Ja kompetentā iestāde ir atsaukusi atļauju saskaņā ar 62. pantu, informāciju par šo atsaukšanu 5 gadus dara publiski pieejamu sarakstā.
4. Dalībvalstis pieprasa datu ziņošanas pakalpojumu sniedzējiem sniegt pakalpojumus kompetentās iestādes uzraudzībā. Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentās iestādes regulāri pārskata datu ziņošanas pakalpojumu sniedzēju atbilstību šai sadaļai. Tās arī nodrošina, ka kompetentās iestādes uzrauga, lai datu ziņošanas pakalpojumu sniedzēji vienmēr atbilstu šajā sadaļā noteiktajiem nosacījumiem, uz kuru pamata piešķirta sākotnējā atļauja.
60. pants
Atļaujas piešķiršanas joma
1. Piederības dalībvalsts nodrošina, ka atļaujā ir precizēts datu ziņošanas pakalpojums, ko datu ziņošanas pakalpojumu sniedzējam ir atļauts sniegt. Datu ziņošanas pakalpojumu sniedzējs, kas vēlas paplašināt savu uzņēmējdarbību un sniegt vēl citus papildu datu ziņošanas pakalpojumus, iesniedz pieprasījumu par savas atļaujas paplašināšanu, lai varētu sniegt šos pakalpojumus.
2. Atļauja ir spēkā visā Savienībā un ļauj datu ziņošanas pakalpojumu sniedzējam visā Savienībā sniegt pakalpojumus, kuru sniegšanai saņemta atļauja.
61. pants
Atļaujas pieprasījuma piešķiršanas un noraidīšanas procedūras
1. Kompetentā iestāde nepiešķir atļauju, kamēr tā nav pilnībā pārliecinājusies, ka atļaujas pieprasītājs atbilst visām saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem noteiktajām prasībām.
2. Datu ziņošanas pakalpojumu sniedzējs sniedz visu informāciju, tostarp darbības programmu, kurā cita starpā uzskaitīti paredzēto pakalpojumu veidi un organizatoriskā struktūra, kas nepieciešami, lai kompetentā iestāde pārliecinātos, ka datu ziņošanas pakalpojumu sniedzējs sākotnējās atļaujas saņemšanas brīdī ir veicis visus nepieciešamos pasākumus, lai izpildītu savas saistības saskaņā ar šīs sadaļas noteikumiem.
3. Atļaujas pieprasījuma iesniedzējs sešu mēnešu laikā pēc visu pieteikuma dokumentu iesniegšanas tiek informēts, vai atļauja ir vai nav piešķirta.
4. EVTI izstrādā regulatīvo tehnisko standartu projektu, lai noteiktu:
a)
informāciju, kas saskaņā ar 2. punktu jāiesniedz kompetentajai iestādei, tostarp darbības programma;
b)
informāciju, kas jāiekļauj paziņojumos, kuri jānosūta saskaņā ar 63. panta 3. punktu.
EVTI šos pirmajā daļā minētos regulatīvo tehnisko standartu projektus iesniedz Komisijai līdz 2015. gada 3. jūlijam.
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantu pieņemt šā punkta pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus.
5. EVTI izstrādā īstenošanas tehnisko standartu projektu, lai noteiktu standarta formas, veidlapas un procedūras šā panta 2. punktā un 63. panta 4. punktā minētās informācijas un paziņojumu nosūtīšanai.
EVTI iesniedz šos īstenošanas tehnisko standartu projektus Komisijai līdz 2016. gada 3. janvārim.
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 15. pantu pieņemt pirmajā daļā minētos īstenošanas tehniskos standartus.
62. pants
Atļauju atsaukšana
Kompetentā iestāde var atsaukt atļauju, kas izsniegta datu ziņošanas pakalpojumu sniedzējam, ja šis sniedzējs:
a)
neizmanto atļauju 12 mēnešu laikā, nepārprotami atsakās no atļaujas vai pēdējo sešu mēnešu laikā nav sniedzis datu ziņošanas pakalpojumus, ja vien attiecīgā dalībvalsts nav izsniegusi atļauju, kurā paredzēta šāda rīcība;
b)
ir saņēmis atļauju, sniedzot nepatiesas ziņas vai jebkādā citā nelikumīgā veidā;
c)
vairs neatbilst nosacījumiem, uz kuru pamata atļauja piešķirta;
d)
ir būtiski un sistemātiski pārkāpis šīs direktīvas vai Regulas (ES) Nr. 600/2014 noteikumus.
63. pants
Prasības datu ziņošanas pakalpojumu sniedzēju vadības struktūrai
1. Dalībvalstis nosaka prasību, ka visiem tirgus dalībnieka vadības struktūras locekļiem vienmēr ir pietiekami laba reputācija, pietiekama kompetencei, prasmes un pieredze un ka viņi velta pietiekami daudz laika savu pienākumu veikšanai.
Vadības struktūrai ir atbilstošas kolektīvās kompetences, prasmes un pieredze, lai spētu izprast datu ziņošanas pakalpojumu uzņēmuma darbības. Katrs vadības struktūras loceklis rīkojas godīgi, integrēti un objektīvi, lai vajadzības gadījumā efektīvi apstrīdētu augstākā līmeņa vadības lēmumus un efektīvi uzraudzītu un pārraudzītu pārvaldes lēmumu pieņemšanu.
Ja tirgus operators iesniedz atļaujas pieprasījumu darboties ar apstiprinātu publicēšanas struktūru, konsolidētu datu lentes nodrošinātāju vai apstiprinātu ziņošanas sistēmu un apstiprinātas publicēšanas struktūras, konsolidētu datu lentes nodrošinātāja vai apstiprinātas ziņošanas sistēmas vadības struktūras locekļi ir tie paši regulētā tirgus vadības struktūras locekļi, tiek uzskatīts, ka šīs personas atbilst šā punkta pirmajā daļā noteiktajām prasībām.
2. EVTI līdz 2016. gada 3. janvārim izstrādā vadlīnijas 1. punktā minētajai vadības struktūras locekļu atbilstības novērtēšanai, ņemot vērā to dažādās lomas un veiktās darbības, kā arī nepieciešamību novērst interešu konfliktus starp vadības struktūras locekļiem un apstiprinātās publicēšanas struktūras, konsolidētās datu lentes nodrošinātāja vai apstiprinātās ziņošanas sistēmas lietotājiem.
3. Dalībvalstis nosaka prasību datu ziņošanas pakalpojumu sniedzējam nosūtīt paziņojumu kompetentajai iestādei par visu savas vadības struktūras locekļu identitāti un jebkādām izmaiņām to locekļu statusā, kā arī informāciju, kas nepieciešama, lai novērtētu, vai šī vienība atbilst 1. punktam.
4. Dalībvalstis nodrošina, ka datu ziņošanas pakalpojumu sniedzēja vadības struktūra definē un uzrauga pārvaldības mehānismu īstenošanu, kuri nodrošina efektīvu un piesardzīgu organizācijas pārvaldību, tostarp pienākumu sadali organizācijā un interešu konfliktu novēršanu, tā, ka tiek veicināta tirgus integritāte un ievērotas to klientu intereses.
5. Kompetentā iestāde nepiešķir atļauju, ja tā uzskata, ka personai vai personām, kurām efektīvi jāpārvalda datu ziņošanas pakalpojumu sniedzēja uzņēmējdarbība, nav pietiekami laba reputācija vai pastāv objektīvs un pierādāms pamatojums uzskatīt, ka attiecīgās izmaiņas uzņēmuma vadībā apdraud tā pienācīgu un piesardzīgu pārvaldību un attiecīgi tā klientu intereses un tirgus integritāti.
2. iedaļa
Nosacījumi attiecībā uz APS
64. pants
Organizatoriskās prasības
1. Piederības dalībvalsts nosaka prasību APS pieņemt atbilstošu politiku un pasākumus, lai darītu publiski pieejamu Regulas (ES) Nr. 600/2014 20. un 21. pantā minēto informāciju reāllaikā, cik vien tas ir tehniski iespējams, atbilstīgi pamatotiem komerciāliem nosacījumiem. Informāciju dara pieejamu bez maksas 15 minūtes pēc tam, kad APS to ir publicējusi. Piederības dalībvalsts nosaka prasību, ka APS jāspēj efektīvi un konsekventi izplatīt šo informāciju tā, lai nodrošinātu ātru pieeju informācijai nediskriminējošā veidā un tādā formātā, kas atvieglo informācijas konsolidēšanu ar līdzīgiem datiem no citiem avotiem.
2. APS publicētajā informācijā saskaņā ar 1. punktu ietver vismaz šādu informāciju:
a)
finanšu instrumenta identifikators;
b)
cena, par kādu darījums tika noslēgts;
c)
darījuma apjoms;
d)
darījuma veikšanas laiks;
e)
laiks, kad tika nosūtīts paziņojums par darījumu;
f)
darījuma cenas pieraksts;
g)
tās tirgošanas vietas kods, kur šis darījums tika izpildīts vai kur darījums tika izpildīts ar sistemātiska internalizētāja starpniecību - kods “SI” vai citādi - kods “OTC”;
h)
vajadzības gadījumā norāde, ka darījums tika veikts īpašos apstākļos.
3. Piederības dalībvalsts pieprasa, lai APS pastāvīgi piemēro efektīvus administratīvos pasākumus, kas izveidoti, lai novērstu interešu konfliktus ar to klientiem. Jo īpaši APS, kas darbojas arī kā tirgus operators vai ieguldījumu brokeru sabiedrība, apstrādā visu apkopoto informāciju nediskriminējošā veidā un darbojas, ievērojot atbilstīgus noteikumus, lai nošķirtu dažādus darbību veidus.
4. Piederības dalībvalsts nosaka prasību APS izveidot drošības mehānismus, lai garantētu informācijas pārsūtīšanas līdzekļu drošību, līdz minimumam samazinātu datu sagrozīšanas un neatļautas piekļuves risku un nepieļautu informācijas noplūdi pirms tās publiskošanas. APS ir atbilstoši resursi un rezerves sistēmas, lai tā varētu sniegt savus pakalpojumus nepārtraukti.
5. Piederības dalībvalsts nosaka prasību APS izveidot sistēmas, kas var efektīvi pārbaudīt tirdzniecības pārskatu pilnīgumu, identificēt trūkumus un acīmredzamas kļūdas un pieprasīt jebkādu kļūdainu ziņojumu atkārtotu nosūtīšanu.
6. EVTI izstrādā regulatīvo tehnisko standartu projektu, lai noteiktu kopējus formātus, datu standartus un tehniskos pasākumus, kas atvieglotu informācijas konsolidēšanu atbilstīgi 1. punktam.
EVTI šos pirmajā daļā minētos regulatīvo tehnisko standartu projektus iesniedz Komisijai līdz 2015. gada 3. jūlijam.
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantu pieņemt šā punkta pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus.
7. Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 89. pantu, kuros precizē, kas ir pamatoti komerciāli nosacījumi, lai informācija tiktu publiskota atbilstīgi šā panta 1. punktam.
8. EVTI izstrādā regulatīvu tehnisko standartu projektu, ar ko nosaka
a)
veidus, kā apstiprināta publicēšanas struktūra var ievērot 1. punktā minēto informācijas sniegšanas prasību;
b)
saskaņā ar 1. punktu publiskotās informācijas saturu, iekļaujot vismaz 2. punktā minēto informāciju tādā veidā, lai varētu publicēt 64. pantā prasīto informāciju;
c)
konkrētas organizatoriskas prasības, kas izklāstītas 3., 4. un 5. punktā.
EVTI iesniedz šo regulatīvo tehnisko standartu projektus Komisijai līdz 2015. gada 3. jūlijam.
Komisijai tiek deleģētas pilnvaras pieņemt pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantu.
3. iedaļa
Nosacījumi konsolidētu datu lentes nodrošinātājiem
65. pants
Organizatoriskās prasības
1. Piederības dalībvalsts nosaka prasību konsolidētu datu lentes nodrošinātājam noteikt atbilstošu politiku un pasākumus, lai apkopotu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 600/2014 6. un 20. pantu publiskoto informāciju, konsolidētu to nepārtrauktā elektroniskā datu plūsmā un darītu to publiski pieejamu reāllaikā, cik vien tas ir tehniski iespējams, atbilstīgi pamatotiem komerciāliem nosacījumiem.
Minētā informācija iever vismaz šādas ziņas:
a)
finanšu instrumenta identifikators;
b)
cena, par kādu darījums tika noslēgts;
c)
darījuma apjoms;
d)
darījuma veikšanas laiks;
e)
laiks, kad tika nosūtīts paziņojums par darījumu;
f)
darījuma cenas pieraksts;
g)
tās tirgošanas vietas kods, kur šis darījums tika izpildīts vai kur darījums tika izpildīts ar sistemātiska internalizētāja starpniecību - kods “SI”, vai citādi - kods “OTC”;
h)
attiecīgā gadījumā informācija saistībā ar to, ka par ieguldījuma lēmuma pieņemšanu un darījuma veikšanu ir atbildīgs ieguldījumu brokeru sabiedrībā izmantots datoralgoritms;
i)
vajadzības gadījumā norāde, ka darījums tika veikts īpašos apstākļos;
j)
ja saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 600/2014 4. panta 1. punkta a) apakšpunktu vai b) apakšpunktu tika piešķirts atbrīvojums no pienākuma publiskot šīs regulas 3. panta 1. punktā minēto informāciju, - atzīme par to, kurš no minētajiem atbrīvojumiem tika piemērots konkrētajam darījumam.
Informāciju dara pieejamu bez maksas 15 minūtes pēc tam, kad konsolidētu datu lentes nodrošinātājs to ir publicējis. Piederības dalībvalsts nosaka prasību, ka konsolidētu datu lentes nodrošinātājam jāspēj efektīvi un konsekventi izplatīt šo informāciju tā, lai nodrošinātu ātru pieeju informācijai nediskriminējošā veidā un tādā formātā, kas ir viegli pieejams un izmantojams tirgus dalībniekiem.
2. Piederības dalībvalsts nosaka prasību konsolidētu datu lentes nodrošinātājam noteikt atbilstošu politiku un pasākumus, lai apkopotu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 600/2014 10. un 21. pantu publiskoto informāciju, konsolidētu to nepārtrauktā elektroniskā datu plūsmā un darītu to publiski pieejamu reāllaikā, cik vien tas ir tehniski iespējams, atbilstīgi pamatotiem komerciāliem nosacījumiem, ietverot vismaz šādu informāciju:
a)
finanšu instrumenta identifikators vai identificējošas īpašības;
b)
cena, par kādu darījums tika noslēgts;
c)
darījuma apjoms;
d)
darījuma veikšanas laiks;
e)
laiks, kad tika nosūtīts paziņojums par darījumu;
f)
darījuma cenas pieraksts;
g)
tās tirgošanas vietas kods, kur šis darījums tika izpildīts vai kur darījums tika izpildīts ar sistemātiska internalizētāja starpniecību - kods “SI”, vai citādi - kods “OTC”;
h)
vajadzības gadījumā norāde, ka darījums tika veikts īpašos apstākļos;
Informāciju dara pieejamu bez maksas 15 minūtes pēc tam, kad konsolidētu datu lentes nodrošinātājs to ir publicējis. Piederības dalībvalsts nosaka, ka konsolidētu datu lentes nodrošinātājam jāspēj efektīvi un konsekventi izplatīt šo informāciju tā, lai nodrošinātu ātru pieeju informācijai nediskriminējošā veidā un vispāratzītos formātos, kas ir savstarpēji savietojami, viegli pieejami un izmantojami tirgus dalībniekiem.
3. Piederības dalībvalsts nosaka prasību konsolidētu datu lentes nodrošinātājam nodrošināt, ka nosūtītie dati ir konsolidēti no visiem regulētiem tirgiem, daudzpusējām tirdzniecības sistēmām, organizētām tirdzniecības sistēmām un apstiprinātām publicēšanas struktūrām un attiecas uz tādiem finanšu instrumentiem, kas konkretizēti 8. punkta c) apakšpunktā minētajos regulatīvajos tehniskajos standartos.
4. Piederības dalībvalsts pieprasa, lai konsolidētu datu lentes nodrošinātājs pastāvīgi ievēro efektīvus administratīvos noteikumus, kas noteikti, lai novērstu interešu konfliktus. Īpaši tirgus operators vai apstiprināta publicēšanas struktūra, kas darbojas arī ar konsolidētu datu lenti, apstrādā visu apkopoto informāciju nediskriminējošā veidā un darbojas, ievērojot atbilstošus pasākumus, lai nodalītu dažādas uzņēmējdarbības funkcijas.
5. Piederības dalībvalsts nosaka prasību konsolidētu datu lentes nodrošinātājam izveidot drošības mehānismus, lai garantētu informācijas pārsūtīšanas līdzekļu drošību un līdz minimumam samazinātu datu sagrozīšanas un neatļautas piekļuves risku. Piederības dalībvalsts nosaka prasību, ka konsolidētu datu lentes nodrošinātājam jābūt atbilstošiem resursiem un rezerves sistēmām, lai tā varētu sniegt savus pakalpojumus nepārtraukti.
6. EVTI izstrādā regulatīvo tehnisko standartu projektu, lai noteiktu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 600/2014 6., 10., 20. un 21. pantu publicējamās informācijas datu standartus un formātus, tostarp norādot finanšu instrumenta identifikatoru, cenu, apjomu, laiku, cenas pierakstu, tirdzniecības vietas identifikatoru un norādes par īpašiem apstākļiem, kādos darījums tika veikts, kā arī tehniskos pasākumus, lai veicinātu efektīvu un konsekventu informācijas izplatīšanu, nodrošinot, ka tā ir brīvi pieejama un izmantojama tirgus dalībniekiem atbilstīgi 1. un 2. punktam, ietverot citus raksturīgus pakalpojumus, ko var veikt konsolidētu datu lentes nodrošinātājs, lai palielinātu tirgus efektivitāti.
EVTI iesniedz šā punkta pirmajā daļā minētos regulatīvo tehnisko standartu projektus Komisijai līdz 2015. gada 3. jūlijam attiecībā uz informāciju, kas publicēta saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 600/2014 6. un 20. pantu, un līdz 2015. gada 3. jūlijam attiecībā uz informāciju, kas publicēta saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 600/2014 10. un 21. pantu.
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantu pieņemt šā punkta pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus.
7. Komisija pieņem deleģētos aktus saskaņā ar 89. pantu, ar kuriem precizē, kas ir pamatoti komerciāli nosacījumi, lai nodrošinātu piekļuvi datu plūsmām atbilstīgi šā panta 1. un 2. punktam.
8. EVTI izstrādā regulatīvu tehnisko standartu projektu, ar ko nosaka:
a)
līdzekļus, ar kuriem konsolidētu datu lentes nodrošinātājs var ievērot 1. un 2. punktā minēto informācijas sniegšanas prasību;
b)
saskaņā ar 1. un 2. punktu publiskotās informācijas saturu;
c)
to finanšu instrumentu datus, kam jābūt pieejamiem datu plūsmā, un datus par instrumentiem, kas nav kapitāla vērtspapīru instrumenti, tirdzniecības vietām un apstiprinātām publicēšanas struktūrām, kas ir jāiekļauj;
d)
citus līdzekļus, lai nodrošinātu, ka dažādu konsolidētu datu plūsmas nodrošinātāju publicētā informācija ir saskaņota un to var pilnībā savietot un salīdzināt ar līdzīgiem datiem no citiem avotiem, kā arī apkopot Savienības līmenī;
e)
konkrētas organizatoriskas prasības, kas izklāstītas 4. un 5. punktā.
EVTI iesniedz šo regulatīvo tehnisko standartu projektus Komisijai līdz 2015. gada 3. jūlijam.
Komisijai tiek deleģētas pilnvaras pieņemt pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantu.
4. iedaļa
Nosacījumi attiecība uz azs
66. pants
Organizatoriskās prasības
1. Piederības dalībvalsts nosaka prasību AZS pieņemt atbilstošu politiku un noteikumus, lai pēc iespējas ātrāk, bet ne vēlāk kā līdz darba dienas beigām pēc tās dienas, kad notika darījums, ziņotu Regulas (ES) Nr. 600/2014 26. pantā minēto informāciju. Šo informāciju nosūta saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 600/2014 26. pantā minētajām prasībām.
2. Piederības dalībvalsts pieprasa, lai AZS pastāvīgi ievēro efektīvus administratīvos noteikumus, kas izveidoti, lai novērstu interešu konfliktus ar to klientiem. Jo īpaši AZS, kas darbojas arī kā tirgus operators vai ieguldījumu brokeru sabiedrība, apstrādā visu apkopoto informāciju nediskriminējošā veidā, kā arī veic un uztur atbilstīgus pasākumus, lai nošķirtu dažādus darbību veidus.
3. Piederības dalībvalsts nosaka prasību AZS izveidot drošības mehānismus, lai garantētu informācijas pārsūtīšanas līdzekļu drošību un autentifikāciju, līdz minimumam samazinātu datu sagrozīšanas un neatļautas piekļuves risku un nepieļautu informācijas noplūdi, vienmēr saglabājot datu konfidencialitāti. Piederības dalībvalsts nosaka prasību, ka AZS jābūt atbilstošiem resursiem un rezerves sistēmām, lai tā varētu sniegt savus pakalpojumus nepārtraukti.
4. Piederības dalībvalsts nosaka prasību, ka AZS jābūt ieviestām sistēmām, kas var efektīvi pārbaudīt darījumu pārskatu pilnīgumu, identificēt trūkumus un acīmredzamas kļūdas, ko izraisījusi konkrēta ieguldījumu brokeru sabiedrība, un ja šāda kļūda vai trūkums ir konstatēti, sniegt šai ieguldījumu brokeru sabiedrībai informāciju par kļūdas vai trūkuma elementiem, un pieprasīt jebkādu kļūdainu ziņojumu atkārtotu nosūtīšanu.
Piederības dalībvalsts nosaka arī prasību, ka AZS jābūt ieviestām sistēmām, kas ļautu apstiprinātai ziņošanas sistēmai konstatēt kļūdas vai trūkumus, ko izraisījusi pati AZS, un dot iespēju AZS koriģēt un nosūtīt (vai vajadzības gadījumā atkārtoti nosūtīt) kompetentajai iestādei pareizos un pilnīgos darījumu pārskatus.
5. EVTI izstrādā regulatīvu tehnisko standartu projektu, ar ko nosaka:
a)
veidus, kā AZS var ievērot 1. punktā minēto informācijas sniegšanas prasību, un
b)
konkrētas organizatoriskas prasības, kas izklāstītas 2., 3. un 4. punktā.
EVTI iesniedz šo regulatīvo tehnisko standartu projektus Komisijai līdz 2015. gada 3. jūlijam.
Komisijai tiek deleģētas pilnvaras pieņemt pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantu.
VI SADAĻA
KOMPETENTĀS IESTĀDES
I NODAĻA
Izraudzīšana, pilnvaras un kompensāciju procedūras
67. pants
Kompetento iestāžu izraudzīšana
1. Katra dalībvalsts izraugās kompetentās iestādes, kam jāveic visi pienākumi, kuri paredzēti saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 600/2014 un šīs direktīvas dažādiem noteikumiem. Dalībvalstis informē Komisiju, EVTI un citu dalībvalstu kompetentās iestādes par to kompetento iestāžu identitāti, kas ir atbildīgas par katra no šiem pienākumiem izpildi un par jebkādu minēto pienākumu sadalījumu.
2. Kompetentās iestādes, kas minētas 1. punktā, ir valsts iestādes, nekarot iespēju deleģēt uzdevumus citām vienībām, ja tas ir skaidri paredzēts 29. panta 4. punktā.
Uzdevumu deleģēšana vienībām, kas nav 1. punktā minētās iestādes, nevar ietvert valsts varas īstenošanu vai lēmumu pieņemšanu pēc saviem ieskatiem. Dalībvalstis pieprasa kompetentajām iestādēm pirms deleģēšanas veikt visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka vienībai, kam jādeleģē uzdevumi, ir attiecīga spēja un resursi, lai efektīvi izpildītu visus uzdevumus, un ka deleģēšana notiek tikai tad, ja ir izveidota skaidri definēta un dokumentēta sistēma visu deleģēto uzdevumu īstenošanai, norādot uzdevumus, kas jāuzņemas, un nosacījumus, saskaņā ar kuriem tiem jāveic. Minētajos nosacījumos iekļauj klauzulu, kas paredz, ka attiecīgajai vienībai jārīkojas un jābūt organizētai tā, lai nepieļautu interešu konfliktu, un tā, lai informāciju, kas iegūta, pildot deleģētos uzdevumus, neizmantotu negodīgi vai konkurences aizkavēšanai. Galīgā atbildība par šīs direktīvas ievērošanas un īstenošanas pasākumu uzraudzību ir uzticēta kompetentajai iestādei vai iestādēm, kas izraudzītas saskaņā ar 1. punktu.
Dalībvalstis informē Komisiju, EVTI un citu dalībvalstu kompetentās iestādes par pasākumiem, kas veikti attiecībā uz uzdevumu deleģēšanu, tostarp par precīziem nosacījumiem, kas reglamentē šādu deleģēšanu.
3. EVTI savā tīmekļa vietnē publicē un pastāvīgi atjaunina 1. un 2. punktā minēto kompetento iestāžu sarakstu.
68. pants
Sadarbība starp iestādēm vienā dalībvalstī
Ja dalībvalsts izraugās vairāk nekā vienu kompetento iestādi, lai izpildītu šīs direktīvas vai Regulas (ES) Nr. 600/2014 noteikumus, skaidri definē to attiecīgās funkcijas, un šīs iestādes cieši sadarbojas.
Katra dalībvalsts pieprasa, lai šāda sadarbība ir arī starp šīs direktīvas vai Regulas (ES) Nr. 600/2014 kompetentajām iestādēm un kompetentajām iestādēm, kas konkrētajā dalībvalstī ir atbildīgas par kredītiestāžu un citu finanšu iestāžu, pensiju fondu, PVKIU, apdrošināšanas un pārapdrošināšanas starpnieku un apdrošināšanas sabiedrību uzraudzību.
Dalībvalstis pieprasa, lai kompetentās iestādes apmainās ar visu informāciju, kas ir būtiska vai saistoša attiecībā uz funkciju un pienākumu izpildi.
69. pants
Uzraudzības pilnvaras
1. Kompetentajām iestādēm piešķir visas uzraudzības pilnvaras, tostarp izmeklēšanas pilnvaras, un pilnvaras piemērot aizsardzības līdzekļus, kas nepieciešamas, lai pildītu savus pienākumus, kas paredzēti šajā direktīvā vai Regulā (ES) Nr. 600/2014.
2. Pilnvaras, kas minētas 1. punktā, ietver vismaz šādas pilnvaras:
a)
piekļūt jebkuram dokumentam vai citiem datiem jebkādā formātā, kuri pēc kompetentās iestādes uzskata varētu attiekties uz tās uzraudzības pienākumu veikšanu, un saņemt to kopiju vai nokopēt tos;
b)
pieprasīt informācijas sniegšanu no jebkuras personas un vajadzības gadījumā izsaukt un nopratināt personu, lai gūtu informāciju;
c)
veikt pārbaudes uz vietas vai izmeklēšanu;
d)
pieprasīt telefonsarunu vai elektroniskās saziņas ierakstus vai citus datu plūsmas ierakstus, kas ir to ieguldījumu brokeru sabiedrību, kredītiestāžu vai citu vienību rīcībā, kuru darbību reglamentē šī direktīva vai Regula (ES) Nr. 600/2014;
e)
pieprasīt aktīvu iesaldēšanu vai sekvestrāciju vai abus;
f)
pieprasīt profesionālās darbības pagaidu aizliegšanu;
g)
pieprasīt pilnvaroto ieguldījumu brokeru sabiedrību, regulēto tirgu un datu ziņošanas pakalpojumu sniedzēju revidentiem sniegt informāciju;
h)
nodot lietas kriminālvajāšanai;
i)
ļaut revidentiem vai speciālistiem veikt pārbaudes vai izmeklēšanu;
j)
pieprasīt no jebkuras personas informācijas sniegšanu, tostarp visus attiecīgos dokumentus, par pozīcijas vai riska, kas rodas saistībā ar preču atvasināto instrumentu, apmēru un mērķi un par visiem aktīviem vai pasīviem attiecīgajā tirgū;
k)
pieprasīt uz laiku vai pastāvīgi pārtraukt jebkādu praksi vai rīcību, ko kompetentā iestāde uzskata esam pretrunā Regulas (ES) Nr. 600/2014 noteikumiem un noteikumiem, kas pieņemti, īstenojot šo direktīvu, un novērst šādas prakses vai rīcības atkārtošanos;
l)
pieņemt jebkāda veida pasākumus, lai nodrošinātu ieguldījumu brokeru sabiedrību, regulēto tirgu un citu personu, uz kurām attiecas šī direktīva vai Regula (ES) 600/2014, darbības atbilstību juridiskajām prasībām;
m)
pieprasīt pārtraukt tirgot finanšu instrumentu;
n)
pieprasīt izņemt finanšu instrumentu no tirgus regulētā tirgū vai saskaņā ar citiem tirdzniecības pasākumiem;
o)
pieprasīt jebkurai personai veikt atbilstošus pasākumus, lai samazinātu pozīcijas vai riska darījuma apjomu;
p)
ierobežo jebkuras personas spēju piekļūt preču atvasinātajam instrumentam, tostarp nosakot limitus attiecībā uz pozīcijas apjomu, kādu jebkura persona visu laiku drīkst turēt saskaņā ar šīs direktīvas 57. pantu;
q)
izdot publiskus paziņojumus;
r)
pieprasīt, ciktāl to atļauj valsts tiesību akti, esošos datu plūsmas ierakstus, kas ir telesakaru operatora rīcībā, ja pastāv pamatotas aizdomas par pārkāpumu un ja šādi ieraksti var būt noderīgi, veicot izmeklēšanu saistībā ar šīs direktīvas vai Regulas (ES) Nr. 600/2014 noteikumu pārkāpšanu;
s)
apturēt finanšu instrumentu vai strukturētu noguldījumu pārdošanu vai tirdzniecību, ja ir ievēroti Regulas (ES) Nr. 600/2014 40., 41. vai 42. panta nosacījumi;
t)
apturēt finanšu instrumentu tirdzniecību vai strukturētu noguldījumu pārdošanu, ja ieguldījumu brokeru sabiedrība nav izstrādājusi vai īstenojusi efektīvu produktu apstiprināšanas procesu vai kā citādi nav ievērojusi šīs direktīvas16. panta 3. punktu;
u)
pieprasīt atcelt fizisku personu no amata ieguldījumu “brokeru sabiedrību vai tirgus operatora valdē.
Līdz 2016. gada 3. jūlijam dalībvalstis informē Komisiju un EVTI par normatīvajiem un administratīvajiem aktiem, ar ko transponē 1. un 2. punktu. Tās bez liekas kavēšanās informē Komisiju un EVTI par visiem tajos veiktajiem grozījumiem.
Dalībvalstis nodrošina, ka ir ieviesti mehānismi, lai nodrošinātu, ka saskaņā ar valsts tiesību aktiem var izmaksāt kompensāciju vai veikt citu atlīdzināšanas pasākumu, novēršot jebkādu finansiālu zaudējumu vai citu kaitējumu, kas nodarīts saistībā ar šīs direktīvas vai Regulas (ES) Nr. 600/2014 pārkāpumu.
70. pants
Sankcijas par pārkāpumiem
1. Neskarot 69. pantā paredzētās kompetento iestāžu uzraudzības pilnvaras, tostarp izmeklēšanas pilnvaras, un pilnvaras piemērot aizsardzības līdzekļus, un dalībvalstu tiesības paredzēt un piespriest kriminālsodus, dalībvalstis pieņem noteikumus un nodrošina, ka to kompetentās iestādes var piemērot administratīvos sodus un pasākumus, kas piemērojami par visiem šīs direktīvas vai Regulas Nr. 600/2014 pārkāpumiem un to valsts noteikumu pārkāpumiem, kuri ir pieņemti, īstenojot šo direktīvu un Regulu Nr. 600/2014, un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to īstenošanu. Šādas sankcijas un pasākumi ir efektīvi, samērīgi un preventīvi un tos piemēro par pārkāpumiem, pat ja tie nav konkrēti minēti 3., 4. un 5. punktā.
Dalībvalstis var nolemt neizstrādāt noteikumus attiecībā uz administratīvajiem sodiem par pārkāpumiem, par kuriem jau piemēro valsts kriminālsodus saskaņā ar valsts tiesību aktiem. Tādā gadījumā dalībvalstis informē Komisiju par attiecīgajiem krimināltiesību noteikumiem.
Līdz 2016. gada 3. jūlijam dalībvalstis dara Komisijai un EVTI zināmus tos normatīvos un administratīvos aktus, ar kuriem transponē šo pantu, tostarp visus atbilstīgos krimināltiesību noteikumus. Dalībvalstis bez liekas kavēšanās informē Komisiju un EVTI par visiem tajos veiktajiem grozījumiem.
2. Dalībvalstis nodrošina, ka tad, ja pienākumi attiecas uz ieguldījumu brokeru sabiedrībām, tirgus operatoriem, datu ziņošanas pakalpojumu sniedzējiem, kredītiestādēm saistībā ar ieguldījumu pakalpojumiem vai ieguldījumu darbībām un papildpakalpojumiem, un trešo valstu sabiedrību filiālēm, pārkāpuma gadījumā jomās, kas nav saskaņotas ar šo direktīvu, sankcijas un citus pasākumus saskaņā ar valsts tiesību aktos paredzētajiem nosacījumiem var piemērot ieguldījumu brokeru sabiedrību un tirgus operatoru vadības struktūras locekļiem, un jebkurai citai fiziskai vai juridiskai personai, kas saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir atbildīga par pārkāpumu.
3. Dalībvalstis nodrošina, ka par šīs direktīvas vai Regulas (ES) Nr. 600/2014 pārkāpumu tiek uzskatīts pārkāpums, kad ir pārkāpts vismaz šīs direktīvas vai Regulas (ES) Nr. 600/2014:
a)
attiecībā uz direktīvu:
i)
8. panta b) apakšpunkts;
ii)
9. panta 1. līdz 6. punkts;
iii)
11. panta 1. un 3. punkts;
iv)
16. panta 1. līdz 11. punkts;
v)
17. panta 1. līdz 6. punkts;
vi)
18. panta 1. līdz 9. punkts un 18. panta 10. punkta pirmais teikums;
vii)
19. un 20. pants;
viii)
21. panta 1. punkts;
ix)
23. panta 1. un 2. punkts un 3. punkts;
x)
24. panta 1. līdz 5. un 7. līdz 10. punkts un 24. panta 11. punkta pirmā un otrā daļa;
xi)
25. panta 1. līdz 6. punkts;
xii)
26.panta 1. punkta otrais teikums un 26. panta 2. un 3. punkts;
xiii)
27. panta 1. un 8. punkts;
xiv)
28. panta 1. un 2. punkts;
xv)
29. panta 2. punkta pirmā daļa, 29. panta 2. punkta trešās daļa, 29. panta 3. punkta pirmais teikums, 29. panta 4. punkta pirmā daļa un 29. panta 5. punkts;
xvi)
30. panta 1. punkta otrā daļa un 3. punkta 3. punkta otrās daļas pirmais teikums;
xvii)
31. panta 1. punkts, 31. panta 2. punkta pirmā daļa un 31. panta 3. punkts;
xviii)
32. panta 1. punkts, 32. panta 2. punkta pirmā, otrā un ceturtā daļa;
xix)
33. panta 3. punkts;
xx)
34. panta 2. punkts, 34. panta 4. punkta pirmais teikums, 34. panta 5. punkta pirmais teikums, 34. panta 7. punkta pirmais teikums;
xxi)
35. panta 2. punks, 35. panta 7. punkta pirmā daļa, 35. panta 10. punkta pirmās daļas pirmais teikums;
xxii)
36. panta 1. punkts;
xxiii)
37. panta 1. punkta pirmā daļa un otrās daļas pirmais teikums un 37. panta 2. punkta pirmā daļa;
xxiv)
44. panta 1. punkta ceturtā daļa, 44. panta 2. punkta pirmais teikums, 44. panta 3. punkta pirmā daļa un 44. panta 5. punkta b) apakšpunkts;
xxv)
45. panta 1. līdz 6. un 8. punkts;
xxvi)
46. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts, 46. panta 2. punkts;
xxvii)
47. pants;
xxviii)
48. panta 1. līdz 11. punkts;
xxix)
49. panta 1. punkts;
xxx
50. panta 1. punkts;
xxxi)
51. panta 1. līdz 4. punkts, 51. panta 5. punkta otrais teikums;
xxxii)
52. panta 1. punkts, 52. panta 2. punkta pirmā, otrā un piektā daļa;
xxxiii)
53. panta 1., 2. un 3. punkts un 53. panta 6. punkta otrās daļas pirmais teikums, 53. panta 7. punkts;
xxxiv)
54. panta 1. punkts, 54. panta 2. punkta pirmā daļa un 54. panta 3. punkts;
xxxv)
57. panta 1. punkts un 57. panta 2. punkta pirmais teikums;, 57. panta 8. punkts un 57. panta 10. punkta pirmais teikums;
xxxvi)
58. panta 1. līdz 4. punkts;
xxxvii)
63. panta 1., 3. un 4. punkts;
xxxviii)
64. panta 1. līdz 5. punkts;
xxxix)
65. panta 1. līdz 5. punkts;
xxxx)
66. panta 1. līdz 4. punkts; un
b)
attiecībā uz Regulu (ES) Nr. 600/2014:
i)
3. panta 1. un 3. punkts;
ii)
4. panta 3. punkta pirmā daļa;
iii)
6. pants;
iv)
7. panta 1. punkta trešās daļas pirmais teikums;
v)
8. panta 1., 3. un 4. punkts;
vi)
10. pants;
vii)
11. panta 1. punkta trešās daļas pirmais teikums 11. panta 3. punkta trešā daļa;
viii)
12. panta 1. punkts;
ix)
13. panta 1. punkts;
x)
14. panta 1. punkts, 14. panta 2. punkta pirmais teikums un 14. panta 3. punkta otrais, trešais un ceturtais teikums;
xi)
15. panta 1. punkta pirmā daļa un otrās daļas pirmais un trešais teikums, 15. panta 2. punkts un 4. punkta otrais teikums;
xii)
17. panta 1. punkta otrais teikums;
xiii)
18. panta 1. un 2. punkts, 18. panta 4. punkta pirmais teikums, 18. panta 5. punkta pirmais teikums, 18. panta 6. punkta pirmais teikums, 18. panta 8. un 9. punkts;
xiv)
20. panta 1. punkts un 2. punkta pirmais teikums;
xv)
21. panta 1., 2. un 3. punkts
xvi)
22. panta 2. punkts;
xvii)
23. panta 1. un 2. punkts;
xviii)
25. panta 1. un 2. punkts;
xix)
26. panta 1. punkta pirmā daļa, 26. panta 2. līdz 5. punkts, 26. panta 6. 6. punkta pirmā daļa, 26. panta 7. punkta pirmā līdz piektā un astotā daļa;
xx)
27. panta 1. punkts;
xxi)
28. panta 1. punkts un 28. panta 2. punkta pirmā daļa;
xxii)
29. panta 1. un 2. punkts;
xxiii)
30. panta 1. punkts;
xxiv)
31. panta 1. līdz 3. punkts;
xxv)
35. panta 1. līdz 3. punkts;
xxvi)
36. panta 1. līdz 3. punkts;
xxvii)
37. panta 1. un 3. punkts;
xxviii)
40., 41. un42. pants.
4. Par šīs direktīvas vai Regulas (ES) Nr. 600/2014 pārkāpumu uzskata arī ieguldījumu pakalpojumu sniegšanu un/vai ieguldījumu darbību veikšanu, nesaņemot paredzēto atļauju vai apstiprinājumu saskaņā ar šādiem noteikumiem šajā direktīvā vai Regulā (ES) Nr. 600/2014:
a)
šīs direktīvas 5. pants, 6. panta 2. punkts, 34. pants, 35. pants, 39. pants, 44. pants vai 59. pants, un
b)
Regulas (ES) Nr. 600/2014 7. panta 1. punkta trešais teikums vai 11. panta 1. punkts.
5. Par šīs direktīvas pārkāpumu uzskata arī nesadarbošanos vai nepakļaušanos izmeklēšanai vai inspekcijai, vai pieprasījumam, kas paredzēti 69. pantā.
6. Dalībvalstis saskaņā ar saviem tiesību aktiem paredz, ka 3., 4. un 5. punktā minēto pārkāpumu gadījumā kompetentajām iestādēm ir pilnvaras noteikt un piemērot šādus administratīvos sodus un pasākumus:
a)
publisku paziņojumu, kurā norādīta fiziskā vai juridiskā persona un pārkāpuma būtība saskaņā ar 71. pantu;
b)
rīkojumu fiziskai vai juridiskai personai pārtraukt attiecīgo rīcību un atturēties no tās atkārtošanas;
c)
attiecībā uz ieguldījumu brokeru sabiedrību, tirgus operators, kuram ir atļauja uzturēt daudzpusējo tirdzniecības sistēmu vai organizētu tirdzniecības sistēmu, regulēto tirgu, apstiprinātu publicēšanas struktūru, konsolidētu datu lentes nodrošinātāja un apstiprinātas ziņošanas sistēmu iestādes atļaujas atsaukšanu vai apturēšanu saskaņā ar 8., 43. un 65. pantu;
d)
īslaicīgu vai par nopietniem atkārtotiem pārkāpumiem - pastāvīgu aizliegumu jebkuram ieguldījumu brokeru sabiedrības vadības struktūras loceklim vai jebkurai citai atbildīgajai fiziskai personai veikt savas vadības funkcijas ieguldījumu brokeru sabiedrībā;
e)
īslaicīgu darbības aizliegumu ieguldījumu brokeru sabiedrībai, kas ir regulēto tirgu vai DTS locekle vai dalībniece vai arī OTS kliente;
f)
juridiskas personas gadījumā - maksimālās administratīvās finansiālās sankcijas vismaz 5 000 000 EUR apmērā vai dalībvalstī, kuras valūta nav euro - atbilstoša summa valsts valūtā 2014. gada 2. jūlijā, vai līdz 10 % no juridiskās personas gada kopējā apgrozījuma saskaņā ar jaunākajiem pieejamiem pārskatiem, ko apstiprinājusi vadības struktūra; ja juridiskā persona ir mātesuzņēmums vai mātesuzņēmuma filiāle, kurai jāsagatavo konsolidēts finanšu pārskats saskaņā ar Direktīvu 2013/34/ES, attiecīgais gada kopējais apgrozījums ir visas mātesuzņēmuma gada kopējais apgrozījums vai atbilstīgs ienākumu veids saskaņā ar attiecīgajiem leģislatīvajiem aktiem atbilstīgi jaunākajiem pieejamiem konsolidētajiem pārskatiem, ko apstiprinājusi galvenā mātesuzņēmuma vadības struktūra;
g)
fiziskas personas gadījumā - maksimālās administratīvās finansiālās sankcijas vismaz EUR 5 000 000 vai dalībvalstīs, kuru valūta nav euro - atbilstoša vērtība tās valsts valūtā 2014. gada 2. jūlijā;
h)
maksimālās administratīvās finansiālās sankcijas vismaz ekonomiskā ieguvuma, kas izriet no pārkāpuma, ja šo ieguvumu var noteikt, dubultā apjomā, pat ja tas pārsniedz f) un g) apakšpunktā minētos maksimālos apmērus.
7. Dalībvalstis var pilnvarot kompetentās iestādes ieviest papildu sankciju veidus papildus tiem, kas minēti 6. punktā, vai noteikt sankcijas, kuru apmērs pārsniedz 6. punkta f), g) un h) apakšpunktā minētos apmērus.
71. pants
Lēmumu publicēšana
1. Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentās iestādes bez liekas kavēšanās savā tīmekļa vietnē publicē ikvienu lēmumu, ar ko nosaka administratīvu sodu vai pasākumu par Regulas (ES) Nr. 600/2014 vai šīs regulas īstenošanai pieņemtu valsts noteikumu pārkāpumu, pēc tam, kad persona, kurai uzlikts sods, ir informēta par šo lēmumu. Publikācijā ietver vismaz informāciju par pārkāpuma veidu un raksturu un atbildīgo personu identitāti. Minēto pienākumu nepiemēro lēmumiem par tādu pasākumu piemērošanu, kuriem piemīt izmeklēšanas raksturs.
Tomēr, ja kompetentās iestādes uzskata, ka juridisko personu identitātes vai fizisko personu datu publicēšana ir nesamērīga, ņemot vērā katra gadījuma atsevišķu izvērtējumu, ko veic saistībā ar šādas datu publicēšanas samērīgumu, vai ja šāda publicēšana nopietni apdraud finanšu tirgu stabilitāti vai nepabeigtu izmeklēšanu, dalībvalstis nodrošina, lai kompetentās iestādes vai nu:
a)
aizkavē sankcijas vai pasākuma piemērošanas lēmuma publicēšanu līdz brīdim, kad nepublicēšanas iemesli beidz pastāvēt;
b)
publicē lēmumu noteikt sankcijas vai pasākumu anonīmi un tādā veidā, kas atbilst valsts tiesību aktiem, ja šāda anonīma publicēšana nodrošina attiecīgo personas datu efektīvu aizsardzību;
c)
vispār nepublicē lēmumu, ar kuru nosaka sankciju vai pasākumu, ja a) un b) apakšpunktā izklāstītie risinājumi netiek uzskatīti par pietiekamiem, lai nodrošinātu:
i)
ka netiek apdraudēta finanšu tirgu stabilitāte,
ii)
šādu lēmumu publicēšanas proporcionalitāti attiecībā uz pasākumiem, kurus uzskata par mazāk nozīmīgiem.
Gadījumā, kad lēmumu, ar ko nosaka publicēt sankciju vai citu pasākumu, publicē anonīmi, attiecīgo datu publicēšanu var atlikt uz saprātīgu laikposmu, ja ir paredzams, ka šajā laikposmā anonīmas publikācijas iemesli beigs pastāvēt.
2. Ja lēmumu par sankcijas vai pasākuma noteikšanu var pārsūdzēt attiecīgajā tiesu vai citā iestādē, kompetentās iestādes arī nekavējoties savā oficiālajā tīmekļa vietnē publicē šādu informāciju un jebkādu turpmāku informāciju par šādas pārsūdzības iznākumu. Turklāt publicē arī jebkuru lēmumu, ar ko anulē iepriekšēju lēmumu noteikt sankciju vai pasākumu.
3. Kompetentās iestādes nodrošina, lai ikviena publikācija, kas veikta saskaņā ar šo pantu, būtu pieejama to oficiālajā tīmekļa vietnē vismaz piecus gadus pēc tās publicēšanas. Jebkuri personas dati, kas iekļauti publikācijā, tiek uzglabāti kompetentās iestādes oficiālajā tīmekļa vietnē tikai uz laikposmu, kas nepieciešams saskaņā ar piemērojamiem datu aizsardzības noteikumiem.
Kompetentās iestādes informē EVTI par visiem administratīvajiem sodiem, kas noteiktas, bet informācija par kurām nav publicēta atbilstīgi 1. punkta c) apakšpunkta noteikumiem, tostarp arī informācija par jebkādu ar konkrētu sankciju saistītu pārsūdzību un tās iznākumu. Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentās iestādes saņem informāciju un galīgo spriedumu par ikvienu uzlikto kriminālsodu un iesniedz to EVTI. EBI uztur centrālu datubāzi par sankcijām, kuras tai ir darītas zināmas vienīgi ar mērķi veikt informācijas apmaiņu starp kompetentajām iestādēm. Minētā datubāze ir pieejama tikai kompetentajām iestādēm, un to atjaunina, pamatojoties uz kompetento iestāžu sniegto informāciju.
4. Dalībvalstis EVTI ik gadu nodod apkopotu informāciju saistībā ar visām sankcijām un pasākumiem, kas noteikti saskaņā ar 1. un 2. punktu. Minēto pienākumu neattiecina uz pasākumiem, kuriem piemīt izmeklēšanas raksturs. EVTI šo informāciju publicē gada pārskatā.
Ja dalībvalstis saskaņā ar 70. pantam vēlas noteikt kriminālsodus par šajā pantā minēto noteikumu pārkāpumiem, kompetentās iestādes reizi gadā sniedz EVTI anonīmus un apkopotus datus par visiem kriminālizmeklēšanas gadījumiem un piespriestajiem kriminālsodiem. Datus par piemērotajiem kriminālsodiem EVTI publicē gada pārskatā.
5. Ja kompetentā iestāde ir darījusi zināmu sabiedrībai informāciju par administratīvu pasākumu, sankciju vai kriminālsodu, tā vienlaikus par to ziņo arī EVTI.
6. Ja publiskots kriminālsods vai administratīvs sods attiecas uz ieguldījumu brokeru sabiedrību, tirgus operatoru, datu ziņošanas pakalpojumu sniedzēju, kredītiestādi saistībā ar ieguldījumu pakalpojumiem un darbībām vai papildpakalpojumiem, vai trešo valstu sabiedrību filiālēm, kuriem atļauja ir izsniegta saskaņā ar šo direktīvu, EVTI attiecīgajā reģistrā pievieno norādi par publiskoto sankciju.
7. EVTI izveido īstenošanas tehnisko standartu projektus attiecībā uz informācijas nosūtīšanas procedūrām un veidlapām, kas minētas šajā pantā.
EVTI iesniedz šo īstenošanas tehnisko standartu projektus Komisijai līdz 2016. gada 3. janvārim. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 15. pantu pieņemt pirmajā daļā minētos īstenošanas tehniskos standartus.
72. pants
Uzraudzības pilnvaras un sankciju noteikšanas pilnvaru īstenošana
1. Kompetentās iestādes īsteno uzraudzības pilnvaras, tostarp 69. pantā minētās izmeklēšanas pilnvaras un pilnvaras piemērot aizsardzības līdzekļus, un 70. pantā minētās pilnvaras piemērot sankcijas atbilstīgi valsts tiesiskajam regulējumam:
a)
tieši;
b)
sadarbībā ar citām iestādēm;
c)
uz savu atbildību, deleģējot uzdevumus vienībām, kam tie ir deleģēti atbilstīgi 67. panta 2. punktam; vai
d)
iesniedzot pieteikumu kompetentajām tiesas iestādēm.
2. Dalībvalstis nodrošina, lai kompetentās iestādes, īstenojot tām 70. pantā paredzētās sankciju piemērošanas pilnvaras un nosakot administratīvo sodu vai pasākuma veidu un apmēru, ņemtu vērā visus attiecīgos apstākļus, tostarp attiecīgos gadījumos:
a)
pārkāpuma smagumu un ilgumu;
b)
fiziskās vai juridiskās personas, kas ir atbildīga par pārkāpumu, atbildības pakāpi;
c)
atbildīgās fiziskās vai juridiskās personas finansiālo ietekmi, par ko jo īpaši liecina atbildīgās juridiskās personas kopējais apgrozījums vai atbildīgās fiziskās personas gada ienākumi un neto aktīvi;
d)
atbildīgās fiziskās vai juridiskās personas gūtās peļņas vai novērsto zaudējumu nozīmīgumu, ciktāl to var noteikt;
e)
pārkāpuma radītos zaudējumus trešām personām, ciktāl tos var noteikt;
f)
atbildīgās personas sadarbības līmeni ar kompetento iestādi, neskarot vajadzību nodrošināt attiecīgās personas gūto ienākumu vai novērsto zaudējumu atdošanu;
g)
atbildīgās fiziskās vai juridiskās personas iepriekš izdarītos pārkāpumus.
Nosakot administratīvo sodu un pasākumu veidu un apmēru, kompetentās iestādes papildus pirmajā daļā minētajiem faktoriem var ņemt vērā arī citus faktorus.
73. pants
Ziņošana par pārkāpumiem
1. Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentās iestādes izveido efektīvus mehānismus, kas ļauj ziņot tām par Regulas (ES) Nr. 600/2014 un valstu noteikumu, ar kuriem īsteno šo direktīvu, iespējamiem vai faktiskiem pārkāpumiem.
Mehānismi, kas minēti pirmajā daļā, ietver vismaz:
a)
konkrētas procedūras ziņojumu saņemšanai par iespējamajiem vai faktiskajiem pārkāpumiem un turpmākai rīcībai, tostarp drošu sakaru kanālu izveidošanu šādiem ziņojumiem;
b)
atbilstošu aizsardzību tiem finanšu iestāžu darbiniekiem, kas ziņo par pārkāpumiem finanšu iestādē, vismaz pret atriebību, diskrimināciju vai cita veida netaisnīgu attieksmi;
c)
identitātes aizsardzību gan personai, kas ziņo par pārkāpumiem, gan fiziskai personai, kas ir šķietami atbildīga par pārkāpumu visos procedūras posmos, izņemot tad, ja informācijas izpaušana nepieciešama saskaņā ar valsts tiesību aktiem, veicot turpmāku izmeklēšanu vai turpmāku tiesvedību.
2. Dalībvalstis nosaka prasību ieguldījumu brokeru sabiedrībām, tirgus operatoriem, datu ziņošanas pakalpojumu sniedzējiem, kredītiestādēm saistībā ar ieguldījumu pakalpojumiem vai darbībām un papildpakalpojumiem, un trešo valstu sabiedrību filiālēm ieviest atbilstošas procedūras saviem darbiniekiem, lai iestādes iekšienē ziņotu par iespējamiem vai faktiskiem pārkāpumiem, izmantojot īpašu, neatkarīgu un anonīmu kanālu.
74. pants
Pārsūdzības tiesības
1. Dalībvalstis nodrošina to, ka jebkurš lēmums, kas pieņemts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 600/2014 noteikumiem vai saskaņā ar normatīvajiem un administratīvajiem aktiem, kuri pieņemti saskaņā ar šo direktīvu, ir attiecīgi pamatots un ka to ir tiesības pārsūdzēt augstākās instances tiesā. Tiesības pārsūdzēt augstākās instances tiesā piemēro arī tad, ja attiecībā uz atļaujas pieprasījumu, kurā sniegta visa vajadzīgā informācija, nav pieņemts lēmums sešu mēnešu laikā pēc tā iesniegšanas.
2. Dalībvalstis paredz, ka viena vai vairākas no šādām iestādēm, kā noteikts attiecīgajos valstu tiesību aktos, patērētāju interesēs un saskaņā ar valstu tiesību aktiem arī var iesniegt prasību tiesā vai kompetentajās administratīvajās iestādēs, lai nodrošinātu, ka ir piemēroti Regulas (ES) Nr. 600/2014 un valstu noteikumi šīs direktīvas īstenošanai:
a)
valsts struktūras vai to pārstāvji;
b)
patērētāju organizācijas, kam ir likumīgas intereses patērētāju aizsardzībā;
c)
profesionālas organizācijas, kam ir likumīgas intereses rīkoties, lai aizstāvētu savus locekļus.
75. pants
Ārpustiesas mehānisms patērētāju sūdzību izskatīšanai
1. Dalībvalstis nodrošina, ka ir izveidotas lietderīgas un efektīvas sūdzību un kompensāciju procedūras patērētāju strīdu alternatīvai izšķiršanai attiecībā uz tādu ieguldījumu pakalpojumu un papildpakalpojumu sniegšanu, ko sniedz ieguldījumu brokeru sabiedrības, attiecīgā gadījumā izmantojot esošās struktūras. Dalībvalstis arī nodrošina, ka visas ieguldījumu brokeru sabiedrības pakļaujas vienai vai vairākām šādām struktūrām, kas īsteno minētās sūdzību un kompensācijas procedūras.
2. Dalībvalstis nodrošina, ka šīs struktūras pārrobežu strīdu izšķiršanā aktīvi sadarbojas ar līdzīgām struktūrām citās dalībvalstīs.
3. Kompetentās iestādes paziņo EVTI par 1. punktā minētajām sūdzību un kompensāciju procedūrām, ko var izmantot to jurisdikcijā.
EVTI savā tīmekļa vietnē publicē un pastāvīgi atjaunina visu ārpustiesas mehānismu sarakstu.
76. pants
Dienesta noslēpums
1. Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentajām iestādēm, visām personām, kas strādā vai ir strādājušas to kompetento iestāžu vai to vienību labā, kurām uzdevumi ir deleģēti atbilstoši 67. panta 2. punktam, kā arī revidentiem un speciālistiem, ko instruējušas kompetentās iestādes, ir saistošs pienākums glabāt dienesta noslēpumu. Tās neizpauž nekādu konfidenciālu informāciju, ko tās var saņemt, pildot savus pienākumus, izņemot pārskata vai apkopojuma veidā tā, lai nevar identificēt atsevišķas ieguldījumu brokeru sabiedrības, tirgus operatorus, regulētos tirgus vai jebkuru citu personu, neskarot valsts krimināltiesību vai nodokļu tiesību vai arī šīs direktīvas vai Regulas (ES) Nr. 600/2014 citu noteikumu prasības.
2. Ja ieguldījumu brokeru sabiedrība, tirgus operators vai regulētais tirgus ir atzīts par maksātnespējīgu vai obligāti likvidējamu, konfidenciālu informāciju, kas neattiecas uz trešām personām, var izpaust civillietās vai komerciālā tiesvedībā, ja tas ir vajadzīgs tiesvedības veikšanai.
3. Neskarot valsts krimināltiesību vai nodokļu tiesību prasības, kompetentās iestādes, struktūras vai fiziskas vai juridiskas personas, kas nav kompetentās iestādes un kas saņem konfidenciālu informāciju atbilstoši šai direktīvai vai Regulai (ES) Nr. 600/2014, to var izmantot tikai, veicot savus pienākumus un funkcijas, attiecībā uz kompetentajām iestādēm, ievērojot šīs direktīvas vai Regulas (ES) Nr. 600/2014 darbības jomu, vai - attiecībā uz citām iestādēm, struktūrām vai fiziskām vai juridiskām personām - mērķim, kādam šī informācija tām sniegta, un/vai saistībā ar administratīvo tiesvedību vai tiesvedību, kas ir konkrēti saistīta ar minēto funkciju veikšanu. Tomēr, ja kompetentā iestāde vai cita iestāde, struktūra vai persona, kas sniedz informāciju, piekrīt, tad kompetentā iestāde, kas saņem informāciju, var izmantot to citiem mērķiem.
4. Uz visu konfidenciālu informāciju, kas saņemta, ar ko veikta apmaiņa vai kas pārsūtīta atbilstoši šai direktīvai vai Regulai (ES) Nr. 600/2014, attiecas dienesta noslēpuma nosacījumi, kas noteikti šajā pantā. Tomēr šis pants neliedz kompetentajām iestādēm apmainīties ar konfidenciālu informāciju vai nosūtīt to saskaņā ar šo direktīvu vai Regulu (ES) Nr. 600/2014 un citām direktīvām vai regulām, kas piemērojamas ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kredītiestādēm, pensiju fondiem, PVKIU, alternatīvu ieguldījumu fondiem, apdrošināšanas un pārapdrošināšanas starpniekiem, apdrošināšanas sabiedrībām, regulētiem tirgiem vai tirgus operatoriem, CDP, CVD vai citādi, saņemot piekrišanu no kompetentās iestādes vai citas iestādes vai struktūras vai fiziskas vai juridiskas personas, kas darījusi zināmu attiecīgo informāciju.
5. Šis pants neliedz kompetentajām iestādēm saskaņā ar valsts tiesību aktiem apmainīties ar konfidenciālu informāciju vai nosūtīt konfidenciālu informāciju, kas nav saņemta no citas dalībvalsts kompetentās iestādes.
77. pants
Attiecības ar revidentiem
1. Dalībvalstis paredz, ka: katrai saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2006/43/EK (50) pilnvarotai personai, kas kādā ieguldījumu brokeru sabiedrībā, regulētā tirgū vai datu ziņošanas pakalpojumu sniedzēja uzņēmumā veic uzdevumu, kurš raksturots Direktīvas 2013/34/ES 34. pantā vai Direktīvas 2009/65/EEK 73. pantā, vai kādu citu likumā paredzētu uzdevumu, tūlīt jāpaziņo kompetentajām iestādēm visi fakti vai lēmumi attiecībā uz šo uzņēmumu, ko tā konstatējusi, veicot savu uzdevumu, un kas var:
a)
būt būtiskā pretrunā normatīvajiem vai administratīvajiem aktiem, kuri paredz nosacījumus, kas reglamentē atļauju piešķiršanu vai īpaši reglamentē ieguldījumu brokeru sabiedrību darbībām;
b)
ietekmēt ieguldījumu brokeru sabiedrības pastāvīgo darbību;
c)
būt pamatā atteikumam apstiprināt grāmatvedības datus vai atrunām.
Minētajai personai ir arī pienākums ziņot par visiem faktiem un lēmumiem, kas personai kļūst zināmi, veicot kādu no pirmajā daļā minētajiem uzdevumiem uzņēmumā, kam ir cieša saistība ar ieguldījumu brokeru sabiedrību, kurā tā veic attiecīgo uzdevumu.
2. Ja personas, kas ir pilnvarotas Direktīvas 2006/43/EK nozīmē, labā ticībā atklāj kompetentajām iestādēm jebkuru 1. punktā minēto faktu vai lēmumu, tās nepārkāpj informācijas atklāšanas ierobežojumu, kas izriet no līgumsaistībām vai tiesību aktiem, un šādām personām nav jāuzņemas atbildība.
78. pants
Datu aizsardzība
Personas datus, kas iegūti, īstenojot uzraudzības, tostarp izmeklēšanas, pilnvaras vai lai tās īstenotu saskaņā ar šo direktīvu, apstrādā saskaņā ar valsts tiesību aktiem, ar kuriem īsteno Direktīvu 95/46/EK, un attiecīgos gadījumos saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 45/2001.
II NODAĻA
Sadarbība starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm un ar evti
79. pants
Sadarbības pienākums
1. Dažādu dalībvalstu kompetentās iestādes savstarpēji sadarbojas vienmēr, kad tas ir vajadzīgs, lai izpildītu to pienākumus, kas paredzēti šajā direktīvā vai Regulā (ES) Nr. 600/2014, izmantojot pilnvaras, kas tām piešķirtas vai nu ar šo direktīvu, vai Regulu (ES) Nr. 600/2014 vai ar valstu tiesību aktiem.
Ja dalībvalstis saskaņā ar 70. pantu paredz kriminālsodus par minētā panta noteikumu pārkāpumiem, kas minēta norādītajā pantā, tās nodrošina, ka ir spēkā piemēroti pasākumi, lai kompetentajām iestādēm būtu visas nepieciešamās pilnvaras sadarboties ar to jurisdikcijā esošajām tiesu iestādēm, lai saņemtu specifisku informāciju, kas saistīta ar kriminālizmeklēšanu vai procedūrām, kas sāktas attiecībā uz šīs direktīvas un Regulas (ES) Nr. 600/2014 iespējamajiem pārkāpumiem un, izpildot pienākumu šīs direktīvas un Regulas (ES) Nr. 600/2014 nolūkiem sadarboties savā starpā un ar EVTI, šo informāciju nodot citām kompetentajām iestādēm un EVTI.
Kompetentās iestādes sniedz palīdzību pārējo dalībvalstu kompetentajām iestādēm. Jo īpaši tās apmainās ar informāciju un sadarbojas jebkurā izmeklēšanā vai uzraudzības darbībās.
Kompetentās iestādes var sadarboties ar citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm arī ar naudas sodu piedziņas nodrošināšanu saistītajos jautājumos.
Lai sekmētu un paātrinātu sadarbību un jo īpaši informācijas apmaiņu, dalībvalstis izraugās tikai vienu kompetento iestādi par kontaktpunktu saistībā ar šīs direktīvas un Regulas (ES) Nr. 600/2014 izpildi. Dalībvalstis paziņo Komisijai, EVTI un pārējām dalībvalstīm to iestāžu nosaukumus, kas ir izraudzītas saņemt informācijas apmaiņas pieprasījumus vai sadarboties atbilstīgi šim punktam. EVTI savā tīmekļa vietnē publicē un pastāvīgi atjaunina šo iestāžu sarakstu.
2. Ja, ņemot vērā uzņēmējas dalībvalsts vērtspapīru tirgu situāciju, tādas tirdzniecības vietas darbības, kas ir veikusi pasākumus uzņēmējā dalībvalstī, ir kļuvušas par darbībām, kam ir būtiska nozīme vērtspapīru tirgu darbībā un ieguldītāju aizsardzībā minētajā uzņēmējā dalībvalstī, tirdzniecības vietas piederības un uzņēmējas valsts kompetentās iestādes veic samērīgus sadarbības pasākumus.
3. Dalībvalstis veic administratīvos un organizatoriskos pasākumus, kas vajadzīgi, lai sekmētu 1. punktā paredzēto palīdzību.
Kompetentās iestādes var izmantot savas pilnvaras sadarbības mērķiem, pat, kad rīcība, ko izmeklē, nav attiecīgajā dalībvalstī spēkā esošu noteikumu pārkāpums.
4. Ja kompetentai iestādei ir pietiekams iemesls uzskatīt, ka rīcību, kas ir pretrunā šīs direktīvas vai Regulas (ES) Nr. 600/2014 noteikumiem un ko veic vienības, uz kurām neattiecas iestādes uzraudzība, īsteno vai tā ir īstenota citas dalībvalsts teritorijā, tā paziņo to pēc iespējas precīzāk attiecīgās citas dalībvalsts kompetentajai iestādei un EVTI. Attiecīgā kompetentā iestāde, kas saņēmusi informāciju, atbilstīgi rīkojas. Tā informē kompetento iestādi, kas tai ir sniegusi ziņas, un EVTI par veiktās rīcības rezultātiem un, ciktāl tas iespējams, arī par būtiskiem starpposma notikumiem. Šis punkts neskar tās kompetentās iestādes pilnvaras, kura informāciju nosūtīja.
5. Neskarot 1. un 4. punktu, kompetentās iestādes paziņo EVTI un citām kompetentajām iestādēm sīku informāciju par:
a)
jebkādiem pieprasījumiem samazināt pozīcijas apjomu vai risku atbilstīgi 69. panta 2. punkta o) apakšpunktam;
b)
jebkādiem ierobežojumiem personu spējai noslēgt preču atvasināto instrumentu atbilstīgi 69. panta 2. punkta p) apakšpunktam.
Paziņojumā vajadzības gadījumā ietver pieprasījuma aprakstu saskaņā ar 69. panta 2. punkta j) apakšpunktu, tostarp tās personas vai personu identitāti, kam tas tika adresēts, un tā iemeslus, kā arī to ierobežojumu apjomu, kas ieviesti saskaņā ar 69. panta 2. punkta p) apakšpunktu, tostarp informāciju par attiecīgo personu, piemērojamajiem finanšu instrumentiem, jebkādiem ierobežojumiem attiecībā uz to pozīciju apmēru, ko persona var turēt visu laiku, jebkādus ar to saistītos saskaņā ar 57. pantu piešķirtos izņēmumus un attiecīgos iemeslus.
Paziņojumus nosūta ne vēlāk kā 24 stundas pirms darbību vai pasākuma plānotās stāšanās spēkā. Izņēmuma gadījumos kompetentā iestāde var nosūtīt paziņojumu mazāk nekā 24 stundas pirms plānotās pasākuma stāšanās spēkā, ja to nav bijis iespējams izdarīt 24 stundas iepriekš.
Dalībvalsts kompetentā iestāde, kas saņem šajā punktā minēto paziņojumu, var ieviest pasākumus saskaņā ar 69. panta 2. punkta o) vai p) apakšpunktu, ja tā ir pārliecinājusies, ka pasākums ir nepieciešams, lai sasniegtu citas kompetentās iestādes mērķi. Kompetentā iestāde arī nosūta paziņojumu saskaņā ar šo punktu, kurā tā ietver priekšlikumu ieviest pasākumus.
Ja šā panta pirmās daļas a) vai b) apakšpunktā minētā darbība attiecas uz vairumtirdzniecības energoproduktiem, kompetentā iestāde nosūta informāciju arī Energoregulatoru sadarbības aģentūrai (ACER), kas dibināta saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 713/2009.
6. Attiecībā uz emisijas kvotām kompetentajām iestādēm jāsadarbojas ar valsts iestādēm, kas ir kompetentas pārraudzīt tūlītējas piegādes tirgus un izsoļu tirgus, un kompetentajām iestādēm, reģistru pārvaldītājiem un citām valsts iestādēm, kas veic atbilstības uzraudzību saskaņā ar Direktīvu 2003/87/EK, lai nodrošinātu, ka tās var iegūt konsolidētu pārskatu par emisijas kvotu tirgiem.
7. Attiecībā uz lauksaimniecības preču atvasinātajiem instrumentiem kompetentajām iestādēm jāziņo valsts iestādēm, kas ir kompetentas pārraudzīt, pārvaldīt un regulēt fiziskus lauksaimniecības tirgus saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1308/2013, un jāsadarbojas ar tām.
8. Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 89. pantu, lai noteiktu kritērijus, saskaņā ar kuriem tirdzniecības vietas darbības uzņēmējā dalībvalstī varētu uzskatīt par darbībām, kam ir būtiska nozīme vērtspapīru tirgu darbībā un ieguldītāju aizsardzībā attiecīgajā uzņēmējā dalībvalstī.
9. EVTI izstrādā īstenošanas tehnisko standartu projektus, kuros nosaka standarta veidlapas, veidnes un procedūras 2. punktā minēto sadarbības pasākumu veikšanai.
EVTI iesniedz šos īstenošanas tehnisko standartu projektus Komisijai līdz 2016. gada 3. janvārim.
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 15. pantu pieņemt pirmajā daļā minētos īstenošanas tehniskos standartus.
80. pants
Kompetento iestāžu sadarbība pārbaužu uz vietas vai izmeklēšanas uzraudzības jomā
1. Dalībvalsts kompetentā iestāde var lūgt citas dalībvalsts kompetento iestādi iesaistīties uzraudzības darbībā, pārbaudē uz vietas vai izmeklēšanā. Attiecībā uz ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kas ir attāli regulētā tirgus locekļi vai dalībnieki, regulētā tirgus kompetentā iestāde var izvēlēties tieši vērsties pie tām, un šādā gadījumā tā atbilstīgi informē attālā locekļa vai dalībnieka piederības dalībvalsts kompetento iestādi.
Ja kompetentā iestāde saņem lūgumu attiecībā uz pārbaudi uz vietas vai izmeklēšanu, tā, ievērojot savas pilnvaras:
a)
veic pārbaudes vai izmeklēšanas pati;
b)
atļauj lūguma iesniedzējai iestādei veikt pārbaudi vai izmeklēšanu.
c)
atļauj revidentiem vai ekspertiem veikt pārbaudi vai izmeklēšanu.
2. Lai tuvinātu uzraudzības metodes, EVTI var piedalīties uzraudzītāju kolēģiju darbībās, tostarp pārbaudēs vai izmeklēšanā uz vietas, ko saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 21. pantu veic kopīgi divas vai vairākas kompetentās iestādes.
3. EVTI izstrādā regulatīvo tehnisko standartu projektus, kuros precizē informāciju, ar kuru ir jāapmainās kompetentajām iestādēm, kad tās sadarbojas saistībā ar uzraudzības darbībām, pārbaudēm uz vietas un izmeklēšanu.
EVTI iesniedz šo regulatīvo tehnisko standartu projektus Komisijai līdz 2015. gada 3. jūlijam. Komisijai tiek deleģētas pilnvaras pieņemt šā punkta pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantu.
4. EVTI izstrādā īstenošanas tehnisko standartu projektus, kuros nosaka standarta veidlapas, veidnes un procedūras kompetento iestāžu sadarbībai saistībā ar uzraudzības darbībām, pārbaudēm uz vietas un izmeklēšanu.
EVTI iesniedz šo īstenošanas tehnisko standartu projektus Komisijai līdz 2016. gada 3. janvārim.
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 15. pantu pieņemt pirmajā daļā minētos īstenošanas tehniskos standartus.
81. pants
Informācijas apmaiņa
1. Dalībvalstu kompetentās iestādes, kas ir izraudzītas par kontaktpunktiem šīs direktīvas un Regulas (ES) Nr. 600/2014 mērķiem atbilstoši šīs direktīvas 79. panta 1. punktam, nekavējoties sniedz cita citai informāciju, kas pieprasīta, lai veiktu saskaņā ar šīs direktīvas 67. panta 1. punktu izraudzīto kompetento iestāžu pienākumus, kas norādīti noteikumos, kuri pieņemti atbilstoši šai direktīvai vai Regulai (ES) Nr. 600/2014.
Kompetentās iestādes, kas veic informācijas apmaiņu ar citām kompetentām iestādēm saskaņā ar šo direktīvu vai Regulu (ES) Nr. 600/2014, darot zināmu šādu informāciju, var norādīt, ka to nedrīkst izpaust bez šo iestāžu skaidras piekrišanas, tādējādi darot zināmu, ka šādas informācijas apmaiņu var veikt tikai tādiem mērķiem, attiecībā uz kuriem tās sniegušas piekrišanu.
2. Kompetentā iestāde, kas ir izraudzīta par kontaktpunktu saskaņā ar 79. panta 1. punktu, var nosūtīt saskaņā ar 1. punktu un 77. un 88. pantu saņemto informāciju 67. panta 1. punktā minētajām iestādēm. Tās nesūta to citām iestādēm vai fiziskām vai juridiskām personām bez to kompetento iestāžu skaidras piekrišanas, kas atklājušas šo informāciju, un to var nosūtīt tikai, lai sasniegtu mērķus, attiecībā uz kuriem minētās iestādes ir devušas piekrišanu, izņemot attiecīgi pamatotus gadījumus. Tādā gadījumā kontaktpunkts tūlīt informē kontaktpunktu, kas nosūtījis attiecīgo informāciju.
3. Iestādes, kas minētas 71. pantā, kā arī citas struktūras vai fiziskas vai juridiskas personas, kas saņem konfidenciālu informāciju saskaņā ar šā panta 1. punktu vai saskaņā ar 77. un 88. pantu, var izmantot to tikai, pildot savus pienākumus, jo īpaši:
a)
lai pārbaudītu, ka ir izpildīti nosacījumi, kas reglamentē ieguldījumu brokeru sabiedrību darbības uzsākšanu, un veicinātu šādas darbības vienotu vai individuālu uzraudzību, jo īpaši attiecībā uz prasībām par kapitāla pietiekamību, kas noteiktas ar Direktīvu 2013/36/EEK, administratīvajām un grāmatvedības procedūrām un iekšējās kontroles mehānismiem;
b)
lai uzraudzītu tirdzniecības vietu pareizu darbību;
c)
lai noteiktu sankcijas;
d)
pārsūdzēšanā administratīvā kārtā pret kompetento iestāžu lēmumiem;
e)
tiesvedībā, ko uzsāk saskaņā ar 74. pantu;
f)
ārpustiesas mehānismā attiecībā uz ieguldītāju sūdzībām, kā paredzēts 75. pantā.
4. EVTI izstrādā īstenošanas tehnisko standartu projektus, kuros nosaka standarta veidlapas, veidnes un procedūras informācijas apmaiņai.
EVTI iesniedz šo īstenošanas tehnisko standartu projektus Komisijai līdz 2016. gada 3. janvārim.
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 15. pantu pieņemt pirmajā daļā minētos īstenošanas tehniskos standartus.
5. Nedz šis pants, nedz 76. vai 88. pants neliedz kompetentajai iestādei nosūtīt EVTI, Eiropas Sistēmisko risku kolēģijai, centrālajām bankām, ECBS un ECB kā monetārām iestādēm un attiecīgā gadījumā arī citām valsts iestādēm, kas atbildīgas par maksājumu un norēķinu sistēmu pārzināšanu, konfidenciālu informāciju, kas paredzēta to uzdevumu izpildei. Līdzīgi šīm iestādēm vai struktūrām neliedz paziņot kompetentajām iestādēm šādu informāciju, kas tām var būt vajadzīga, lai pildītu savas šajā direktīvā vai Regulā (ES) Nr. 600/2014 paredzētās funkcijas.
82. pants
Saistoša starpniecība
1. Kompetentās iestādes var paziņot EVTI par situācijām, kad pieprasījums attiecībā uz kādu no turpmāk minētajiem jautājumiem noraidīts vai attiecībā uz to saprātīgā termiņā nav veikta rīcība:
a)
veikt uzraudzības darbību, pārbaudi uz vietas vai izmeklēšanu, kā paredzēts 80. pantā, vai
b)
apmainīties ar informāciju, kā paredzēts 81. pantā;
2. Šā panta 1. punktā minētajās situācijās EVTI var rīkoties saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 19. pantu, neskarot iespējas nerīkoties, ja ir pieprasīta šīs direktīvas 83. pantā minētā informācija, un neskarot iespējas EVTI rīkoties saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 17. pantu.
83. pants
Atteikums sadarboties
Kompetentā iestāde var atteikties sadarboties, kā izteikts lūgumā, veicot izmeklēšanu, pārbaudi uz vietas vai uzraudzības darbību, kā paredzēts 84. pantā, vai apmainīties ar informāciju, kā paredzēts 81. pantā, tikai tad, ja:
a)
attiecībā uz tām pašām darbībām un attiecībā uz tām pašām personām jau ir uzsākta tiesvedība tās dalībvalsts iestādēs, kam adresēts lūgums;
b)
attiecībā uz tām pašām personām un tām pašām darbībām galīgais spriedums jau izdarīts dalībvalstī, kam adresēts lūgums.
Par šādu atteikumu kompetentā iestāde attiecīgi paziņo kompetentajai lūguma iesniedzējai iestādei un EVTI, sniedzot iespējami sīkāku informāciju.
84. pants
Apspriešanās pirms atļaujas piešķiršanas
1. Piešķirot atļauju ieguldījumu brokeru sabiedrībai, iepriekš apspriežas ar citas iesaistītās dalībvalsts kompetentajām iestādēm, ja ieguldījumu brokeru sabiedrība ir jebkura no šādām:
a)
ieguldījumu brokeru sabiedrības vai tirgus operatora vai kredītiestādes meitasuzņēmums, kuram atļauja piešķirta citā dalībvalstī;
b)
ieguldījumu brokeru sabiedrības vai kredītiestādes mātesuzņēmuma meitasuzņēmums, kuram atļauja piešķirta citā dalībvalstī;
c)
to pašu fizisko vai juridisko personu pakļautībā, kas kontrolē ieguldījumu brokeru sabiedrību vai kredītiestādi, kurai atļauja piešķirta citā dalībvalstī.
2. Piešķirot atļauju ieguldījumu brokeru sabiedrībai, iepriekš apspriežas ar dalībvalsts kompetento iestādi, kas ir atbildīga par kredītiestāžu vai apdrošināšanas sabiedrību uzraudzību, ja ieguldījumu brokeru sabiedrība vai tirgus operators ir jebkurš no šādām:
a)
tādas kredītiestādes vai apdrošināšanas sabiedrības meitasuzņēmums, kam atļauja piešķirta Savienībā;
b)
tādas kredītiestādes vai apdrošināšanas sabiedrības mātesuzņēmuma meitasuzņēmums, kam atļauja piešķirta Savienībā;
c)
tās pašas fiziskās vai juridiskās personas pakļautībā, kas kontrolē kredītiestādi vai apdrošināšanas sabiedrību, kuram atļauja piešķirta Savienībā.
3. Attiecīgās 1. un 2. punktā minētās kompetentās iestādes jo īpaši savstarpēji apspriežas, novērtējot akcionāru vai locekļu piemērotību un to personu reputāciju un pieredzi, kas faktiski vada uzņēmējdarbību un kas ir iesaistītas tās pašas grupas citas vienības vadībā. Tās apmainās ar visu informāciju, kas attiecas uz akcionāru vai locekļu piemērotību un to personu reputāciju un pieredzi, kuras faktiski vada uzņēmējdarbību, un kas ir būtiska pārējām iesaistītajām kompetentajām iestādēm saistībā ar atļaujas piešķiršanu, kā arī saistībā ar pastāvīgo novērtējumu attiecībā uz atbilstību darbības nosacījumiem.
4. EVTI izstrādā īstenošanas tehnisko standartu projektus, kuros nosaka standarta veidlapas, veidnes un procedūras apspriedēm ar citām kompetentajām iestādēm pirms atļaujas piešķiršanas.
EVTI iesniedz šo īstenošanas tehnisko standartu projektus Komisijai līdz 2016. gada 3. janvārim.
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 15. pantu pieņemt pirmajā daļā minētos īstenošanas tehniskos standartus.
85. pants
Uzņēmēju dalībvalstu pilnvaras
1. Uzņēmējas dalībvalstis nosaka to, ka kompetentā iestāde statistikas mērķiem var pieprasīt visām ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kam ir filiāles to teritorijās, regulāri ziņot tām par šo filiāļu darbībām.
2. Pildot savus šajā direktīvā paredzētos pienākumus, uzņēmējas dalībvalstis nosaka to, ka kompetentā iestāde var pieprasīt ieguldījumu brokeru sabiedrību filiālēm sniegt informāciju, kas vajadzīga, lai gadījumos, kas minēti 35. panta 8. punktā, uzraudzītu to atbilstību standartiem, ko noteikusi uzņēmēja dalībvalsts un kas attiecas uz tām. Šīs prasības nevar būt stingrākas par prasībām, ko tā pati dalībvalsts noteikusi reģistrētām sabiedrībām, lai uzraudzītu to atbilstību tiem pašiem standartiem.
86. pants
Drošības pasākumi, kas jāveic uzņēmējām dalībvalstīm
1. Ja uzņēmējas dalībvalsts kompetentajai iestādei ir pamatots un uzskatāms iemesls uzskatīt, ka ieguldījumu brokeru sabiedrība, kas darbojas tās teritorijā saskaņā ar brīvību sniegt pakalpojumus, rīkojas pretrunā pienākumiem, kas paredzēti noteikumos, kuri pieņemti atbilstoši šai direktīvai, vai ka ieguldījumu brokeru sabiedrība, kam ir filiāle tās teritorijā, rīkojas pretrunā pienākumiem, kas paredzēti noteikumos, kuri pieņemti atbilstoši šai direktīvai un kuri nepiešķir pilnvaras uzņēmējas dalībvalsts kompetentajai iestādei, tā vēršas ar šiem secinājumiem pie piederības dalībvalsts kompetentās iestādes.
Ja, neraugoties uz pasākumiem, ko veikusi piederības dalībvalsts kompetentā iestāde, vai tādēļ, ka šādi pasākumi izrādās neatbilstīgi, ieguldījumu brokeru sabiedrība turpina darbību tā, ka tas acīmredzami kaitē uzņēmējas dalībvalsts ieguldītāju interesēm vai sakārtotai tirgu darbībai, piemēro šādus noteikumus:
a)
pēc piederības dalībvalsts kompetentās iestādes informēšanas uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde veic visus attiecīgus pasākumus, kas vajadzīgi, lai aizsargātu ieguldītājus un tirgu pareizu darbību - šie pasākumi ietver iespēju liegt pārkāpējām ieguldījumu brokeru sabiedrībām uzsākt turpmākus darījumus to teritorijā. Par šādiem pasākumiem bez liekas kavēšanās informē Komisiju un EVTI; un
b)
uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde var vērsties ar šo jautājumu pie EVTI, kas var pieņemt lēmumu saskaņā ar pilnvarām, kuras tai piešķirtas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 19. pantu.
2. Ja uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes pārliecinās, ka ieguldījumu brokeru sabiedrība, kam ir filiāle tās teritorijā, pārkāpj tiesību normas vai reglamentējošus noteikumus, kas šajā dalībvalstī pieņemti, piemērojot šīs direktīvas noteikumus, ar kuriem pilnvaro uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes, minētās iestādes pieprasa attiecīgajai ieguldījumu brokeru sabiedrībai novērst pārkāpumu.
Ja attiecīgā ieguldījumu brokeru sabiedrība neveic vajadzīgos pasākumus, uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes veic visus attiecīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka attiecīgā ieguldījumu brokeru sabiedrība novērš pārkāpumu. Šo pasākumu veidu dara zināmu piederības dalībvalsts kompetentajām iestādēm.
Ja, neraugoties uz pasākumiem, ko veikusi uzņēmēja dalībvalsts, ieguldījumu brokeru sabiedrība turpina pārkāpt tiesību normas vai reglamentējošus noteikumus, kas minēti pirmajā daļā un kas ir spēkā uzņēmējā dalībvalstī, uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde pēc piederības dalībvalsts kompetentās iestādes informēšanas veic visus attiecīgus pasākumus, kas vajadzīgi, lai aizsargātu ieguldītājus un tirgu pareizu darbību. Par šādiem pasākumiem bez liekas kavēšanās informē Komisiju un EVTI.
Turklāt uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde var vērsties ar šo jautājumu pie EVTI, kas var pieņemt lēmumu saskaņā ar pilnvarām, kuras tai piešķirtas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 19. pantu.
3. Ja regulētā tirgus, daudzpusējas tirdzniecības sistēmas vai organizētas tirdzniecības sistēmas uzņēmējas dalībvalsts kompetentajai iestādei ir pamatots un uzskatāms iemesls uzskatīt, ka šāds regulētais tirgus, daudzpusēja tirdzniecības sistēma vai organizēta tirdzniecības sistēma rīkojas pretrunā pienākumiem, kas paredzēti noteikumos, kuri pieņemti atbilstoši šai direktīvai, tā vēršas ar šiem secinājumiem pie regulētā tirgus, daudzpusējās tirdzniecības sistēmas vai organizētās tirdzniecības sistēmas piederības dalībvalsts kompetentās iestādes.
Ja, neraugoties uz pasākumiem, ko veikusi piederības dalībvalsts kompetentā iestāde, vai tādēļ, ka šādi pasākumi izrādās neatbilstīgi, minētais regulētais tirgus, daudzpusējā tirdzniecības sistēma vai organizēta tirdzniecības sistēma turpina darbību tā, ka tas acīmredzami kaitē uzņēmējas dalībvalsts ieguldītāju interesēm vai pienācīgai tirgu darbībai, uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde pēc piederības dalībvalsts kompetentās iestādes informēšanas veic visus attiecīgus pasākumus, kas vajadzīgi, lai aizsargātu ieguldītājus un tirgu pareizu darbību - šādi pasākumi ietver iespēju liegt minētajam regulētajam tirgum vai daudzpusējajai tirdzniecības sistēmai, vai organizētai tirdzniecības sistēmai darīt pieejamus savus pasākumus attāluma tirdzniecības locekļiem vai dalībniekiem, kas veic uzņēmējdarbību uzņēmējā dalībvalstī. Par šādiem pasākumiem bez liekas kavēšanās informē Komisiju un EVTI.
Turklāt uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde var vērsties ar šo jautājumu pie EVTI, kas var pieņemt lēmumu saskaņā ar pilnvarām, kuras tai piešķirtas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 19. pantu.
4. Visi pasākumi, kas pieņemti atbilstoši 1., 2. vai 3. punktam un kas paredz sankcijas vai ieguldījumu brokeru sabiedrības vai regulētā tirgus darbības ierobežojumus, attiecīgi jāpamato un jādara zināmi attiecīgajai ieguldījumu brokeru sabiedrībai vai regulētajam tirgum.
87. pants
Sadarbība un informācijas apmaiņa ar EVTI
1. Piemērojot šo direktīvu, kompetentās iestādes sadarbojas ar EVTI saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1095/2010.
2. Kompetentās iestādes bez liekas kavēšanās sniedz EVTI visu nepieciešamo informāciju, lai tā varētu pildīt kas noteikti šajā direktīvā un Regulā (ES) Nr. 600/2014, kā arī saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 35. un 36. panta noteikumiem.
III NODAĻA
Sadarbība ar trešām valstīm
88. pants
Informācijas apmaiņa ar trešām valstīm
1. Dalībvalstis un saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 33. pantu EVTI var slēgt sadarbības nolīgumus, kas paredz informācijas apmaiņu ar trešo valstu kompetentajām iestādēm, tikai tad, ja uz atklājamo informāciju attiecas dienesta noslēpuma garantijas, kas ir vismaz līdzvērtīgas tām, kuras paredzētas 76. pantā. Šādai informācijas apmaiņai jābūt paredzētai, lai veiktu minēto kompetento iestāžu uzdevumus.
Personas datus trešai valstij dalībvalsts nosūta saskaņā ar Direktīvas 95/46/EK IV nodaļu.
Personas datus trešai valstij EVTI nosūta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 45/2001 9. pantu.
Dalībvalstis un EVTI var arī slēgt sadarbības nolīgumus, kas paredz informācijas apmaiņu ar trešo valstu iestādēm, struktūrām un fiziskām vai juridiskām personām, kas atbildīgas par vienu vai vairākām šādām jomām:
a)
kredītiestāžu, citu finanšu iestāžu, apdrošināšanas sabiedrību un finanšu tirgu uzraudzību;
b)
ieguldījumu brokeru sabiedrību likvidēšanu un bankrota procedūrām, un citām līdzīgām procedūrām;
c)
likumā noteikto grāmatvedības dokumentu revīziju veikšanu ieguldījumu brokeru sabiedrībās un citās finanšu iestādēs, kredītiestādēs un apdrošināšanas sabiedrībās, pildot savas uzraudzības funkcijas vai pildot savas funkcijas kompensācijas shēmu pārvaldīšanas gadījumā;
d)
to struktūru pārraudzību, kas iesaistītas ieguldījumu brokeru sabiedrību likvidēšanā un bankrota procedūrās, un citās līdzīgās procedūrās;
e)
to personu pārraudzību, kam uzticēts veikt likumā noteiktās grāmatvedības dokumentu revīzijas apdrošināšanas sabiedrībās, kredītiestādēs, ieguldījumu brokeru sabiedrībās un citās finanšu iestādēs;
f)
to personu pārraudzību, kuras aktīvi darbojas emisijas kvotu tirgos, lai nodrošinātu finanšu tirgu un tūlītējo darījumu tirgu konsolidētu pārskatu;
g)
to personu pārraudzību, kuras aktīvi darbojas lauksaimniecības preču atvasināto instrumentu tirgos, lai nodrošinātu finanšu tirgu un tūlītējo darījumu tirgu konsolidētu pārskatu.
Trešajā daļā minētos sadarbības nolīgumus var slēgt tikai tad, ja uz izpaužamo informāciju attiecas dienesta noslēpuma garantijas, kas ir vismaz līdzvērtīgas tām, kuras paredzētas 76. pantā. Šāda informācijas apmaiņa ir paredzēta, lai veiktu minēto iestāžu, struktūru vai fizisko vai juridisko personu uzdevumus. Ja sadarbības nolīgumā paredzēta personas datu nosūtīšana, ko veic dalībvalsts, tā atbilst Direktīvas 95/46/EK IV nodaļai un Regulai (EK) Nr. 45/2001 gadījumā, ja nosūtīšanā iesaistīta EVTI.
2. Ja informācijas izcelsme ir citā dalībvalstī, šo informāciju nevar atklāt bez to kompetento iestāžu skaidras piekrišanas, kuras to nosūtījušas, un attiecīgā gadījumā to atklāj tikai, lai sasniegtu mērķus, attiecībā uz kuriem šīs iestādes ir devušas piekrišanu. Tas pats noteikums attiecas uz informāciju, ko sniedz trešo valstu kompetentās iestādes.
VII SADAĻA
DELEĢĒTIE AKTI
89. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 2. panta 3. punktā, 4. panta 1. punkta 2. apakšpunkta otrajā daļā, 4. panta 2. punktā, 13. panta 1. punktā, 16. panta 12. punktā, 23. panta 4. punktā, 24. pants 13. punktā, 25. panta 8. punktā, 27. panta 9. punkta, 28. panta 3. punktā, 30. panta 5. punktā, 31. panta 4. punktā, 32. panta 4. punktā, 33. panta 8. punktā, 52. panta 4. punktā, 54. panta 4. punktā, 58. panta 6. punktā, 64. panta 7. punktā, 65. panta 7. punktā, 79. panta 8. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz nenoteiktu laiku no 2014. gada 2. jūlija.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 2. panta 3. punktā, 4. panta 1. punkta 2. apakšpunkta otrajā daļā, 4. panta 2. punktā, 13. panta 1. punktā, 16. panta 12. punktā, 23. panta 4. punktā, 24. pants 13. punktā, 25. panta 8. punktā, 27. panta 9. punkta, 28. panta 3. punktā, 30. panta 5. punktā, 31. panta 4. punktā, 32. panta 4. punktā, 33. panta 8. punktā, 52. panta 4. punktā, 54. panta 4. punktā, 58. panta 6. punktā, 64. panta 7. punktā, 65. panta 7. punktā, 79. panta 8. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 2. panta 3. punktu, 4. panta 1. punkta 2. apakšpunkta otro daļu, 4. panta 2. punktu, 13. panta 1. punktu, 16. panta 12. punktu, 23. panta 4. punktu, 24. pants 13. punktu, 25. panta 8. punktu, 27. panta 9. punktu, 28. panta 3. punktu, 30. panta 5. punktu, 31. panta 4. punktu, 32. panta 4. punktu, 33. panta 8. punktu, 52. panta 4. punktu, 54. panta 4. punktu, 58. panta 6. punktu, 64. panta 7. punktu, 65. panta 7. punktu, 79. panta 8. punktu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja trīs mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par trim mēnešiem.
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
90. pants
Ziņojumi un pārskatīšana
1. Komisija līdz 2019. gada 3. martam pēc konsultēšanās ar EVTI iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par sekojošo:
a)
RTS darbību, tostarp to, kā tās veic sapārotu tirdzniecību savā vārdā, ņemot vērā kompetento iestāžu uzraudzības pieredzi, to RTS skaitu, kurām piešķirta atļauja Savienībā, un to tirgus daļu, un jo īpaši izpētot, vai OTS definīcijai ir vajadzīgi kādi pielāgojumi un vai OTS kategorijā ietvertais instrumentu klāsts joprojām ir atbilstīgs;
b)
MVU izaugsmes tirgu režīma darbību, ņemot vērā to daudzpusējo tirdzniecības sistēmu skaitu, kas reģistrētas kā MVU izaugsmes tirgi, tajos darbojošos emitentu skaitu un attiecīgos tirdzniecības apjomus;
Jo īpaši ziņojumā izvērtē, vai 33. panta 3. punkta a) apakšpunktā minētā robežvērtība ir pietiekams minimums, lai īstenotu MVU izaugsmes tirgu mērķus, kā minēts šajā direktīvā;
c)
prasību, kas attiecas uz algoritmisko tirdzniecību, tostarp augstas intensitātes algoritmiskās tirdzniecības darījumu, ietekmi;
d)
pieredzi ar konkrētu produktu un prakšu aizliegšanas mehānismu, ņemot vērā to, cik reizes mehānismi tikuši izmantoti, un to ietekmi;
e)
administratīvo un kriminālsodu piemērošanu un jo īpaši nepieciešamību vēl vairāk saskaņot administratīvos sodus, kas paredzēti par šajā direktīvā un Regulā (ES) Nr. 600/2014 minēto prasību pārkāpumiem;
f)
ierobežojumu un pozīciju limitu un pozīciju pārvaldīšanas piemērošanas ietekmi uz likviditāti, ļaunprātīgu tirgus izmantošanu un pareiziem cenu un norēķinu nosacījumiem atvasināto preču instrumentu tirgos;
g)
cenu attīstību pirmstirdzniecības un pēctirdzniecības pārredzamības datiem no regulētiem tirgiem, DTS, OTS un APS;
h)
ietekmi, ko rada prasība sniegt informāciju par visām maksām, komisijas naudām un nefinansiāliem labumiem saistībā ar ieguldījumu pakalpojuma vai papildu pakalpojuma sniegšanu klientam atbilstīgi šīs direktīvas 24. panta 9. punkta noteikumiem, tostarp ietekmi uz atbilstīgu iekšējā tirgus darbību saistībā ar pārrobežu ieguldījumu konsultācijām.
2. Komisija pēc apspriešanās ar EVTI iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumus par konsolidētās datu lentes darbību, kas izveidota saskaņā ar V sadaļu. Ar 65. panta 1. punktu saistīto informāciju iesniedz līdz 2018. gada 3. septembrim. Ar 65. panta 2. punktu saistīto informāciju iesniedz līdz 2020. gada 3. septembrim.
Šā panta pirmajā daļā minētos ziņojumos tiek vērtēta konsolidētās datu lentes darbība, pamatojoties uz šādiem kritērijiem:
a)
pēctirdzniecības informācijas savlaicīgums un pieejamība konsolidētā formātā, aptverot visus darījumus neatkarīgi no tā, vai tie veikti tirdzniecības vietās vai ne;
b)
augstas kvalitātes pilnīgas un daļējas pēctirdzniecības informācijas savlaicīgums un pieejamība formātos, kas tirgus dalībniekiem ir viegli pieejami un izmantojami un kas ir pieejami saskaņā ar pamatotiem komerciāliem nosacījumiem.
Ja Komisija secina, ka konsolidētu datu lentes nodrošinātāji nav snieguši informāciju atbilstoši otrajā daļā izklāstītajiem kritērijiem, Komisija papildina savu ziņojumu ar pieprasījumu EVTI sākt sarunu procedūru par vienas komercvienības izraudzīšanos darbam ar konsolidēto datu lenti, izmantojot EVTI vadītu publiskā iepirkuma procedūru. EVTI sāk šo procedūru pēc tam, kad ir saņēmusi pieprasījumu no Komisijas, saskaņā ar Komisijas pieprasījumā norādītajiem nosacījumiem un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (51).
3. Ja tiek ierosināta 2. punktā izklāstītā procedūra, Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 89. pantu par šīs direktīvas 59. līdz 65. panta, kā arī I pielikuma D iedaļas un Regulas (ES) Nr. 600/2014 2. panta 1. punkta 19. apakšpunkta grozīšanu, nosakot šādus pasākumus, lai:
a)
noteiktu darbam ar konsolidēto datu lenti izraudzītās komercvienības līguma ilgumu, kā arī procesu un nosacījumus līguma pagarināšanai un jauna publiskā iepirkuma sākšanai;
b)
paredzētu, ka darbam ar konsolidēto datu lenti izveidotā komercvienība šo darbu dara ekskluzīvā kārtā un ka neviena cita vienība nevar tikt pilnvarota kā konsolidētu datu lentes nodrošinātājs saskaņā ar 59. pantu;
c)
pilnvarotu EVTI nodrošināt, lai darbam ar konsolidēto datu lenti izveidotā komercvienība, kas izraudzīta ar publiskā iepirkuma procedūras starpniecību, ievērotu konkursa nosacījumus;
d)
nodrošinātu, lai pēctirdzniecības informācija, ko sniedz darbam ar konsolidēto datu lenti izveidotā komercvienība, būtu kvalitatīva un formātos, kas tirgus dalībniekiem ir viegli pieejami un izmantojami, un konsolidētā formātā, kas aptver visu tirgu;
e)
nodrošinātu, lai pēctirdzniecības informācija tiktu sniegta saskaņā ar pamatotiem komerciāliem nosacījumiem gan konsolidētā, gan nekonsolidētā veidā un lai tā apmierinātu šīs informācijas lietotāju vajadzības visā Savienībā;
f)
nodrošinātu, lai tirdzniecības vietas un apstiprinātas publicēšanas struktūras savus datus darītu pieejamus darbam ar konsolidēto datu lenti izveidotajai komercvienībai, kas izraudzīta, izmantojot EVTI vadītu publiskā iepirkuma procedūru ar saprātīgām izmaksām;
g)
norādītu pasākumus, kas jāpiemēro, ja darbam ar konsolidēto datu lenti izveidotā komercvienība, kas izraudzīta ar publiskā iepirkuma procedūru, nepilda konkursa nosacījumus;
h)
norādītu pasākumus, saskaņā ar kuriem konsolidētu datu lentes nodrošinātājs, kam izsniegta atļauja saskaņā ar 59. pantu, gadījumā, ja netiek izmantotas šā punkta b) apakšpunktā paredzētās pilnvaras vai ja ar publiskā iepirkuma procedūru netiek izraudzīta neviena vienība, var turpināt darboties līdz brīdim, kad tiek pabeigta jauna publiskā iepirkuma procedūra un tiek izraudzīta komercvienība darbam ar konsolidēto datu lenti.
4. Vēlākais līdz 2018. gada 1. janvārim Komisija pēc apspriešanās ar EVTI un ACER sagatavo ziņojumu par iespējamo ietekmi uz enerģijas cenām un uz enerģētikas tirgus darbību, kā arī iespējas un priekšrocības, ko dos darījuma partneru risku un sistēmisko risku un arī C iedaļas 6. punkta enerģētikas atvasināto instrumentu līgumu tiešo izmaksu samazināšana, piemērojot tiem Regulas (ES) Nr. 648/2012 4. pantā minēto tīrvērtes pienākumu un Regulas (ES) Nr. 648/2012 11. pantā 3. punktā norādītās riska pārvaldības procedūras, un to iekļaušanu tīrvērtes sliekšņa aprēķināšanā atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 648/2012 10. panta noteikumiem.
Ja Komisija uzskata, ka minēto līgumu iekļaušana nebūs iespējama un nedos nekādu labumu, tā vajadzības gadījumā iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei leģislatīva akta priekšlikumu. Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar šīs direktīvas 89. pantu, lai vienreiz pagarinātu šīs direktīvas 95. panta 1. punktā minēto 42 mēnešu turpmāku laikposmu par diviem gadiem un vienreiz - par vienu gadu.
91. pants
Grozījumi Direktīvā 2002/92/EK
Direktīvu 2002/92/EK ar šo groza šādi.
1)
Direktīvas 2. pantu groza šādi:
a)
panta 3. punkta otro daļu aizstāj ar šādu:
“Izņemot šīs direktīvas III A nodaļu, šādas darbības, ja tās veic apdrošināšanas sabiedrība vai apdrošināšanas sabiedrības darbinieks, par kura rīcību atbildīga ir apdrošināšanas sabiedrība, neuzskata par apdrošināšanas starpniecību vai apdrošināšanas izplatīšanu.”;
b)
pievieno šādu apakšpunktu:
“13)
III A nodaļas nolūkos “apdrošināšanas ieguldījumu produkts” ir apdrošināšanas produkts, kas piedāvā līguma termiņu vai maksājumu līguma pārtraukšanas gadījumā, kad šis līguma termiņš vai maksājums līguma pārtraukšanas gadījumā ir pilnībā vai daļēji, tieši vai netieši pakļauti tirgus svārstībām, un tajā neietilpst:
a)
nedzīvības apdrošināšanas produkti, kas uzskaitīti Direktīvas 2009/138/EK I pielikumā (Nedzīvības apdrošināšanas veidi);
b)
dzīvības apdrošināšanas līgumu, ja atlīdzība saskaņā ar līgumu ir maksājama tikai nāves gadījumā vai saistībā ar nespēju, ko izraisījusi trauma, slimība vai vājums;
c)
pensiju produkti, kuri valsts tiesību aktos ir atzīti par tādiem, kuru galvenais mērķis ir nodrošināt ieguldītājam ienākumus, aizejot pensijā, un kuri dod ieguldītājam tiesības uz noteiktiem ieguvumiem;
d)
oficiāli atzītas aroda pensiju shēmas, uz kurām attiecas Direktīva 2003/41/EK vai Direktīva 2009/138/EK;
e)
individuālo pensiju produkti, kuros darba devēja finansiālā līdzdalība ir paredzēta valsts tiesību aktos un kuru gadījumā darba devējam vai darbiniekam nav izvēles attiecībā uz pensiju produktu vai tā sniedzēju.”;
2)
iekļauj šādu nodaļu:
“III A NODAĻA
Klientu papildu aizsardzība prasības saistībā ar apdrošināšanas ieguldījumu produktiem
13.a pants
Darbības joma
Ja attiecas 2. panta 3. punkta otrajā daļā minētais izņēmums, šajā nodaļā ir paredzētas papildu prasības apdrošināšanas starpniecības darbībām un tiešajai tirdzniecībai, kurus veic apdrošināšanas sabiedrības, veicot tos saistībā ar apdrošināšanas ieguldījumu produktu pārdošanu. Minētās darbības dēvē par apdrošināšanas izplatīšanas darbībām.
13.b pants
Interešu konfliktu novēršana
Apdrošināšanas starpnieks vai apdrošināšanas sabiedrība uztur un piemēro efektīvus organizatoriskos un administratīvos pasākumus, lai veiktu visas piemērotās darbības, kuru mērķis ir novērst interešu konfliktu negatīvo ietekmi uz klientu interesēm novēršanai, kā tas paredzēts 13.c pantā.
13.c pants
Interešu konflikti
1. Dalībvalstis pieprasa, lai apdrošināšanas starpnieki un apdrošināšanas sabiedrības veiktu visus atbilstīgos pasākumus, kas vajadzīgi, lai konstatētu interešu konfliktus, kuri rodas, veicot apdrošināšanas starpniecību, starp pašu starpnieku vai sabiedrību, tostarp to vadītājiem, darbiniekiem un nolīgtajiem apdrošināšanas starpniekiem, vai personām, kam ir tiešas vai netiešas attiecības ar tiem saistībā ar kontroli, un to klientiem vai starp kādu klientu un citu klientu.
2. Ja organizatoriskā vai administratīvā procedūra, ko apdrošināšanas starpnieks vai apdrošināšanas sabiedrība saskaņā ar 13.b pantu ir ieviesusi interešu konfliktu pārvaldībai, nav pietiekama, lai ar attiecīgu pārliecību nodrošinātu, ka klientu interešu kaitējuma risks būs novērsts, apdrošināšanas starpnieks vai apdrošināšanas sabiedrība klientam skaidri atklāj interešu konfliktu vispārējo būtību un/vai avotus pirms darbību uzsākšanas tā vārdā.
3. Komisija ir pilnvarota ar deleģētajiem aktiem saskaņā ar 13.e pantu veikt šādus pasākumus:
a)
noteikt darbības, attiecībā uz kurām var pamatoti sagaidīt, ka tās veiks apdrošināšanas starpnieki vai ieguldījumu brokeru sabiedrības, lai identificētu, novērstu, pārvaldītu un atklātu interešu konfliktus, sniedzot dažādus apdrošināšanas izplatīšanas pakalpojumus;
b)
noteikt atbilstīgus kritērijus to interešu konfliktu veidu noteikšanai, kuru pastāvēšana var kaitēt apdrošināšanas starpnieka vai apdrošināšanas sabiedrības klientu vai potenciālo klientu interesēm.
13.d pants
Vispārīgie principi un informācija klientiem
1. Dalībvalstis nodrošina, lai, veicot apdrošināšanas izplatīšanas darbības, apdrošināšanas starpnieks vai apdrošināšanas sabiedrība rīkotos godīgi, taisnīgi un profesionāli savu klientu interesēs.
2. Visa informācija, tostarp tirgvedības pa ziņojumi, ko klientiem vai potenciāliem klientiem adresējis apdrošināšanas starpnieks vai apdrošināšanas sabiedrība, ir patiesa, skaidra un nav maldinoša. Tirgvedības paziņojumi ir skaidri identificējami kā tādi.
3. Dalībvalstis var aizliegt pieņemt vai saņemt maksu, komisijas naudu vai jebkādus citus finansiālus labumus, ko apdrošināšanas starpniekiem vai apdrošināšanas sabiedrībām sniedz jebkura trešā persona vai persona, kura rīkojas tās vārdā, saistībā ar apdrošināšanas ieguldījumu produktu izplatīšanu klientiem.
13.e pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģēto aktu Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 13.c pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķirt uz nenoteiktu laiku no 2014. gada 2. jūlija.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 13.c pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 13.c pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja trīs mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par trīs mēnešiem.”.
92. pants
Grozījumi Direktīvā 2011/61/EK
Direktīvu 2011/61/ES groza šādi.
1)
Direktīvas 4. panta 1. punkta r) apakšpunktā pievieno šādu apakšpunktu:
“vii)
dalībvalsts, kura nav piederības dalībvalsts un kurā ES AIFP sniedz 6. panta 4. punktā minētos pakalpojumus;”
2)
Direktīvas 33. pantu groza šādi:
a)
direktīvas 33. panta virsrakstu aizstāj ar šādu:
“Nosacījumi citās dalībvalstīs izveidotu ES AIFP pārvaldībai un pakalpojumu sniegšanai citās dalībvalstīs”;
b)
panta 1. un 2. punktu aizstāj ar šādu:
“1. Dalībvalstis nodrošina, ka atļauju saņēmis ES AIFP var vai nu tieši, vai izveidojot filiāli:
a)
pārvaldīt citā dalībvalstī izvietotu ES AIF, ja šis AIFP ir saņēmis atļauju pārvaldīt šāda veida AIF;
b)
sniegt citai dalībvalstis 6. panta 4. punktā minētos pakalpojumus, kuru sniegšanai tas ir saņēmis atļauju.
2. AIFP, kurš plāno pirmo reizi sniegt 1. punktā minētās darbības un pakalpojumus, paziņo piederības dalībvalsts kompetentajām iestādēm šādu informāciju:
“a)
dalībvalsts, kurā tas plāno pārvaldīt AIF tieši vai izveidot filiāli, un/vai sniegt 6. panta 4. punktā minētos pakalpojumus;
b)
darbības programmu, kurā jo īpaši ir noteikti pakalpojumi, ko tas plāno sniegt, un/vai identificēts AIF, ko tas plāno pārvaldīt.”.”
93. pants
Transponēšana
1. Dalībvalstis līdz 2016. gada 3. jūlijam pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmu Komisijai minēto noteikumu tekstu.
Dalībvalstis piemēro minētos pasākumus sākot ar 2017. gada 3. janvāri, izņemot noteikumus, ar kuriem transponē 65. panta 2. punktu, ko piemēro sākot ar 2018. gada 3. septembri.
Kad dalībvalstis pieņem minētos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce. Tās iekļauj arī norādi, ka atsauces uz direktīvām, kuras atceļ ar šo direktīvu, spēkā esošajos normatīvajos un administratīvajos aktos uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce un kā formulējams šāds paziņojums.
2. Dalībvalstis piemēro 92. pantā minētos pasākumus no 2015. gada 3. jūlija.
3. Dalībvalstis nosūta Komisijai un EVTI valstu likumu galveno noteikumu saturu, ko tās pieņem šīs direktīvas darbības jomā.
94. pants
Atcelšana
Direktīvu 2004/39/EK, kā tā grozīta ar šīs direktīvas III pielikuma A daļā minētajiem tiesību aktiem, atceļ no 2017. gada 3. janvāra, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem šīs direktīvas III pielikuma B daļā minētās direktīvas transponēšanai valsts tiesību aktos.
Atsauces uz Direktīvu 2004/39/EK vai Direktīvu 93/22/EEK uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu vai Regulu (ES) Nr. 600/2014 un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu, kas iekļautas šīs direktīvas IV pielikumā.
Atsauces uz terminiem vai pantiem Direktīvā 2004/39/EK vai Direktīvā 93/22/EEK aizstāj ar līdzvērtīgām atsaucēm uz terminiem vai pantiem šajā direktīvā.
95. pants
Pārejas noteikumi
1. Līdz 2020. gada 3. jūlijam:
a)
Regulas (ES) Nr. 648/2012 4. pantā izklāstītais tīrvērtes pienākums un Regulas (ES) Nr. 648/2012 11. pantā 3. punktā norādītās riska pārvaldības procedūras neattiecas uz tādiem C iedaļas 6. punkta enerģētikas atvasināto instrumentu līgumiem, ko noslēguši nefinanšu darījumu partneri un kas atbilst Regulas (ES) Nr. 648/2012 10. panta 1. punkta 1. daļas nosacījumiem, vai nefinanšu darījumu partneri, kuriem atļauja jāpiešķir pirmo reizi kā ieguldījumu brokeru sabiedrībām no 2017. gada 3. janvāra; un
b)
šādi C iedaļas 6. punkta enerģētikas atvasināto instrumentu līgumi netiek uzskatīti par ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumiem Regulas (ES) Nr. 648/2012 10. pantā noteiktā tīrvērtes sliekšņa vajadzībām.
Uz C iedaļas 6. punkta enerģētikas atvasināto instrumentu līgumiem, kas gūs labumu no pirmajā daļā minētā pārejas režīma, attiecas visas pārējās Regulā (ES) Nr. 648/2012 noteiktās piemērojamās prasības.
2. Šā panta 1. punktā minēto izņēmumu piešķir attiecīgā kompetentā iestāde. Minētā kompetentā iestāde informē EVTI par C iedaļas 6. punkta enerģētikas atvasināto instrumentu līgumiem, kuriem piešķirts izņēmums saskaņā ar 1. punktu, un EVTI publicē šo C iedaļas 6. punkta enerģētikas atvasināto instrumentu līgumu sarakstu savā tīmekļa vietnē.
96. pants
Stāšanās spēkā
Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
97. pants
Adresāti
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Briselē, 2014. gada 15. maijā