NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 419/2013
ze dne 3. května 2013,
kterým se ukládá prozatímní vyrovnávací clo na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 12 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. Zahájení řízení
(1)
Dne 10. srpna 2012 Evropská komise (dále jen „Komise“) zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie (2) oznámení (dále jen „oznámení o zahájení řízení“), kterým informovala o zahájení antisubvenčního řízení (dále jen „antisubvenční řízení“ nebo „stávající řízení“) týkajícího se dovozu do Unie některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie (dále jen „dotčená země“).
(2)
Týž den Komise zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (3) informovala o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu do Unie některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie a zahájila samostatné šetření (dále jen „antidumpingové řízení“).
(3)
Antisubvenční řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který podala dne 28. června 2012 Evropská federace průmyslu železa a oceli (Eurofer) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců, kteří představují více než 50 % celkové výroby některých drátů z nerezavějící oceli v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování uvedeného výrobku a o podstatné újmě vyplývající z tohoto subvencování, což bylo uznáno za dostatečný důvod pro zahájení šetření.
(4)
Před zahájením řízení a podle čl. 10 odst. 7 základního nařízení Komise uvědomila indickou vládu o tom, že obdržela podnět s náležitými podklady, v němž se tvrdí, že dochází k subvencovanému dovozu některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie, který působí podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie. Indická vláda byla vyzvána ke konzultacím s cílem vyjasnit situaci ohledně obsahu podnětu a dosáhnout řešení na základě dohody. V tomto případě nebylo dosaženo řešení na základě dohody.
1.2. Strany dotčené šetřením
(5)
Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce, dovozce a uživatele a indické orgány o zahájení šetření.
(6)
Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(7)
Vzhledem k velkému počtu vyvážejících výrobců v dotčené zemi, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii podílejících se na šetření, a dále za účelem dokončení šetření v zákonných lhůtách, oznámila Komise v oznámení o zahájení řízení, že se rozhodla omezit počet vyvážejících výrobců v dotčené zemi, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, kterých se bude šetření týkat, a to výběrem vzorku v souladu s článkem 27 základního nařízení (tento proces je rovněž označován jako „výběr vzorku“).
1.2.1. Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(8)
Aby Komise mohla rozhodnout o tom, zda bude výběr vzorků nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci v dotčené zemi požádáni, aby se Komisi přihlásili a poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(9)
Celkem osmnáct vyvážejících výrobců, z nichž někteří patřili do stejné skupiny, předložilo ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku; sedm z nich požádalo o individuální přezkoumání, pokud by nebyli do vzorku zahrnuti. Patnáct z těchto spolupracujících společností vykázalo během období šetření vývoz drátů z nerezavějící oceli do Unie. Vzorek byl tedy vybrán na základě informací od těchto patnácti vyvážejících výrobců.
(10)
V souladu s článkem 27 základního nařízení vybrala Komise vzorek na základě největšího reprezentativního objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. Vybraný vzorek sestával ze dvou společností a jedné skupiny společností složené ze čtyř společností ve spojení: všechny společnosti ve vzorku dohromady představují více než 63 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie.
(11)
V souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení byli ve věci výběru reprezentativního vzorku rovněž konzultováni všichni dotčení známí vyvážející výrobci a příslušné indické orgány. K výběru vzorku nebyly vzneseny žádné připomínky.
(12)
Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, byl vzorek omezen na přiměřený počet společností, které by mohly být ve stanovené lhůtě přezkoumány. Společnosti prošetřované za účelem šetření subvencování jsou uvedeny níže v 19. bodě odůvodnění.
(13)
Jak již bylo uvedeno v 9. bodě odůvodnění, obdržela Komise původně 7 žádostí o individuální přezkoumání. Komise došla k závěru, že v této fázi by individuální přezkoumání znamenalo nepřiměřenou zátěž a bránilo by včasnému dokončení šetření. Žádosti vývozců, kteří předložili nezbytné informace ve stanovených lhůtách, však budou přezkoumány v dalším průběhu šetření.
1.2.2. Výběr vzorku výrobců v Unii
(14)
Komise v oznámení o zahájení přezkumu uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek původně sestával z pěti výrobců, o kterých Komise před zahájením šetření věděla, že vyrábějí dráty z nerezavějící oceli v Unii. Komise vybrala vzorek na základě prodeje, objemu výroby a zeměpisné polohy. Zúčastněné strany byly prostřednictvím oznámení o zahájení řízení rovněž vyzvány, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Při analýze odpovědí na dotazník bylo zjištěno, že jeden vybraný výrobce v Unii má v Unii společnost ve spojení, která se rovněž zabývá výrobou a prodejem drátů z nerezavějící oceli. Těchto šest výrobců v Unii zařazených do vzorku představovalo 46,5 % odhadované celkové výroby v Unii. Vzorek se považuje za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
1.2.3. Výběr vzorku dovozců
(15)
Aby Komise mohla rozhodnout o tom, zda bude výběr vzorků nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(16)
Celkem devět dovozců, kteří nejsou ve spojení, poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku. Komise na základě největšího objemu dovozu do Unie vybrala vzorek tří společností, které představují 23,8 % indického dovozu do Unie v průběhu období šetření. Nicméně dva z těchto dovozců zařazených do vzorku nepředložili odpověď na dotazník. Proto nelze v této fázi šetření uskutečnit výběr vzorku; v dalším průběhu šetření bude Komise usilovat o navázání spolupráce s jinými dovozci.
1.2.4. Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(17)
Dotazníky byly zaslány indické vládě, třem vyvážejícím výrobcům (skupinám vyvážejících výrobců) v Indii zařazeným do vzorku, vyvážejícím výrobcům, kteří požádali o individuální přezkoumání, šesti výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, třem dovozcům, kteří nejsou ve spojení a byli zařazeni do vzorku, a devíti známým uživatelům.
(18)
Odpovědi na dotazník zaslala indická vláda, tři vyvážející výrobci (skupiny vyvážejících výrobců) v Indii zařazení do vzorku, jeden z vyvážejících výrobců, kteří požádali o individuální přezkoumání, šest výrobců v Unii zařazených do vzorku, jeden dovozce, který není ve spojení, a tři uživatelé.
(19)
Komise si zjistila a ověřila všechny informace, které zúčastněné strany poskytly a které považovala za nezbytné pro předběžné určení míry subvence, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily na půdě indické vlády v Dillí a v těchto společnostech:
Výrobci v Unii:
-
Hagener Feinstahl GmbH, Hagen, Německo
-
Inoxfil S.A., Igualada, Španělsko
-
Rodacciai SPA, Milán, Itálie
-
Trafilerie Brambilla SPA, Calolziocorte, Itálie
-
Ugitech Group (skupina Ugitech):
-
Ugitech France S.A., Bourg en Bresse, Francie
-
Sprint Metal Edelstahl, Hemer, Německo
Vyvážející výrobci v Indii:
-
Raajratna Metal Industries, Ahmadábád, Gudžarát
-
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maháráštra
-
Venus Group (skupina Venus):
-
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Bombaj, Maháráštra
-
Precision Metals, Bombaj, Maháráštra
-
Hindustan Inox Ltd., Bombaj, Maháráštra
-
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Bombaj, Maháráštra
1.3. Období šetření a posuzované období
(20)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. dubna 2011 do 31. března 2012 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů, které jsou významné pro posouzení újmy, se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. Dotčený výrobek
(21)
Dotčeným výrobkem jsou dráty z nerezavějící oceli:
-
obsahující (v hmotnostních procentech) 2,5 % nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % nebo více, avšak nejvýše 31 % niklu a 20 % nebo více, avšak nejvýše 22 % chromu,
-
obsahující (v hmotnostních procentech) méně než 2,5 % niklu, jiné než dráty obsahující 13 % nebo více, avšak nejvýše 25 % chromu a 3,5 % nebo více, avšak nejvýše 6 % hliníku,
-
pocházející z Indie, v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99.
(22)
Jedna strana uvedla, že existují tzv. „vysoce technické“ typy výrobku, které se liší od ostatních typů dotčeného výrobku vyráběného v Indii a rovněž v Unii. Tato společnost dále uvedla, že narozdíl od většiny typů výrobku dovážených z Indie do Unie nejsou technické typy komoditou, ale zvláštními typy výrobku vyráběnými pro zvláštní použití v určitých jakostních třídách oceli a o určitých průměrech, a neměly by tedy být předmětem šetření.
(23)
V této fázi se zdá, že technické typy spadají do definice výrobku a že mají podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti ve srovnání s ostatními typy dotčeného výrobku. Navíc se ukazuje, že tyto typy vyrábí také výrobní odvětví Unie, a tudíž jsou tyto technické typy zahrnuty do rozsahu šetření.
2.2. Obdobný výrobek
(24)
Šetření ukázalo, že dotčený výrobek a výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v Indii, jakož i výrobek, který vyrábí výrobní odvětví Unie a prodává na trhu Unie, mají tytéž základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a použití. Proto se uvedené výrobky prozatímně považují za obdobné ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1. Úvod
(25)
Na základě informací obsažených v podnětu a v odpovědích na dotazník Komise byly prošetřeny následující režimy, v jejichž rámci jsou údajně poskytovány subvence:
a)
režim „Duty Entitlement Passbook“ (dále jen „režim DEPBS“);
b)
režim navracení cla (dále jen „režim DDS“, Duty Drawback Scheme);
c)
režim předběžného povolení (dále jen „režim AAS“, Advance Authorisation Scheme );
d)
režim podpory vývozu kapitálového zboží (dále jen „režim EPCGS“, Export Promotion Capital Goods Scheme);
e)
režim vývozních úvěrů (dále jen „režim ECS“, Export Credit Scheme);
f)
režim „Focus Market Scheme“ (dále jen „režim FMS“);
g)
režim zvláštních hospodářských zón / jednotek orientovaných na vývoz (dále jen „režim SEZ/EOU“, Special Economic Zones / Export Oriented Units).
(26)
Výše uvedené režimy a), c), d), f), g) vycházejí ze zákona o zahraničním obchodu (rozvoj a regulace) z roku 1992 (č. 22 z roku 1992), který vstoupil v platnost dne 7. srpna 1992 (dále jen „zákon o zahraničním obchodu“). Zákon o zahraničním obchodu opravňuje indickou vládu vydávat oznámení týkající se vývozní a dovozní politiky. Tato oznámení jsou shrnuta v dokumentech o politice zahraničního obchodu, které jsou každých pět let vydávány ministerstvem obchodu a pravidelně aktualizovány. Dokumentem o politice zahraničního obchodu, který se týká období šetření, je dokument „Foreign Trade Policy 2009-2014“ (dále jen „FTP 09-14“). Postupy, jimiž se FTP 09-14 řídí, stanovila indická vláda v publikaci „Příručka postupů, svazek I“ (dále jen „HOP I 09-14“). Příručka postupů se pravidelně aktualizuje.
(27)
Režim ECS uvedený výše v písmeni e) vychází z paragrafů 21 a 35A zákona o regulaci bankovnictví z roku 1949, který umožňuje indické národní bance Reserve Bank of India dávat pokyny komerčním bankám v oblasti vývozních úvěrů.
(28)
Režim navracení cla (režim DDS) uvedený výše v písmeni b) vychází z paragrafu 75 celního zákona z roku 1962, z paragrafu 37 zákona o spotřební dani z roku 1944, z paragrafů 93A a 94 finančního zákona z roku 1994 a z Pravidel pro výběr cel, spotřební daně a vracení daní za služby z roku 1995. Míry tohoto vracení jsou pravidelně zveřejňovány. Míry, které se vztahují na období šetření, jsou ve výši všech uplatňovaných sazeb pro vracení cla za období 2011-2012, zveřejněné v oznámení č. 68 / 2011- Cus. (N.T). Režim navracení cla (režim DDS ) se v kapitole 4 dokumentu FTP 09-14 označuje rovněž jako režim promíjení cla.
3.2. Režim „Duty Entitlement Passbook“ (dále jen „režim DEPBS“)
a) Právní základ
(29)
Podrobný popis režimu DEPBS je uveden v kapitole 4.3 dokumentu FTP 09-14 a v kapitole 4 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(30)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci.
c) Praktické provádění režimu DEPBS
(31)
Vývozce může zažádat o úvěry v rámci režimu DEPBS, které jsou vypočteny jako procento hodnoty výrobků vyvezených v rámci tohoto režimu. Tyto sazby režimu DEPBS byly stanoveny indickými orgány pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku. Jsou stanoveny na základě standardních norem vstupů a výstupů a berou v úvahu předpokládaný dovozní podíl vstupů ve vyváženém výrobku a daňové zatížení předpokládaného dovozu bez ohledu na to, zda dovozní clo bylo či nebylo skutečně zaplaceno. Sazba DEPBS pro dotčený výrobek během období šetření v rámci stávajícího šetření činila 5 % s maximální hodnotou 97 Rs/kg.
(32)
Aby mohla společnost využívat výhod tohoto režimu, musí vyvážet. V době uskutečnění vývozní transakce musí vývozce předložit indickým orgánům prohlášení, v němž uvede, že se vývoz uskutečňuje v rámci režimu DEPBS. K tomu, aby mohlo být zboží vyvezeno, vydají indické celní úřady během postupu odeslání vývozní přepravní doklad. Tento dokument obsahuje mimo jiné výši úvěru v rámci režimu DEPBS, který má být pro tuto vývozní transakci poskytnut. V onom okamžiku vývozce ví, jakou výhodu získá. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad, je indická vláda povinna poskytnout úvěr v rámci režimu DEPBS.
(33)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy mohou být úvěry v rámci režimu DEPBS při splnění vývozní povinnosti zaúčtovány do komerčních účtů na základě časového rozlišení jako příjem. Tyto úvěry mohou být použity k zaplacení cla z následného dovozu jakéhokoliv zboží s výjimkou kapitálového zboží a zboží, pro nějž existují dovozní omezení. Zboží dovezené na základě takových úvěrů může být prodáno na domácím trhu (přičemž podléhá dani z prodeje), nebo použito jinak. Úvěry v rámci režimu DEPBS jsou volně přenosné a jsou platné po dobu 24 měsíců od data vydání.
(34)
Žádosti o úvěry v rámci režimu DEPBS jsou uchovávány v elektronické podobě a mohou pokrývat neomezený počet vývozních transakcí. Pro podání žádosti o úvěry v rámci režimu DEPBS ve skutečnosti neexistují žádné striktní lhůty. Elektronický systém používaný ke správě režimu DEPBS automaticky nevylučuje vývozní transakce mimo lhůty pro podání uvedené v kapitole 4.47 HOP I 09-14. Navíc, jak jasně stanoví kapitola 9.3 HOP I 09-14, mohou být zváženy i žádosti obdržené po uplynutí lhůt, ačkoliv je jejich nedodržení spojeno s uložením menší pokuty (např. 10 % nároku).
(35)
Bylo zjištěno, že dvě společnosti zařazené do vzorku využívaly tento režim během prvních dvou čtvrtletí období šetření.
d) Závěry týkající se režimu DEPBS
(36)
Režim DEPBS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Úvěry v rámci režimu DEPBS jsou finančním příspěvkem indické vlády, jelikož nakonec budou použity k vyrovnání dovozních cel, čímž se sníží příjem indické vlády z cel, která by byla jinak splatná. Úvěry v rámci režimu DEPBS navíc příjemce zvýhodňují, protože zlepšují jeho likviditu.
(37)
Navíc režim DEPBS právně závisí na vývozní výkonnosti, a je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4) prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(38)
Tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, jelikož nevyhovuje pravidlům uvedeným v příloze I bodě i), příloze II (definice a pravidla navracení) a příloze III (definice a pravidla navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Zejména jde o to, že vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně využitému vstupnímu materiálu. Navíc neexistuje systém nebo postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. V neposlední řadě má vývozce nárok čerpat výhody režimu DEPBS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály na místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupní materiál, mají tedy nárok na čerpání výhod v rámci režimu DEPBS.
e) Zrušení režimu DEPBS a přechod k režimu DDS
(39)
Veřejným oznámením č. 54 (RE-2010)/2009-2014 ze dne 17. června 2011 byl režim DEPBS naposledy prodloužen o tři měsíce, čímž se jeho použitelnost prodloužila do 30. září 2011. Vzhledem k tomu, že následně nebylo zveřejněno žádné další jeho prodloužení, byl režim DEPBS počínaje dnem 30. září 2011 ukončen. Proto bylo nutné ověřit, zda by mohla být uložena opatření v souladu s čl. 15 odst. 1 základního nařízení.
(40)
Indická vláda vysvětlila Komisi, že při ukončení režimu DEPBS si mohly společnosti vybrat jiné režimy navrácení/prominutí cla uvedené v kapitole 4 dokumentu FTP 09-14, tj. režim předběžného povolení („režim AAS“, Advance Authorisation Scheme) nebo režim navracení cla („režim DDS“, Duty Drawback Scheme).
(41)
Šetřením bylo zjištěno, že obě společnosti zařazené do vzorku začaly ihned po ukončení režimu DEPBS využívat režim DDS. Je třeba uvést, že režim DDS byl zaveden v roce 1995 a fungoval zároveň s režimem DEPBS během prvních dvou čtvrtletí období šetření a řadu let před obdobím šetření. Režim DDS však nemohl být využit současně s režimem DEPBS pro tentýž vývoz.
(42)
Je třeba poznamenat, že indická vláda podnikla opatření pro zajištění plynulého přechodu z režimu DEPBS na režim DDS, jak je uvedeno v oběžníku č. 42 /2011 - Cla ze dne 22. září 2011. V tomto oběžníku se vysvětluje, že „plán navracení [cla] pro tento rok zahrnuje položky, které dosud patřily do režimu DEPBS“. V tomtéž oběžníku je uvedeno, že odvětvím, která fungují v rámci režimu DEPBS, „bylo rozhodnuto poskytnout hladký přechod pro položky v těchto odvětvích a začlenit je do plánu navracení. Jako přechodné opatření budou u těchto položek mírně sníženy jejich sazby DEPBS, a sice v rozmezí od 1 % do 3 % u většiny položek.“ Jinými slovy tento oběžník uvádí, že míry vracení cla platné od 1. října 2011 byly určeny tak, aby poskytovaly podobnou výhodu jako ukončený režim DEPBS.
(43)
U měr režimu DDS použitelných od 1. října 2011 na dotčený výrobek bylo skutečně zjištěno, že poskytují podobné míry subvencování, jako poskytoval režim DEPBS do 30. září 2011. Šetření potvrdilo také velmi podobné úrovně subvenčních rozpětí v rámci režimů DEPBS a DDS u všech společností zařazených do vzorku; všechny tyto společnosti využívaly režim DEPBS během prvních šesti měsíců období šetření a režim DDS v následujících šesti měsících období šetření.
(44)
Ve 41. až 43. bodě odůvodnění výše se uvádí, že navzdory ukončení režimu DEPBS byly zásadní výhody nadále a bez přerušení poskytovány na téměř totožné úrovni tím, že byl zajištěn hladký přechod k režimu navracení cla. Z tohoto důvodu se dospělo k závěru, že subvence nebyly zrušeny ve smyslu čl. 15 odst. 1 základního nařízení a že režim DEPBS je napadnutelný.
f) Výpočet výše subvence
(45)
Podle čl. 3 odst. 2 a článku 5 základního nařízení se výše napadnutelných subvencí vypočítala na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která byla zjištěna v období šetření. V tomto ohledu se mělo zato, že výhodu příjemce získá v okamžiku, kdy dojde k vývozní transakci uskutečněné v rámci tohoto režimu. V takovém okamžiku se indická vláda musí vzdát cla, což představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad uvádějící mimo jiné výši úvěru v rámci režimu DEPBS, který má být poskytnut pro danou vývozní transakci, nemůže indická vláda rozhodnutí o udělení či neudělení subvence nikterak ovlivnit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se považuje za odpovídající stanovit výši výhody vyplývající z režimu DEPBS jako součet úvěrů získaných za vývozní transakce uskutečněné v rámci tohoto režimu v období šetření.
(46)
V případě, že byla podána oprávněná žádost, byly podle čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení poplatky nezbytně vynaložené na získání subvence odečteny z takto zjištěných úvěrů a výsledná částka byla použita jako čitatel pro výpočet výše subvence. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na celkový vývozní obrat dotčeného výrobku během období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(47)
Na základě výše uvedeného činily subvenční sazby zjištěné pro tento režim u dotčených společností během období šetření 0,58 % a u společností z Venus Group 0,93 %, 1,04 %, 1,32 %, 2,04 %.
3.3. Režim navracení cla (dále jen „režim DDS“, Duty Drawback Scheme)
a) Právní základ
(48)
Podrobný popis režimu DDS je obsažen v Pravidlech pro výběr cel a spotřební daně a vracení daní z roku 1995 ve znění následných oznámení.
b) Způsobilost
(49)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci.
c) Praktická realizace
(50)
Způsobilý vývozce může zažádat o navrácení částky, která je vypočtena jako procento hodnoty FOB výrobků vyvezených v rámci tohoto režimu. Tyto sazby navracení byly stanoveny indickou vládou pro řadu výrobků včetně dotčeného výrobku. Určují se na základě průměrného množství nebo průměrné hodnoty vstupních materiálů použitých při výrobě výrobku a na základě průměrné výše cla zaplaceného za vstupy. Jsou použitelné bez ohledu na to, zda dovozní clo bylo či nebylo skutečně zaplaceno. Sazba DDS pro dotčený výrobek činila během období šetření 4 % hodnoty FOB nebo nejvýše 5 Rs/kg podle toho, která z hodnot byla nižší.
(51)
Aby mohla společnost využívat výhod tohoto režimu, musí vyvážet. Jakmile jsou údaje o zásilce zaneseny na celní server (ICEGATE), je zde uvedeno, že vývoz probíhá v rámci režimu DDS a je neodvolatelně stanovena částka DDS. Poté, co přepravní společnost předložila obecné prohlášení o vývozu a celní úřad tento dokument porovnal s údaji na přepravním dokladu a zjistil, že se údaje shodují, jsou splněny všechny podmínky pro to, aby se vrátilo clo, a to buď přímou platbou na bankovní účet vývozce, nebo příkazem k výplatě.
(52)
Vývozce musí rovněž prokázat, že k uskutečnění vývozu dochází prostřednictvím potvrzení banky o uskutečnění vývozu. Tento dokument může být poskytnut poté, co byla vyplacena částka navraceného cla; indická vláda však bude vyplacenou částku vymáhat zpět, pokud vývozce potvrzení banky o uskutečnění vývozu nepředloží ve stanovené lhůtě.
(53)
Částka navraceného cla může být použita pro jakékoli účely.
(54)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy může být částka navraceného cla při splnění vývozní povinnosti zaúčtována do komerčních účtů na základě časového rozlišení jako příjem.
(55)
U dvou společností zařazených do vzorku bylo zjištěno, že využívaly režim DDS v posledních dvou čtvrtletích období šetření.
d) Závěry týkající se režimu DDS
(56)
Režim DDS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Částka navraceného cla je finančním příspěvkem indické vlády, protože je vykonávána ve formě přímého převodu finančních prostředků ze strany indické vlády. Kromě toho částka navraceného cla vývozce zvýhodňuje, protože zlepšuje jeho likviditu.
(57)
Režim DDS je kromě toho právně závislý na vývozní výkonnosti, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(58)
Tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Režim nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení.
(59)
Neexistuje režim nebo zavedený postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. V neposlední řadě má vývozce nárok čerpat výhody režimu DDS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by musel prokázat, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří pořizují veškeré své vstupy v místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupní materiály, mají nárok na výhodu z DDS.
(60)
To potvrzuje i oběžník indické vlády č. 24/2001, který jasně uvádí, že „[sazby navraceného cla] nijak nesouvisejí se skutečnou spotřebou vstupních materiálů a se skutečným dopadem na vstupní materiály konkrétního vývozce nebo jednotlivých zásilek […]“ a regionálním orgánům ukládá, aby „se netrvalo na důkazech o skutečných clech u dovezených nebo domácích vstupních materiálů […] kromě [žádosti o navrácení cla] podané vývozci.“
(61)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se dospělo k závěru, že režim DDS je napadnutelný.
e) Výpočet výše subvence
(62)
Podle čl. 3 odst. 2 a článku 5 základního nařízení se výše napadnutelných subvencí vypočítala na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která byla zjištěna v období šetření. V tomto ohledu se mělo zato, že výhodu příjemce získá v okamžiku, kdy dojde k vývozní transakci uskutečněné v rámci tohoto režimu. V takovém okamžiku musí indická vláda zaplatit částku navraceného cla, která představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad uvádějící mimo jiné částku navraceného cla, která má být poskytnuta pro danou vývozní transakci, nemůže indická vláda rozhodnutí o udělení či neudělení subvence nikterak ovlivnit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se považuje za odpovídající stanovit výši výhody vyplývající z režimu DDS jako součet částek navraceného cla získaných za vývozní transakce uskutečněné v rámci tohoto režimu v období šetření.
(63)
V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byly tyto výše subvence přepočteny na celkový vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(64)
Na základě výše uvedeného činily subvenční sazby zjištěné pro tento režim u spolupracujících společností 0,61 % a u společností z Venus Group 1,14 %, 1,77 %, 1,68 % a 1,91 %.
3.4. Režim předběžného povolení (dále jen „režim AAS“, Advance Authorisation Scheme)
a) Právní základ
(65)
Tento režim je podrobně popsán v odstavcích 4.1.1 až 4.1.14 dokumentu FTP 09-14 a v kapitolách 4.1 až 4.30 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(66)
Režim AAS má šest podrežimů, které jsou podrobněji popsány v 67. bodě odůvodnění níže. Tyto podrežimy se mimo jiné liší rozsahem způsobilosti. Vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci, kteří jsou „vázáni“ na pomocné výrobce, jsou způsobilí pro podrežim AAS pro fyzický vývoz a pro podrežim AAS pro roční potřebu. Vyvážející výrobci poskytující dodávky konečnému vývozci jsou způsobilí pro režim AAS na dodávky meziproduktů. Hlavní dodavatelé dodávající v rámci kategorií „domnělého vývozu“ uvedených v odstavci 8.2 dokumentu FTP 09-14, jako např. dodavatelé subjektu orientovaného na vývoz, jsou způsobilí pro podrežim AAS pro domnělý vývoz. Dodavatelé meziproduktů vyvážejícím výrobcům jsou způsobilí pro výhody „domnělého vývozu“ v rámci podrežimů předběžného příkazu k uvolnění (Advance Release Order, dále jen „ARO“) a tuzemského back-to-back akreditivu.
c) Provádění v praxi
(67)
Režim AAS může být vydán pro:
i) fyzický vývoz: jedná se o hlavní podrežim. Umožňuje bezcelní dovoz vstupních materiálů potřebných k výrobě určitého výsledného výrobku určeného na vývoz. Termín „fyzický“ v tomto kontextu znamená, že výrobek určený na vývoz musí opustit území Indie. Povolený dovoz a vývozní povinnost včetně typu vyváženého výrobku jsou uvedeny v licenci;
ii) roční potřebu: toto povolení není určeno pro konkrétní výrobek na vývoz, nýbrž pro širší skupinu výrobků (např. chemické látky a příbuzné výrobky). Držitel licence může, a to až do určité hodnoty stanovené na základě jeho vývozní výkonnosti v minulosti, dovážet bezcelně veškeré vstupy k použití při výrobě jakékoli z položek spadajících do příslušné skupiny výrobků. Může vyvážet jakýkoli výsledný výrobek spadající do dané skupiny výrobků, který byl vyroben s použitím takového materiálu osvobozeného od cla;
iii) dodávky meziproduktů: tento podrežim se vztahuje na případy, kdy dva výrobci chtějí vyrábět jeden výrobek na vývoz a společně se podílet na výrobním procesu. Vyvážející výrobce, jenž vyrábí meziprodukt, smí bezcelně dovážet vstupní materiál a pro tento účel může získat režim AAS na dodávky meziproduktů. Konečný vývozce dokončuje výrobu a je povinen hotový výrobek vyvézt;
iv) domnělý vývoz: tento podrežim umožňuje hlavnímu dodavateli bezcelně dovážet vstupní materiály potřebné k výrobě zboží, které má být prodáno jako „domnělý vývoz“ kategoriím zákazníků uvedeným v odstavci 8.2 písm. b) až f), g), i) a j) dokumentu FTP 09-14. Podle indické vlády znamená domnělý vývoz ty transakce, při nichž dodané zboží neopouští zemi. Za domnělý vývoz je považována celá řada kategorií dodávek za předpokladu, že je zboží vyrobeno v Indii, jako např. dodávky zboží pro jednotky orientované na vývoz nebo pro společnost, která se nachází ve zvláštní hospodářské zóně;
v) předběžný příkaz k uvolnění („Advance Release Order“, dále jen „ARO“): držitel režimu AAS, který hodlá získávat vstupní materiály z domácích zdrojů místo přímého dovozu, má možnost za tímto účelem využít ARO. V takových případech jsou předběžná povolení validována jako ARO a převedena na domácího dodavatele při dodávce položek, které jsou v nich uvedeny. Domácí dodavatel bude mít nárok na výhody domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 dokumentu FTP 09-14 (tj. program předběžných povolení na dodávky meziproduktů / domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně). V rámci mechanismu ARO jsou daně a cla namísto konečnému vývozci vráceny dodavateli, a to ve formě vrácení/náhrady cla. Vrácení daní/cla je možné v případě domácích i dovezených vstupních materiálů;
vi) tuzemský back-to-back akreditiv: tento podrežim se opět vztahuje na domácí dodávky držiteli předběžného povolení. Držitel předběžného povolení může požádat banku o otevření tuzemského akreditivu ve prospěch domácího dodavatele. Banka uzná povolení u přímého dovozu pouze pro hodnotu a množství položek opatřených z domácích zdrojů místo z dovozu. Domácí dodavatel bude mít nárok na výhody domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 dokumentu FTP 09-14 (tj. program předběžných povolení na dodávky meziproduktů / domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně).
(68)
V průběhu období šetření získaly úlevu v rámci režimu AAS v souvislosti s dotčeným výrobkem dvě společnosti zařazené do vzorku. Tyto společnosti využívaly jeden z uvedených podrežimů režimu AAS, a sice režim předběžného povolení pro fyzický vývoz. Není tudíž nezbytné zjišťovat napadnutelnost zbývajících nevyužívaných podrežimů.
(69)
Pro účely ověření indickými orgány je držitel předběžného povolení ze zákona povinen vést „pravdivou a řádnou evidenci spotřeby a využití bezcelně dováženého zboží / zboží nakupovaného z domácích zdrojů“ ve stanoveném formátu (kapitoly 4.26 a 4.30 a dodatek 23 HOP I 09-14), tj. registr skutečné spotřeby. Tento registr musí ověřit externí autorizovaný účetní / účetní nákladů a provedené práce, který vydá osvědčení o tom, že stanovené registry a příslušné záznamy byly zkontrolovány a že informace předávané podle dodatku 23 jsou po všech stránkách pravdivé a správné.
(70)
Pokud jde o podrežim využívaný během období šetření dotčenými společnostmi, tj. fyzický vývoz, jsou povolený dovoz a povinný vývoz pevně stanoveny co do množství a hodnoty indickou vládou a jsou zaznamenány v povolení. Kromě toho mají v okamžiku dovozu a vývozu státní úředníci do povolení zaznamenávat příslušné transakce. Objem dovozu povolený v rámci režimu AAS je určen indickou vládou na základě standardních norem vstupů a výstupů, které existují pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku.
(71)
Dovezené vstupní materiály nelze převádět a musí být použity pro výrobu výsledného výrobku na vývoz. Vývozní povinnost musí být splněna v předepsané lhůtě po vydání licence (24 měsíců, lhůtu lze dvakrát prodloužit, pokaždé o šest měsíců).
(72)
Šetřením bylo zjištěno, že požadavky ohledně ověřování stanovené indickými orgány buď nebyly dodrženy, nebo dosud nebyly testovány v praxi.
(73)
Obě ověřované společnosti vedly určité registry týkající se výroby a spotřeby. Registr spotřeby však neumožňoval ověřit, jaké vstupní materiály byly spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém množství. Pokud jde o požadavky na ověření uvedené v 69. bodě odůvodnění výše, zmiňované společnosti nevedly žádné záznamy, které by prokázaly, že proběhl externí audit registru spotřeby. Celkově se má za to, že vyšetřovaní vývozci nebyli schopni prokázat, že příslušná ustanovení dokumentu FTP byla splněna.
d) Závěry týkající se režimu AAS
(74)
Osvobození od dovozního cla je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení: představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť snižuje příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné, a zvýhodňuje vyšetřované vývozce, protože zlepšuje jejich likviditu.
(75)
Kromě toho je fyzický vývoz v rámci režimu předběžného povolení ze zákona jednoznačně podmíněn vývozní výkonností, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení. Bez vývozního závazku nemůže společnost využívat výhod vyplývajících z těchto režimů.
(76)
Podrežim použitý v rámci tohoto případu nemůže být považován za přípustný režim navracení cla či režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje pravidlům stanoveným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Indická vláda neuplatnila účinným způsobem žádný kontrolní systém ani postup, aby ověřila, zda byly vstupní materiály spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém objemu (příloha II část II odstavec 4 základního nařízení a v případě režimů navracení u náhradních vstupů příloha III základního nařízení část II odstavec 2). Rovněž se má za to, že standardní normy vstupů a výstupů pro dotčený výrobek nebyly dostatečně přesné a nemohou samy o sobě tvořit systém zjišťování skutečné spotřeby, protože jsou vytvořeny tak, že neumožňují indické vládě ověřovat s dostatečnou přesností, jaká množství vstupů jsou spotřebovávána při výrobě vyváženého výrobku. Indická vláda kromě toho neprovedla další přezkoumání na základě skutečných vstupních materiálů, ačkoli za normálních okolností by takové přezkoumání bylo vzhledem k absenci účinně uplatňovaného ověřovacího systému potřebné (příloha II část II odst. 5 a příloha III část II odst. 3 základního nařízení ).
(77)
Uvedený podrežim je proto napadnutelný.
e) Výpočet výše subvence
(78)
Při neexistenci povoleného režimu navracení cla nebo režimu navracení u náhradních vstupů má napadnutelná výhoda podobu prominutí celkových dovozních cel obvykle splatných při dovozu vstupních materiálů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že základní nařízení nestanoví pouze vyrovnání „nadměrných“ celních úlev. Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a přílohy I písm. i) základního nařízení lze napadnout nadměrné vrácení cla pouze za předpokladu, že jsou splněny podmínky obsažené v přílohách II a III základního nařízení. Tyto podmínky však v tomto případě splněny nebyly. Proto v případě, že není prokázána existence vhodného monitorovacího procesu, nelze výše uvedenou výjimku pro režimy navracení použít a namísto údajného nadměrného vrácení se použije obvyklé pravidlo napadnutí výše nezaplaceného cla (ušlého příjmu). Jak je uvedeno v příloze II části II a příloze III části II základního nařízení, není výpočet takového nadměrného vrácení povinností vyšetřujícího orgánu. Naopak, podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení musí vyšetřující orgán pouze získat dostatečné důkazy k vyvrácení vhodnosti údajného kontrolního systému.
(79)
Výše subvencí pro společnosti, které využívaly režim AAS, byla vypočtena na základě ušlého dovozního cla (základní clo a zvláštní dodatečné clo) z materiálu dovezeného v rámci zmíněného podrežimu během období šetření (čitatel). V souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení byly poplatky nezbytně vynaložené za účelem získání subvence v případě oprávněné žádosti z výše subvencí odečteny. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(80)
Subvenční sazby zjištěné pro tento režim v období šetření činí u dotčených společností 2,43 % a u společností z Venus Group 0,15 %, 0 %, 0 % a 0 %.
3.5. Režim podpory vývozu kapitálového zboží (dále jen „režim EPCGS“, Export Promotion Capital Goods Scheme)
a) Právní základ
(81)
Podrobný popis režimu EPCGS je uveden v kapitole 5 dokumentu FTP 09-14 a v kapitole 5 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(82)
Pro tento režim jsou způsobilí vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci „vázaní“ na podpůrné výrobce a poskytovatele služeb.
c) Provádění v praxi
(83)
Pod podmínkou vývozní povinnosti je společnosti dovoleno dovážet kapitálové zboží (nový i použitý investiční majetek až 10 let starý) za sníženou celní sazbu. Za tímto účelem indická vláda vydá na požádání a po zaplacení poplatku licenci pro režim EPCGS. Tento režim zajišťuje sníženou sazbu dovozního cla ve výši 3 % použitelnou na veškeré kapitálové zboží dovezené v rámci tohoto režimu. Aby byla splněna vývozní povinnost, musí být dovezené kapitálové zboží během určitého období využito k výrobě určitého množství zboží na vývoz. Podle dokumentu FTP 09-14 může být kapitálové zboží dováženo v rámci režimu EPCGS při sazbě v nulové výši, avšak v takovém případě je lhůta pro splnění vývozní povinnosti kratší.
(84)
Držitel licence pro režim EPCGS může také pořídit kapitálové zboží z domácích zdrojů. V takovém případě může domácí výrobce kapitálového zboží využít výhody bezcelního dovozu dílů nutných pro výrobu tohoto kapitálového zboží. Alternativně může domácí výrobce požadovat výhodu domnělého vývozu pro dodávky kapitálového zboží držiteli licence pro režim EPCGS.
(85)
Bylo zjištěno, že všechny tři společnosti zařazené do vzorku získaly v rámci režimu EPCGS úlevy, které by mohly být v období šetření přiřazeny k dotčenému výrobku.
d) Závěry týkající se režimu EPCGS
(86)
Režim EPCGS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Snížení cla představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť tato úleva snižuje příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto snížení cla vývozce zvýhodňuje, protože ušetřením cla při dovozu se zlepšuje jeho likvidita.
(87)
Navíc režim EPCGS právně závisí na vývozní výkonnosti, protože takové licence nelze získat bez závazku vyvážet. Je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(88)
Režim EPCGS nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení cla u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Kapitálové zboží není zahrnuto do působnosti takových povolených režimů, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není spotřebováno při výrobě výrobků určených na vývoz.
e) Výpočet výše subvence
(89)
Výše subvence byla vypočtena v souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení rozložením nezaplaceného cla z dováženého kapitálového zboží na dobu odpovídající běžné době amortizace takového kapitálového zboží v dotčeném výrobním odvětví. Takto vypočtená částka, která připadá na období šetření, byla upravena připočtením úroku v průběhu tohoto období, aby se zohlednila úplná hodnota výhody v čase. Za vhodnou pro tento účel byla považována komerční úroková sazba v Indii v průběhu období šetření. V případě, že byly podány oprávněné žádosti, byly v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení od této částky odečteny poplatky, které byly nezbytně vynaloženy za účelem získání subvence.
(90)
V souladu s čl. 7 odst. 2 a čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na příslušný vývozní obrat v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(91)
Subvenční sazby zjištěné pro tento režim v období šetření činily u dotčených společností 0,09 % a 0,6 % a u společností z Venus Group 0,02 %, 0 %, 0 % a 0 %.
3.6. Režim vývozních úvěrů (dále jen „ režim ECS“, Export Credit Scheme)
a) Právní základ
(92)
Podrobnosti o tomto režimu jsou uvedeny v rámcovém oběžníku DBOD č. DIR.(Exp).BC 01/04.02.02/2007-08 (vývozní úvěr v rupiích / cizí měně) a rámcovém oběžníku DBOD č. DIR.(Exp).BC 09/04.02.02/2008-09 (vývozní úvěr v rupiích / cizí měně) Indické centrální banky, který je určen všem komerčním bankám v Indii.
b) Způsobilost
(93)
Pro tento režim jsou způsobilí vyrábějící vývozci a obchodující vývozci.
c) Praktické provádění
(94)
V rámci tohoto režimu stanovuje Indická centrální banka maximální strop úrokových sazeb použitelných pro vývozní úvěry, které jsou závazné, a to jak v indických rupiích, tak i v cizí měně, které mohou komerční banky účtovat vývozci. Režim vývozních úvěrů se skládá ze dvou podrežimů, režimu vývozních úvěrů před odesláním (dále jen „balicí úvěr“), který pokrývá úvěry poskytované vývozci na financování nákupu, zpracování, výroby, balení a/nebo odeslání zboží před vývozem, a režimu vývozních úvěrů po odeslání, který zajišťuje půjčky provozního kapitálu za účelem financování vývozních pohledávek. Indická centrální banka také vydává bankám pokyny, aby poskytly určitou částku svého čistého bankovního úvěru ve prospěch financování vývozu.
(95)
Na základě rámcových oběžníků Indické centrální banky mohou vývozci obdržet vývozní úvěry za preferenční úrokové sazby ve srovnání s úrokovými sazbami běžných komerčních úvěrů (dále jen „hotovostní úvěry“), které jsou stanoveny čistě za tržních podmínek. Rozdíl v sazbách se může snížit pro společnosti s dobrým úvěrovým hodnocením. Společnosti s vysokým hodnocením mohou získat vývozní úvěry a hotovostní úvěry za stejných podmínek.
(96)
Bylo zjištěno, že v období šetření využívaly tento režim dvě ze společností zařazených do vzorku.
d) Závěry týkající se režimu ECS
(97)
Preferenční úrokové sazby v rámci režimu ECS stanovené rámcovými oběžníky Indické centrální banky zmiňované v 95. bodě odůvodnění mohou snížit úrokové náklady vývozce ve srovnání s úrokovými náklady stanovenými čistě tržními podmínkami a poskytují v tomto případě takovému vývozci výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Financování vývozu není samo o sobě bezpečnější než tuzemské financování. Obvykle je vnímáno jako rizikovější a rozsah požadovaných záruk pro určitý úvěr bez ohledu na předmět financování je čistě komerčním rozhodnutím dané komerční banky. Rozdíly v sazbách s ohledem na různé banky jsou výsledkem metodiky Indické centrální banky spočívající ve stanovení maximální úvěrové sazby pro každou komerční banku individuálně.
(98)
Bez ohledu na skutečnost, že jsou preferenční úvěry v rámci režimu ECS poskytovány komerčními bankami, je tato výhoda finančním příspěvkem vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení. V tomto kontextu by mělo být poznamenáno, že ani čl. 3 odst. 1 písm. a) bod iv) základního nařízení ani Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních nevyžadují pro zjištění subvence výdej veřejných finančních prostředků, např. odškodnění komerčních bank ze strany indické vlády, ale pouze pokyn vlády vykonávat funkce uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. a) bodech i), ii) nebo iii) základního nařízení. Indická centrální banka je veřejnoprávním subjektem a spadá tedy pod definici „vláda“, jak je uvedeno v čl. 2 písm. b) základního nařízení. Je to subjekt ve 100 % vlastnictví státu, realizuje cíle veřejné politiky, např. měnovou politiku, a její vedení je jmenováno indickou vládou. Indická centrální banka dává pokyny soukromým subjektům ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) druhé odrážky základního nařízení, protože komerční banky jsou vázány podmínkami, které Indická centrální banka stanoví, mimo jiné maximálními stropy úrokových sazeb pro úroky z vývozních úvěrů stanovenými v rámcových oběžnících Indické centrální banky a ustanoveními Indické centrální banky, že komerční banky musí poskytnout určitou částku svých čistých bankovních úvěrů ve prospěch vývozního financování. Tato povinnost zavazuje komerční banky k tomu, aby vykonávaly funkce zmíněné v čl. 3 odst. 1 písm. a) bodě i) základního nařízení, v tomto případě poskytovaly půjčky ve formě preferenčního financování vývozu. Takový přímý převod peněžních prostředků ve formě půjček za určitých podmínek by jinak byl svěřen vládě a výkon této funkce se v žádném smyslu neliší od jednání obvykle prováděného vládou v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem iv) základního nařízení. Tato subvence je považována za specifickou a napadnutelnou, protože preferenční úrokové sazby jsou k dispozici pouze ve vztahu k financování vývozních transakcí, a proto jsou závislé na vývozní výkonnosti podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(99)
Výše subvence byla vypočtena na základě rozdílu mezi úrokem placeným za vývozní úvěry využité během období šetření a částkou, která by byla splatná za běžné komerční úvěry využité dotčenou společností. Tato výše subvence (čitatel) byla přepočtena na celkový vývozní obrat v průběhu období šetření nebo celkový vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období šetření u úvěrů, u nichž bylo možné zjistit spojitost s dotčeným výrobkem, a mohla být v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení použita jako vhodný jmenovatel, protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(100)
Subvenční sazby zjištěné pro tento režim v období šetření činí u dotčených společností 0,61 % a u společností z Venus Group 0,08 %, 0,28 %, 0,03 % a 0,10 %.
3.7. Režim „Focus Market Scheme“ (dále jen „režim FMS“)
a) Právní základ
(101)
Podrobný popis režimu FMS je uveden v odstavci 3.14 dokumentu FTP 09-14 a v odstavci 3.8 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(102)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci.
c) Provádění v praxi
(103)
Vývoz všech výrobků v rámci tohoto režimu do zemí uvedených v tabulkách 1 a 2 dodatku 37(C) příručky HOP I 09-14 má nárok na úvěry na clo rovnající se 3 % hodnoty FOB. Od 1. dubna 2011 má vývoz všech výrobků do zemí uvedených v tabulce 3 dodatku 37(C) („Special Focus Markets“) nárok na úvěry na clo rovnající se 4 % hodnoty FOB. Tento režim se nevztahuje na určité typy vývozních činností, např. na vývoz dováženého či překládaného zboží, domnělý vývoz, vývoz služeb a vývozní obrat jednotek působících v rámci zvláštních hospodářských zón / jednotek orientovaných na vývoz. Nevztahuje se ani na určité typy výrobků, např. na diamanty, vzácné kovy, rudy, obilí, cukr a ropné produkty.
(104)
Úvěry na clo v rámci režimu FMS jsou volně přenositelné a platné po dobu 24 měsíců ode dne vydání příslušného osvědčení o nároku na úvěr. Mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupního materiálu nebo zboží včetně kapitálového zboží.
(105)
Osvědčení o nároku na úvěr se vydává v přístavu, ze kterého se vývoz realizuje, po uskutečnění vývozu nebo po odeslání zboží. Pokud žadatel předloží orgánům kopie všech příslušných vývozních dokumentů (např. příkazu k vývozu, faktur, přepravních dokladů, potvrzení banky o uskutečnění vývozu), nemůže indická vláda poskytnutí úvěrů na clo nikterak ovlivnit.
(106)
Bylo zjištěno, že během období šetření využívala tento režim jedna ze společností zařazených do vzorku.
d) Závěry týkající se režimu FMS
(107)
Režim FMS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Úvěr na clo v rámci režimu FMS je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit ke kompenzaci dovozního cla, a bude tak snižovat výnosy indické vlády ze cla, které by bylo jinak splatné. Nadto úvěr na clo v rámci režimu FMS vývozce zvýhodňuje, protože zlepšuje jeho likviditu.
(108)
Kromě toho režim FMS právně závisí na vývozní výkonnosti, a je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(109)
Tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Režim nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně využitým vstupům. Neexistuje režim nebo zavedený postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. Vývozce je způsobilý obdržet výhody režimu FMS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály v místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupní materiál, mají tedy přesto nárok na výhodu poskytovanou v rámci režimu FMS. Kromě toho může vývozce využít úvěry na clo v rámci režimu FMS k dovozu kapitálového zboží, ačkoliv kapitálové zboží nespadá do působnosti povolených režimů navracení cla, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není spotřebováno při výrobě vyvážených výrobků.
e) Výpočet výše subvence
(110)
Výše napadnutelných subvencí byla vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce a u které bylo zjištěno, že v období šetření byla zaúčtována spolupracujícím vyvážejícím výrobcem na základě časového rozlišení jako příjem ve stadiu vývozní transakce. V souladu s čl. 7 odst. 2 a čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla tato výše subvence (čitatel) přepočtena na vývozní obrat v období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta na základě množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(111)
Subvenční sazby zjištěné pro tento režim v období šetření činily u společností z Venus Group 0,13 %, 0,71 %, 0,07 %, 0 %.
3.8. Režim zvláštních hospodářských zón / jednotek orientovaných na vývoz (dále jen „režim SEZ/EOU“, Special Economic Zones / Export Oriented Units)
(112)
Bylo zjištěno, že pouze jedna společnost zařazená do vzorku využila v období šetření režim EOU. V rámci šetření se však zjistilo, že výše napadnutelných subvencí, které byly zjištěny u této společnosti je nižší než de minimis. Režim EOU tedy nebyl dále zkoumán.
3.9. Výše napadnutelných subvencí
(113)
Na základě zjištění, jejichž souhrn je uveden v tabulce níže, bylo zjištěno, že celková výše napadnutelných subvencí vyjádřená ad valorem, dosahuje rozmezí 3,15 % až 4,32 %:
Režim
Společnost
Raajratna
Venus Group
Viraj
DEPBS (4)
0,58 %
0,93 %, 1,04 %, 1,32 %, 2,04 %
-
DDS (4)
0,61 %
1,14 %, 1,77 %, 1,68 %, 1,91 %
-
AAS (4)
2,43 %
0,15 %, 0 %, 0 %, 0 %
-
EPCGS (4)
0,09 %
0,02 %, 0 %, 0 %, 0 %
0,63 %
ECS (4)
0,61 %
0,08 %, 0,28 %, 0,03 %, 0,10 %
-
FMS (4)
-
0,13 %, 0,71 %, 0,07 %, 0 %
-
EOU (4)
-
-
0,95 %
CELKEM
4,32 %
3,15 % (5)
1,57 % (6)
(114)
V souladu s čl. 15 odst. 3 základního nařízení subvenční rozpětí pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, vypočtené na základě váženého průměru subvenčního rozpětí stanoveného pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, které měly svá individuální subvenční rozpětí nad hodnotami de minimis, činí 3,82 %.
(115)
Pokud jde o všechny ostatní vývozce v Indii, Komise nejprve stanovila úroveň spolupráce. Srovnání údajů Eurostatu o dovozu a údajů o objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, které uvedly spolupracující společnosti nebo skupiny, jež v období šetření vyvážely dotčený výrobek do Unie, naznačuje, že úroveň spolupráce ze strany indických vyvážejících výrobců byla velmi vysoká. Z důvodu takto vysoké úrovně spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni společnosti s nejvyšší individuální sazbou, tj. na úrovni 4,32 %.
4. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
4.1. Výrobní odvětví Unie
(116)
Obdobný výrobek vyrábí 27 výrobců v Unii. Má se za to, že tito výrobci tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 a čl. 10 odst. 8 základního nařízení, proto budou dále označováni jako „výrobní odvětví Unie“.
4.2. Výroba v Unii
(117)
Ke zjištění celkové výroby v Unii v období šetření byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací uvedených v podnětu, údajů shromážděných od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
(118)
Je třeba zmínit, že jeden výrobce v Unii, který je ve spojení s indickým vyvážejícím výrobcem a který nesouhlasil se zahájením šetření, je také zahrnut do definice výrobního odvětví Unie. Na tomto základě činila celková odhadovaná výroba Unie v období šetření přibližně 139 141 tun. Tento údaj zahrnuje výrobu všech výrobců v Unii, kteří se přihlásili Komisi, a odhadovaný objem výroby ostatních výrobců v Unii, kteří se v rámci tohoto šetření nepřihlásili.
4.3. Výběr vzorku výrobců v Unii
(119)
Jak je uvedeno ve 14. bodě odůvodnění výše, šest výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku, představuje 46,5 % odhadované celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
5. ÚJMA
5.1. Spotřeba v Unii
(120)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě údajů o celkovém objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie a údajů o celkovém objemu dovozu. Rok 2009 se vyznačoval nebývale vysokými cenami niklu, který je hlavní surovinou při výrobě dotčeného výrobku a obdobného výrobku, a celosvětovými nepříznivými dopady finanční krize. Oba tyto faktory vedly v daném roce k velmi nízké úrovni spotřeby Unie. Situace na trhu se však zlepšila, jak je uvedeno v tabulce níže. Mezi rokem 2009 a obdobím šetření spotřeba Unie vzrostla o 50 %.
2009
2010
2011
Období šetření
Spotřeba (v tunách)
131 436
187 280
196 476
197 327
Index (2009 = 100)
100
142
149
150
Zdroj:
Eurostat, podnět a odpovědi na dotazník
5.2. Dovoz z dotčené země do Unie
(121)
Objem dovozu spolupracujících společností, které byly zařazeny do vzorku a u nichž bylo zjištěno, že v období šetření nevyužily režimů subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, byl vyloučen z celkového objemu dovozu z Indie. Jelikož se údaje o dovozu dotčeného výrobku týkají dvou společností, bylo z důvodu zachování jejich důvěrné povahy považováno za vhodné vykázat je v podobě indexu.
5.2.1. Objem dotčeného dovozu a jeho podíl na trhu
(122)
Bylo zjištěno, že během posuzovaného období se dovoz subvencovaných výrobků do Unie od spolupracujících vyvážejících výrobců, pokud jde o jeho objem a podíl na trhu, vyvíjel takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem (index)
100
172
218
210
Podíl na trhu (index)
100
121
146
140
Zdroj:
Eurostat, podnět a odpovědi na dotazník
(123)
Objem dovozu subvencovaných výrobků z Indie se během posuzovaného období značně zvýšil, a to o 110 %. Tento vzrůst byl zvláště patrný mezi rokem 2009 a 2010, kdy se dovoz z Indie zvýšil o 72 % a spotřeba v Unii o 42 %. Avšak zatímco spotřeba se mezi rokem 2010 a obdobím šetření zvýšila pouze o 5 %, objem dovozu z Indie v tomtéž období se i nadále významně zvyšoval (o 22 %).
(124)
Podíl na trhu subvencovaných výrobků z Indie se během posuzovaného období značně zvýšil, a to o 40 %.
5.2.2. Ceny dovozu a cenové podbízení
(125)
Jak je vysvětleno v 22. bodě odůvodnění výše, jedna strana vyjádřila obavy týkající se skutečnosti, že antisubvenční dotazník neumožňoval rozlišovat zejména některé určité typy dotčeného výrobku, které jsou podle názoru této strany odlišné.
(126)
Tato záležitost byla v dotazníku řešena tak, že se rozšířila škála tzv. kontrolních čísel výrobku (PCN), aby bylo při šetření možné jasně identifikovat příslušné typy, a to zejména za účelem srovnání cen. V této fázi šetření se odhalilo, že indičtí vyvážející výrobci vyvezli pouze omezené množství těchto vysoce technických typů výrobku. Nicméně je třeba upozornit na to, že díky změnám provedeným v PCN bylo možné přímo porovnávat ceny určitých typů výrobků s cenami podobných typů výrobků.
(127)
Níže uvedená tabulka udává průměrnou cenu dovážených subvencovaných výrobků.
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná cena (index)
100
118
137
135
Zdroj:
Eurostat a odpovědi na dotazník
(128)
Průměrné ceny dovozu z Indie se během posuzovaného období zvýšily o 35 %, ale zůstaly nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie ve stejném období (viz 145. bod odůvodnění níže). To vysvětluje prudký nárůst objemu dovozu a významné zvýšení (o 40 %) podílu indických vývozců na trhu ve stejném období.
(129)
Za účelem určení cenového podbízení během období šetření byly porovnány vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku, upravené na úroveň ceny ze závodu a účtované výrobci v Unii zařazenými do vzorku odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, s odpovídajícími váženými průměrnými cenami (stanovenými na úrovni CIF s odpovídající úpravou nákladů vynaložených po dovozu) u jednotlivých typů dovážených subvencovaných výrobků od dvou indických výrobců, kteří byli zařazeni do vzorku a získali napadnutelné subvence nad úroveň de minimis, prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie.
(130)
Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření poukázal na vážené průměrné rozpětí cenového podbízení ve výši 12,5 % subvencovaného dovozu z dotčené země na trhu Unie. Nižší ceny subvencovaného dovozu v porovnání s cenami výrobního odvětví Unie v posuzovaném období vysvětlují, proč se mezi rokem 2009 a obdobím šetření podstatně zvýšil objem indického dovozu a jeho podíl na trhu Unie.
5.3. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
5.3.1. Předběžné poznámky
(131)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení zahrnovalo posouzení účinků subvencovaného dovozu z Indie na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských ukazatelů, které v posuzovaném období ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie.
(132)
Jak je uvedeno ve 14. bodě odůvodnění výše, za účelem posouzení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl proveden výběr vzorku.
(133)
Pro účely analýzy újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. V tomto ohledu se hospodářská situace výrobního odvětví Unie posuzuje a) na základě makroekonomických ukazatelů, tj. ukazatelů, jako například výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu a růst, zaměstnanost, produktivita, velikost skutečného subvenčního rozpětí a překonání dřívějšího subvencování (v tomto případě byly údaje shromážděny na úrovni celého výrobního odvětví Unie); b) na základě mikroekonomických ukazatelů, tj. ukazatelů, jako jsou průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál, zásoby a náklady práce (v tomto případě byly údaje shromážděny na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku).
(134)
Je třeba poznamenat, že ke stanovení makroekonomických ukazatelů byly použity všechny dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací uvedených v podnětu, údajů shromážděných od výrobců v Unii před a po zahájení šetření a odpovědí na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku, a zejména údaje týkající se výrobců v Unii, kteří nebyli zařazeni do vzorku.
(135)
Mikroekonomické ukazatele byly stanoveny na základě informací, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku ve svých odpovědích na dotazník.
5.3.2. Makroekonomické ukazatele
a) Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(136)
Pokud jde o výrobu v Unii, výrobní kapacitu a její využití, vyvíjela se situace během posuzovaného období takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem výroby (v tunách)
105 646
140 363
138 795
139 141
Index (2009 = 100)
100
133
131
132
Výrobní kapacita (v tunách)
244 236
246 324
245 922
246 599
Index (2009 = 100)
100
101
101
101
Využití kapacity
43 %
57 %
56 %
56 %
Index (2009 = 100)
100
132
130
130
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(137)
Výroba v Unii vzrostla během posuzovaného období o 32 %, což do jisté míry odráželo pozitivní vývoj v oblasti spotřeby. Mezi rokem 2010 a obdobím šetření však objem výroby stagnoval.
(138)
Zatímco využití kapacity se v průběhu posuzovaného období zlepšilo a zvýšilo o 13 procentních bodů, výrobní kapacita zůstala během posuzovaného období v zásadě stabilní.
b) Objem prodeje, podíl na trhu a růst
(139)
Pokud jde o trendy v oblasti objemu prodeje, podílu na trhu a růstu, vyvíjela se situace během posuzovaného období takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem prodeje (v tunách)
88 796
124 641
124 007
124 217
Index (2009 = 100)
100
140
140
140
Podíl na trhu
67,6 %
66,6 %
63,1 %
62,9 %
Index (2009 = 100)
100
98
93
93
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(140)
Po podstatném nárůstu - v kontextu rostoucí spotřeby - mezi roky 2009 a 2010 se objem prodeje odběratelům, kteří nejsou ve spojení, zpomalil a netěžil z pokračujícího růstu poptávky (4,9 % mezi rokem 2010 a 2011). To se projevilo také tak, že stavy zásob na konci roku měly vzrůstající tendenci: během posuzovaného období vzrostly o 41 %, jak je popsáno ve 153. bodě odůvodnění níže. Kromě toho se podíl výrobního odvětví Unie na trhu během posuzovaného období snížil o 4,7 procentního bodu, a to navzdory konzistentnímu 50 % zvýšení spotřeby.
(141)
Jak je uvedeno ve 120. bodě odůvodnění výše, mezi rokem 2009 a obdobím šetření vzrostla spotřeba v Unii o 50 % a v témže období významně vzrostl také objem subvencovaného dovozu, a to o 110 %, jak je uvedeno ve 122. a 123. bodě odůvodnění výše. Růst trhu Unie mezi rokem 2009 a obdobím šetření byl tudíž částečně absorbován subvencovaným dovozem, zatímco prodej výrobního odvětví Unie v Unii vzrostl v témže období o 40 %. To ukazuje, že výrobní odvětví Unie nemohlo mít plný prospěch z růstu spotřeby v Unii v důsledku narůstajícího tržního podílu dovážených subvencovaných výrobků.
c) Zaměstnanost a produktivita
2009
2010
2011
Období šetření
Počet zaměstnanců
1 726
1 687
1 729
1 747
Index (2009 = 100)
100
98
100
101
Produktivita (v jednotkách/zaměstnanec)
61
83
80
80
Index (2009 = 100)
100
136
131
130
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(142)
Navzdory složité finanční situaci popsané ve 147. až 152. bodě odůvodnění níže, byla zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie během posuzovaného období relativně stálá. Vzhledem k rostoucímu objemu výroby (viz 136. bod odůvodnění výše) se produktivita (měřená jako výkon v tunách na zaměstnance za rok) ve stejném období zvýšila o 30 %, což naznačuje, že se výrobní odvětví Unie významně zvýšilo svoji účinnost.
d) Rozsah současného subvenčního rozpětí a překonání účinků dřívějšího subvencování
(143)
Subvenční rozpětí dvou indických vyvážejících výrobců zařazených do vzorku převyšuje úroveň de minimis (viz 113. bod odůvodnění výše). Vzhledem k odvětví dotčeného výrobku, objemu, podílu na trhu a cenám dovážených subvencovaných výrobků z Indie, které byly zmíněny výše, nelze dopad skutečného subvenčního rozpětí na výrobní odvětví Unie považovat za zanedbatelný.
(144)
V této souvislosti je vhodné připomenout, že v roce 1999 byla na dotčený výrobek uložena antidumpingová a antisubvenční vyrovnávací opatření. Avšak vzhledem k době, která uplynula mezi pozbytím platnosti opatření zavedených v roce 1999 a současným šetřením, nejsou k dispozici žádné údaje pro posouzení účinků dřívějšího subvencování (7). V rámci tohoto šetření nebyly každopádně předloženy žádné důkazy, že by se výrobní odvětví stále zotavovalo z účinků dřívějšího subvencování.
5.3.3. Mikroekonomické ukazatele
e) Průměrné jednotkové prodejní ceny na trhu Unie a jednotkové výrobní náklady
(145)
Během posuzovaného období se průměrná jednotková prodejní cena a výrobní náklady výrobců v Unii vyvíjely takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná jednotková prodejní cena v Unii pro odběratele, kteří nejsou ve spojení
2 988
3 833
4 185
4 018
Index (2009 = 100)
100
128
140
134
Jednotkové výrobní náklady (EUR/t)
3 542
3 931
4 127
4 011
Index (2009 = 100)
100
111
117
113
Zdroj:
odpovědi na dotazník
(146)
Průměrné prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, vzrostly během posuzovaného období o 34 %. Nárůst odráží obecný nárůst cen surovin, k němuž došlo v tomto odvětví během stejného období. V roce 2011 a během období šetření mohli výrobci v Unii zvýšit ceny pouze mírně, aby pokryli rostoucí výrobní náklady, což postačovalo k udržení ziskovosti mírně nad 1 % v roce 2011 a na samé hranici rentability v období šetření. Z tohoto důvodu, jak ukazuje tabulka výše, ani výrazný nárůst prodejní ceny neumožnil výrobnímu odvětví Unie dosáhnout přiměřené ziskovosti.
f) Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(147)
V průběhu posuzovaného období se situace, pokud jde o ziskovost, peněžní tok, návratnost investic a schopnost výrobců v Unii získávat kapitál, vyvíjela takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v % obratu z prodeje)
-18,5 %
-2,6 %
1,4 %
0,2 %
Peněžní tok (v EUR)
-19 790 367
- 226 207
7 778 576
5 096 869
Investice (v EUR)
4 653 604
8 436 096
4 552 443
4 156 522
Index (2009 = 100)
100
181
98
89
Návratnost investic
-68,8 %
-11,2 %
6,7 %
0,8 %
Zdroj:
odpovědi na dotazník
(148)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku byla stanovena tak, že se čistý zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům, kteří nejsou ve spojení, vyjádřil jako procento příslušného obratu. V roce 2009 vykazovaly zisky výrobců v Unii zařazených do vzorku ztrátu, ale v roce 2010 se jejich situace paralelně s nárůstem spotřeby o 50 % začala zlepšovat, jak je uvedeno ve 120. bodě odůvodnění výše. I když se však ziskovost mírně zvýšila, 0,2 % úroveň zisku byla stále výrazně nižší, než je přiměřená úroveň ziskovosti v odvětví oceli. Cílové ziskové rozpětí bylo předběžně stanoveno na 5 %, protože se má za to, že odpovídá rozpětí, kterého by výrobní odvětví tohoto typu v odvětví výrobku, který je předmětem šetření, mohlo dosáhnout u prodeje obdobného výrobku v Unii za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. při neexistenci dovozu subvencovaných výrobků, jak uvedlo výrobní odvětví Unie. Kromě toho se jedná o 5 % rozpětí zisku před zdaněním, což bylo považováno za přiměřené minimum v jiném šetření týkajícím se podobných výrobků ve stejném odvětví.
(149)
Během období šetření se výrobcům v Unii zařazeným do vzorku podařilo dosáhnout prahu rentability; cenový tlak vyvíjený dovozem subvencovaných výrobků jim však bránil v tom, aby přizpůsobili ceny nákladům, a nemohli tedy dosáhnout uspokojivých výsledků. Tuto situaci lze rovněž vysvětlit skutečností, že výrobek, který je předmětem šetření, se považuje za komoditu, a proto jsou ceny hlavním faktorem, který určuje, který výrobek si zákazník vybere.
(150)
Peněžní tok, což je schopnost výrobního odvětví samofinancovat své činnosti, který byl vypočítán na základě operací, byl do roku 2010 záporný. Ačkoli se v roce 2011 zlepšil, mezi rokem 2011 a obdobím šetření se snížil o 34 %.
(151)
Vývoj v oblasti ziskovosti a peněžního toku v posuzovaném období snížil schopnost výrobců v Unii zařazených do vzorku investovat do vlastních činností a ohrozil jejich rozvoj. V důsledku toho se možnosti výrobců v Unii získávat kapitál a financovat náklady zkomplikovaly. Ačkoli se v roce 2010 výrobcům v Unii zařazeným do vzorku podařilo uskutečnit určité investice, později, a to zejména během období šetření, se investice ve srovnání s rokem 2010 snížily o 51 %. Kromě toho, i kdyby byla v roce 2011 návratnost investic týkajících se obdobného výrobku, vyjádřená jako zisk v procentech z čisté účetní hodnoty investic, pozitivní, během období šetření se značně snížila (o 5,9 procentního bodu) a dosáhla nízké úrovně ve výši 0,8 %.
(152)
S ohledem na výše uvedené lze dospět k závěru, že finanční situace výrobců v Unii zařazených do vzorku byla v průběhu období šetření do jisté míry nestabilní.
g) Zásoby
(153)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostla v posuzovaném období o 41 %; nárůst zásob se časově shodoval se ztrátami podílu na trhu, zejména během období šetření.
2009
2010
2011
Období šetření
Stav zásob na konci roku (v tunách)
4 395
5 289
5 469
6 214
Index (2009 = 100)
100
120
124
141
Zdroj:
odpovědi na dotazník
h) Mzdové náklady
(154)
Průměrné mzdové náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku během posuzovaného období vzrostly mírně, a proto nejsou určujícím faktorem nárůstu výrobních nákladů.
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrné mzdové náklady na zaměstnance (v EUR)
52 356
57 182
55 907
54 509
Index (2009 = 100)
100
109
107
104
Zdroj:
odpovědi na dotazník
5.4. Závěry týkající se újmy
(155)
Šetření ukázalo, že výrobní odvětví Unie nemělo možnost plně využít zvýšení spotřeby během posuzovaného období, a zejména během období šetření. Nejprve se mezi lety 2009 a 2010 většina ukazatelů újmy týkajících se výrobního odvětví Unie značně zlepšila, ale následně jeho hospodářská situace stagnovala nebo se dokonce zhoršila.
(156)
Mezi rokem 2009 a 2010 se v souvislosti s prudce rostoucím trhem některé ukazatele, jako například výroba a objem prodeje výrobního odvětví Unie, značně zvýšily, ale od roku 2010 začalo docházet ke zpomalování. K této situaci došlo navzdory pokračujícímu nárůstu spotřeby.
(157)
Dále byly cenovým tlakem na trhu Unie, zvláště během období šetření, významně dotčeny ukazatele újmy týkající se finanční situace výrobního odvětví Unie, jako je peněžní tok, investice a ziskovost. Mezi lety 2009 a 2010 nebylo výrobní odvětví Unie schopné zvýšit své ceny tak, aby to stačilo na pokrytí jeho výrobních nákladů. Ziskovost mezi roky 2009 až 2011 vzrostla a v roce 2011 bylo dosaženo mírného zisku ve výši 1,4 %; tato situace se však opět začala zhoršovat v období šetření, kdy se výrobní odvětví Unie ocitlo na hranici rentability. To znamená, že byla rovněž oslabena schopnost výrobního odvětví Unie získávat kapitál a schopnost obnovy.
(158)
S ohledem na výše uvedené se dospělo k prozatímnímu závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
6. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
6.1. Úvod
(159)
V souladu s čl. 8 odst. 5 a 6 základního nařízení Komise zkoumala, zda subvencovaný dovoz z Indie způsobil újmu výrobnímu odvětví Unie do té míry, že ji lze označit za závažnou. Zkoumány byly rovněž jiné známé činitele než dovoz subvencovaných výrobků, které mohly ve stejnou dobu působit újmu výrobnímu odvětví Unie, aby bylo zajištěno, že možná újma způsobená těmito jinými činiteli není přičítána dovozu subvencovaných výrobků.
6.2. Účinek subvencovaného dovozu
(160)
Šetření prokázalo, že během posuzovaného období se spotřeba v Unii zvýšila o 50 % a zároveň se objem dovozu pocházejícího z Indie více než zdvojnásobil. Na druhé straně se zvýšení subvencovaného dovozu časově shodovalo s poklesem objemu prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, ke kterému došlo mezi rokem 2010 a obdobím šetření.
(161)
S ohledem cenový tlak na trhu Unie v posuzovaném období bylo zjištěno, že průměrné dovozní ceny z Indie byly trvale nižší než průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie. V důsledku cenového podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie (v průměrné výši 12,5 % během období šetření) zvýšil indický dovoz subvencovaných výrobků svůj podíl na trhu od roku 2009 do období šetření o 40 %, zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu se snížil o 4,7 procentního bodu (z 67,6 % v roce 2009 na 62,9 % v období šetření). Ztráta podílu na trhu ukazuje, že výrobní odvětví Unie dokázalo využít zvýšené spotřeby pouze v omezené míře.
(162)
Vzhledem k růstu výrobních nákladů se výrobní odvětví Unie pokusilo zvýšit jednotkové ceny odběratelům, kteří nejsou ve spojení, jak je uvedeno v bodě 145 odůvodnění výše. Z důvodu cenového tlaku vyvíjeného rostoucím objemem subvencovaného indického dovozu, jak je uvedeno výše, nebyl nárůst cen dostatečný k tomu, aby vyrovnal rostoucí náklady, a proto odvětví Unie nemohlo dosáhnout uspokojivé úrovně zisku, která by mohla být považována za nezbytnou pro toto konkrétní výrobní odvětví.
(163)
Z výše uvedeného vyplývá, že prudký nárůst subvencovaného dovozu z Indie za ceny, které byly trvale nižší než ceny výrobního odvětví Unie, byl pro podstatnou újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie určující.
6.3. Účinky jiných činitelů
6.3.1. Nesubvencovaný dovoz
(164)
Níže uvedená tabulka ukazuje vývoj v případě nesubvencovaného objemu vývozu a cen během posuzovaného období. Objem nesubvencovaného vývozu představoval méně než jednu třetinu indického vývozu během období šetření a sledoval stejný trend jako dovoz subvencovaných výrobků.
2009
2010
2011
Období šetření
Objem (index)
100
172
218
210
Průměrná cena (index)
100
118
137
135
Zdroj:
odpovědi na dotazník
(165)
Na základě těchto skutečností se má za to, že možný negativní dopad, který mohl mít nesubvencovaný dovoz na trh Unie, nebyl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z Indie a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie v období šetření.
6.3.2. Dovoz ze třetích zemí
Země
2009
2010
2011
Období šetření
ČLR
Objem (v tunách)
8 129
10 853
14 360
16 403
Index (2009 = 100)
100
134
177
202
Podíl na trhu (v %)
6,2 %
5,8 %
7,3 %
8,3 %
Index (2009 = 100)
100
94
118
134
Průměrná cena
1 914
2 607
2 835
2 508
Index (2009 = 100)
100
136
148
131
2009
2010
2011
Období šetření
Švýcarsko
Objem (v tunách)
8 094
10 700
9 187
9 115
Index (2009 = 100)
100
132
113
113
Podíl na trhu (v %)
6,2 %
5,7 %
4,7 %
4,6 %
Index (2009 = 100)
100
93
75
75
Průměrná cena
3 423
4 063
4 475
4 360
Index (2009 = 100)
100
119
131
127
Korejská republika
Objem (v tunách)
4 900
6 775
6 355
6 266
Index (2009 = 100)
100
138
130
128
Podíl na trhu (v %)
3,7 %
3,6 %
3,2 %
3,2 %
Index (2009 = 100)
100
97
87
85
Průměrná cena
3 717
4 165
4 761
4 627
Index (2009 = 100)
100
112
128
124
Celkový dovoz ze všech třetích zemí kromě Indie
Objem (v tunách)
25 793
33 586
35 749
37 712
Index (2009 = 100)
100
130
139
146
Podíl na trhu (v %)
19,6 %
17,9 %
18,2 %
19,1 %
Index (2009 = 100)
100
91
93
97
Průměrná cena
3 609
4 214
4 748
4 483
Index (2009 = 100)
100
117
132
124
(166)
Kromě subvencovaného dovozu z Indie, který představoval 35 % celkového dovozu na trh Unie během období šetření, existovaly další zdroje dovozu, včetně Čínské lidové republiky, Korejské republiky a Švýcarska, které musely být zkoumány v kontextu příčinných souvislostí.
(167)
Šetření ukázalo, že průměrné prodejní ceny korejských a švýcarských vyvážejících výrobců se během posuzovaného období, a zejména během období šetření, pohybovaly nad prodejními cenami indických vyvážejících výrobců a nad cenami výrobního odvětví Unie. Kromě toho se jejich podíl na trhu v období šetření snížil o 0,5 a 1,6 procentních bodů.
(168)
Průměrná cena výrobků z Čínské lidové republiky byla nižší než úroveň cen výrobního odvětví Unie a podíl této země na trhu vykazoval během posuzovaného období rostoucí tendenci. Šetření však ukázalo, že sortiment výrobků z čínského dovozu se liší a že čínské výrobky přímo nekonkurují výrobkům odvětví Unie nebo výrobkům na trhu Unie, které jsou původem z Indie. Proto bylo usouzeno, že čínský vývoz nemohl mít významný dopad na hlavní typy výrobku prodávaného výrobním odvětvím Unie na trhu Unie. Veškeré účinky, které mohl mít dovoz z Číny na újmu utrpěnou výrobním odvětvím Unie, byly proto minimální.
(169)
Nicméně jeden vyvážející výrobce tvrdil, že dovoz drátů z nerezavějící oceli z Čínské lidové republiky, Korejské republiky a Švýcarska měl být zahrnut do oblasti působnosti tohoto šetření.
(170)
Kromě výše uvedených skutečností a úvah je třeba uvést, že v zahajovací fázi řízení neexistoval a ani nyní neexistuje důkaz o subvencování, újmě nebo příčinné souvislosti, který by odůvodňoval zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu z uvedených zemí. Kromě toho, i kdyby existovaly důkazy odůvodňující zahájení vyšetřování ostatního dovozu, rozdíl v zacházení, který spočívá v zahájení antisubvenčního řízení pouze proti dovozu z Indie, by nebyl diskriminační. Tvrzení, že tyto země by měly být zahrnuty do rozsahu šetření, je proto neopodstatněné a mělo by být zamítnuto.
(171)
Na základě výše uvedeného byl učiněn závěr, že vývoz ze třetích zemí nepřispěl významným způsobem k újmě, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
6.3.3. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(172)
Celkový vývoz dotčeného výrobku výrobním odvětvím Unie představoval v období šetření 8,5 % celkové výroby. Tento obraz odráží situace ve vývozu odběratelům, kteří nejsou ve spojení, ze strany výrobců v Unii zařazených do vzorku, jejichž vývoz představoval v období šetření 7 % výroby a jejichž ceny byly o 36 % vyšší než ceny na trhu EU ve stejném období. Proto lze dojít k závěru, že vývozní aktivity výrobního odvětví Unie nemohly být možnou příčinou podstatné újmy.
6.3.4. Hospodářská krize a ceny surovin
(173)
Jak bylo uvedeno ve 120. bodě odůvodnění, spotřeba v roce 2009 byla obzvláště nízká v důsledku mimořádně vysoké úrovně cen niklu a dopadů hospodářské krize. Tato situace zcela jistě vysvětluje obzvláště špatnou finanční situaci výrobního odvětví Unie v roce 2009. Je však třeba uvést, že výsledky levného subvencovaného dovozu se liší od výsledků výrobního odvětví Unie také v situaci rostoucí spotřeby od roku 2010.
(174)
Šetření ukázalo, že dokonce ani během všeobecného hospodářského oživení nebylo výrobní odvětví Unie schopno využít rostoucí spotřeby a během posuzovaného období ztrácelo podíl na trhu, zatímco subvencovaný indický dovoz získal další podíl na trhu.
(175)
Přestože tedy není vyloučeno, že hospodářská krize a zvýšení cen surovin mohly přispět ke špatné výkonnosti výrobního odvětví Unie, nelze tento dopad považovat za takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie během období šetření.
6.4. Závěry týkající se příčinné souvislosti
(176)
Bylo prokázáno, že v posuzovaném období se podstatně zvýšil objem a tržní podíl subvencovaného dovozu pocházejícího z Indie (o 110 % a 40 % v uvedeném pořadí). Kromě toho bylo zjištěno, že ceny v rámci tohoto dovozu byly trvale podbízivé ve vztahu k cenám účtovaným výrobním odvětvím Unie na trhu Unie, a to zejména v období šetření (v průměru o 12,5 %).
(177)
Toto zvýšení objemu a tržního podílu subvencovaného dovozu z Indie se časově shodovalo s pomalým vývojem finanční situace výrobního odvětví Unie, a to zejména od roku 2010. Navzdory oživení spotřeby nebylo výrobní odvětví Unie schopno přenést zvýšení výrobních nákladů na své odběratele na uspokojivé úrovni, a tudíž i finanční ukazatele jako ziskovost, peněžní tok a investice zůstaly na nízké úrovni.
(178)
Zkoumání ostatních známých činitelů, které mohly způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, ukázalo, že tyto činitele nebyly takové, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi subvencovaným dovozem z Indie a újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
(179)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie odlišeny a odděleny od účinků subvencovaného vývozu působícího újmu, byl prozatímně učiněn závěr, že subvencovaný dovoz z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
7. ZÁJEM UNIE
7.1. Obecné informace
(180)
V souladu s článkem 31 základního nařízení se zkoumalo, zda navzdory předběžnému zjištění o škodlivém subvencování neexistují přece jen přesvědčivé důvody pro závěr, že není v zájmu Unie v tomto konkrétním případě přijmout opatření. Analýza zájmu Unie vycházela ze zhodnocení jednotlivých zájmů, jichž se věc týká, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
7.2. Zájem výrobního odvětví Unie
(181)
Výrobní odvětví Unie se skládá ze 27 známých výrobců představujících veškerou výrobu Unie obdobného výrobku. Výrobci působí v různých členských státech Unie a v souvislosti s výrobou obdobného výrobku v období šetření přímo zaměstnávali více než 1 747 lidí.
(182)
Jeden výrobce v Unii, který představuje relativně malý podíl výroby v Unii a který má v Indii společnost ve spojení, vyjádřil nesouhlas se zahájením šetření. Jak bylo zmíněno ve 22. bodě odůvodnění, tento výrobce argumentoval tím, že vysoce technické výrobky by neměly být zahrnuty do šetření a že není v zájmu Unie uložit stejná opatření na tento typ výrobku.
(183)
Jak je uvedeno ve 126. bodě odůvodnění, tato záležitost byla v dotazníku řešena tak, že se rozšířila škála PCN, která pro potřeby šetření jasně identifikuje tyto typy. V této fázi se však odhalilo, že šetření se vysoce technických výrobků týká a že indičtí vyvážející výrobci vyvezli pouze omezené množství těchto typů výrobků. Z toho vyplývá, že obavy vyjádřené tímto výrobcem se nepovažovaly za podložené, a jeho tvrzení byl zamítnuto.
(184)
Bylo zjištěno, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou subvencovaným dovozem z Indie. Je nutno připomenout, že výrobní odvětví Unie nemohlo plně těžit z rostoucí spotřeby a finanční situace výrobního odvětví Unie zůstala nadále nestabilní.
(185)
Předpokládá se, že uložením vyrovnávacích cel se obnoví spravedlivé obchodní podmínky na trhu Unie a výrobní odvětví Unie bude moci přizpůsobit své ceny obdobného výrobku výrobním nákladům.
(186)
Lze rovněž očekávat, že uložení takových opatření umožní výrobnímu odvětví Unie získat zpět alespoň část podílu na trhu, o který přišlo v průběhu posuzovaného období, což bude mít kladný dopad na jeho ziskovost a celkovou finanční situaci. Uložení opatření by výrobnímu odvětví umožnilo udržet a dále rozvíjet své úsilí o efektivní provoz.
(187)
Pokud by opatření uložena nebyla, lze očekávat, že by došlo k další ztrátě podílu na trhu a že by ziskovost výrobního odvětví Unie nadále klesala.
(188)
Proto se došlo k prozatímnímu závěru, že zavedení antisubvenčních opatření na dovoz pocházející z Indie by byl v zájmu výrobního odvětví Unie.
7.3. Zájem uživatelů
(189)
Dotazníky byly zaslány devíti uživatelům v Unii. Odpověděli pouze tři uživatelé, kteří představovali přibližně 6 % celkového dovozu dotčeného výrobku z Indie během období šetření. Tito uživatelé působí v odvětvích týkajících se zpracování potravin, včetně komerčních kuchyní a stravovacích zařízení, domácích přístrojů a automobilového průmyslu.
(190)
Výrobky z Indie představovaly přibližně 67 % jejich veškerých nákupů dotčeného výrobku; Indie byla výhradním zdrojem dodávek pouze pro jednoho uživatele. Během období šetření představoval průměrný procentní podíl obratu, který zahrnoval dotčený výrobek, 54 % jejich celkového obratu.
(191)
Šetření ukázalo, že během období šetření převyšovala průměrná ziskovost všech spolupracujících uživatelů v odvětvích, která používají dotčený výrobek, 9 % obratu.
(192)
Pravděpodobný vliv navrhovaných opatření byl posouzen na základě odpovědí na dotazník, které zaslali uživatelé a celkový trh Unie s dotčeným výrobkem a obdobným výrobkem. Pokud vezmeme v úvahu nejhorší scénář pro trh Unie, tj. že by nárůst cen nemohl být přenesen na distribuční řetězec a že by uživatelé nadále nakupovali výrobky z Indie v předchozích objemech, dopad cla na ziskovost uživatelů by znamenal pokles přibližně o 0,2 procentního bodu.
(193)
Je třeba poznamenat, že jeden uživatel zaujal neutrální stanovisko, pokud jde o šetření, protože se domnívá, že uložení opatření nebude mít významný dopad na tržní ceny, neboť potenciální zvýšení cen by bylo absorbováno distributory.
(194)
Další uživatel vyjádřil obavy, že pokud by byla opatření uložena, měla by dopad rovněž na určité typy výrobků, které se v Unii již nevyrábí. Šetření však prokázalo, že typy výrobků zmíněné tímto uživatelem jsou v Unii dosud vyráběny a že poptávka po těchto typech z jakostních tříd nerezavějící oceli není významná. Kromě toho je třeba poznamenat, že výrobci v Unii v posuzovaném období nevyužívali při výrobě celou kapacitu, a proto by se v případě, že by se zvýšila poptávka, mohla zvýšit i výroba.
(195)
Je třeba zdůraznit, že vzhledem k tomu, že dotyčný výrobek je standardizován, pokud jde o odvětví a jeho používání, uživatelé by mohli snadno změnit své zdroje dodávek, pokud jde o kvalitu výrobků nebo cenu. Uložení opatření by nemělo vylučovat možnost dovozu dotčeného výrobku z jiných zemí, nebo dokonce z Indie, až budou účinky narušující obchod způsobené subvencováním odstraněny.
(196)
S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem (přestože dopad opatření uložených na dovoz z Indie bude mít pravděpodobně negativnější dopad na některé uživatele než jiné) se celkový dopad na uživatele považuje za omezený.
7.4. Zájem dovozců
(197)
Dovozci, kteří nejsou ve spojení, spolupracovali v omezené míře. Devět dovozců poskytlo informace pro účely výběru vzorku, avšak pouze jeden dovozce spolupracoval. Tato společnost představuje přibližně 7 % celkového dovozu z Indie během období šetření a vyslovila se proti zavedení opatření, protože Indie je jejím nejdůležitějším dodavatelem. Ačkoliv uložení opatření by mělo negativní dopad na ziskovost tohoto dovozce v důsledku vyšších nákladů, které by mu vznikly, tato dovážející společnost by měla být schopna přenést přinejmenším část zvýšených nákladů na své odběratele.
(198)
Kromě toho by se dovozci mohli přeorientovat na jiné zdroje, včetně výrobního odvětví Unie a jiných vyvážejících zemí.
(199)
Na základě těchto skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že uložení vyrovnávacích opatření nebude mít na zájem dovozců významné nepříznivé dopady.
7.5. Závěry týkající se zájmu Unie
(200)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se předběžně konstatuje, že podle dostupných informací ohledně zájmu Unie neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Indie.
(201)
Navíc při posouzení celkových dopadů antisubvenčních opatření na trh Unie se zdá, že pozitivní účinky, zejména na výrobní odvětví Unie, převažují nad možnými negativními dopady na ostatní omezenější zájmové skupiny.
8. NÁVRH PROZATÍMNÍCH VYROVNÁVACÍCH OPATŘENÍ
(202)
Vzhledem k závěrům, pokud jde o subvencování, újmu, příčinné souvislosti a zájem Unie, by měla být zavedena prozatímní vyrovnávací opatření, aby se zabránilo působení další újmy výrobnímu odvětví Unie subvencovaným dovozem.
8.1. Úroveň pro odstranění újmy
(203)
Pro účely stanovení úrovně těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná subvenční rozpětí a výše cla nezbytného pro odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(204)
Při výpočtu výše cla nezbytné pro odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že případná opatření by měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého by bylo možné přiměřeně dosáhnout ve výrobním odvětví tohoto typu za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez subvencovaného dovozu, při prodeji obdobného výrobku v Unii.
(205)
Úroveň pro odstranění újmy byla proto vypočítána na základě srovnání vážené průměrné ceny subvencovaného dovozu, jak je stanovena pro výpočty cenového podbízení ve 130. bodě odůvodnění výše, a ceny za obdobný výrobek, která výrobnímu odvětví Unie nezpůsobí újmu. Cena, která nepůsobí újmu, byla stanovena tak, že se k výrobním nákladům připočetla přiměřená úroveň zisku. Cílové ziskové rozpětí bylo předběžně stanoveno na 5 %, jak je uvedeno ve 148. bodě odůvodnění.
(206)
Veškeré rozdíly vyplývající z tohoto srovnání pak byly vyjádřeny jako procento průměrné celkové ceny CIF dovozu (viz 208. bod odůvodnění).
8.2. Prozatímní opatření
(207)
Vzhledem k výše uvedenému se má za to, že by se v souladu s čl. 12 odst. 1 základního nařízení měla uložit prozatímní vyrovnávací opatření na dovoz pocházející z Indie, a to na úrovni nižší z hodnot rozpětí subvencí a rozpětí újmy, podle pravidla nižšího cla.
(208)
Na základě výše uvedených skutečností byly sazby vyrovnávacího cla stanoveny porovnáním újmy a subvenčních rozpětí. Navrhují se proto následující prozatímní sazby vyrovnávacího cla:
Společnost
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Prozatímní vyrovnávací sazba cla
Rajaraatna Metal Industries
4,3 %
17,2 %
4,3 %
Venus group
3,1 %
26,1 %
3,1 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
1,5 %
32,1 %
0,0 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
3,8 %
20,4 %
3,8 %
Všechny ostatní společnosti
4,3 %
26,1 %
4,3 %
(209)
Pokud jde o souběžné antidumpingové šetření, nesmí být podle čl. 24 odst. 1 pododst. 2 základního nařízení a podle čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (8), na jeden výrobek současně uloženo antidumpingové i vyrovnávací clo, aby se napravila táž situace, která vzniká jak dumpingem, tak poskytnutím vývozní subvence. Pokud jde o subvenční programy, byla vývozní subvence, jak je uvedeno ve 29. až 112. bodě odůvodnění, poskytnuta v případě všech režimů. Příslušné prozatímní antidumpingové sazby cla daných spolupracujících výrobců budou v souběžném antidumpingovém šetření náležitě upraveny.
(210)
Individuální sazby vyrovnávacího cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí proto situaci zjištěnou během tohoto šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto výlučně použitelné na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Indie a vyrobeného uvedenými společnostmi, tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážený dotčený výrobek vyrobený jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a takový výrobek podléhá celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(211)
Každou žádost o použití těchto individuálních sazeb vyrovnávacího cla pro jednotlivé společnosti (například po změně názvu subjektu nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (9) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech příslušné společnosti v souvislosti s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. spojených s takovou změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(212)
Aby se zajistilo vhodné vymáhání antisubvenčního cla, nemělo by se zbytkové clo použít pouze na nespolupracující vyvážející výrobce, ale i na ty výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
9. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(213)
V zájmu řádné správy je třeba stanovit období, během kterého mohou zúčastněné strany, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení. Kromě toho je třeba uvést, že zjištění související s uložením vyrovnávacích cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a že mohou být pro účely jakýchkoli konečných zjištění přehodnocena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní vyrovnávací clo na dovoz drátů z nerezavějící oceli, které:
-
obsahují (v hmotnostních procentech) 2,5 % nebo více niklu, kromě drátů obsahujících 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % niklu a 20 % nebo více, avšak nejvýše 22 % chromu,
-
obsahují (v hmotnostních procentech) méně než 2,5 % niklu, kromě drátů obsahujících 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % chromu a 3,5 % nebo více, avšak nejvýše 6 % hliníku,
jsou v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99 a pocházejí z Indie.
2. Sazby prozatímního vyrovnávacího cla použitelné na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením jsou pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanoveny takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Raajratna Metal Industries, Ahmadábád, Gudžarát
4,3
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Bombaj, Maháráštra
3,1
B776
Precision Metals, Bombaj, Maháráštra
3,1
B777
Hindustan Inox Ltd., Bombaj, Maháráštra
3,1
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Bombaj, Maháráštra
3,1
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maháráštra
0,0
B780
Společnosti uvedené v příloze
3,8
B781
Všechny ostatní společnosti
4,3
B999
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii je podmíněno složením jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1. Aniž je dotčen článek 30 nařízení Rady (ES) č. 597/2009, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. V souladu s čl. 31 odst. 4 nařízení (ES) č. 597/2009 se mohou zúčastněné strany vyjádřit k uplatnění tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 tohoto nařízení se použije po dobu čtyř měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. května 2013.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 419/2013
(2013. gada 3. maijs),
ar ko nosaka pagaidu kompensācijas maksājumu konkrētu Indijas izcelsmes nerūsējošā tērauda stiepļu importam
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2009. gada 11. jūnija Regulu (EK) Nr. 597/2009 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (“pamatregula”) (1), un jo īpaši tās 12. pantu,
pēc apspriešanās ar padomdevēju komiteju,
tā kā:
1. PROCEDŪRA
1.1. Procedūras sākšana
(1)
Eiropas Komisija (“Komisija”) 2012. gada 10. augustā, publicējot paziņojumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (2) (“paziņojums par procedūras sākšanu”), paziņoja par antisubsidēšanas procedūras sākšanu (“antisubsidēšanas procedūra” jeb “pašreizējā procedūra”) attiecībā uz konkrētu Indijas (“attiecīgā valsts”) izcelsmes nerūsējošā tērauda stiepļu importu Savienībā.
(2)
Tajā pašā dienā Komisija, publicējot paziņojumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (3), paziņoja par antidempinga procedūras sākšanu attiecībā uz konkrētu Indijas izcelsmes nerūsējošā tērauda stiepļu importu Savienībā un sāka atsevišķu izmeklēšanu (“antidempinga procedūra”).
(3)
Antisubsidēšanas procedūra tika sākta pēc tam, kad Eiropas Dzelzs un tērauda rūpniecības konfederācija (Eurofer) (“sūdzības iesniedzējs”) 2012. gada 28. jūnijā iesniedza sūdzību to ražotāju vārdā, kuri pārstāv vairāk nekā 50 % no konkrēto nerūsējošā tērauda stiepļu kopējās Savienības produkcijas. Sūdzībā bija ietverti pirmšķietami pierādījumi par minētā ražojuma subsidēšanu un no tās izrietošu būtisku kaitējumu, un tie tika atzīti par pietiekamiem, lai pamatotu izmeklēšanas sākšanu.
(4)
Komisija pirms procedūras sākšanas saskaņā ar pamatregulas 10. panta 7. punktu paziņoja Indijas valdībai, ka ir saņēmusi pienācīgi dokumentētu sūdzību, kurā apgalvots, ka Savienības ražošanas nozarei būtisku kaitējumu nodara subsidēts konkrētu Indijas izcelsmes nerūsējošā tērauda stiepļu imports. Indijas valdība tika aicināta uz apspriešanos, lai noskaidrotu situāciju attiecībā uz sūdzības saturu un varētu vienoties par risinājumu. Šā gadījumā neizdevās panākt abpusēji pieņemamu risinājumu.
1.2. Personas, uz kurām attiecas izmeklēšana
(5)
Par procedūras sākšanu Komisija oficiāli informēja sūdzības iesniedzēju, citus zināmos Savienības ražotājus, zināmos ražotājus eksportētājus, zināmos importētājus un lietotājus, kā arī Indijas iestādes.
(6)
Ieinteresētajām personām tika dota iespēja paziņojumā par procedūras sākšanu noteiktajā termiņā rakstiski darīt zināmu savu viedokli un pieprasīt uzklausīšanu. Tika uzklausītas visas ieinteresētās personas, kas to pieprasīja un norādīja konkrētus iemeslus, kāpēc tās būtu jāuzklausa.
(7)
Ņemot vērā izmeklēšanā iesaistīto lielo skaitu attiecīgās valsts ražotāju eksportētāju, nesaistīto importētāju un Savienības ražotāju, lai izmeklēšanu pabeigtu tiesību aktos noteiktajā termiņā, Komisija paziņojumā par procedūras sākšanu norādīja, ka tā ir nolēmusi līdz zināmam skaitam ierobežot izmeklējamo attiecīgās valsts ražotāju eksportētāju, nesaistīto importētāju un Savienības ražotāju skaitu, veidojot izlasi saskaņā ar pamatregulas 27. pantu (šo procesu sauc arī par atlasi).
1.2.1. Ražotāju eksportētāju atlase
(8)
Lai Komisija varētu lemt, vai jāveic atlase, un vajadzības gadījumā izveidot izlasi, visiem attiecīgās valsts ražotājiem eksportētājiem tika lūgts pieteikties Komisijā un sniegt paziņojumā par procedūras sākšanu norādīto informāciju.
(9)
Kopumā 18 ražotāji eksportētāji, no kuriem daži piederēja pie vienas grupas, paziņojumā par procedūras sākšanu noteiktajā termiņā sniedza pieprasīto informāciju un piekrita iekļaušanai izlasē, un 7 no tiem pieprasīja individuālu pārbaudi, ja tie netiktu iekļauti izlasē. Piecpadsmit no šiem uzņēmumiem, kas sadarbojās, ziņoja par nerūsējošā tērauda stiepļu eksportu uz Savienību izmeklēšanas periodā. Tādējādi izlase tika izveidota, pamatojoties uz informāciju, ko iesniedza šie 15 ražotāji eksportētāji.
(10)
Saskaņā ar pamatregulas 27. pantu Komisija izveidoja izlasi, pamatojoties uz vislielāko reprezentatīvo attiecīgā ražojuma eksporta apjomu uz Savienību, kuru atvēlētajā laikā varēja pienācīgi pārbaudīt. Izveidotajā izlasē bija divi atsevišķi uzņēmumi un viena četru saistītu uzņēmumu grupa, kuru saražotā produkcija ir vairāk nekā 63 % no attiecīgā ražojuma kopējā eksporta apjoma uz Savienību.
(11)
Saskaņā ar pamatregulas 27. panta 2. punktu apspriešanās par reprezentatīvas izlases izveidi notika arī ar visiem zināmajiem ražotājiem eksportētājiem un attiecīgajām Indijas iestādēm. Par izlases izveidi netika saņemtas nekādas piezīmes.
(12)
Kā minēts 10. apsvērumā, izlasē tika iekļauts tāds uzņēmumu skaits, ko atvēlētajā laikā būtu iespējams pienācīgi pārbaudīt. Uzņēmumi, kurus pārbaudīja, lai izmeklētu subsidēšanu, ir minēti 19. apsvērumā.
(13)
Turklāt, kā minēts 9. apsvērumā, sākotnēji tika saņemti 7 individuālas pārbaudes pieprasījumi. Tādēļ tika uzskatīts, ka šajā posmā veikt individuālu pārbaudi būtu pārāk apgrūtinoši un ka tas traucētu savlaicīgi pabeigt izmeklēšanu. Tomēr to eksportētāju pieprasījumus, kuri iesniedza vajadzīgo informāciju noteiktajā termiņā, izskatīs atlikušās izmeklēšanas gaitā.
1.2.2. Savienības ražotāju atlase
(14)
Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija paziņoja, ka tā ir izveidojusi Savienības ražotāju provizorisko izlasi. Šajā izlasē sākotnēji bija pieci ražotāji, par kuriem Komisijai pirms izmeklēšanas sākšanas bija zināms, ka tie Savienībā ražo nerūsējošā tērauda stieples. Komisija veica atlasi, ņemot vērā pārdošanas un ražošanas apjomu un atrašanās vietu. Arī ieinteresētās personas paziņojumā par procedūras sākšanu bija aicinātas darīt zināmu savu viedokli par provizorisko izlasi. Analizējot atbildes uz anketas jautājumiem, tika konstatēts, ka vienam atlasītajam Savienības ražotājam ir saistīts uzņēmums Savienībā, kas arī ir iesaistīts nerūsējošā tērauda stiepļu ražošanā un pārdošanā. Tādējādi seši atlasītie Savienības ražotāji kopā saražoja 46,5 % no kopējās lēstās Savienības produkcijas. Paraugs tiek uzskatīts par Savienības ražošanas nozarei reprezentatīvu.
1.2.3. Importētāju atlase
(15)
Lai Komisija varētu lemt, vai ir vajadzīga atlase, un vajadzības gadījumā veidot izlasi, visiem nesaistītajiem importētājiem lūdza pieteikties Komisijā un sniegt paziņojumā par procedūras sākšanu norādīto informāciju.
(16)
Deviņi nesaistīti importētāji sniedza pieprasīto informāciju un piekrita iekļaušanai izlasē. Komisija, ņemot vērā lielāko importa apjomu Savienībā, atlasīja trīs uzņēmumus, kas kopā ir 23,8 % no Indijas izcelsmes importa Savienībā IP laikā. Tomēr divi no izlasē iekļautajiem importētājiem nesniedza atbildes uz anketas jautājumiem. Tādēļ atlase šajā izmeklēšanas posmā nevarēja notikt, un atlikušajā izmeklēšanas gaitā tiks meklētas sadarbības iespējas ar pārējiem importētājiem.
1.2.4. Atbildes uz anketas jautājumiem un pārbaudes uz vietas
(17)
Anketas tika nosūtītas Indijas valdībai, trīs atlasītajiem Indijas ražotājiem eksportētājiem (vai grupām) un ražotājiem eksportētājiem, kuri bija pieprasījuši individuālu pārbaudi, sešiem atlasītajiem Savienības ražotājiem, trīs atlasītajiem nesaistītajiem importētājiem un deviņiem zināmajiem lietotājiem.
(18)
Atbildes tika saņemas no Indijas valdības, trīs atlasītajiem Indijas ražotājiem eksportētājiem (vai grupām), viena ražotāja eksportētāja, kurš lūdza individuālu pārbaudi, sešiem atlasītajiem Savienības ražotājiem, viena nesaistītā importētāja un trīs lietotājiem.
(19)
Komisija vāca un pārbaudīja visu ieinteresēto personu sniegto informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu, lai provizoriski konstatētu subsidēšanu, tās izraisīto kaitējumu un Savienības intereses. Pārbaudes apmeklējumi notika Indijas valdības telpās Deli un turpmāk norādītajos uzņēmumos.
Ražotāji Savienībā
-
Hagener Feinstahl GmbH, Hagen, Vācija
-
Inoxfil S.A., Igualada, Spānija
-
Rodacciai SPA, Milano, Itālija
-
Trafilerie Brambilla SPA, Calziocorte, Itālija
-
Ugitech grupa
-
Ugitech France S.A., Bourg en Bresse, Francija
-
Sprint Metal Edelstahl, Hemer, Vācija
Ražotāji eksportētāji Indijā
-
Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
-
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maharashtra
-
Venus grupa
-
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
-
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
-
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra
-
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai, Maharashtra
1.3. Izmeklēšanas periods un attiecīgais periods
(20)
Izmeklēšana attiecībā uz subsidēšanu un kaitējumu aptvēra laikposmu no 2011. gada 1. aprīļa līdz 2012. gada 31. martam (“izmeklēšanas periods” jeb “IP”). Kaitējuma noteikšanai būtisko tendenču pārbaude attiecās uz laiku no 2009. gada 1. janvāra līdz izmeklēšanas perioda beigām (“attiecīgais periods”).
2. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS
2.1. Attiecīgais ražojums
(21)
Attiecīgais ražojums ir nerūsējošā tērauda stieple:
-
ar niķeļa saturu 2,5 vai vairāk svara %, izņemot stiepli ar niķeļa saturu no 28 līdz 31 svara % un hroma saturu no 20 līdz 22 svara %,
-
ar niķeļa saturu, kas ir mazāks nekā 2,5 svara %, izņemot stiepli ar hroma saturu no 13 līdz 25 svara % un alumīnija saturu no 3,5 līdz 6 svara %,
-
tās izcelsme ir Indijā, un to patlaban klasificē ar KN kodiem 7223 00 19 un 7223 00 99.
(22)
Kāda persona apgalvoja, ka pastāv tā sauktie “ļoti tehniskie” ražojuma veidi, kas atšķiras no pārējiem Indijā un Savienībā ražotajiem attiecīgā ražojuma veidiem. Tāpat tās apgalvoja, ka šie tehniskie veidi nav vis preces kā lielākā daļa ražojuma veidu, ko no Indijas eksportē uz Savienību, bet gan īpaši ražojuma veidi ar konkrētu tērauda klasi un konkrētu diametru, kas tiek ražoti īpašam lietojumam, un uz tiem nevajadzētu attiecināt izmeklēšanu.
(23)
Šajā posmā tiek konstatēts, ka uz tehniskajiem veidiem attiecas ražojuma definīcija un tiem ir līdzīgas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās īpašības kā citiem attiecīgā ražojuma veidiem. Turklāt tiek konstatēts, ka Savienības ražošanas nozare ražo arī šos veidus, tādējādi arī tehniskie veidi ietilpst izmeklēšanas jomā.
2.2. Līdzīgais ražojums
(24)
Izmeklēšana liecināja, ka attiecīgajam ražojumam un ražojumam, ko ražo un pārdod Indijas iekšzemes tirgū, kā arī ražojumam, ko Savienības ražošanas nozare ražo un pārdod Savienības tirgū, ir vienādas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās pamatīpašības un lietojums. Tāpēc provizoriski tiek uzskatīts, ka tie ir līdzīgi ražojumi pamatregulas 2. panta c) punkta nozīmē.
3. SUBSIDĒŠANA
3.1. Ievads
(25)
Pamatojoties uz sūdzībā un atbildēs uz Komisijas anketas jautājumiem sniegto informāciju, tika izmeklētas šādas shēmas, ar kurām, kā tika apgalvots, piešķir subsīdijas:
a)
Piešķīrumu shēma ievedmuitas maksājumiem (“DEPBS”),
b)
Nodokļu atmaksas shēma (“DDS”),
c)
Iepriekšēju atļauju shēma (“AAS”),
d)
Ražošanas līdzekļu eksporta veicināšanas shēma (“EPCGS”),
e)
Eksporta kredītu shēma (“ECS”),
f)
Mērķa tirgus shēma (“FMS”),
g)
Speciālās ekonomiskās zonas/uz eksportu orientētas struktūras (“SEZ/EOU”).
(26)
Iepriekš a), c)-d) un f)-g) punktā norādītās shēmas ir balstītas uz 1992. gada Ārējās tirdzniecības (attīstības un regulēšanas) likumu (nr. 22, 1992. gads), kas stājās spēkā 1992. gada 7. augustā (“Ārējās tirdzniecības likums”). Ar Ārējās tirdzniecības likumu Indijas valdība ir pilnvarota sniegt paziņojumus par eksporta un importa politiku. Tie ir apkopoti “Ārējās tirdzniecības politikas” dokumentos, kurus Tirdzniecības ministrija izdod ik pēc pieciem gadiem un kuri tiek regulāri atjaunināti. Ārējās tirdzniecības politikas dokuments, kurš attiecas uz šīs izmeklēšanas IP, ir “Ārējā tirdzniecības politika 2009-2014” (“FTP 09-14”). Turklāt Indijas valdība arī nosaka FTP 09-14 regulējošās procedūras “Procedūru rokasgrāmatas” I sējumā (“HOP I 09-14”). Procedūru rokasgrāmata tiek regulāri atjaunināta.
(27)
Iepriekš e) punktā minētā Eksporta kredītu shēma pamatojas uz 1949. gada Banku darbības regulējuma likuma 21. un 35.A pantu, kas ļauj Indijas Centrālajai bankai (“RBI”) sniegt norādījumus komercbankām eksporta kredītu jomā.
(28)
Iepriekš b) apakšpunktā minētā Nodokļu atmaksas shēma pamatojas uz 1962. gada Muitas likuma 75. pantu, 1944. gada Centrālā akcīzes likuma 37. pantu, 1994. gada Finanšu likuma 93.A un 94. pantu un 1995. gada Muitas, centrālo akcīzes nodokļu un nodokļu par pakalpojumiem atmaksas noteikumiem. Atmaksas likmes tiek publicētas regulāri; IP piemērojamās likmes bija 2011.-2012. gada Nodokļu atmaksas AIR (All Industry Rates) likmes, kas publicētas paziņojumā nr. 68/2011-Cus. (N.T). Nodokļu atmaksas shēma FTP 09-14 4. nodaļā tiek saukta arī par nodokļu atvieglojumu shēmu.
3.2. Piešķīrumu shēma ievedmuitas maksājumiem (“DEPBS”)
a) Juridiskais pamats
(29)
Sīks DEPBS apraksts sniegts FTP 09-14 4.3. nodaļā, kā arī HOP I 09-14 4. nodaļā.
b) Attiecināmība
(30)
Tiesības izmantot šo shēmu ir ikvienam ražotājam eksportētājam vai tirgotājam eksportētājam.
c) DEPBS īstenošana praksē
(31)
Eksportētājs var lūgt DEPBS kredītu, ko aprēķina procentos no to ražojumu vērtības, kurus eksportē saskaņā ar šo shēmu. Indijas iestādes ir noteikušas šādas DEPBS likmes vairākumam ražojumu, tostarp attiecīgajam ražojumam. Likmes tiek noteiktas, pamatojoties uz ielaides/izlaides standartnormām (“SION”), ņemot vērā aplēstu importēto izejmateriālu daļu eksportējamās produkcijas sastāvā un muitas nodokļa piemērošanu šādam aplēstam importam neatkarīgi no tā, vai importa nodokļi faktiski ir maksāti vai nav. Pašreizējās izmeklēšanas IP laikā DEBPS likme attiecīgajam ražojumam bija 5 % ar maksimālo vērtību INR 97/kg.
(32)
Lai varētu izmantot šo shēmu, uzņēmumam ir jāeksportē. Eksporta darījuma veikšanas laikā eksportētājam jāiesniedz deklarācija Indijas iestādēm, kurā jānorāda, ka eksports tiek veikts saskaņā ar DEPBS. Lai preces eksportētu, Indijas muitas dienesti nosūtīšanas procedūras laikā izdod eksporta nosūtīšanas rēķinu. Šajā dokumentā cita starpā tiek parādīts DEPBS kredīta apjoms, kas piešķirams par šo eksporta darījumu. Šajā brīdī eksportētājs uzzina, kāds būs tā ieguvums. Tiklīdz muitas dienesti izdod eksporta nosūtīšanas rēķinu, Indijas valdība vairs nevar lemt par DEPBS kredīta piešķiršanu.
(33)
Tika konstatēts, ka pēc eksporta pienākuma izpildes saskaņā ar Indijas grāmatvedības standartiem DEPBS kredītu var iegrāmatot pēc uzkrājumu principa kā ienākumus darījumu kontā. Šādu kredītu var izmantot muitas nodokļu maksāšanai par jebkādu preču turpmāku importu, izņemot ražošanas līdzekļus un preces, uz kurām attiecas importa ierobežojumi. Preces, kas importētas par šāda kredīta līdzekļiem, var pārdot iekšzemes tirgū (maksājot tirdzniecības nodokli) vai izmantot citādi. DEPBS kredīts ir brīvi pārvedams un derīgs 24 mēnešus no izsniegšanas dienas.
(34)
DEPBS kredīta pieprasījumu iesniedz elektroniski, un tas var attiekties uz neierobežotu skaitu eksporta darījumu. Faktiski DEPBS kredītam nav stingru termiņu. Elektroniskajā sistēmā, ko izmanto DEPBS pārvaldībā, eksporta darījumi netiek automātiski izslēgti, ja tie pārsniedz HOP I 09-14 4.47. nodaļā minēto iesniegšanas termiņu. Turklāt, kā skaidri norādīts HOP I 09-14 9.3. nodaļā, pieteikumus, kuri saņemti pēc iesniegšanas termiņa beigām, var vienmēr izskatīt, ja tiek samaksāta neliela soda nauda (proti, 10 % no summas, ko ir tiesības saņemt).
(35)
Tika konstatēts, ka divi izlasē iekļautie uzņēmumi ir izmantojuši šo shēmu pirmo divu IP ceturkšņu laikā.
d) Secinājumi par DEPBS
(36)
DEPBS nodrošina subsīdijas pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļas un 3. panta 2. punkta nozīmē. DEPBS kredīts ir Indijas valdības finansiāls ieguldījums, jo šis kredīts tiks izmantots, lai kompensētu importa nodokļus, tādējādi samazinot Indijas valdības ieņēmumus no nodokļiem, kas citādi būtu jāmaksā. Turklāt DEPBS kredīts sniedz labumu eksportētājam, jo uzlabo tā likviditāti.
(37)
Turklāt pēc likuma DEPBS ir atkarīga no eksporta izpildes, un tādēļ to uzskata par īpašu un kompensējamu saskaņā ar pamatregulas 4. panta 4. punkta pirmās daļas a) apakšpunktu.
(38)
Šī shēma nav uzskatāma par pieļaujamu nodokļu atmaksas sistēmu vai nodokļu atmaksas aizvietojuma sistēmu pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļas nozīmē, jo tā neatbilst pamatregulas I pielikuma i) punktā, II pielikumā (nodokļu atmaksas definīcija un noteikumi) un III pielikumā (nodokļu atmaksas aizvietojuma definīcija un noteikumi) paredzētajiem noteikumiem. Eksportētāja pienākums nav ražošanas procesā faktiski patērēt bez nodokļa importētās preces, un kredīta apjomu neaprēķina saistībā ar faktiski izmantotajiem izejmateriāliem. Turklāt nav nekādas sistēmas vai procedūras, kas apstiprinātu, kuri izejmateriāli ir patērēti eksportētā ražojuma ražošanas procesā un vai ir tikuši pārsniegti importa nodokļu maksājumi pamatregulas I pielikuma i) punkta, II un III pielikuma nozīmē. Visbeidzot eksportētājam ir tiesības izmantot DEPBS neatkarīgi no tā, vai tas vispār importē izejmateriālus. Lai gūtu labumu, pietiek, ka eksportētājs vienkārši eksportē preces, nepierādot, ka ir importēti kādi izejmateriāli. Tātad DEBPS piedāvātās priekšrocības var izmantot pat tie eksportētāji, kas visus izejmateriālus sagādā uz vietas un neimportē preces, kuras var izmantot par izejmateriāliem.
e) DEBPS atcelšana un pāreja uz DDS
(39)
Ar 2011. gada 17. jūnija publisko paziņojumu nr. 54 (RE-2010)/2009-2014 DEBPS tika pēdējo reizi pagarināta uz trīs mēnešiem, proti, līdz 2011. gada 30. septembrim. Tā kā pēc tam vairs nav publicēts paziņojums par tās pagarināšanu, no 2011. gada 30. septembraDEPBS ir faktiski atcelta. Tādēļ bija jāpārbauda, vai var noteikt pasākumus saskaņā ar pamatregulas 15. panta 1. punktu.
(40)
Indijas valdība paskaidroja Komisijai, ka pēc DEBPS atcelšanas uzņēmumi varēja izvēlēties citas nodokļu atbrīvojuma/atmaksas shēmas, kas definētas FTP 09-14 4. nodaļā, t. i., Iepriekšēju atļauju shēmu (AAS) vai Nodokļu atmaksas shēmu (DDS).
(41)
Izmeklēšanā atklājās, ka abi atlasītie uzņēmumi sāka izmantot DDS tūlīt pēc DEPBS atcelšanas. Jānorāda, ka DDS tika ieviesta 1995. gadā un pastāvēja paralēli DEPBS divos pirmajos IP ceturkšņos un daudzus gadus pirms IP. Tomēr DDS un DEPBS par vienu un to pašu eksportu izmantot nevarēja.
(42)
Jānorāda, ka Indijas valdība īstenoja pasākumus, lai nodrošinātu netraucētu pāreju no DEBPS uz DDS, par ko liecina 2011. gada 22. septembra apkārtraksts nr. 42 /2011 - Customs. Šajā apkārtrakstā ir paskaidrots, ka “[nodokļu] atmaksas sistēma šajā gadā ietver pozīcijas, kuras līdz šim bija iekļautas DEPB[S] shēmā”. Šajā pašā apkārtrakstā noteikts, ka nozarēm, kuras izmantoja DEPBS, “saskaņā ar nolemto tiks nodrošināta vienmērīga pāreja šo nozaru izstrādājumiem, vienlaikus iekļaujot tos nodokļu atmaksas sistēmā. Pārejas posmā atbalsts attiecībā uz šiem izstrādājumiem salīdzinājumā ar DEPB[S] likmēm nedaudz samazināsies - lielākajai daļai izstrādājumu tas būs no 1 % līdz 3 %.” Citiem vārdiem sakot, šajā apkārtrakstā norādīts, ka spēkā esošās nodokļu atmaksas likmes, sākot no 2011. gada 1. oktobra, tika noteiktas tā, lai nodrošinātu tādu pašu atbalstu kā ar atcelto DEPBS.
(43)
Tika konstatēts, ka DDS likmes, kas attiecīgajam ražojumam tika piemērotas no 2011. gada 1. oktobra, patiešām nodrošināja līdzīgu subsīdiju līmeni kā līdz 2011. gada 30. septembrimDEBPS. Izmeklēšana arī apliecināja, ka visiem atlasītajiem uzņēmumiem subsīdijas starpības DEPBS un DDS ietvaros bijušas ļoti līdzīgas - tie izmantoja DEPB pirmos 6 IP mēnešus un DDS nākamos 6 IP mēnešus.
(44)
Iepriekš 41.-43. apsvērumā izklāstītais liecina - lai gan DEBPS tika atcelta, tās dotās priekšrocības turpinājās bez pārtraukuma un gandrīz tādā pašā līmenī, nodrošinot netraucētu pāreju uz DDS. Šā iemesla dēļ tiek secināts, ka subsīdijas nav atceltas pamatregulas 15. panta 1. punkta nozīmē un ka DEPBS ir kompensējama.
f) Subsīdijas apjoma aprēķināšana
(45)
Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 2. punktu un 5. pantu kompensējamo subsīdiju apjomu aprēķināja saņēmējam piešķirto ieguvumu izteiksmē, kas saskaņā ar konstatēto ir pastāvējis izmeklēšanas periodā. Šajā ziņā tika uzskatīts, ka saņēmējs saņem ieguvumu tajā brīdī, kad notiek eksporta darījums saskaņā ar šo shēmu. Tajā brīdī Indijas valdībai ir jāatsakās no muitas nodokļiem, un tas ir finansiāls ieguldījums pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē. Tiklīdz muitas iestādes ir izdevušas eksporta nosūtīšanas rēķinu, kurā cita starpā norādīta DEPBS kredīta summa, kas piešķirama par šo eksporta darījumu, Indijas valdība vairs nevar lemt piešķirt vai nepiešķirt subsīdiju. Ņemot vērā iepriekš minēto, saskaņā ar DEPBS saņemtos ieguvumus tiek uzskatīts par lietderīgu vērtēt kā kredītu apjomu, kas nopelnīts eksporta darījumos saskaņā ar šo shēmu IP laikā.
(46)
Ja tika saņemti pamatoti pieprasījumi, atbilstīgi pamatregulas 7. panta 1. punkta a) apakšpunktam maksājumi, kas bijuši noteikti jāsamaksā, lai saņemtu subsīdiju, tika atskaitīti no šādi noteiktā kredīta apjoma, iegūstot subsīdijas apmēru kā skaitītāju. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šo subsīdijas summu attiecināja uz visu attiecīgā ražojuma eksporta apgrozījumu IP laikā (saucējs), jo subsīdija ir atkarīga no eksporta izpildes un to nepiešķīra, pamatojoties uz saražoto, eksportēto vai transportēto apjomu.
(47)
Ņemot vērā iepriekš minēto, subsīdijas likmes, ko attiecībā uz šo shēmu noteica attiecīgajiem uzņēmumiem IP laikā, bija 0,58 % un 0,93 %, 1,04 %, 1,32 %, 2,04 % attiecīgi Venus grupas uzņēmumiem.
3.3. Nodokļu atmaksas shēma (“DDS”)
(a) Juridiskais pamats
(48)
Sīks DDS apraksts ir ietverts 1995. gada Muitas un centrālo akcīzes nodokļu atmaksas noteikumos, kas grozīti ar turpmākiem paziņojumiem.
(b) Attiecināmība
(49)
Tiesības izmantot šo shēmu ir ikvienam ražotājam eksportētājam vai tirgotājam eksportētājam.
(c) Īstenošana praksē
(50)
Atbilstīgie eksportētāji var pieteikties uz atmaksas summu, ko aprēķina procentos no to ražojumu FOB vērtības, kuri eksportēti saskaņā ar šo shēmu. Indijas iestādes ir noteikušas atmaksas likmes virknei ražojumu, tostarp attiecīgajam ražojumam. Tās nosaka, pamatojoties uz ražojuma ražošanā izmantoto izejmateriālu vidējo daudzumu vai vērtību un par izejmateriāliem samaksāto nodokļu vidējo apjomu. Tās piemēro neatkarīgi no tā, vai importa nodokļi faktiski ir samaksāti vai nav. IP laikā DDS likme attiecīgajam ražojumam bija 4 % no FOB vērtības ar maksimālo vērtību INR 5/kg, ņemot vērā mazāko no tām.
(51)
Lai varētu izmantot šo shēmu, uzņēmumam ir jāeksportē. Kad nosūtīšanas informāciju ievada muitas serverī (ICEGATE), norāda, ka eksports notiek saskaņā ar DDS, un tiek neatgriezeniski noteikts DDS apjoms. Kad nosūtītājs uzņēmums ir iesniedzis vispārējo eksporta formulāru (EGM) un muitas iestāde ir pārliecinājusies, ka informācija šajā dokumentā sakrīt ar sūtījuma rēķina datiem, ir izpildīti visi nosacījumi, lai atļautu veikt atmaksu vai nu ar tiešu maksājumu eksportētāja bankas kontā, vai ar čeku.
(52)
Eksportētājam arī jāiesniedz eksporta ienākumu pierādījums - bankas realizācijas sertifikāts (BRC). Šo dokumentu var iesniegt pēc tam, kad atmaksas summa ir izmaksāta, taču Indijas valdība atgūst izmaksāto summu, ja eksportētājs neiesniedz BRC noteiktā termiņā.
(53)
Atmaksas summu drīkst izmantot jebkādam mērķim.
(54)
Tika konstatēts, ka pēc eksporta pienākuma izpildes saskaņā ar Indijas grāmatvedības standartiem nodokļu atmaksas summu var iegrāmatot pēc uzkrājumu principa kā ienākumus darījumu kontā.
(55)
Tika konstatēts, ka divi izlasē iekļautie uzņēmumi IP divu pēdējo ceturkšņu laikā ir izmantojuši DDS.
(d) Secinājums par DDS
(56)
DDS nodrošina subsīdijas pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļas un 3. panta 2. punkta nozīmē. Nodokļu atmaksas summa ir Indijas valdības finansiāls atbalsts, jo tas izpaužas kā tiešs Indijas valdības veikts līdzekļu pārskatījums. Turklāt nodokļu atmaksas summa sniedz labumu eksportētājam, jo uzlabo eksportētāja likviditāti.
(57)
Turklāt pēc likuma DDS ir atkarīga no eksporta izpildes, un tādēļ to uzskata par īpašu un kompensējamu saskaņā ar pamatregulas 4. panta 4. punkta pirmās daļas a) apakšpunktu.
(58)
Šī shēma nav uzskatāma par pieļaujamu nodokļu atmaksas sistēmu vai nodokļu atmaksas aizvietojuma sistēmu pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē. Tā neatbilst stingrajiem noteikumiem, kas izklāstīti pamatregulas I pielikuma i) punktā, II pielikumā (nodokļu atmaksas definīcija un noteikumi) un III pielikumā (nodokļu atmaksas aizvietojuma definīcija un noteikumi).
(59)
Nav sistēmas vai procedūras, kas apstiprinātu, kuri izejmateriāli ir patērēti eksportētā ražojuma ražošanas procesā un vai ir tikuši pārsniegti importa nodokļu maksājumi pamatregulas I pielikuma i) punkta un II un III pielikuma nozīmē. Visbeidzot eksportētājam ir tiesības izmantot DDS neatkarīgi no tā, vai tas vispār importē izejmateriālus. Lai gūtu labumu, pietiek, ka eksportētājs vienkārši eksportē preces, nepierādot, ka ir importēti kādi izejmateriāli. Tātad DDS piedāvātās priekšrocības var izmantot pat tie eksportētāji, kas visus izejmateriālus sagādā uz vietas un neimportē preces, kuras var izmantot par izejmateriāliem.
(60)
Tas apstiprināts arī Indijas valdības apkārtrakstā nr. 24/2001, kurā skaidri noteikts, ka “[nodokļu atmaksas likmes] nav saistītas ar faktiskā izejmateriālu patēriņa veidu un faktisko ietekmi uz konkrēta eksportētāja izejmateriāliem vai atsevišķiem sūtījumiem (..)”, un norāda reģionālajām iestādēm, ka “vietējās nodaļas nedrīkst pieprasīt eksportētājiem, kuri iesniedz nodokļu atmaksas pieprasījumus, nekādus pierādījumus par faktiski samaksātiem nodokļiem par importētiem vai iekšzemes tirgū iegādātiem izejmateriāliem”.
(61)
Ņemot to vērā, tiek secināts, ka DDS ir kompensējama.
(e) Subsīdijas summas aprēķināšana
(62)
Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 2. punktu un 5. pantu kompensējamo subsīdiju apjomu aprēķināja saņēmējam piešķirto priekšrocību izteiksmē, kas saskaņā ar konstatēto ir pastāvējušas izmeklēšanas periodā. Šajā ziņā tika uzskatīts, ka saņēmējs saņem ieguvumu tajā brīdī, kad notiek eksporta darījums saskaņā ar šo shēmu. Tajā brīdī Indijas valdībai ir jāizmaksā atmaksas summa, un tas ir finansiāls ieguldījums pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļas nozīmē. Tiklīdz muitas iestādes ir izdevušas eksporta nosūtīšanas rēķinu, kurā cita starpā norādīta atmaksas summa, kas piešķirama par šo eksporta darījumu, Indijas valdība vairs nevar lemt piešķirt vai nepiešķirt subsīdiju. Ņemot vērā iepriekš minēto, saskaņā ar DDS saņemtos ieguvumus tiek uzskatīts par lietderīgu vērtēt kā atmaksas summas, kas nopelnītas eksporta darījumos saskaņā ar šo shēmu IP laikā.
(63)
Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šo subsīdijas summu attiecināja uz visu attiecīgā ražojuma eksporta apgrozījumu pārskatīšanas izmeklēšanas perioda laikā (saucējs), jo subsīdija ir atkarīga no eksporta izpildes un to nepiešķīra, pamatojoties uz saražoto, eksportēto vai transportēto apjomu.
(64)
Ņemot vērā iepriekš minēto, subsīdijas likmes, ko attiecībā uz šo shēmu noteica attiecīgajiem uzņēmumiem, kuri sadarbojās, bija 0,61 % un 1,14 %, 1,77 %, 1,68 %, 1,91 % attiecīgi Venus grupas uzņēmumiem.
3.4. Iepriekšēju atļauju shēma (“AAS”)
a) Juridiskais pamats
(65)
Šī shēma detalizēti aprakstīta FTP 09-14 4.1.1. līdz 4.1.14. punktā un HOP I 09-14 4.1. līdz 4.30. nodaļā.
b) Attiecināmība
(66)
AAS sastāv no sešām apakšshēmām, kā sīkāk aprakstīts 67. apsvērumā. Minētās apakšshēmas atšķiras cita starpā pēc attiecināmības kritērijiem. AAS fiziskā eksporta un AAS ikgadējā pieprasījuma apakšshēmas var izmantot ražotāji eksportētāji un pārdevēji eksportētāji, kas “sasaistīti” ar palīgražotājiem. Ražotāji eksportētāji, kas veic piegādi galīgajam eksportētājam, ir tiesīgi izmantot AAS starpprodukta ražošanai vajadzīgo izejmateriālu piegādēm. AAS nosacītā eksporta apakšshēmu ir tiesīgi izmantot galvenie līgumslēdzēji, kuri veic piegādes FTP 09-14 8.2. punktā minētajām “nosacītā eksporta” kategorijām - piemēram, piegādātāji uz eksportu orientētām struktūrām (“EOU”). Nosacītā eksporta priekšrocības atbilstīgi iepriekšēja izlaides pasūtījuma (“ARO”) apakšshēmai un kompensācijas iekšzemes kredītvēstules apakšshēmai var izmantot arī starpproduktu piegādātāji, kas apgādā ražotājus eksportētājus.
c) Īstenošana praksē
(67)
AAS apakšshēmas ir šādas.
i)
Fiziskais eksports. Šī ir galvenā apakšshēma. Tā ļauj bez nodokļiem importēt izejmateriālus, kas vajadzīgi konkrētas eksporta produkcijas ražošanai. “Fizisks” šajā kontekstā nozīmē, ka eksporta ražojums ir jāizved no Indijas teritorijas. Atļaujā ir norādīts ievedmuitas atvieglojums un eksporta saistības, tostarp eksportējamā ražojuma veids.
ii)
Ikgadējais pieprasījums. Šāda atļauja ir saistīta nevis ar konkrētu eksporta ražojumu, bet gan ar plašāku produkcijas grupu (piemēram, ķīmiski produkti un saistīti produkti). Atļaujas īpašnieks līdz noteiktam apjomam, kas noteikts atkarībā no agrākās eksporta darbības, var bez nodokļiem importēt jebkādus izejmateriālus, kas tiks lietoti ražojumu ražošanai, ja tie pieder pie šīs ražojumu grupas. Tas var izvēlēties eksportēt jebkādu galaražojumu no šīs ražojumu grupas, kur izmantots šāds no nodokļiem atbrīvots materiāls.
iii)
Starpprodukta ražošanai vajadzīgo izejmateriālu piegāde. Šī apakšshēma aptver gadījumus, kad divi ražotāji ir iecerējuši ražot vienu eksporta ražojumu, savstarpēji sadalot ražošanas procesu. Ražotājs eksportētājs, kas ražo starpproduktu, var bez nodokļiem importēt izejmateriālus un starpprodukta ražošanai vajadzīgo izejmateriālu piegādei tādēļ izmantot AAS. Galīgais eksportētājs pabeidz ražošanu, un tā pienākums ir eksportēt gatavo ražojumu.
iv)
Nosacītais eksports. Šī apakšshēma ļauj galvenajam līgumslēdzējam bez nodokļiem importēt izejmateriālus, kas vajadzīgi tādu preču ražošanai, kuras paredzēts pārdot kā nosacītu eksportu FTP 09-14 8.2. punkta b)-f), g), i) un j) apakšpunktā minēto kategoriju klientiem. Saskaņā ar Indijas valdības informāciju nosacītais eksports ir darījumi, kuros piegādātās preces netiek izvestas no valsts. Par nosacīto eksportu uzskata virkni piegādes kategoriju ar nosacījumu, ka preces ir ražotas Indijā - piemēram, preču piegāde uz eksportu orientētai struktūrai (“EOU”) vai uzņēmumam, kas atrodas speciālajā ekonomiskajā zonā (“SEZ”).
v)
Iepriekšējs izlaides pasūtījums (“ARO”). AAS turētājs, kas vēlas iegūt izejmateriālus no vietējiem avotiem, bet ar tiešu importu, var izvēlēties tos iegūt, izmantojot ARO. Šādos gadījumos iepriekšējās atļaujas tiek validētas kā ARO, un tajās pie norādīto resursu piegādes tiek norādīts vietējais piegādātājs. ARO validēšana dod tiesības vietējam piegādātājam izmantot nosacītā eksporta sniegtās priekšrocības, kā norādīts FTP 09-14 8.3. punktā (t. i., AAS starpprodukta ražošanai vajadzīgo izejmateriālu piegādēm/nosacītajam eksportam, nosacītā eksporta nodokļu atmaksu un galīgā akcīzes nodokļa atmaksu). ARO mehānisms paredz nodokļu un nodevu atmaksāšanu piegādātājam tā vietā, lai tos atmaksātu galīgajam eksportētājam nodokļu atmaksas veidā. Nodokļu/nodevu atmaksu var saņemt gan par iekšzemes tirgū iegādātiem, gan importētiem izejmateriāliem.
vi)
Kompensācijas iekšzemes kredītvēstule. Arī šī apakšshēma attiecas uz iekšzemes izejmateriālu piegādi iepriekšējas atļaujas turētājam. Iepriekšējas atļaujas turētājs var bankā iesniegt pieprasījumu sastādīt iekšzemes kredītvēstuli par labu vietējam piegādātājam. Banka apstiprina atļauju tiešam importam tikai attiecībā uz to preču vērtību un apjomu, kas iepirktas iekšzemes tirgū, nevis importētas. Vietējais piegādātājs būs tiesīgs nosacītā eksporta sniegtās priekšrocības, kā norādīts FTP 09-14 8.3. punktā (t. i., AAS starpprodukta ražošanai vajadzīgo izejmateriālu piegādēm/nosacītajam eksportam, nosacītā eksporta nodokļu atmaksu un galīgā akcīzes nodokļa atmaksu).
(68)
Divi izlasē iekļauti uzņēmumi IP laikā saņēma atvieglojumus saskaņā ar AAS saistībā ar attiecīgo ražojumu. Minētie uzņēmumi izmantoja vienu no apakšshēmām, t. i., AAS fizisko eksportu. Tāpēc nav jānosaka atlikušo neizmantoto apakšshēmu kompensējamība.
(69)
Lai Indijas iestādes varētu veikt pārbaudes, iepriekšējās atļaujas turētājam ir juridisks pienākums uzturēt “patiesu un pienācīgu pārskatu par preču, kas bez nodokļiem importētas/iekšzemē iepirktas, patēriņu un izmantošanu” norādītajā formātā (HOP I 09-14 4.26. un 4.30. nodaļa un 23. papildinājums), t. i., faktiskā patēriņa reģistru. Šis reģistrs jāpārbauda neatkarīgam zvērinātam grāmatvedim/izmaksu un darba analītiķim, kas izsniedz sertifikātu, apliecinot, ka noteiktie reģistri un attiecīgie ieraksti ir pārbaudīti un atbilstoši 23. papildinājumam sniegtā informācija visos aspektos ir patiesa un pareiza.
(70)
Apakšshēmai, ko IP laikā izmantoja attiecīgie uzņēmumi, t. i., fiziskajam eksportam, Indijas valdība nosaka gan ievedmuitas atvieglojumu, gan eksportēšanas saistību apjomu un vērtību, un to norāda atļaujā. Turklāt, veicot importu un eksportu, valsts amatpersonas attiecīgos darījumus iegrāmato. Saskaņā ar AAS atļautā importa apjomu nosaka Indijas valdība, pamatojoties uz ielaides/izlaides standartnormām (“SION”), kas pastāv attiecībā uz lielāko daļu ražojumu, tostarp attiecīgo ražojumu.
(71)
Importētie izejmateriāli nav nododami tālāk, un tos jāizmanto eksporta ražojuma ražošanai. Eksportēšanas pienākums jāizpilda paredzētajā termiņā pēc atļaujas saņemšanas (24 mēnešos ar iespēju termiņu divreiz pagarināt vēl uz sešiem mēnešiem).
(72)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka Indijas iestāžu noteiktās pārbaudes prasības vai nu netika izpildītas, vai arī netika pārbaudītas praksē.
(73)
Abiem pārbaudītajiem uzņēmumiem bija ražošanas un patēriņa reģistrs. Tomēr patēriņa reģistrā nebija iespējams noskaidrot, kuri izejmateriāli un kādā apjomā tikuši patērēti eksportētā ražojuma ražošanā. Attiecībā uz 69. apsvērumā minētajām pārbaudes prasībām jānorāda, ka uzņēmumiem nebija dokumentācijas, kas pierādītu, ka ir notikusi patēriņa reģistra ārēja revīzija. Kopumā tiek uzskatīts, ka izmeklētie eksportētāji nespēja apliecināt attiecīgo FTP noteikumu ievērošanu.
d) Secinājums par AAS
(74)
Atbrīvojums no importa nodokļiem ir subsīdija pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļas un 3. panta 2. punkta nozīmē, proti, tas ir Indijas valdības finansiāls ieguldījums, jo tas samazina ieņēmumus no nodokļiem, kas citādi būtu jāmaksā, un sniedz priekšrocību izmeklētajiem eksportētājiem, jo uzlabo to likviditāti.
(75)
Turklāt AAS fiziskā eksporta nosacījums pēc likuma ir eksporta saistību izpilde, tāpēc saskaņā ar pamatregulas 4. panta 4. punkta pirmās daļas a) apakšpunktu to uzskata par īpašu un kompensējamu. Uzņēmums var izmantot šo shēmu sniegtās priekšrocības tikai tad, ja tas apņemas ražojumu eksportēt.
(76)
Šajā gadījumā izmantoto apakšshēmu nevar uzskatīt par pieļaujamu nodokļu atmaksas sistēmu vai nodokļu atmaksas aizvietojuma sistēmu pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļas nozīmē. Tā neatbilst noteikumiem, kas izklāstīti pamatregulas I pielikuma i) punktā, II pielikumā (nodokļu atmaksas definīcija un noteikumi) un III pielikumā (nodokļu atmaksas aizvietojuma definīcija un noteikumi). Indijas valdība faktiski nepiemēroja pārbaudes sistēmu vai procedūru, lai pārliecinātos, vai un kādā daudzumā eksportētā ražojuma ražošanā tikuši patērēti izejmateriāli (pamatregulas II pielikuma II daļas 4. punkts un nodokļu atmaksas aizvietojuma shēmas gadījumā - pamatregulas III pielikuma II daļas 2. punkts). Tika arī uzskats, ka SION attiecīgajam ražojumam nebija pietiekami precīzas un tās vien nevar izmantot kā faktiskā patēriņa pārbaudes sistēmu, jo minēto standartnormu struktūra neļauj Indijas valdībai pietiekami precīzi pārbaudīt, kādi izejmateriālu daudzumi patērēti eksporta produkcijā. Turklāt Indijas valdība nav veikusi papildu pārbaudi, pamatojoties uz faktiskajiem izmantotajiem izejmateriāliem, lai gan šī pārbaude būtu jāveic, ja netiek faktiski piemērota pārbaudes sistēma (pamatregulas II pielikuma II daļas 5. punkts un III pielikuma II daļas 3. punkts).
(77)
Tāpēc šī apakšshēma ir kompensējama.
e) Subsīdijas summas aprēķināšana
(78)
Ja nav atļautas nodokļu atmaksas sistēmas vai nodokļu atmaksas aizvietojuma sistēmas, kompensējamais ieguvums ir atbrīvojums no importa nodokļiem kopumā, kas parasti jāmaksā, importējot izejmateriālus. Šajā ziņā jānorāda, ka pamatregula ne tikai paredz to, ka tiek kompensēta nodokļu “pārliekā” atmaksa. Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļu un I pielikuma i) punktu pārliekā nodokļu atmaksa ir kompensējama tikai tad, ja ir izpildīti pamatregulas II un III pielikuma nosacījumi. Tomēr šajā gadījumā šie nosacījumi nebija izpildīti. Tādēļ, ja netiek pierādīts, ka bijusi pienācīga uzraudzība, minēto izņēmumu saistībā ar nodokļu atmaksas shēmām nepiemēro, bet piemēro parasto noteikumu par to, ka kompensē nesamaksāto nodokļu summu (nesaņemtie ieņēmumi), nevis kāda varbūtēja pārsnieguma atmaksu. Kā izklāstīts pamatregulas II pielikuma II daļā un III pielikuma II daļā, izmeklēšanas iestādei nav jāaprēķina šīs pārliekās atmaksas apjoms. Gluži otrādi - saskaņā ar pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punktu izmeklēšanas iestādei tikai jāsniedz pietiekami pierādījumi, lai atspēkotu šķietamās pārbaudes sistēmas atbilstību.
(79)
Subsīdijas summu uzņēmumiem, kuri izmantoja AAS, aprēķināja, pamatojoties uz nepiemērotajiem importa nodokļiem (pamata muitas nodoklis un īpašais papildu muitas nodoklis) par materiāliem, kas importēti saskaņā ar apakšshēmu IP laikā (skaitītājs). Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 1. punkta a) apakšpunktu, ja tika iesniegtas pamatotas prasības, no subsīdijas apjoma atskaitīja izmaksas, kas bija jāmaksā, lai saņemtu subsīdiju. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šo subsīdijas summu attiecināja uz attiecīgā ražojuma eksporta apgrozījumu IP laikā (saucējs), jo subsīdija ir atkarīga no eksporta izpildes un to nepiešķīra, pamatojoties uz saražoto, eksportēto vai transportēto apjomu.
(80)
Subsīdijas likme, ko attiecībā uz šo shēmu IP noteica attiecīgajiem uzņēmumiem, bija 2,43 % un 0,15 %, 0 %, 0 %, 0 % attiecīgi Venus grupas uzņēmumiem.
3.5. Ražošanas līdzekļu eksporta veicināšanas shēma (“EPCGS”)
a) Juridiskais pamats
(81)
Detalizēts EPCGS apraksts sniegts FTP 09-14 5. nodaļā, kā arī HOP I 09-14 5. nodaļā.
b) Attiecināmība
(82)
Tiesības izmantot šo shēmu ir ražotājiem eksportētājiem, kā arī pārdevējiem eksportētājiem, kas ir “sasaistīti” ar palīgražotājiem un pakalpojumu sniedzējiem.
c) Īstenošana praksē
(83)
Saskaņā ar nosacījumu par pienākumu eksportēt uzņēmumam ir atļauts ar samazinātu nodokļa likmi importēt ražošanas līdzekļus (jaunus un lietotus ražošanas līdzekļus, kas nav vecāki par 10 gadiem). Šim nolūkam Indijas valdība pēc iesnieguma saņemšanas un attiecīga maksājuma veikšanas izdod EPCGS atļauju. Shēma paredz samazinātu importa nodokļa likmi 3 % apjomā, kas piemērojama visiem ražošanas līdzekļiem, kurus importē saskaņā ar šo shēmu. Lai eksporta pienākums tiktu izpildīts, importētie ražošanas līdzekļi jāizmanto, lai konkrētā periodā saražotu konkrētu eksporta preču daudzumu. Saskaņā ar FTP 09-14 ražošanas līdzekļus atbilstīgi EPCGS var importēt ar nodokļa likmi 0 %, taču šādā gadījumā eksporta pienākuma izpildes termiņš ir īsāks.
(84)
EPCGS atļaujas turētājs var arī iegūt ražošanas līdzekļus iekšzemes tirgū. Šādā gadījumā vietējais ražošanas līdzekļu ražotājs var izmantot priekšrocību bez nodokļa importēt tādas sastāvdaļas, kas vajadzīgas minēto ražošanas līdzekļu ražošanai. Alternatīvā gadījumā vietējais ražotājs var pieprasīt uz ražošanas līdzekļu piegādi EPCGS licences turētājam attiecināt nosacītā eksporta priekšrocības.
(85)
Tika konstatēts, ka visi trīs atlasītie uzņēmumi IP laikā saņēma atvieglojumus atbilstīgi EPCGS saistībā ar attiecīgo ražojumu.
d) Secinājums par EPCGS
(86)
EPCGS nodrošina subsīdijas pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļas un 3. panta 2. punkta nozīmē. Nodokļa likmes samazināšana ir Indijas valdības finansiāls ieguldījums, jo ar šo atvieglojumu samazina tādus Indijas valdības ieņēmumus no nodokļiem, kas citādi tiktu saņemti. Turklāt nodokļa samazinājums dod labumu eksportētājam, jo importējot ietaupītie nodokļi uzlabo uzņēmuma likviditāti.
(87)
Bez tam pēc likuma EPCGS ir atkarīga no eksporta izpildes, jo šādu atļauju nevar iegūt bez saistībām eksportēt. Tādēļ uzskata, ka shēma ir īpaša un kompensējama saskaņā ar pamatregulas 4. panta 4. punkta pirmās daļas a) apakšpunktu.
(88)
EPCGS nav uzskatāma par pieļaujamu nodokļu atmaksas sistēmu vai nodokļu atmaksas aizvietojuma sistēmu pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļas nozīmē. Šādas pieļaujamas sistēmas nav attiecināmas uz ražošanas līdzekļiem, kā norādīts pamatregulas I pielikuma i) punktā, jo eksporta produkcijas ražošanā ražošanas līdzekļi netiek patērēti.
e) Subsīdijas summas aprēķināšana
(89)
Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 3. punktu subsīdijas summu aprēķināja, pamatojoties uz nesamaksāto muitas nodokli par importētajiem ražošanas līdzekļiem, attiecinot to uz periodu, kas atbilst šādu ražošanas līdzekļu parastajam amortizācijas periodam attiecīgajā nozarē. Lai atspoguļotu laika gaitā gūtā labuma pilno vērtību, šādi aprēķinātajai summai, kas attiecināma uz IP, tika pieskaitīti šajā periodā gūtie procenti. Tika uzskatīts, ka šim nolūkam ir atbilstoša izmeklēšanas periodā Indijā piemērotā komerciālā procentu likme. Ja tika celtas pamatotas prasības, maksājumi, kas bija jāmaksā, lai saņemtu subsīdiju, tika atskaitīti atbilstoši pamatregulas 7. panta 1. punkta a) apakšpunktam.
(90)
Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. un 3. punktu šo subsīdijas summu attiecināja uz attiecīgā ražojuma eksporta apgrozījumu IP laikā (saucējs), jo subsīdija ir atkarīga no eksporta izpildes un to nepiešķīra, pamatojoties uz saražoto, eksportēto vai transportēto apjomu.
(91)
Subsīdijas likme, ko attiecībā uz šo shēmu IP noteica attiecīgajiem uzņēmumiem, bija 0,09 %, 0,6 % un 0,02 %, 0 %, 0 %, 0 % attiecīgi Venus grupas uzņēmumiem.
3.6. Eksporta kredītu shēma (“ECS”)
a) Juridiskais pamats
(92)
Šī shēma ir detalizēti aprakstīta Indijas Centrālās bankas (“IRB”) galvenajā apkārtrakstā DBOD nr. DIR.(Exp).BC 01/04.02.02/2007-08 (Eksporta kredīts rūpijās/ārvalstu valūtā) un galvenajā apkārtrakstā DBOD nr. DIR.(Exp).BC 09/04.02.02/2008-09 (Eksporta kredīts rūpijās/ārvalstu valūtā), kas adresēts visām Indijas komercbankām.
b) Attiecināmība
(93)
Tiesības izmantot šo shēmu ir ražotājiem eksportētājiem un tirgotājiem eksportētājiem.
c) Īstenošana praksē
(94)
Saskaņā ar šo shēmu RBI nosaka maksimālās procentu likmes, kas obligāti piemērojamas eksporta kredītam gan Indijas rūpijās, gan ārvalstu valūtā un ko komercbankas var pieprasīt eksportētājam. ECS ietilpst divas apakšshēmas, proti, eksporta kredītu shēma pirms preču nosūtīšanas (“iepakošanas kredīts”), kas attiecas uz eksportētājam izsniegto kredītu preču iepirkšanas, apstrādes, ražošanas, iepakošanas un/vai transportēšanas finansēšanai pirms eksportēšanas, un eksporta kredītu shēma pēc preču nosūtīšanas, kas nodrošina apgrozāmā kapitāla aizdevumus, lai finansētu debitoru parādus eksporta darījumos. RBI arī dod norādījumus bankām noteiktu tīro kredītu daļu novirzīt eksporta finansēšanai.
(95)
Kā norādīts RBI galvenajos apkārtrakstos, eksportētāji var saņemt eksporta kredītu ar preferenciālām procentu likmēm salīdzinājumā ar parastiem komerckredītiem (“skaidras naudas kredītiem”), kuriem procentu likmes nosaka tikai atbilstīgi tirgus apstākļiem. Likmju atšķirība var samazināties uzņēmumiem, kam ir labs kredītreitings. Faktiski uzņēmumi ar augstu kredītreitingu var iegūt eksporta kredītu un skaidras naudas kredītus ar vienādiem nosacījumiem.
(96)
Tika konstatēts, ka divi no atlasītajiem uzņēmumiem izmantojuši šo shēmu IP laikā.
d) Secinājums par ECS
(97)
ECS kredīta preferenciālās procentu likmes, kas noteiktas 95. apsvērumā minētajos RBI galvenajos apkārtrakstos, var samazināt eksportētāja procentu izdevumus salīdzinājumā ar kredīta izmaksām, kuras nosaka tikai pēc tirgus apstākļiem, un tādējādi šādam eksportētājam tiek piešķirts ieguvums pamatregulas 3. panta 2. punkta nozīmē. Eksporta finansēšana per se nav drošāka par iekšzemes finansēšanu. Faktiski to parasti uzskata par riskantāku, un lēmums par nodrošinājuma apjomu, kāds nepieciešams konkrētam kredītam neatkarīgi no finansējuma objekta, ir tīri komerciāls lēmums, kuru pieņem attiecīgā komercbanka. Atšķirīgas likmes attiecībā uz dažādām bankām ir RBI metodes rezultāts, tai nosakot maksimālo aizdevuma likmi katrai komercbankai atsevišķi.
(98)
Lai gan saskaņā ar ECS piedāvātos preferenciālos kredītus izsniedz komercbankas, šis ieguvums ir valdības finansiāls ieguldījums pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) daļas nozīmē. Šajā kontekstā jāatgādina, ka ne pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punktā, ne Nolīgumā par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem (“ASCM”) nav noteikts, ka, lai konstatētu subsīdiju, būtu jābūt maksājumam no publiskiem kontiem, piemēram, Indijas valdības veiktai atmaksāšanai komercbankām, bet pietiek ar valdības rīkojumu veikt pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i), ii) vai iii) punktā minētās funkcijas. RBI ir valsts struktūra, un uz to attiecināms termins “valdība”, kas definēts pamatregulas 2. panta b) punktā. Šī banka 100 % apmērā pieder valstij, tā īsteno valsts politikas mērķus, piemēram, monetāro politiku, un tās vadību ieceļ Indijas valdība. RBI dod norādījumus privātām struktūrām pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punkta otrā ievilkuma nozīmē, jo komercbankām ir saistoši tās noteiktie nosacījumi, cita starpā arī par eksporta kredītu maksimālajām procentu likmēm, kas noteiktas RBI galvenajos apkārtrakstos un RBI noteikumos par to, ka komercbankām zināma tīro kredītu summa jānovirza eksporta finansēšanai. Saskaņā ar šo norādījumu komercbanku pienākums ir veikt darbības, kas minētas pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) daļā, šajā gadījumā - izsniegt aizdevumus preferenciāla eksporta finansējuma veidā. Šāds tiešs līdzekļu pārskaitījums aizdevumu veidā, kas tiek piešķirti ar zināmiem nosacījumiem, parasti ir valdības ziņā, un pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) daļas nozīmē šī prakse faktiski neatšķiras no darbības, ko parasti veic valdības. Saskaņā ar pamatregulas 4. panta 4. punkta pirmās daļas a) apakšpunktu šo subsīdiju uzskata par īpašu un kompensējamu, jo preferenciālas procentu likmes ir pieejamas tikai eksporta darījumu finansēšanai, un tādēļ tās ir atkarīgas no eksporta izpildes.
e) Subsīdijas apjoma aprēķināšana
(99)
Subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz starpību starp procentiem, kas samaksāti par IP laikā izmantoto eksporta kredītu, un summu, kura būtu maksājama par parastu komerckredītu, ko izmantotu attiecīgais uzņēmums. Šo subsīdijas summu (skaitītājs) attiecināja uz visu eksporta apgrozījumu IP laikā (vai pa visu attiecīgā ražojuma eksporta apgrozījumu IP laikā saistībā ar to kredītu, kam bija iespējams noteikt nepārprotamu saistību ar attiecīgo ražojumu), to izmantojot par saucēju saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu, jo subsīdija ir atkarīga no eksporta izpildes un to nepiešķīra, pamatojoties uz saražoto, eksportēto vai transportēto apjomu.
(100)
Subsīdijas likme, ko attiecībā uz šo shēmu IP noteica attiecīgajiem uzņēmumiem, bija 0,61 % un 0,08 %, 0,28 %, 0,03 %, 0,10 % attiecīgi Venus grupas uzņēmumiem.
3.7. Mērķa tirgus shēma (“FMS”)
a) Juridiskais pamats
(101)
Detalizēts FMS apraksts sniegts FTP 09-14 3.14. nodaļā, kā arī HOP I 09-14 3.8. nodaļā.
b) Attiecināmība
(102)
Tiesības izmantot šo shēmu ir ikvienam ražotājam eksportētājam vai tirgotājam eksportētājam.
c) Īstenošana praksē
(103)
Saskaņā ar šo shēmu par visu ražojumu eksportu uz valstīm, kas iekļautas HOP I 09-14 37.C papildinājuma 1. un 2. tabulā, var saņemt nodokļa kredītu 3 % apjomā no FOB vērtības. No 2011. gada 1. aprīļa par visu ražojumu eksportu uz valstīm, kas iekļautas 37.C papildinājuma 3. tabulā (“Īpašie mērķa tirgi”), var saņemt nodokļa kredītu 4 % apjomā no FOB vērtības. Daži eksporta darbību veidi ir izslēgti no šīs shēmas, piemēram, importētu preču vai pārkrautu preču eksports, nosacīts eksports, pakalpojumu eksports un tādu struktūru eksporta apgrozījums, kas darbojas speciālajās ekonomiskajās zonās / kas orientētas uz eksportu. Turklāt shēma neattiecas uz konkrētiem ražojumu veidiem, piemēram, uz dimantiem, dārgmetāliem, rūdām, graudiem, cukuru un naftas produktiem.
(104)
Nodokļu kredīti saskaņā ar FMS ir brīvi pārvedami un derīgi 24 mēnešus no attiecīgā kredīta tiesību sertifikāta izdošanas datuma. Tos var izmantot, lai nomaksātu muitas nodokļus par jebkādu izejmateriālu vai preču un arī ražošanas līdzekļu turpmāku importu.
(105)
Kredīta tiesību sertifikātu izdod vietā, no kuras veikts eksports, pēc eksporta realizācijas vai preču nosūtīšanas. Ja pieteikuma iesniedzējs var nodrošināt iestādēm visu attiecīgo eksporta dokumentu kopijas (proti, eksporta pasūtījumus, rēķinus, nosūtīšanas rēķinus, bankas realizācijas sertifikātus), Indijas valdība nevar ietekmēt nodokļu kredīta piešķiršanu.
(106)
Tika konstatēts, ka viens no atlasītajiem uzņēmumiem izmantojis šo shēmu IP laikā.
d) Secinājums par FMS
(107)
FMS nodrošina subsīdijas pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļas un 3. panta 2. punkta nozīmē. FMS nodokļa kredīts ir Indijas valdības finansiāls atbalsts, jo šo kredītu, iespējams, izmanto, lai kompensētu ievedmuitas nodokļus, tādējādi samazinot Indijas valdības ieņēmumus no nodokļiem, kas citādi būtu jāiekasē. Turklāt FMS nodokļu kredīts sniedz labumu eksportētājam, jo uzlabo tā likviditāti.
(108)
Tāpat pēc likuma FMS ir atkarīga no eksporta izpildes, un tādēļ to uzskata par īpašu un kompensējamu saskaņā ar pamatregulas 4. panta 4. punkta pirmās daļas a) apakšpunktu.
(109)
Šī shēma nav uzskatāma par pieļaujamu nodokļu atmaksas sistēmu vai nodokļu atmaksas aizvietojuma sistēmu pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļas nozīmē. Tā neatbilst stingrajiem noteikumiem, kas izklāstīti pamatregulas I pielikuma i) punktā, II pielikumā (nodokļu atmaksas definīcija un noteikumi) un III pielikumā (nodokļu atmaksas aizvietojuma definīcija un noteikumi). Eksportētāja pienākums nav ražošanas procesā faktiski patērēt bez nodokļa importētās preces, un kredīta apjomu neaprēķina saistībā ar faktiski izmantotajiem izejmateriāliem. Nav nekādas sistēmas vai procedūras, kas apstiprinātu, kuri izejmateriāli ir patērēti eksportētā ražojuma ražošanas procesā un vai ir tikuši pārsniegti importa nodokļa maksājumi pamatregulas I pielikuma i) punkta, II un III pielikuma nozīmē. Eksportētājam ir tiesības izmantot FMS neatkarīgi no tā, vai tas vispār importē izejmateriālus. Lai gūtu labumu, pietiek, ka eksportētājs vienkārši eksportē preces, nepierādot, ka ir importēti kādi izejmateriāli. Tātad FMS piedāvātās priekšrocības var izmantot pat tie eksportētāji, kas visus izejmateriālus sagādā uz vietas un neimportē preces, kuras var izmantot par izejmateriāliem. Turklāt eksportētājs var izmantot FMS nodokļa kredītus, lai importētu ražošanas līdzekļus, lai gan pieļaujamās nodokļu atmaksas sistēmas nav attiecināmas uz ražošanas līdzekļiem, kā norādīts pamatregulas I pielikuma i) punktā, jo eksporta produkcijas ražošanā ražošanas līdzekļi netiek patērēti.
e) Subsīdijas summas aprēķināšana
(110)
Kompensējamo subsīdiju apmēru aprēķināja, pamatojoties uz saņēmējam piešķirto atbalstu, kāds konstatēts IP laikā, pieprasījuma iesniedzējam to iegrāmatojot uzkrājumu veidā kā ienākumus eksporta darījuma posmā. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. un 3. punktu šo subsīdijas summu (skaitītājs) attiecināja uz attiecīgā ražojuma eksporta apgrozījumu IP laikā (saucējs), jo subsīdija ir atkarīga no eksporta izpildes un to nepiešķīra, pamatojoties uz saražoto, eksportēto vai transportēto apjomu.
(111)
Subsīdijas likme, ko attiecībā uz šo shēmu IP noteica attiecīgajiem uzņēmumiem, bija 0,13 %, 0,71 % un 0,07 %, 0 % attiecīgi Venus grupas uzņēmumiem.
3.8. Speciālās ekonomiskās zonas / uz eksportu orientētas struktūras (“SEZ/EOU”)
(112)
Tika konstatēts, ka tikai viens no atlasītajiem uzņēmumiem izmantoja EOU shēmu IP laikā. Tomēr izmeklēšanā tika noteikts, ka kompensējamo subsīdiju apjoms attiecībā uz šo uzņēmumu ir zem de minimis līmeņa, tādēļ EOU shēma plašāk analizēta netika.
3.9. Kompensējamo subsīdiju apjoms
(113)
Pamatojoties uz konstatējumiem, kas apkopoti nākamajā tabulā, kompensējamo subsīdiju kopējais apjoms, izteikts procentuāli, ir intervālā no 3,15 % līdz 4,32 %.
Shēma
Uzņēmums
Raajratna
Venus Group
Viraj
DEPBS (4)
0,58 %
0,93 %, 1,04 %, 1,32 %, 2,04 %
-
DDS (4)
0,61 %
1,14 %, 1,77 %, 1,68 %, 1,91 %
-
AAS (4)
2,43 %
0,15 %, 0 %, 0 %, 0 %
-
EPCGS (4)
0,09 %
0,02 %, 0 %, 0 %, 0 %
0,63 %
ECS (4)
0,61 %
0,08 %, 0,28 %, 0,03 %, 0,10 %
-
FMS (4)
-
0,13 %, 0,71 %, 0,07 %, 0 %
-
EOU (4)
-
-
0,95 %
KOPĀ
4,32 %
3,15 % (5)
1,57 % (6)
(114)
Saskaņā ar pamatregulas 15. panta 3. punktu izlasē neiekļautajiem uzņēmumiem, kuri sadarbojās, subsīdijas starpība, ko aprēķina, pamatojoties uz vidējo svērto subsīdijas starpību, kura noteikta atlasītajiem uzņēmumiem, kas sadarbojās un kā individuālās subsīdijas starpības bija virs de minimis līmeņa, ir 3,82 %.
(115)
Attiecībā uz visiem pārējiem Indijas eksportētājiem Komisija vispirms noteica sadarbības līmeni. Salīdzinājums starp Eurostat importa datiem un attiecīgā ražojuma eksporta apjomu uz Savienību, kuru par izmeklēšanas periodu ziņoja uzņēmumi vai uzņēmumu grupas, kas sadarbojās un kas izmeklēšanas periodā eksportēja attiecīgo ražojumu uz Savienību, liecina, ka Indijas ražotājiem eksportētāju sadarbības līmenis bija ļoti augsts. Ņemot vērā augsto sadarbības līmeni, subsīdiju likme visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir noteikta tādā līmenī kā uzņēmumam ar visaugstāko individuālo likmi, t. i., 4,32 %.
4. SAVIENĪBAS RAŽOŠANAS NOZARE
4.1. Savienības ražošanas nozare
(116)
Līdzīgo ražojumu ražoja 27 Savienības ražotāji. Tie tiek uzskatīti par Savienības ražošanas nozari pamatregulas 9. panta 1. punkta un 10. panta 8. punkta nozīmē un turpmāk tiks saukti par “Savienības ražošanas nozari”.
4.2. Ražošana Savienībā
(117)
Lai noteiktu Savienības ražošanas kopējo apjomu izmeklēšanas periodā, tika izmantota visa pieejamā informācija par Savienības ražošanas nozari, piemēram, sūdzībā sniegtā informācija, dati, kas savākti no Savienības ražotājiem pirms un pēc izmeklēšanas sākšanas, un izlasē iekļauto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.
(118)
Būtu jānorāda, ka Savienības ražošanas nozares definīcijā ir iekļauts arī viens Savienības ražotājs, kas saistīts ar kādu Indijas ražotāju eksportētāju un kas iebilda pret izmeklēšanas sākšanu. Šādi tika aplēsts, ka kopējais ražošanas apjoms IP Savienībā bija apmēram 139 141 tonna. Šajā apjomā ir iekļauta visu Savienības ražotāju, kuri pieteicās, ražošanas apjoms, kā arī to ražotāju, kuri izmeklēšanā nepieteicās, aplēstais ražošanas apjoms.
4.3. Savienības ražotāju atlase
(119)
Kā norādīts 14. apsvērumā, tika atlasīti seši Savienības ražotāji, kas kopā saražo 46,5 % no kopējā lēstā Savienības līdzīgā ražojuma ražošanas apjoma.
5. KAITĒJUMS
5.1. Patēriņš Savienībā
(120)
Patēriņu Savienībā noteica, pamatojoties uz Savienības ražošanas nozares kopējo pārdošanas apjomu Savienības tirgū un kopējo importu. 2009. gadā bija vērojamas nepieredzēti augstas cenas niķelim, kas ir galvenais izejmateriāls attiecīgā ražojuma un līdzīgā ražojuma ražošanā, kā arī finanšu krīzes kopējā negatīvā ietekme, un abu šo faktoru rezultātā patēriņš Savienībā minētajā gadā bija īpaši zems. Tomēr, kā parādīts turpmākajā tabulā, tirgus stāvoklis uzlabojās un patēriņš Savienībā no 2009. gada līdz IP pieauga par 50 %.
2009
2010
2011
IP
Patēriņš (t)
131 436
187 280
196 476
197 327
Indekss (2009. gads = 100)
100
142
149
150
Avots:
Eurostat, sūdzība un atbildes uz anketas jautājumiem
5.2. Imports Savienībā no attiecīgās valsts
(121)
No kopējā Indijas izcelsmes importa apjoma tika atskaitīts to uzņēmumu veiktais imports, kuri sadarbojās un par kuru izlasi netika konstatēts, ka tie izmeklēšanas periodā būtu guvuši labumu no subsīdiju shēmām pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 2. punkta nozīmē. Tā kā attiecīgā ražojuma importa dati ir par diviem uzņēmumiem, tika uzskatīts par lietderīgu tos parādīt indeksētā veidā, lai saglabātu konfidencialitāti.
5.2.1. Attiecīgā importa apjoms un tirgus daļa
(122)
Attiecīgajā periodā subsidētais imports Savienībā, ko veica ražotāji eksportētāji, kuri sadarbojās, apjoma un tirgus daļas ziņā attīstījās šādi.
2009
2010
2011
IP
Apjoms (indekss)
100
172
218
210
Tirgus daļa (indekss)
100
121
146
140
Avots:
Eurostat, sūdzība un atbildes uz anketas jautājumiem
(123)
Subsidētā Indijas izcelsmes importa apjoms attiecīgajā periodā ievērojami palielinājās, proti, par 110 %. Pieaugums bija īpaši liels 2009. un2010. gadā, kad imports no Indijas palielinājās par 72 % un patēriņš Savienībā pieauga par 42 %. Tomēr, lai gan no 2010. gada līdz IP patēriņš pieauga tikai par 5 %, importa apjoms no Indijas tajā pašā laikā palielinājās ievērojami - par 22 %.
(124)
Indijas izcelsmes subsidētā importa tirgus daļa attiecīgajā periodā palielinājās ievērojami - par 40 %.
5.2.2. Importa cenas un cenu samazinājums
(125)
Kā paskaidrots 22. apsvērumā, kāda persona izteica bažas par to, ka antisubsidēšanas anketā nevarēja nošķirt konkrētus attiecīgā ražojuma veidus, kas, pēc šīs personas domām, bija atšķirīgi.
(126)
Šī problēma anketā tika risināta, paplašinot tā sauktos produkta kontroles numurus (PCN), lai skaidri identificētu izmeklējamos ražojuma veidus jo īpaši cenu salīdzinājuma veikšanai. Šajā posmā izmeklēšanā tika konstatēts, ka Indijas ražotāji eksportētāji eksportēja tikai nelielus daudzumus šo ļoti tehnisko ražojuma veidu. Tomēr tiek norādīts, ka veiktās PCN izmaiņas nodrošināja to, ka konkrētu ražojuma veidu cenas tika tieši salīdzinātas ar līdzīgu ražojuma veidu cenām.
(127)
Nākamā tabula parāda subsidētā importa vidējo cenu.
2009
2010
2011
IP
Vidējā cena (indekss)
100
118
137
135
Avots:
Eurostat dati un atbildes uz anketas jautājumiem
(128)
Indijas izcelsmes importa vidējās cenas attiecīgajā periodā palielinājās par 35 %, taču tās šajā periodā saglabājās zem Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenām (sk. 145. apsvērumu). Tas izskaidro importa apjoma straujo pieaugumu un Indijas eksportētāju tirgus daļas ievērojamo pieaugumu (par 40 %) tajā pašā periodā.
(129)
Lai noteiktu cenu samazinājumu IP laikā, izlasē iekļauto Savienības ražotāju vidējās svērtās pārdošanas cenas nesaistītiem pircējiem Savienības tirgū pa ražojuma veidiem, koriģējot tās EXW līmenī, salīdzināja ar abu atlasīto Indijas ražotāju, kuri saņēma kompensējamas subsīdijas virs de minimis līmeņa, veiktā importa atbilstīgajām vidējām svērtajām CIF cenām pa ražojuma veidiem pirmajam neatkarīgajam pircējam Savienības tirgū, veicot atbilstīgas korekcijas saistībā ar pēcimportēšanas izmaksām.
(130)
Izsakot salīdzinājumu procentos no atlasīto Savienības ražotāju apgrozījuma IP laikā, tas liecināja, ka attiecīgās valsts izcelsmes subsidētā importa vidējā svērtā cena Savienības tirgū ir 12,5 % zem Savienības ražošanas nozares cenas. Zemākas subsidētā importa cenas salīdzinājumā ar Savienības cenām attiecīgajā periodā izskaidro ievērojamo Indijas izcelsmes importa un šā importa tirgus daļas pieaugumu no 2009. gada līdz IP.
5.3. Savienības ražošanas nozares ekonomiskais stāvoklis
5.3.1. Ievadpiezīmes
(131)
Saskaņā ar pamatregulas 8. panta 4. punktu, pārbaudot Indijas izcelsmes subsidētā importa ietekmi uz Savienības ražošanas nozari, tika novērtēti visi tie ekonomiskie rādītāji, kas bija saistīti ar Savienības ražošanas nozares stāvokli attiecīgajā periodā.
(132)
Kā minēts 14. apsvērumā, lai pārbaudītu iespējamo Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, tika izmantota atlase.
(133)
Komisija kaitējuma analīzes nolūkos nošķīra makroekonomiskos un mikroekonomiskos kaitējuma rādītājus. Tādējādi Savienības ražošanas nozares ekonomiskais stāvoklis tika novērtēts, balstoties uz a) makroekonomiskajiem rādītājiem, piemēram, ražošanas apjoms, ražošanas jauda, jaudas izlietojums, pārdošanas apjoms, tirgus daļa un izaugsme, nodarbinātība, ražīgums, faktiskās subsīdijas starpības lielums un atgūšanās no iepriekšējas subsidēšanas, par kuriem dati tika savākti Savienības ražošanas nozares līmenī, un b) mikroekonomiskajiem rādītājiem, piemēram, vienības vidējās cenas, vienības izmaksas, rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi, ienākums no ieguldījumiem un spēja piesaistīt kapitālu, krājumi un darbaspēka izmaksas, par kuriem dati tika savākti atlasīto Savienības ražotāju līmenī.
(134)
Jānorāda, ka, lai noteiktu makroekonomiskos rādītājus un jo īpaši datus par neatlasītajiem Savienības ražotājiem, tika izmantota visa pieejamā informācija par Savienības ražošanas nozari, tostarp sūdzībā sniegtā informācija, dati, kas savākti no Savienības ražotājiem pirms un pēc izmeklēšanas sākšanas, un izlasē iekļauto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.
(135)
Mikroekonomiskie rādītāji tika noteikti, pamatojoties uz atlasīto Savienības ražotāju atbildēs uz anketas jautājumiem sniegto informāciju.
5.3.2. Makroekonomiskie rādītāji
(a) Ražošanas apjoms, ražošanas jauda un jaudas izlietojums
(136)
Attiecīgajā periodā Savienības ražošanas apjoma, ražošanas jaudas un jaudas izlietojuma tendences bija šādas.
2009
2010
2011
IP
Ražošanas apjoms (t)
105 646
140 363
138 795
139 141
Indekss (2009. gads = 100)
100
133
131
132
Ražošanas jauda (t)
244 236
246 324
245 922
246 599
Indekss (2009. gads = 100)
100
101
101
101
Jaudas izlietojums
43 %
57 %
56 %
56 %
Indekss (2009. gads = 100)
100
132
130
130
Avots:
sūdzība, atbildes uz anketas jautājumiem
(137)
Savienības ražošanas apjoms attiecīgajā periodā pieauga par 32 %, zināmā mērā atspoguļojot patēriņa pozitīvo attīstību. Tomēr ražošanas apjoms no 2010. gada līdz IP saglabājās praktiski nemainīgs.
(138)
Lai gan jaudas izlietojums attiecīgajā periodā uzlabojās un palielinājās par 13 procentu punktiem, ražošanas jauda attiecīgajā periodā kopumā saglabājās nemainīga.
(b) Pārdošanas apjoms, tirgus daļa un izaugsme
(139)
Attiecīgajā periodā pārdošanas apjoma, tirgus daļas un izaugsmes tendences bija šādas.
2009
2010
2011
IP
Pārdošanas apjoms (t)
88 796
124 641
124 007
124 217
Indekss (2009. gads = 100)
100
140
140
140
Tirgus daļa
67,6 %
66,6 %
63,1 %
62,9 %
Indekss (2009. gads = 100)
100
98
93
93
Avots:
sūdzība, atbildes uz anketas jautājumiem
(140)
Pēc ievērojama palielinājuma 2009.-2010. gadā pieaugoša patēriņa kontekstā pārdošanas apjoms nesaistītiem pircējiem samazinājās, negūstot labumu no joprojām pieaugošā pieprasījuma (4,9 % 2010.-2011. gadā). To atspoguļo arī perioda beigu krājumu augšupejošā tendence - tie attiecīgajā periodā kopumā pieauga par 41 %, kā norādīts 153. apsvērumā. Kopumā Savienības ražošanas nozares tirgus daļa attiecīgajā periodā samazinājās par 4,7 procentu punktiem, neraugoties uz noturīgo patēriņa pieaugumu par 50 %.
(141)
Kā minēts 120. apsvērumā, patēriņš Savienībā no 2009. gada līdz IP pieauga par 50 %, savukārt subsidētā importa apjoms tajā pašā periodā palielinājās ievērojami - par 110 %, kā norādīts 122. un 123. apsvērumā. Savienības tirgus izaugsmi no 2009. gada līdz IP tādējādi daļēji nodrošināja subsidētais imports, bet Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoms Savienībā tajā pašā laikā pieauga par 40 %. Tas liecina, ka Savienības ražošanas nozare nespēja pilnībā izmantot Savienības patēriņa pieaugumu, jo pieauga subsidētā importa tirgus daļa.
(c) Nodarbinātība un ražīgums
2009
2010
2011
IP
Darbinieku skaits
1 726
1 687
1 729
1 747
Indekss (2009. gads = 100)
100
98
100
101
Ražīgums (vienība/darbinieks)
61
83
80
80
Indekss (2009. gads = 100)
100
136
131
130
Avots:
sūdzība, atbildes uz anketas jautājumiem
(142)
Neraugoties uz grūto finansiālo stāvokli, kas aprakstīts 147.-152. apsvērumā, nodarbinātības līmenis Savienības ražošanas nozarē attiecīgajā periodā saglabājās samērā nemainīgs. Palielinoties ražošanas apjomam (sk. 136. apsvērumu), ražīgums, ko mēra kā viena nodarbinātā izlaidi gadā tonnās, šajā pašā laikā pieauga par 30 %, liecinot par to, ka Savienības ražošanas nozare pielika ievērojamus pūliņus efektivitātes uzlabošanai.
(d) Faktiskās subsīdijas starpības lielums un atgūšanās no iepriekšējas subsidēšanas
(143)
Subsīdijas starpība diviem no atlasītajiem Indijas ražotājiem eksportētājiem ir virs de minimis līmeņa (sk. 113. apsvērumu). Ņemot vērā attiecīgā ražojuma nozari, Indijas izcelsmes subsidētā importa apjomu, tirgus daļu un cenas, kā apskatīts iepriekš, faktiskās subsīdijas starpības ietekmi uz Savienības ražošanas nozari nevar uzskatīt par nenozīmīgu.
(144)
Jāatgādina, ka 1999. gadā attiecīgajam ražojumam tika noteikti antidempinga un antisubsidēšanas kompensācijas pasākumi. Tomēr, ņemot vērā ilgo laiku starp 1999. gadā ieviesto pasākumu beigām un pašreizējo izmeklēšanu, nav pieejami dati, lai varētu novērtēt iepriekšējas subsidēšanas ietekmi (7). Katrā ziņā izmeklēšanā netika atklāti pierādījumi par to, ka ražošanas nozare joprojām atgūtos no iepriekšējas subsidēšanas.
5.3.3. Mikroekonomiskie rādītāji
(e) Vienības vidējās pārdošanas cenas Savienības tirgū un vienības ražošanas izmaksas
(145)
Attiecīgajā periodā vienības vidējās pārdošanas cenas un Savienības ražotāju ražošanas izmaksas tendences bija šādas.
2009
2010
2011
IP
Vidējā vienības pārdošanas cena nesaistītiem pircējiem Savienībā
2 988
3 833
4 185
4 018
Indekss (2009. gads = 100)
100
128
140
134
Vienības ražošanas izmaksas (EUR/t)
3 542
3 931
4 127
4 011
Indekss (2009. gads = 100)
100
111
117
113
Avots:
atbildes uz anketas jautājumiem
(146)
Izlasē iekļauto Savienības ražotāju vidējās pārdošanas cenas nesaistītiem pircējiem Savienībā attiecīgajā periodā palielinājās par 34 %. Šis palielinājums atspoguļo izejmateriālu izmaksu vispārējo pieaugumu, ar ko ražošanas nozare šajā periodā saskārās. 2011. gadā un IP laikā Savienības ražotāji varēja tikai nedaudz celt cenas, lai segtu pieaugošās ražošanas izmaksas, un tas bija tikai tik daudz, lai 2011. gadā rentabilitāte būtu mazliet virs 1 %, bet IP laikā tās nebija nemaz. Tādēļ, kā redzams iepriekšējā tabulā, pat pārdošanas cenas ievērojams pieaugums neļāva Savienības ražošanas nozarei sasniegt samērīgu peļņas līmeni.
(f) Rentabilitāte, skaidras naudas plūsma, ieguldījumi, ienākums no ieguldījumiem un spēja piesaistīt kapitālu
(147)
Attiecīgajā periodā Savienības ražotāju rentabilitātes, skaidras naudas plūsmas, ieguldījumu, ienākuma no ieguldījumiem un spējas piesaistīt kapitālu tendences bija šādas.
2009
2010
2011
IP
Nesaistītiem pircējiem Savienībā veiktās pārdošanas rentabilitāte (% no pārdošanas apgrozījuma)
-18,5 %
-2,6 %
1,4 %
0,2 %
Naudas plūsma (EUR)
-19 790 367
- 226 207
7 778 576
5 096 869
Ieguldījumi (EUR)
4 653 604
8 436 096
4 552 443
4 156 522
Indekss (2009. gads = 100)
100
181
98
89
Ienākums no ieguldījumiem
-68,8 %
-11,2 %
6,7 %
0,8 %
Avots:
atbildes uz anketas jautājumiem
(148)
Atlasīto Savienības ražotāju rentabilitāti noteica, tīro peļņu pirms nodokļu nomaksas no līdzīgā ražojuma pārdošanas nesaistītiem pircējiem izsakot procentos no attiecīgā apgrozījuma. 2009. gadā Savienības ražotāji cieta zaudējumus, taču tie sāka atgūties 2010. gadā vienlaikus ar 50 % patēriņa pieaugumu, kas aprakstīts 120. apsvērumā. Kaut arī rentabilitāte mazliet palielinājās, peļņas līmenis 0,2 % apjomā joprojām bija tālu no samērīgas rentabilitātes tērauda nozarē. Mērķa peļņas procents provizoriski tika noteikts 5 % apjomā, jo tiek uzskatīts, ka tas atbilst tādam peļņas procentam, ko šāda veida ražošanas nozare var pamatoti sasniegt saistībā ar izmeklējamo ražojumu normālos konkurences apstākļos, t. i., bez subsidēta importa klātbūtnes pārdodot līdzīgo ražojumu Savienībā, kā to norāda Savienības ražošanas nozare. Turklāt šie 5 % ir peļņas procents pirms nodokļu nomaksas, kas tika uzskatīts par piemērotu minimumu citā izmeklēšanā attiecībā uz līdzīgiem ražojumiem tajā pašā nozarē.
(149)
IP laikā atlasītie Savienības ražotāji spēja izvairīties no zaudējumiem, tomēr subsidētā importa izraisītais cenu spiediens neļāva tiem pielāgot savas cenas izmaksām un tādējādi sasniegt apmierinošus rezultātus. Šo situāciju izskaidro arī fakts, ka izmeklējamais ražojums ir uzskatāms par preci, un tādēļ cenas ir galvenais faktors, kas nosaka pircēju izvēli.
(150)
Naudas plūsma, kas ir ražošanas nozares spēja pašfinansēt savu darbību un ko aprēķināja atbilstīgi darbībai, bija negatīva līdz 2010. gadam. Lai gan stāvoklis 2011. gadā uzlabojās, tā no 2011. gada līdz IP samazinājās par 34 %.
(151)
Rentabilitātes un naudas plūsmas tendences attiecīgajā periodā ierobežoja atlasīto Savienības ražotāju spēju ieguldīt ražošanā un kavēja to attīstību. Tādēļ Savienības ražotājiem bija grūti arī piesaistīt kapitālu un finansēt izdevumus. Lai gan atlasītie Savienības ražotāji spēja veikt atsevišķus ieguldījumus 2010. gadā, pēc tam ieguldījumi samazinājās - sevišķi IP tie samazinājās par 51 % salīdzinājumā ar 2010. gada līmeni. Turklāt, lai gan ienākums no ieguldījumiem par līdzīgo ražojumu, ko izsaka kā peļņu procentos no ieguldījumu neto grāmatvedības vērtības, 2011. gadā kļuva pozitīvs, tas IP laikā ievērojami samazinājās (par 5,9 procentu punktiem), sasniedzot zemo 0,8 % līmeni.
(152)
Ņemot vērā iepriekš minēto, var secināt, ka atlasīto Savienības ražotāju finansiālais stāvoklis IP laikā joprojām bija nedaudz nestabils.
(g) Krājumi
(153)
Atlasīto Savienības ražotāju krājumi attiecīgajā periodā palielinājās par 41 %, un šis pieaugums sevišķi IP laikā sakrita ar tirgus daļas zaudējumu.
2009
2010
2011
IP
Krājumi perioda beigās (t)
4 395
5 289
5 469
6 214
Indekss (2009. gads = 100)
100
120
124
141
Avots:
atbildes uz anketas jautājumiem
(h) Darbaspēka izmaksas
(154)
Atlasīto Savienības ražotāju vidējās darbaspēka izmaksas attiecīgajā periodā palielinājās tikai mazliet, un tādēļ tās nav noteicošais faktors ražošanas izmaksu pieaugumā.
2009
2010
2011
IP
Vidējās darbaspēka izmaksas par vienu darbinieku (EUR)
52 356
57 182
55 907
54 509
Indekss (2009. gads = 100)
100
109
107
104
Avots:
atbildes uz anketas jautājumiem
5.4. Secinājums par kaitējumu
(155)
Izmeklēšana liecināja, ka Savienības ražošanas nozare pilnībā neguva labumu no patēriņa pieauguma attiecīgajā periodā un jo īpaši IP. Sākotnēji, 2009.-2010. gadā, vairums ar Savienības ražošanas nozari saistīto kaitējuma rādītāju lielā mērā uzlabojās, taču pēc tam tās ekonomiskais stāvoklis saglabājās nemainīgs vai pat pasliktinājās.
(156)
Plaukstošā tirgū daži Savienības ražošanas nozares rādītāji, piemēram, ražošanas apjoms un pārdošanas apjoms, ievērojami palielinājās 2009.-2010. gadā, bet vēlāk, no 2010. gada, atkal samazinājās. Tas notika, neraugoties uz nepārtraukto patēriņa pieaugumu.
(157)
Turklāt cenu spiediens, kas īpaši IP laikā bija raksturīgs Savienības tirgū, ievērojami ietekmēja ar Savienības ražošanas nozares finanšu stāvokli saistītos kaitējuma rādītājus, piemēram, naudas plūsmu, ieguldījumus un rentabilitāti. Savienības ražošanas nozare 2009.-2010. gadā nespēja pietiekami palielināt savas cenas, lai segtu ražošanas izmaksas. Rentabilitāte 2009.-2011. gadā uzlabojās, sasniedzot nelielu peļņu 1,4 % apmērā 2011. gadā, taču IP laikā tā atkal pasliktinājās un bija iespējams vienīgi izvairīties no zaudējumiem. Tas nozīmē, ka tika apdraudēta arī Savienības ražošanas nozares spēja piesaistīt kapitālu un atgūties.
(158)
Ņemot vērā iepriekš izklāstīto, tiek provizoriski secināts, ka Savienības ražošanas nozarei tika nodarīts būtisks kaitējums pamatregulas 8. panta 5. punkta nozīmē.
6. CĒLOŅSAKARĪBA
6.1. Ievads
(159)
Komisija saskaņā ar pamatregulas 8. panta 5. un 6. punktu pārbaudīja, vai subsidētais imports no Indijas ir nodarījis kaitējumu Savienības ražošanas nozarei tādā apjomā, ka to var uzskatīt par būtisku. Lai nodrošinātu, ka citu faktoru radītais kaitējums netiktu piedēvēts subsidētajam importam, tika pārbaudīti arī citi zināmie faktori, kas nebija subsidētais imports un kas vienlaikus varēja nodarīt kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.
6.2. Subsidētā importa ietekme
(160)
Izmeklēšana liecināja, ka patēriņš Savienībā attiecīgajā periodā palielinājās par 50 % un vienlaikus Indijas izcelsmes importa apjoms vairāk nekā divkāršojās. No otras puses, subsidētā importa apjoma pieaugums sakrita ar Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoma samazināšanos nesaistītiem pircējiem laikā no 2010. gada līdz IP.
(161)
Ņemot vērā cenu spiedienu Savienības tirgū attiecīgajā periodā, tika konstatēts, ka Indijas izcelsmes importa vidējās cenas saglabājās ievērojami zemākas nekā Savienības ražošanas nozares vidējās pārdošanas cenas. IP laikā pārdodot ražojumus par cenām, kas bija vidēji par 12,5 % zemākas nekā Savienības ražošanas nozares cenas, Indijas izcelsmes subsidētā importa tirgus daļa no 2009. gada līdz IP palielinājās par 40 %, kamēr Savienības ražošanas nozares tirgus daļa samazinājās par 4,7 procentu punktiem (no 67,6 % 2009. gadā līdz 62,9 % IP laikā). Tirgus daļas zaudējums liecina, ka Savienības ražošanas nozare spēja gūt tikai nelielu labumu no patēriņa pieauguma.
(162)
Ievērojot ražošanas izmaksu pieaugumu, Savienības ražošanas nozare centās palielināt vienības cenu nesaistītiem pircējiem, kā aprakstīts 145. apsvērumā. Tomēr sakarā ar cenu spiedienu, ko izraisīja Indijas izcelsmes subsidētais imports, kā aprakstīts iepriekš, cenu palielinājums nebija pietiekams, lai kompensētu pieaugošās izmaksas, un tādēļ Savienības ražošanas nozare nevarēja sasniegt apmierinošu peļņas līmeni, ko varētu uzskatīt par samērīgu šai ražošanas nozarei.
(163)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, tika secināts, ka Indijas izcelsmes subsidētā importa pieaugumam par cenām, kuras pastāvīgi bija zemākas par Savienības ražošanas nozares cenām, bija noteicoša nozīme, nodarot būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.
6.3. Citu faktoru ietekme
6.3.1. Nesubsidēts imports
(164)
Nākamajā tabulā parādītas nesubsidēta eksporta apjoma un cenu tendences attiecīgajā periodā. Tā apjoms bija mazāk nekā trešā daļa no Indijas eksporta IP laikā, un tendence bija tāda pati kā subsidētajam importam.
2009
2010
2011
IP
Apjoms (indekss)
100
172
218
210
Vidējā cena (indekss)
100
118
137
135
Avots:
atbildes uz anketas jautājumiem
(165)
Pamatojoties uz šiem faktiem, tiek uzskatīts, ka iespējamā negatīvā ietekme, kāda nesubsidētajam importam varētu būt bijusi Savienības tirgū, nebija tik liela, lai tā varētu izjaukt cēloņsakarību starp subsidēto importu no Indijas un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu IP laikā.
6.3.2. Imports no trešām valstīm
Valsts
2009
2010
2011
IP
ĶTR
Apjoms (t)
8 129
10 853
14 360
16 403
Indekss (2009. gads = 100)
100
134
177
202
Tirgus daļa (%)
6,2 %
5,8 %
7,3 %
8,3 %
Indekss (2009. gads = 100)
100
94
118
134
Vid. cena
1 914
2 607
2 835
2 508
Indekss (2009. gads = 100)
100
136
148
131
2009
2010
2011
IP
Šveice
Apjoms (t)
8 094
10 700
9 187
9 115
Indekss (2009. gads = 100)
100
132
113
113
Tirgus daļa (%)
6,2 %
5,7 %
4,7 %
4,6 %
Indekss (2009. gads = 100)
100
93
75
75
Vid. cena
3 423
4 063
4 475
4 360
Indekss (2009. gads = 100)
100
119
131
127
Korejas Republika
Apjoms (t)
4 900
6 775
6 355
6 266
Indekss (2009. gads = 100)
100
138
130
128
Tirgus daļa (%)
3,7 %
3,6 %
3,2 %
3,2 %
Indekss (2009. gads = 100)
100
97
87
85
Vid. cena
3 717
4 165
4 761
4 627
Indekss (2009. gads = 100)
100
112
128
124
Visas trešās valstis kopā, izņemot Indiju
Apjoms (t)
25 793
33 586
35 749
37 712
Indekss (2009. gads = 100)
100
130
139
146
Tirgus daļa (%)
19,6 %
17,9 %
18,2 %
19,1 %
Indekss (2009. gads = 100)
100
91
93
97
Vid. cena
3 609
4 214
4 748
4 483
Indekss (2009. gads = 100)
100
117
132
124
(166)
Papildus subsidētajam importam no Indijas, kas bija 35 % no visa importa Savienības tirgū IP laikā, bija arī citi importa avoti, piemēram, Ķīnas Tautas Republika, Koreja un Šveice, kuri bija jāizmeklē cēloņsakarības noteikšanai.
(167)
Izmeklēšana liecināja, ka Korejas un Šveices ražotāju eksportētāju vidējās pārdošanas cenas attiecīgajā periodā un jo īpaši IP laikā saglabājās virs Indijas ražotāju eksportētāju un Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenām. Turklāt to tirgus daļa IP laikā samazinājās attiecīgi par 0,5 un 1,6 procentu punktiem.
(168)
Vidējā cena importam no Ķīnas Tautas Republikas bija zem Savienības ražošanas nozares cenu līmeņa, un šīs valsts izcelsmes importa tirgus daļai attiecīgajā periodā bija tendence palielināties. Tomēr izmeklēšana liecināja, ka Ķīnas izcelsmes importa ražojumu klāsts ir atšķirīgs un ka Ķīnas ražojumi tieši nekonkurē ar Savienības ražošanas nozares ražojumiem un Indijas izcelsmes ražojumiem Savienības tirgū. Tādēļ tika uzskatīts, ka Ķīnas eksports nevarēja ievērojami ietekmēt Savienības ražošanas nozares pārdoto galveno ražojuma veidu stāvokli Savienības tirgū. Tādējādi Ķīnas izcelsmes importa iespējamā ietekme uz Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu bija neliela.
(169)
Kāds ražotājs eksportētājs tomēr apgalvoja, ka nerūsējošā tērauda stiepļu imports no Ķīnas Tautas Republikas, Korejas Republikas un Šveices būtu bijis jāiekļauj šīs izmeklēšanas jomā.
(170)
Papildus iepriekš izklāstītajiem faktiem un apsvērumiem būtu jānorāda, ka izmeklēšanas sākumposmā un līdz šim nav nekādu pierādījumu par subsidēšanu, kaitējumu un/vai cēloņsakarību, kas pamatotu antisubsidēšanas procedūras sākšanu saistībā ar minēto valstu izcelsmes importu. Turklāt, pat ja būtu kādi pierādījumi, kas pamatotu cita importa izmeklēšanu, dažāda attieksme, tas ir, antisubsidēšanas procedūras sākšana saistībā ar Indijas izcelsmes importu, netiktu uzskatīta par diskriminējošu. Tāpēc apgalvojums, ka šīs valstis būtu vajadzējis iekļaut izmeklēšanas jomā, nav pamatots un tiek noraidīts.
(171)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, tiek secināts, ka eksports no trešajām valstīm ievērojami neietekmēja Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
6.3.3. Savienības ražošanas nozares eksporta rezultāti
(172)
Savienības ražošanas nozares saražotā attiecīgā ražojuma kopējais eksports IP bija 8,5 % no kopējā ražošanas apjoma. Līdzīga situācija vērojama saistībā ar atlasīto Savienības ražotāju eksportu IP nesaistītiem pircējiem - 7 % no ražošanas apjoma, un cenas bija par 36 % augstākas nekā cenas ES tirgū tajā pašā laika posmā. Tādējādi var secināt, ka Savienības ražošanas nozares eksporta darbība nevarētu būt bijusi iespējamais būtiskā kaitējuma cēlonis.
6.3.4. Ekonomikas krīze un izejmateriālu cenas
(173)
Kā minēts 120. apsvērumā, sakarā ar ārkārtīgi augsto niķeļa cenu un ekonomikas krīzes ietekmi patēriņš 2009. gadā bija īpaši zems. Tas noteikti izskaidro Savienības ražošanas nozares īpaši slikto stāvokli 2009. gadā. Tomēr jānorāda, ka arī patēriņa pieauguma laikā no 2010. gada subsidētā importa par zemām cenām rādītāji ir pretēji Savienības ražošanas nozares rādītājiem.
(174)
Izmeklēšanā atklājās, ka pat vispārējās ekonomikas atveseļošanās laikā Savienības ražošanas nozare nespēja gūt labumu no pieaugošā patēriņa un attiecīgajā periodā zaudēja tirgus daļu, kamēr Indijas subsidētais eksports ieguva lielāku tirgus daļu.
(175)
Tāpēc, lai gan ekonomikas krīze un izejmateriālu cenu pieaugums, iespējams, veicināja Savienības ražošanas nozares sliktos darbības rezultātus, kopumā tomēr nevar uzskatīt, ka tiem ir bijusi tāda ietekme, lai izjauktu cēloņsakarību starp subsidēto importu un Savienības ražošanas nozarei IP nodarīto būtisko kaitējumu.
6.4. Secinājums par cēloņsakarību
(176)
Ir pierādīts, ka attiecīgajā periodā ievērojami palielinājās Indijas izcelsmes subsidētā importa apjoms un tā tirgus daļa (attiecīgi 110 % un 40 %). Turklāt tika konstatēts, ka minētais imports nepārtraukti un jo īpaši IP laikā tika pārdots par cenām zem Savienības ražošanas nozares cenas Savienības tirgū (vidēji par 12,5 %).
(177)
Šis Indijas izcelsmes subsidētā importa apjoma un tā tirgus daļas pieaugums sakrita ar Savienības ražošanas nozares finansiālā stāvokļa lēno attīstību, īpaši no 2010. gada. Tādējādi, neraugoties uz patēriņa pieaugumu, Savienības ražošanas nozare nespēja pienācīgā līmenī nodot tālāk pircējiem ražošanas izmaksu pieaugumu, tādēļ tādi finanšu rādītāji kā rentabilitāte, naudas plūsma un ieguldījumi saglabājās zemā līmenī.
(178)
Pārbaudot pārējos zināmos faktorus, kas būtu varējuši nodarīt kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, tika konstatēts, ka tie nav tādi, lai izjauktu cēloņsakarību starp subsidēto importu no Indijas un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
(179)
Pamatojoties uz iepriekš izklāstīto analīzi, kurā visu zināmo faktoru ietekme uz Savienības ražošanas nozares stāvokli ir pienācīgi noteikta un nodalīta no subsidētā eksporta kaitnieciskās ietekmes, tiek provizoriski secināts, ka subsidētais imports no Indijas ir radījis būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei pamatregulas 8. panta 5. punkta nozīmē.
7. SAVIENĪBAS INTERESES
7.1. Vispārīgi apsvērumi
(180)
Saskaņā ar pamatregulas 31. pantu tika pārbaudīts, vai, neraugoties uz provizorisko konstatējumu par subsidēšanas radīto kaitējumu, nepastāv citi būtiski iemesli, kas ļautu secināt, ka šajā konkrētajā gadījumā noteikt pasākumus nav Savienības interesēs. Savienības intereses tika analizētas, novērtējot dažādās iesaistīto personu intereses, proti, Savienības ražošanas nozares, importētāju un patērētāju intereses.
7.2. Savienības ražošanas nozares intereses
(181)
Savienības ražošanas nozare sastāv no 27 zināmiem ražotājiem, kas pārstāv līdzīgā ražojuma Savienības ražošanas nozari. Šie ražotāji atrodas dažādās Savienības dalībvalstīs un IP laikā saistībā ar līdzīgo ražojumu tieši nodarbina 1 747 cilvēkus.
(182)
Viena Savienības ražotājs, kas pārstāv salīdzinoši mazu daļu Savienības ražošanas apjoma un kam ir saistīts uzņēmums Indijā, iebilda pret izmeklēšanas sākšanu. Kā norādīts 22. apsvērumā, tas arī apgalvoja, ka tai nevajadzētu attiekties uz ļoti tehniskajiem ražojumiem un ka Savienības interesēs nav noteikt tādus pašus pasākumus šim ražojuma veidam.
(183)
Kā norādīts 126. apsvērumā, šī problēma tika risināta anketā, paplašinot PCN un izmeklēšanā skaidri identificējot šos ražojuma veidus. Tomēr šajā izmeklēšanas posmā tika konstatēts, ka ļoti tehniskie ražojumi tika ietverti izmeklēšanā un ka Indijas ražotāji eksportētāji eksportēja tikai nelielu daudzumu šā ražojuma veida. Tādēļ minētā ražotāja apgalvojumus uzskatīja par nepamatotiem un noraidīja.
(184)
Tika konstatēts, ka subsidētais imports no Indijas ir nodarījis būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Tiek atgādināts, ka Savienības ražošanas nozare nespēja pilnībā izmantot patēriņa pieaugumu un tās finansiālais stāvoklis joprojām bija nestabils.
(185)
Sagaidāms, ka, nosakot kompensācijas maksājumus, tiks atjaunoti godīgas tirdzniecības apstākļi Savienības tirgū, ļaujot Savienības ražošanas nozarei pielāgot savas līdzīgā ražojuma cenas ražošanas izmaksām.
(186)
Paredzams arī, ka pasākumu noteikšana ļaus Savienības ražošanas nozarei vismaz daļēji atgūt attiecīgajā periodā zaudēto tirgus daļu un labvēlīgi ietekmēs tās rentabilitāti un vispārējo finansiālo stāvokli. Pasākumu noteikšana ļaus ražošanas nozarei saglabāt un izvērst sāktos rentabilitātes uzlabošanas pasākumus.
(187)
Ja pasākumi netiktu noteikti, būtu gaidāma turpmāka tirgus daļas zaudēšana un Savienības ražošanas nozares rentabilitātes pasliktināšanās.
(188)
Tāpēc tiek provizoriski secināts, ka antisubsidēšanas pasākumu noteikšana Indijas izcelsmes importam būtu Savienības ražošanas nozares interesēs.
7.3. Lietotāju intereses
(189)
Deviņiem lietotājiem Savienībā tika nosūtītas anketas. Uz tām atbildēja tikai trīs lietotāji, pārstāvot apmēram 6 % no kopējā Indijas izcelsmes attiecīgā ražojuma importa IP laikā. Šie lietotāji darbojas ar pārtikas pārstrādi saistītās nozarēs, tostarp virtuvju un ēdināšanas, mājsaimniecības aprīkojuma un autobūves nozarē.
(190)
Attiecīgā ražojuma pirkumi no Indijas bija vidēji 67 % no to kopējiem attiecīgā ražojuma pirkumiem, un tikai vienam lietotājam Indija bija vienīgais piegādes avots. IP laikā vidējais to ražojumu apgrozījums, kur bija ietverts attiecīgais ražojums, bija 54 % no to kopējā šo lietotāju apgrozījuma.
(191)
Izmeklēšana liecināja, ka nozarēs, kurās izmanto attiecīgo ražojumu, IP laikā visu lietotāju, kas sadarbojās, vidējā rentabilitāte bija virs 9 % no apgrozījuma.
(192)
Ierosināto pasākumu iespējamā ietekme tika vērtēta, pamatojoties uz lietotāju atbildēm uz anketas jautājumiem un visu attiecīgā ražojuma un līdzīgā ražojuma Savienības tirgu. Izskatot sliktāko scenāriju Savienības tirgum, t. i., ka cenas pieaugumu nebūtu iespējams nodot tālāk izplatīšanas ķēdē un ka lietotāji turpinātu pirkt no Indijas iepriekšējā apjomā, maksājuma ietekme uz lietotāju rentabilitāti nozīmētu tās samazināšanos par apmēram 0,2 procentu punktiem.
(193)
Jānorāda, ka viens lietotājs ieņēma neitrālu nostāju pret izmeklēšanu, jo uzskatīja, ka pasākumu noteikšana ievērojami neietekmēs tirgus cenas tādēļ, ka iespējamo cenas pieaugumu uzņemsies izplatītāji.
(194)
Vēl kāds lietotājs izteica bažas, ka pasākumu noteikšanas gadījumā tie ietekmētu arī konkrētus ražojuma veidus, kurus Savienībā vairs neražo. Tomēr izmeklēšana apliecināja, ka šā lietotāja minētos ražojuma veidus Savienībā joprojām ražo un ka pieprasījums pēc šīm nerūsējošā tērauda klasēm nav ievērojams. Turklāt būtu jānorāda, ka Savienības ražotāji attiecīgajā periodā neražoja ar pilnu jaudu, tādēļ, ja pieprasījums palielinātos, ražošanas apjomu varētu attiecīgi pielāgot.
(195)
Būtu jānorāda, ka sakarā ar to, ka attiecīgais ražojums ir standarta ražojums konkrētajā nozarē un izmantojumā, lietotāji var viegli mainīt savus piegādes avotus, ciktāl tas ir saistīts ar ražojuma kvalitāti vai cenu. Pasākumu noteikšanai nevajadzētu izslēgt iespēju importēt attiecīgo ražojumu no citām valstīm un pat no Indijas, kad būs novērsti ar subsidēšanu saistītie tirdzniecības izkropļojumi.
(196)
Ņemot vērā iepriekš minēto, lai gan dažus lietotājus Indijas izcelsmes importam noteiktie pasākumi skars negatīvāk nekā citus, to kopējā ietekme uz lietotājiem ir uzskatāma par ierobežotu.
7.4. Importētāju intereses
(197)
Nesaistīto importētāju sadarbība bija neliela. Atlasei nepieciešamo informāciju sniedza 9 importētāji, taču sadarbojās tikai viens. Šis uzņēmums IP laikā importēja apmēram 7 % no visa Indijas izcelsmes importa. Uzņēmums iebilst pret pasākumu noteikšanu, jo Indija ir tā pārliecinoši svarīgākais piegādātājs. Lai gan pasākumu noteikšana augstāku cenu dēļ negatīvi ietekmētu importētāja uzņēmuma rentabilitāti, tam vajadzētu spēt nodot vismaz daļu palielināto izmaksu tālāk pircējiem.
(198)
Turklāt importētāji varētu pārslēgties uz citiem avotiem, tostarp Savienības ražošanas nozari un citām eksportētājvalstīm.
(199)
Tādējādi tiek provizoriski secināts, ka kompensācijas pasākumu piemērošanai nebūs būtiskas negatīvas ietekmes uz importētāju interesēm.
7.5. Secinājums par Savienības interesēm
(200)
Ņemot vērā iepriekš minēto, tiek provizoriski secināts, ka kopumā, pamatojoties uz informāciju par Savienības interesēm, nav pārliecinošu iemeslu, lai nenoteiktu pasākumus attiecībā uz Indijas izcelsmes attiecīgā ražojuma importu.
(201)
Turklāt, izvērtējot antisubsidēšanas pasākumu kopējo ietekmi uz Savienības tirgu, pozitīvā ietekme, īpaši uz Savienības ražošanas nozari, šķiet, pārspēj iespējamo negatīvo ietekmi uz citām, mazākām interešu grupām.
8. PAGAIDU KOMPENSĀCIJAS PASĀKUMU PRIEKŠLIKUMS
(202)
Ņemot vērā secinājumus, kas gūti attiecībā uz subsidēšanu, kaitējumu, cēloņsakarību un Savienības interesēm, būtu jānosaka pagaidu kompensācijas pasākumi, lai novērstu turpmāku kaitējumu, kuru subsidētais imports rada Savienības ražošanas nozarei.
8.1. Kaitējuma novēršanas līmenis
(203)
Nosakot šo pasākumu līmeni, tika ņemtas vērā konstatētās subsīdijas starpības un maksājuma apjoms, kas nepieciešams Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma novēršanai.
(204)
Aprēķinot kaitējumu nodarošās subsidēšanas ietekmes novēršanai nepieciešamo maksājuma summu, tika uzskatīts, ka pasākumiem jābūt tādiem, kas ļautu Savienības ražošanas nozarei segt ražošanas izmaksas un gūt tādu peļņu pirms nodokļu nomaksas, kādu šāda veida ražošanas nozarei šajā nozarē pamatoti iespējams gūt līdzīgā ražojuma pārdošanā Savienībā parastos konkurences apstākļos, t. i., ja nav subsidētā importa.
(205)
Tādējādi kaitējuma novēršanas līmeni aprēķināja, salīdzinot subsidētā importa vidējo svērto cenu, kas noteikta cenas samazinājuma aprēķinos saskaņā ar 130. apsvērumu, ar līdzīgā ražojuma Savienības ražošanas nozares cenu, kura nerada zaudējumus. Cena, kas nerada zaudējumus, tika noteikta, ražošanas izmaksām pieskaitot samērīgu peļņu. Mērķa peļņas procents provizoriski tika noteikts 5 % apjomā, kā norādīts 148. apsvērumā.
(206)
Minētā salīdzinājuma rezultātā iegūto starpību izteica procentos no vidējās kopējās CIF importa cenas (sk. 208. apsvērumu).
8.2. Pagaidu pasākumi
(207)
Ievērojot iepriekš minēto, tiek uzskatīts, ka saskaņā ar pamatregulas 12. panta 1. punktu pagaidu kompensācijas pasākumi Indijas izcelsmes importam būtu jānosaka kā mazākais no diviem lielumiem - subsīdijas starpības un kaitējuma starpības - saskaņā ar mazākā maksājuma noteikumu.
(208)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, kompensācijas maksājumu likmes ir noteiktas, salīdzinot kaitējuma starpību ar subsīdijas starpību. Tāpēc ierosināto pagaidu kompensācijas maksājumu likmes ir šādas.
Uzņēmums
Subsīdijas starpība
Kaitējuma starpība
Pagaidu kompensācijas maksājuma likme
Rajaraatna Metal Industries
4,3 %
17,2 %
4,3 %
Venus group
3,1 %
26,1 %
3,1 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
1,5 %
32,1 %
0,0 %
Neatlasītie uzņēmumi, kas sadarbojās
3,8 %
20,4 %
3,8 %
Visi pārējie uzņēmumi
4,3 %
26,1 %
4,3 %
(209)
Attiecībā uz vienlaikus notiekošo antidempinga izmeklēšanu jāatgādina, ka saskaņā ar pamatregulas 24. panta 1. punkta otro daļu un Padomes 2009. gada 30. novembra Regulā (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (8), 14. panta 1. punktu nevienu ražojumu nepakļauj abiem (gan antidempinga, gan kompensācijas) maksājumiem, risinot vienu un to pašu situāciju, kura izriet no dempinga vai eksporta subsīdijām. Kā norādīts 29.-112. apsvērumā, visas subsīdiju shēmas attiecas uz eksporta subsidēšanu. Attiecīgo ražotāju eksportētāju pagaidu antidempinga maksājuma likmes tiks pēc vajadzības koriģētas vienlaikus notiekošajā antidempinga izmeklēšanā.
(210)
Šajā regulā norādītās individuālās uzņēmumu kompensācijas maksājumu likmes tika noteiktas, pamatojoties uz pašreizējās izmeklēšanas konstatējumiem. Tāpēc tās atspoguļo šās izmeklēšanas laikā konstatēto stāvokli attiecībā uz minētajiem uzņēmumiem. Šīs maksājuma likmes (pretēji valsts mēroga maksājuma likmei, ko piemēro “visiem pārējiem uzņēmumiem”) līdz ar to piemēro tikai tā attiecīgā ražojuma importam, kura izcelsme ir Indijā un kuru ražojuši konkrēti minētie uzņēmumi un tādējādi - konkrēti minētie tiesību subjekti. Importētajiem attiecīgajiem ražojumiem, kurus ražojis cits, šīs regulas rezolutīvajā daļā konkrēti neminēts uzņēmums, tostarp uzņēmumi, kas ir saistīti ar konkrēti minētajiem uzņēmumiem, nevar piemērot šīs likmes, un uz tiem attiecas maksājuma likme, kas piemērojama “visiem pārējiem uzņēmumiem”.
(211)
Visi lūgumi piemērot individuālas uzņēmumu kompensācijas maksājuma likmes (piemēram, pēc uzņēmuma nosaukuma maiņas vai pēc jaunu ražošanas vai tirdzniecības vienību izveidošanas) nekavējoties jānosūta Komisijai (9), pievienojot visu attiecīgo informāciju, jo īpaši par izmaiņām uzņēmuma darbībā saistībā ar ražošanu, pārdošanu iekšzemes tirgū un pārdošanu eksportam, piemēram, sakarā ar minēto nosaukuma maiņu vai minētajām izmaiņām ražošanas un tirdzniecības uzņēmumos. Vajadzības gadījumā regulā tiks izdarīti attiecīgi grozījumi, atjauninot to uzņēmumu sarakstu, kam piemēro individuālās maksājuma likmes.
(212)
Lai nodrošinātu pareizu antisubsidēšanas maksājuma piemērošanu, atlikusī maksājuma likme būtu jāpiemēro ne vien ražotājiem eksportētājiem, kas nesadarbojās, bet arī ražotājiem, kuri IP neeksportēja uz Savienību.
9. NOBEIGUMA NOTEIKUMI
(213)
Pienācīgas pārvaldības labad būtu jānosaka termiņš, kurā ieinteresētās personas, kas ir pieteikušās paziņojumā par procedūras sākšanu noteiktajā termiņā, var rakstveidā paust savu viedokli un lūgt uzklausīšanu. Turklāt jānorāda, ka šīs regulas nolūkā izdarītie konstatējumi attiecībā uz kompensācijas maksājumu noteikšanu ir provizoriski konstatējumi, un tos var pārskatīt, lai izdarītu galīgus konstatējumus,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
1. Ar šo tiek noteikts pagaidu kompensācijas maksājums šādas nerūsējošā tērauda stieples importam:
-
ar niķeļa saturu 2,5 vai vairāk svara %, izņemot stiepli ar niķeļa saturu no 28 līdz 31 svara % un hroma saturu no 20 līdz 22 svara %,
-
ar niķeļa saturu, kas ir mazāks nekā 2,5 svara %, izņemot stiepli ar hroma saturu no 13 līdz 25 svara % un alumīnija saturu no 3,5 līdz 6 svara %,
ko patlaban klasificē ar KN kodiem 7223 00 19 un 7223 00 99 un kā izcelsme ir Indijā.
2. Pagaidu kompensācijas maksājuma likmes, kas piemērojamas 1. punktā aprakstīto ražojumu, kurus ražo turpmāk minētie uzņēmumi, neto cenai līdz Savienības robežai pirms nodokļu nomaksas, ir šādas.
Uzņēmums
Maksājums (%)
TARIC papildu kods
Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
4,3
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
3,1
B776
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
3,1
B777
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra
3,1
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai, Maharashtra
3,1
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maharashtra
0,0
B780
Pielikumā minētie uzņēmumi
3,8
B781
Visi pārējie uzņēmumi
4,3
B999
3. Par 1. punktā norādītā ražojuma laišanu brīvā apgrozībā Savienībā iemaksā drošības naudu, kas vienāda ar pagaidu maksājuma summu.
4. Ja nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
2. pants
1. Neskarot Padomes Regulas (EK) Nr. 597/2009 30. pantu, ieinteresētās personas viena mēneša laikā no šīs regulas spēkā stāšanās dienas var pieprasīt, lai tām izpaustu būtiskos faktus un apsvērumus, uz kuru pamata pieņemta šī regula, kā arī var rakstveidā paziņot savu viedokli un lūgt mutvārdu uzklausīšanu Komisijā.
2. Atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 597/2009 31. panta 4. punktam attiecīgās personas viena mēneša laikā no šīs regulas spēkā stāšanās dienas var sniegt piezīmes par šīs regulas piemērošanu.
3. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šīs regulas 1. pantu piemēro četrus mēnešus.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 3. maijā