NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU, EURATOM) č. 1023/2013
ze dne 22. října 2013,
kterým se mění služební řád úředníků Evropské unie a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 336 této smlouvy,
s ohledem na Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie, a zejména na článek 12 tohoto protokolu,
s ohledem na návrh Evropské komise předložený po konzultaci s Výborem pro služební řád,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Soudního dvora (1),
s ohledem na stanovisko Účetního dvora (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská unie by měla být se svými více než padesáti orgány a agenturami i nadále vybavena vysoce kvalitní evropskou veřejnou správou, jež jí umožní sledovat své cíle, provádět své politiky a činnosti a plnit úkoly na nejvyšší možné úrovni v souladu se Smlouvami s cílem reagovat na vnitřní i vnější výzvy, kterým bude v budoucnu čelit, a sloužit občanům Unie.
(2)
Je tudíž nezbytné zajistit rámec pro přilákání, přijímání a udržení vysoce kvalifikovaných zaměstnanců ovládajících několik jazyků, kteří jsou vybíráni na co nejširším zeměpisném základě ze státních příslušníků členských států, a s náležitým přihlédnutím k vyváženému zastoupení obou pohlaví, kteří jsou nezávislí a splňují nejvyšší profesní požadavky; dále je nezbytné umožnit těmto zaměstnancům, aby co nejúčelněji a nejúčinněji vykonávali své povinnosti. V tomto ohledu je třeba překonat stávající obtíže, jimž orgány čelí při přijímání úředníků či zaměstnanců z některých členských států.
(3)
Vzhledem k rozměru evropské veřejné služby v porovnání s cíli Unie a počtem jejích obyvatel by snižování počtu zaměstnanců orgánů a agentur Unie nemělo nijak narušovat plnění jejich úkolů, povinností a výkon funkcí v souladu s povinnostmi a pravomocemi, které stanoví Smlouvy. V tomto ohledu je třeba, aby náklady na personál všech orgánů a agentur byly, ve vztahu ke všem kategoriím zaměstnanců transparentní.
(4)
Od zaměstnanců evropské veřejné služby se očekává, že budou dodržovat nejpřísnější normy profesní etiky a budou za všech okolností nezávislí. Za tímto účelem by měla hlava II služebního řádu (4), která stanoví rámec pro práva a povinnosti, obsahovat podrobnější úpravu. Proti každému úředníkovi nebo bývalému úředníkovi, který tyto povinnosti poruší, by mělo být možné zahájit disciplinární řízení.
(5)
Hodnota evropské veřejné služby spočívá také v její kulturní a jazykové rozmanitosti, které je možné dosáhnout pouze tehdy, jestliže bude existovat přiměřená rovnováha, pokud jde o státní příslušnost úředníků. Při přijímání a jmenování zaměstnanců je třeba zajistit, aby byli zaměstnanci přijímáni na co nejširším možném zeměpisném základě ze státních příslušníků všech členských států Evropské unie, aniž by však některá pracovní místa byla vyhrazena pro státní příslušníky určitého členského státu. Za tímto účelem a aby bylo možné řešit případnou výraznou nerovnováhu, pokud jde o státní příslušnost úředníků, jestliže není opodstatněna objektivními kritérii, by měl mít každý orgán možnost přijmout odůvodněná a přiměřená opatření. Taková opatření by nikdy neměla vést k zavedení jiných kritérií pro přijímání zaměstnanců, než jsou kritéria založená na výkonech. Komise by měla Evropskému parlamentu a Radě podávat zprávu o provádění přiměřených opatření jednotlivými orgány.
(6)
Za účelem usnadnění přijímání zaměstnanců na co nejširším možném zeměpisném základě by orgány měly usilovat o podporu mnohojazyčného a multikulturního vzdělávání dětí svých zaměstnanců. Je vhodné, aby příspěvek Unie na financování Evropských škol stanovený rozpočtovým orgánem v souladu s příslušnými pravidly byl vyplácen z rozpočtu Unie. Pokud je to v zájmu fungování orgánu třeba, měla by mít Komise možnost příslušné orgány požádat, aby přehodnotily umístění nové Evropské školy.
(7)
Širším cílem by měla být optimalizace řízení lidských zdrojů v evropské veřejné službě, která se vyznačuje vysokou kvalitou, odbornou způsobilostí, nezávislostí, loajalitou, nestranností a stabilitou, jakož i kulturní a jazykovou rozmanitostí a atraktivními podmínkami pro přijímání zaměstnanců.
(8)
Úředníci by měli procházet devítiměsíční zkušební dobou. Při rozhodování o jmenování úředníka by orgán oprávněný ke jmenování měl zohlednit zprávu o zkušební době připravenou na konci tohoto období a skutečnost, jak úředník plnil své povinnosti stanovené služebním řádem. Pokud se ukáže, že výkon úředníka ve zkušební době je zjevně nedostatečný, mělo by být možné vypracovat zprávu o tomto úředníkovi kdykoli. V ostatních případech by tato zpráva měla být vypracována až na konci zkušební doby.
(9)
Aby bylo zaručeno, že se kupní síla úředníků i ostatních zaměstnanců Evropské unie vyvíjí paralelně s kupní silou státních úředníků v ústředních státních správách členských států, je nezbytné zachovat zásadu víceletého mechanismu aktualizace platů, známou též jako „metoda“, a to tak, že se zajistí používání této metody do konce roku 2023 a na začátku roku 2022 se provede přezkum, součástí metody bude mechanismus pro její dočasné prodloužení. Aby se napravily obtíže při uplatňování metody, k nimž v minulosti docházelo, měla by být stanovena metoda, která umožní každoroční automatickou aktualizaci všech platů, důchodů a příspěvků, včetně automatické doložky pro případ krize. Za tímto účelem by příslušné částky uvedené ve služebním řádu a pracovním řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie měly být považovány za orientační částky, které budou pravidelně a automaticky aktualizovány. Aktualizované částky by měla Komise pro informaci zveřejňovat v Úředním věstníku Evropské unie řadě C. Tento mechanismus aktualizace platů by se měl používat i ve všech ostatních případech, v nichž je takováto aktualizace stanovena.
(10)
Je důležité zabezpečit kvalitu statistických údajů používaných při aktualizaci odměn a důchodů. Statistické instituce nebo jiné příslušné orgány členských států by měly v souladu se zásadou nestrannosti shromažďovat údaje na vnitrostátní úrovni a předkládat je Eurostatu.
(11)
Možné výhody pro úředníky a ostatní zaměstnance Evropské unie plynoucí z používání této metody by měly být vyrovnány tím, že se znovu zavede systém „odvodu“. Stejně jako v případě metody může být uplatňování solidárního odvodu dočasně prodlouženo. Za současných okolností se zdá být vhodné tento solidární odvod ve srovnání s úrovní zvláštního odvodu uplatňovaného v letech 2004 až 2012 zvýšit a stanovit progresivnější sazbu. Cílem je zohlednit mimořádně složitou hospodářskou a sociální situaci v Unii a její důsledky pro veřejné finance v celé Unii. Potřeba konsolidovat veřejné finance v Unii, a to i v krátkodobém horizontu, vyžaduje ze strany všech zaměstnanců orgánů Unie okamžitou a mimořádnou solidaritu. Tento solidární odvod by se proto měl vztahovat na všechny úředníky a ostatní zaměstnance Unie od 1. ledna 2014.
(12)
Evropská rada ve svých závěrech ze dne 8. února 2013 týkajících se víceletého finančního rámce zdůraznila, že nutnost konsolidace veřejných financí v krátkodobém, střednědobém i dlouhodobém horizontu vyžaduje ze strany každého orgánu veřejné správy a jeho zaměstnanců mimořádné úsilí o zvýšení účinnosti a účelnosti a o přizpůsobení se měnícímu se hospodářskému prostředí. Tato výzva ve skutečnosti zopakovala cíl uvedený v návrhu Komise z roku 2011 na změnu služebního řádu úředníků Evropské unie a pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie, který usiloval o zajištění efektivity nákladů a zohledňoval skutečnost, že výzvy, kterým Evropská unie v současnosti čelí, vyžadují mimořádné úsilí každého orgánu veřejné správy i každého jejich zaměstnance s cílem zvýšit efektivitu a přizpůsobit se měnícímu se hospodářskému a společenskému prostředí v Evropě. Kromě toho Evropská rada v rámci reformy služebního řádu také vyzvala k pozastavení metody pro úpravu platů a důchodů všech zaměstnanců orgánů Unie na dva roky a obnovení solidárního odvodu jako součásti metody.
(13)
Vzhledem k těmto závěrům a s cílem reagovat na budoucí rozpočtová omezení a prokázat solidaritu evropské veřejné služby s přísnými opatřeními přijatými členskými státy v důsledku finanční krize nebývalého rozsahu a s mimořádně složitou sociální a hospodářskou situací v členských státech a Unii jako celku, je nezbytné stanovit pozastavení metody pro úpravu všech platů, důchodů a příspěvků úředníků na dva roky, a přesto uplatňovat solidární odvod.
(14)
Vzhledem k demografickým změnám a měnící se věkové struktuře zaměstnanců je nutné, aby se zvýšil důchodový věk; na úředníky a ostatní zaměstnance Evropské unie, kteří jsou již ve služebním či pracovním poměru, se nicméně budou vztahovat přechodná opatření. Tato přechodná opatření jsou nutná proto, aby byla respektována nabytá práva úředníků, kteří jsou již ve služebním poměru a kteří přispívají do virtuálního penzijního fondu pro úředníky Evropské unie. Důchodový věk by rovněž měl být pružnější, aby bylo pro zaměstnance snazší dobrovolně pokračovat v práci až do 67 let a aby ve výjimečných případech a za specifických podmínek měli možnost pracovat až do 70 let.
(15)
Jelikož je důchodový systém Evropské unie v pojistně matematické rovnováze a tato rovnováha se musí zachovat v krátkodobém i dlouhodobém horizontu, zaměstnancům přijatým do služebního nebo pracovního poměru před 1. lednem 2014 by se mělo poskytnout vyrovnání za jejich příspěvky do důchodového systému prostřednictvím přechodných opatření, jako je upravená akruální sazba za odpracovanou dobu po dosažení důchodového věku (barcelonský stimul), a prostřednictvím uplatnění polovičního snížení v případě předčasného odchodu do důchodu v období mezi dosažením 60 let věku a služebním řádem stanoveným důchodovým věkem.
(16)
Všeobecně přijatá pojistněmatematická praxe vyžaduje, aby se v zájmu zajištění rovnováhy důchodových systémů vycházelo při stanovování úrokových sazeb a růstu platů z poznatků za posledních 20 až 40 let. Proto by měly být pohyblivé průměry pro úrokové sazby a růst platů rozšířeny na 30 let se sedmiletým přechodným obdobím.
(17)
Rada požádala Komisi o vypracování studie a předložení vhodných návrhů týkajících se čl. 5 odst. 4 přílohy I oddílu A a čl. 45 odst. 1 služebního řádu, aby byla vytvořena jasná vazba mezi odpovědnostmi a platovou třídou a zdůrazněna míra odpovědnosti při porovnávání zásluh v souvislosti s povýšením.
(18)
Vzhledem k tomuto požadavku je vhodné, aby bylo povýšení do vyšší platové třídy podmíněno osobním nasazením, zdokonalováním dovedností a odborných schopností a plněním úkolů, jejichž význam odůvodňuje jmenování úředníka do této vyšší platové třídy.
(19)
Služební postup ve funkčních skupinách AD a AST by měl být restrukturalizován takovým způsobem, aby nejvyšší platové třídy byly vyhrazeny omezenému počtu úředníků, kteří nesou nejvyšší odpovědnost. Proto mohou administrátoři postoupit pouze do platové třídy AD 12, s výjimkou případů, kdy jsou jmenováni na konkrétní místo ve vyšší platové třídě, a platové třídy AD 13 a 14 by měly být vyhrazeny těm úředníkům, jimž je svěřena značná odpovědnost. Podobně by měli mít úředníci platové třídy AST 9 možnost postoupit do platové třídy AST 10 pouze v souladu s postupem stanoveným v článku 4 a čl. 29 odst. 1 služebního řádu.
(20)
Aby se kariérní struktury ve stávajících oblastech činnosti ve funkční skupině AST dále přizpůsobily různým úrovním odpovědnosti a zajistil se nezbytný příspěvek k omezování správních výdajů, měla by být vytvořena nová funkční skupina AST/SC pro administrativní pracovníky. Platy a koeficienty při povýšení by měly být stanoveny tak, aby si úroveň odpovědnosti a úroveň odměny přiměřeně odpovídaly. Tímto způsobem bude možno zachovat stabilní a všestrannou evropskou veřejnou službu. Komise by měla posoudit rozsah a dopady zavedení této nové funkční skupiny a podat o nich zprávu, přičemž by měla zaměřit zvláštní pozornost na postavení žen, aby se zajistilo zachování stabilní a všestranné evropské veřejné služby.
(21)
Zachovává se minimální doba dvou let setrvání v platové třídě před povýšením úředníka do vyšší platové třídy, aby bylo možné rychleji povyšovat nejvýkonnější pracovníky. Každý orgán by měl zajistit, aby jeho vnitřní politika v oblasti lidských zdrojů využívala možností poskytovaných služebním řádem a umožnila vysoce výkonným úředníkům se značným potenciálem přiměřený profesní postup.
(22)
Pracovní doba v orgánech by měla být uvedena do souladu s pracovní dobou v některých členských státech Evropské unie, aby se vyrovnalo snížení počtu zaměstnanců v orgánech. Tato úprava by měla brát v potaz pracovní dobu ve veřejných službách členských států. Zavedením minimálního počtu hodin odpracovaných za týden se zajistí, aby zaměstnanci orgánů byli schopni nést pracovní zátěž vyplývající z politických cílů Evropské unie a aby se zároveň v zájmu solidarity v celé veřejné službě Unie harmonizovaly pracovní podmínky v orgánech.
(23)
Pružná pracovní doba je hlavním prvkem moderní a účinné veřejné správy, neboť nabízí příznivé pracovní podmínky pro rodinný život a umožňuje patřičně vyvážené zastoupení mužů a žen v rámci orgánů. Ve služebním řádu musí být tudíž ustanovení týkající se pružné pracovní doby výslovně uvedena.
(24)
Pravidla upravující roční nárok na dobu na cestu, jakož i pravidla upravující roční příspěvek na cestu mezi místem zaměstnání a místem původu by měla být modernizována, racionalizována a měla by být spojena s postavením pracovníka vyslaného do zahraničí, aby bylo uplatňování těchto pravidel jednodušší a transparentnější. Zejména roční nárok na dobu na cestu by měl být nahrazen dovolenou na cestu do vlasti a omezen na maximálně dva a půl dne.
(25)
Podobně je tomu u pravidel týkajících se proplacení nákladů na stěhovaní, která by měla být zjednodušena, aby je mohl snadněji uplatňovat nejen správní orgán, ale i dotyční zaměstnanci. K tomuto účelu by měly být zavedeny nákladové stropy, které by zohlednily rodinnou situaci úředníka či zaměstnance, jeho průměrné náklady na stěhování i příslušné pojištění.
(26)
Někteří zaměstnanci musí pravidelně jezdit na služební cesty na jiná hlavní pracoviště jejich orgánu. Tyto situace nejsou v pravidlech týkajících se služebních cest v současné době přiměřeně zohledněny. Uvedená pravidla by měla být tudíž upravena tak, aby v těchto případech byla povolena úhrada nákladů na ubytování na základě paušální částky.
(27)
Je vhodné modernizovat pracovní podmínky pro zaměstnance ve třetích zemích tak, aby byly nákladově efektivnější a vedly k úsporám nákladů. Měly by být upraveny nároky na dovolenou za kalendářní rok a měla by být stanovena možnost využít pro určení příspěvku za životní podmínky širší škálu parametrů, aniž by to ovlivnilo celkový cíl dosáhnout úspory nákladů. Podmínky pro poskytování příspěvku na ubytování by měly být přezkoumány tak, aby lépe zohledňovaly místní podmínky a omezily administrativní zátěž.
(28)
Je vhodné poskytnout pružnější rámec pro zaměstnávání smluvních zaměstnanců. Orgánům Evropské unie by mělo být tudíž umožněno přijímání smluvních zaměstnanců na maximální dobu šesti let, aby vykonávali úkoly pod dohledem úředníků či dočasných zaměstnanců. Ačkoli bude navíc velká většina úředníků i nadále přijímána na základě otevřeného výběrového řízení, orgány by měly být oprávněny organizovat interní výběrová řízení, která mohou být výjimečně a za zvláštních podmínek otevřená také pro smluvní zaměstnance.
(29)
K postupnému uplatňování nových pravidel a opatření by měla být stanovena přechodná ustanovení a zároveň by měla být respektována nabytá práva zaměstnanců, kteří byli ve služebním nebo pracovním poměru před vstupem těchto změn služebního řádu v platnost, jakož i oprávněná očekávání těchto zaměstnanců.
(30)
Na zaměstnance agentur se stejně jako na ostatní zaměstnance podléhající služebnímu řádu vztahuje důchodový systém EU. Agentury, které jsou zcela samofinancovány, odvádějí v současné době příspěvky zaměstnavatele do tohoto systému. V zájmu zajištění transparentnosti rozpočtu a vyváženějšího sdílení nákladů by měly agentury, které jsou částečně financovány ze souhrnného rozpočtu Evropské unie, odvádět část příspěvků zaměstnavatele odpovídající poměru mezi příjmy agentury sníženými o dotaci ze souhrnného rozpočtu Evropské unie a jejími celkovými příjmy. Vzhledem k tomu, že v důsledku tohoto nového ustanovení může být nutná úprava příslušných předpisů o poplatcích vybíraných agenturami, mělo by vstoupit v platnost až dne 1. ledna 2016. Tam, kde je to vhodné, by měla Komise předložit návrhy na úpravu těchto předpisů.
(31)
V zájmu zjednodušování a jednotného provádění personální politiky by měla být pravidla, která Komise přijala pro účely provádění služebního řádu, analogicky uplatňována na agentury. Aby se však zajistilo to, že bude specifická situace agentur v případě nutnosti zohledněna, měly by být tyto agentury oprávněny požádat Komisi o povolení přijmout prováděcí pravidla, která se odchylují od pravidel přijatých Komisí, nebo by měly být oprávněny pravidla Komise vůbec neuplatňovat.
(32)
Měl by být zaveden seznam všech pravidel přijatých k provedení tohoto služebního řádu a tento seznam by měl být spravován v rámci Soudního dvora Evropské unie. Tento seznam, k němuž budou mít přístup všechny orgány, agentury a členské státy umožní transparentnost a přispěje k jednotnému uplatňování služebního řádu.
(33)
V zájmu harmonizace a objasnění pravidel o přijímání prováděcích ustanovení a vzhledem k jejich interní a správní povaze je vhodné svěřit příslušné rozhodovací pravomoci orgánu oprávněnému ke jmenování a orgánu oprávněnému k uzavírání smluv.
(34)
Vzhledem k vysokému počtu dočasných zaměstnanců v agenturách a potřebě vymezení jednotné personální politiky je nutné vytvořit novou kategorii dočasných zaměstnanců a stanovit specifická pravidla pro tuto kategorii.
(35)
Komise by měla i nadále sledovat rozpočtovou situaci společného systému zdravotního pojištění a přijmout veškerá nezbytná opatření v případě strukturální nerovnováhy tohoto systému.
(36)
Článek 15 protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie stanoví, že některé údaje úředníků a jiných zaměstnanců mají být sdělovány vládám členských států.
(37)
Za účelem dosažení cílů stanovených ve služebním řádu by měla být Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, zejména pokud jde o některé aspekty pracovních podmínek. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Služební řád úředníků Evropské unie se mění takto:
1)
Článek 1d se mění takto:
a)
V odstavci 3 se slovo „Orgány“ nahrazuje slovy „Orgány oprávněné ke jmenování v rámci příslušných orgánů“.
b)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Pro účely odstavce 1 je osobou se zdravotním postižením osoba, která má dlouhodobé tělesné, duševní, mentální nebo smyslové poškození, které v interakci s různými překážkami může bránit jejímu plnému a účinnému zapojení do společnosti na rovnocenném základě s ostatními. Postižení se určí v souladu s postupem uvedeným v článku 33.
Osoba se zdravotním postižením splňuje podmínky stanovené v čl. 28 písm. e), pokud je schopna po provedení přiměřených úprav plnit základní služební úkoly.
„Přiměřenými úpravami“ ve vztahu k základním služebním funkcím se rozumí vhodná opatření, která, jsou-li třeba, umožňují osobě se zdravotním postižením přístup k zaměstnání, účast nebo postup v zaměstnání, případně účast na dalším vzdělávání, pokud uvedená opatření nepředstavují nepřiměřené zatížení pro zaměstnavatele.
Zásada rovného zacházení nebrání orgánům oprávněným ke jmenování v rámci příslušných orgánů zachovat nebo zavést opatření poskytující zvláštní výhody pro usnadnění profesní činnosti osob se zdravotním postižením nebo pro předcházení či vyrovnávání nevýhod v profesní kariéře.“;
2)
V článku 1e se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Úředníci v činné službě mají přístup k opatřením sociální povahy přijímaným orgány, k nimž patří i zvláštní opatření za účelem skloubení pracovního a rodinného života, a ke službám poskytovaným subjekty sociální péče uvedenými v článku 9. Bývalí úředníci mohou mít přístup k některým zvláštním opatřením sociální povahy.“;
3)
Článek 5 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Pracovní místa, na která se vztahuje tento služební řád, se řadí podle povahy a významu odpovídajících služebních povinností do funkční skupiny administrátorů (dále jen „AD“), do funkční skupiny asistentů (dále jen „AST“) a funkční skupiny administrativních pracovníků (dále jen „AST/SC“).“;
b)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Funkční skupina AD zahrnuje dvanáct platových tříd pro výkon vedoucích, koncepčních, analytických úkolů, jakož i úkolů v oblasti lingvistických služeb či výzkumu. Funkční skupina AST zahrnuje jedenáct platových tříd pro výkon prováděcích a technických úkolů. Funkční skupina AST/SC zahrnuje šest platových tříd pro výkon kancelářských a sekretářských úkolů.“;
c)
v odst. 3 písm. a) se za slova „ve funkční skupině AST“ vkládají slova „a funkční skupině AST/SC“;
d)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. V příloze I oddílu A je tabulka uvádějící druhy pracovních míst. Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu může na základě této tabulky po projednání s Výborem pro služební řád podrobněji vymezit povinnosti a pravomoci spojené s každým druhem pracovního místa.“
4)
Článek 6 se nahrazuje tímto:
„Článek 6
1. Seznam pracovních míst přiložený k rozpočtu každého orgánu udává počet pracovních míst v každé platové třídě a funkční skupině.
2. Aniž je dotčena zásada povýšení podle zásluh stanovená v článku 45, tento seznam zaručuje, že pro každý orgán odpovídá počet volných pracovních míst v každé platové třídě uvedené na zmíněném seznamu k 1. lednu každého roku počtu úředníků v činné službě, kteří se k 1. lednu předchozího roku nacházeli v nižší platové třídě, přičemž posledně jmenovaný počet se vynásobí koeficientem stanoveným pro tuto platovou třídu v příloze I oddílu B. Tyto koeficienty se použijí počínaje dnem 1. ledna 2014 na základě pětiletého průměru.
3. Koeficienty stanovené v příloze I oddílu B jsou součástí zprávy podle článku 113.
4. Provádění ustanovení týkajících se funkční skupiny AST/SC a přechodných ustanovení v článku 31 přílohy XIII s přihlédnutím k vývoji potřeby zaměstnanců provádějících kancelářské a sekretářské práce ve všech orgánech a k vývoji stálých a dočasných pracovních míst ve funkčních skupinách AST a AST/SC je součástí zprávy podle článku 113.“;
5)
Článek 9 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Aniž je dotčen odstavec 1a, zřídí se v rámci každého orgánu:
-
výbor zaměstnanců případně rozdělený na oddělení pro různá místa zaměstnání,
-
jeden nebo více smíšených výborů podle počtu úředníků v místech zaměstnání,
-
jedna nebo více disciplinárních komisí podle počtu úředníků v místech zaměstnání,
-
jeden nebo více smíšených poradních výborů pro otázky odborné nezpůsobilosti podle počtu úředníků v místech zaměstnání,
-
popřípadě zpravodajský výbor,
-
výbor pro otázky invalidity,
které vykonávají funkce stanovené tímto služebním řádem.“;
b)
odstavec 1a se nahrazuje tímto:
„1a. K provádění některých ustanovení tohoto služebního řádu může být zřízen smíšený výbor společný pro dva nebo více orgánů. Ostatní výbory uvedené v odstavci 1 a disciplinární komise mohou být zřízeny dvěma nebo více agenturami jako společné subjekty.“;
c)
v odstavci 2 se za první pododstavec vkládá nový pododstavec, který zní:
„Agentury se mohou odchýlit od ustanovení článku 1 přílohy II týkajících se členství ve výborech zaměstnanců, aby se zohlednilo složení zaměstnanců těchto výborů. Agentury mohou rozhodnout o tom, že zástupce ve smíšeném výboru či výborech uvedené v článku 2 přílohy II nebudou jmenovat.“;
6)
V čl. 10 prvním pododstavci druhé větě se slovo „orgány“ nahrazuje slovy „orgány oprávněnými ke jmenování v rámci příslušných orgánů“.
7)
Článek 11 se nahrazuje tímto:
„Článek 11
Úředník plní své služební povinnosti a řídí se výhradně zájmy Unie. Nežádá ani nepřijímá pokyny žádné vlády, orgánu, organizace nebo osoby mimo jeho orgán. Vykonává služební povinnosti, které mu byly uloženy, objektivně, nestranně a v souladu se zásadou loajality k Unii.
Bez souhlasu orgánu oprávněného ke jmenování nepřijme úředník od žádné vlády nebo jiného zdroje mimo svůj orgán jakoukoli poctu, vyznamenání, službu, dar nebo úplatu jakéhokoli druhu, s výjimkou služeb poskytnutých před jeho jmenováním nebo v průběhu zvláštního volna za účelem vojenské nebo jiné státní služby a s ohledem na tuto službu.
Před přijetím úředníka orgán oprávněný ke jmenování přezkoumá, zda kandidát má osobní zájmy, které by mohly ohrozit jeho nezávislost, nebo zda dochází k jakémukoli jinému střetu zájmů. Za tímto účelem informuje kandidát orgán oprávněný ke jmenování prostřednictvím zvláštního formuláře o všech existujících nebo potenciálních střetech zájmů. V takových případech orgán oprávněný ke jmenování tyto informace zohlední v odůvodněném stanovisku. Pokud je to nezbytné, přijme orgán oprávněný ke jmenování opatření uvedená v čl. 11a odst. 2.
Tento článek se použije obdobně na úředníky, kteří se vracejí po období pracovního volna z osobních důvodů.“;
8)
Článek 16 se nahrazuje tímto:
„Článek 16
Po odchodu z činné služby je úředník nadále povinen chovat se čestně a uvážlivě, pokud jde o přijímání některých funkcí nebo výhod.
Úředníci, kteří hodlají do dvou let po opuštění služby vykonávat pracovní činnost, výdělečnou i nevýdělečnou, jsou povinni o tom informovat svůj služební orgán prostřednictvím zvláštního formuláře. Pokud uvedená činnost souvisí s prací, kterou úředník vykonával v průběhu posledních tří let služby, a pokud by uvedená činnost mohla vést ke střetu s oprávněnými zájmy orgánu, může orgán oprávněný ke jmenování, s ohledem na služební zájmy, úředníkovi takovou činnost zakázat nebo vydat souhlas za určitých podmínek, které považuje za přiměřené. Orgán oprávněný ke jmenování oznámí své rozhodnutí po projednání se smíšeným výborem do 30 pracovních dnů od obdržení informace. Nebylo-li do konce uvedené lhůty učiněno žádné oznámení, považuje se tento postup za nepřímý souhlas.
Bývalým vedoucím pracovníkům vymezeným v prováděcích opatřeních orgán oprávněný ke jmenování v zásadě zakáže v průběhu 12 měsíců od skončení služebního poměru lobbovat ve prospěch vlastního podniku, klientů či zaměstnavatelů u pracovníků jejich bývalého orgánu v záležitostech, za něž byli v průběhu posledních tří let služebního poměru odpovědní.
V souladu s nařízením Evropského parlamentu a rady (ES) č. 45/2001 (5) každý orgán každoročně zveřejní informace o provádění třetího pododstavce, včetně seznamu posuzovaných případů.
9)
V článku 18 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Veškerá práva k psaným dílům nebo jiným pracím vytvořeným úředníkem při plnění služebních povinností jsou vlastnictvím Evropské unie, pokud se tato psaná díla nebo jiné práce týkají jejích činností, nebo vlastnictvím Evropského společenství pro atomovou energii, pokud se tato psaná díla nebo jiné práce týkají činností tohoto společenství. Unie nebo případně Evropské společenství pro atomovou energii mohou požadovat, aby na ně byla autorská práva převedena.“
10)
článek 19 se nahrazuje tímto:
„Článek 19
Úředník nesmí bez souhlasu orgánu oprávněného ke jmenování při řízení před soudem prozradit z jakéhokoli důvodu jakékoli skutečnosti, které se dozvěděl při plnění svých povinností. Tento souhlas lze odepřít, pouze pokud to vyžadují zájmy Unie a pokud z tohoto odepření nevyplývají pro úředníka trestněprávní důsledky. Touto povinností zůstává úředník vázán i po skončení služebního poměru.
Ustanovení prvního pododstavce se nevztahují na úředníka nebo bývalého úředníka vypovídajícího před Soudním dvorem Evropské unie nebo před disciplinární komisí orgánu v záležitosti týkající se zaměstnance nebo bývalého zaměstnance Evropské unie.“
11)
V článku 21a se za odstavec 2 vkládá nový odstavec, který zní:
„3. Úředník, který své nadřízené uvědomí o pokynech, které považuje za nestandardní nebo o kterých se domnívá, že by mohly vést k závažným obtížím, nesmí utrpět z tohoto důvodu žádnou újmu.“
12)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 22c
V souladu s články 24 a 90 zavede každý orgán postup pro vyřizování stížností podaných úředníky ohledně způsobu, jakým s nimi bylo zacházeno poté, co splnili své povinnosti podle článku 22a nebo článku 22b, nebo v důsledku splnění těchto povinností. Příslušný orgán zajistí, aby tyto stížnosti byly zpracovávány důvěrně, a pokud je to odůvodněné okolnostmi, před uplynutím lhůty uvedené v článku 90.
Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu stanoví vnitřní pravidla týkající se mimo jiné:
-
informování úředníků uvedených v čl. 22a odst. 1 nebo v článku 22b o řešení záležitostí, o nichž podali informace,
-
ochrany oprávněných zájmů těchto úředníků a jejich soukromí a
-
postupu při vyřizování stížností uvedených v prvním pododstavci tohoto článku.“;
13)
V článku 26a se slovo „orgány“ nahrazuje slovy „orgány oprávněnými ke jmenování v rámci příslušných orgánů“.
14)
Článek 27 se nahrazuje tímto:
„Článek 27
Přijímání se řídí potřebou orgánu zajistit si služby úředníků s nejvyšší úrovní způsobilosti, výkonnosti a bezúhonnosti, vybraných na co nejširším zeměpisném základě ze státních příslušníků členských států Unie. Žádné pracovní místo nesmí být vyhrazeno státním příslušníkům určitého členského státu.
Zásada rovnosti občanů Unie jednotlivým orgánům umožňuje přijmout vhodná opatření při zjištění značné nerovnováhy, pokud jde o státní příslušnost úředníků, která by nebyla opodstatněna objektivními kritérii. Tato vhodná opatření musí být odůvodněná a nesmí vést k jiným kritériím pro přijímání pracovníků než těm, která jsou založena na výkonech. Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu přijme před přijetím takových vhodných opatření obecná prováděcí ustanovení k tomuto pododstavci v souladu s článkem 110.
Po tříletém období, které začíná dnem 1. ledna 2014, Komise podá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění druhého pododstavce.
S cílem usnadnit přijímání zaměstnanců na co nejširším možném zeměpisném základě usilují orgány o podporu mnohojazyčného a multikulturního vzdělávání dětí svých zaměstnanců.“
15)
V článku 29 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Orgán oprávněný ke jmenování před obsazením volného místa v orgánu nejprve zváží:
a)
zda místo může být obsazeno:
i)
přeložením, nebo
ii)
jmenováním v souladu s článkem 45a, nebo
iii)
povýšením
v rámci příslušného orgánu;
b)
zda byly obdrženy žádosti o přeložení od úředníků v téže platové třídě z jiných orgánů nebo
c)
pokud nebylo možné volné místo obsadit prostřednictvím možností uvedených v písmenech a) a b), zda lze případně zohlednit seznamy vhodných kandidátů ve smyslu článku 30 s ohledem na příslušná ustanovení týkající se vhodných kandidátů v příloze III nebo
d)
zda lze v příslušném orgánu uspořádat interní výběrové řízení, kterého se mohou zúčastnit pouze úředníci a dočasní zaměstnanci ve smyslu článku 2 pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie;
nebo se řídí postupy pro výběrová řízení založená buď na kvalifikačních předpokladech, nebo zkouškách, či na kvalifikačních předpokladech i zkouškách zároveň. Postup při výběrovém řízení stanoví příloha III.
Tento postup může být použit i pro vytvoření rezervy pro budoucí přijímání pracovníků.
Při zachování zásady, že naprostá většina úředníků je přijímána na základě otevřených výběrových řízení, může orgán oprávněný ke jmenování odchylně od písm. d) a pouze ve výjimečných případech rozhodnout o organizaci vnitřního výběrového řízení otevřeného také pro smluvní zaměstnance definovaných v článcích 3a a 3b pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie. Pokud jde o tuto možnost, podléhá tato kategorie zaměstnanců omezením stanoveným v čl. 82 odst. 7 pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie a s ohledem na úkoly, které mohou smluvní zaměstnanci vykonávat.“;
16)
Článek 30 se nahrazuje tímto:
„Článek 30
Pro každé výběrové řízení jmenuje orgán oprávněný ke jmenování zkušební komisi. Tato komise vypracuje seznam vhodných kandidátů.
Orgán oprávněný ke jmenování rozhodne, kterého z těchto kandidátů jmenuje na volné místo.
Tito kandidáti mají přístup k odpovídajícím informacím o příslušných volných místech zveřejněných orgány a agenturami.“;
17)
V čl. 31 odst. 2 se první věta prvního pododstavce nahrazuje tímto:
„Aniž je dotčen čl. 29 odst. 2, jsou úředníci přijímáni pouze do platových tříd SC 1 až SC 2, AST 1 až AST 4 nebo AD 5 až AD 8.“
18)
V čl. 32 třetím pododstavci se slovo „orgánem“ nahrazuje slovy „orgánem oprávněným ke jmenování v rámci příslušného orgánu“.
19)
Článek 34 se nahrazuje tímto:
„Článek 34
1. Úředníci procházejí devítiměsíční zkušební dobou předtím, než mohou být jmenováni. Rozhodnutí jmenovat úředníka je přijato na základě zprávy podle odstavce 3 a na základě informací o chování úředníka ve zkušební době podle hlavy II, které má orgán oprávněný ke jmenování k dispozici.
Zabrání-li úředníkovi během zkušební doby nemoc, mateřská dovolená podle článku 58 nebo úraz vykonávat povinnosti po souvislou dobu jednoho měsíce nebo delší, může mu orgán oprávněný ke jmenování zkušební dobu prodloužit o odpovídající časový úsek. Celková délka zkušební doby nesmí za žádných okolností přesáhnout patnáct měsíců.
2. Kdykoli před koncem zkušební doby se může vyhotovit zpráva o úředníkovi ve zkušební době, pokud se jeho práce ukazuje jako zjevně nedostatečná.
Tato zpráva se předá dotyčné osobě a ta má právo se k ní písemně vyjádřit ve lhůtě osmi dnů. Bezprostřední nadřízený úředníka ve zkušební době zašle zprávu a vyjádření neprodleně orgánu oprávněnému ke jmenování a tento orgán obstará ve lhůtě tří týdnů stanovisko smíšeného zpravodajského výboru k opatřením, která je třeba přijmout. Orgán oprávněný ke jmenování může rozhodnout o propuštění úředníka ve zkušební době s výpovědní dobou v délce jednoho měsíce, nebo jej může po zbytek zkušební doby přeřadit do jiného oddělení.
3. Nejpozději měsíc před skončením zkušební doby se vyhotoví zpráva o schopnostech úředníka ve zkušební době vykonávat povinnosti spojené s jeho funkcí, jakož i o jeho chování a služební výkonnosti. Zpráva se předá úředníkovi ve zkušební době a ten má právo se k ní písemně vyjádřit ve lhůtě osmi pracovních dnů.
Je-li závěrem zprávy návrh na propuštění, nebo ve výjimečných případech na prodloužení zkušební doby v souladu s odstavcem 1, zašle bezprostřední nadřízený úředníka ve zkušební době zprávu a vyjádření neprodleně orgánu oprávněnému ke jmenování a tento orgán se ve lhůtě tří týdnů poradí se smíšeným zpravodajským výborem o opatřeních, která je třeba přijmout.
Úředník ve zkušební době, který svou prací nebo chováním neprokázal, že je vhodné jej jmenovat ustanoveným úředníkem, bude propuštěn.
4. Úředník, který byl propuštěn ve zkušební době, obdrží, pokud nemá bezprostředně poté přijmout zaměstnání jinde, finanční vyrovnání ve výši tří základních měsíčních platů, dokončil-li více než jeden rok služby, dvou základních měsíčních platů, dokončil-li alespoň šest měsíců služby, a jednoho základního měsíčního platu, dokončil-li méně než šest měsíců služby.
5. Na úředníky, kteří před koncem zkušební doby odstoupí z funkce, se odstavce 2, 3 a 4 nevztahují.“
20)
V článku 35 se vkládá nové písmeno, které zní:
„g)
volno ze služebních důvodů.“
21)
V čl. 37 písm. b) druhé odrážce se slovo „orgány“ nahrazuje slovy „orgány oprávněné ke jmenování v rámci příslušných orgánů“.
22)
Článek 40 se mění takto:
a)
vkládá se odstavec, který zní:
„1a. Článek 12b se použije i po dobu pracovního volna z osobních důvodů. Souhlas ve smyslu článku 12b nemůže být úředníkovi udělen za účelem účasti na výdělečné nebo nevýdělečné činnosti, jejíž součástí by bylo lobbování u jeho služebního orgánu a která by mohla vést ke střetu s oprávněnými zájmy orgánu.“;
b)
v odst. 2 druhém pododstavci se slova „15 let“ nahrazují slovy „12 let“;
c)
odst. 2 třetí pododstavec se mění takto:
i)
bod ii) se nahrazuje tímto:
„ii)
následování manžela / manželky, který / která je také úředníkem nebo jiným zaměstnancem Unie a je během své služby nucen / nucena přesunout bydliště do takové vzdálenosti od místa zaměstnání žádajícího úředníka, že založení společné domácnosti v uvedeném místě by žádajícímu úředníkovi bránilo ve výkonu jeho služby nebo“;
ii)
vkládá se nový bod, který zní:
„iii)
pomoc manželovi / manželce, příbuznému ve vzestupné přímé linii, příbuzného v sestupné přímé linii, bratrovi nebo sestře v případě lékařsky potvrzeného vážného onemocnění nebo postižení,“
23)
Článek 42a se nahrazuje tímto:
„Článek 42a
Úředník má nárok na rodičovskou dovolenou na každé dítě v délce až šesti měsíců bez nároku na základní plat, kterou čerpá v průběhu prvních dvanácti let po narození nebo adopci dítěte. Rodičům samoživitelům uznaným na základě obecných prováděcích ustanovení přijatých orgánem oprávněným ke jmenování v rámci příslušného orgánu a rodičům vyživovaného dítěte s postižením nebo se závažnou chorobou uznanou lékařem pověřeným orgánem může být přiznána dvojnásobná délka dovolené. Minimální délka dovolené nesmí být kratší než jeden měsíc.
Během rodičovské dovolené je úředníkovi nadále zajištěno členství v systému sociálního zabezpečení; tato doba se zahrnuje do odsloužených let pro vyměření starobního důchodu, zůstává mu zachován příspěvek na vyživované dítě a příspěvek na vzdělání. Jeho pracovní místo mu nadále náleží, jakož i nárok na postup do vyššího platového stupně nebo na povýšení do vyšší platové třídy. Dovolenou je možno čerpat v plném nebo v polovičním rozsahu. Je-li rodičovská dovolená čerpána v polovičním rozsahu, maximální délka dovolené stanovená v prvním pododstavci se zdvojnásobí. Během rodičovské dovolené má úředník nárok na měsíční příspěvek ve výši 911,73 EUR nebo na 50 % z uvedené částky, čerpá-li dovolenou v polovičním rozsahu, ale bez nároku na výkon jakékoli jiné výdělečné činnosti. Orgán hradí plnou výši příspěvku do systému sociálního zabezpečení stanoveného v článcích 72 a 73, která se vypočítá z výše základního platu úředníka. V případě čerpání dovolené v polovičním rozsahu se však toto ustanovení vztahuje pouze na rozdíl mezi plnou výší základního platu a poměrným dílem sníženou výší základního platu. Z té části základního platu, kterou úředník skutečně pobírá, se výše příspěvku vypočítá pomocí stejných procentních údajů, jaké by se použily v případě zaměstnání na plný úvazek.
Pro rodiče samoživitele a rodiče vyživovaného dítěte s postižením nebo se závažnou chorobou uznanou lékařem uvedeným v prvním pododstavci činí po dobu prvních tří měsíců rodičovské dovolené, čerpá-li uvedenou dovolenou otec během mateřské dovolené nebo jeden z rodičů bezprostředně po mateřské dovolené nebo v průběhu či bezprostředně po skončení dovolené po adopci, je výše měsíčního příspěvku 1 215,63 EUR nebo 50 % z uvedené částky při čerpání dovolené v polovičním rozsahu.
Rodičovská dovolená může být prodloužena o dalších šest měsíců, během nichž má úředník nárok na 50 % z částky uvedené ve druhém pododstavci. Pro rodiče samoživitele ve smyslu prvního pododstavce může být rodičovská dovolená prodloužena o dalších dvanáct měsíců, během nichž má rodič nárok na 50 % z částky uvedené ve třetím pododstavci.
Částky zmiňované v tomto článku se upravují při aktualizaci odměňování.“
24)
V hlavě III kapitole 2 se vkládá nový oddíl, který zní:
„Oddíl 7
Volno ze služebních důvodů
Článek 42c
Úředník, který dokončil alespoň deset let služby, může být nejdříve pět let před dosažením důchodového věku převeden z rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování na volno ze služebních důvodů v zájmu uspokojení organizačních potřeb spojených s nabýváním nových dovedností v rámci orgánů.
Celkový počet úředníků, kteří jsou každoročně převedeni na volno ze služebních důvodů, nesmí být vyšší než 5 % z celkového počtu úředníků všech orgánů, kteří odešli do důchodu v předchozím roce. Takto vypočtený celkový počet je každému orgánu přidělen poměrným dílem podle počtu jeho úředníků ke 31. prosinci předchozího roku. Výsledek tohoto přidělení se u všech orgánů zaokrouhlí nahoru na nejbližší celé číslo.
Toto volno nepředstavuje disciplinární opatření.
Délka volna v zásadě odpovídá období, které úředníkovi zbývá do dosažení důchodového věku. Ve výjimečných situacích však může orgán oprávněný ke jmenování rozhodnout o ukončení tohoto volna a převedení úředníka zpět do služby.
Úředník převedený na volno ze služebních důvodů automaticky odejde do důchodu, jakmile dosáhne důchodového věku.
Volno ze služebních důvodů se řídí následujícími pravidly:
a)
na místo úředníka může být jmenován jiný úředník;
b)
úředník převedený na volno ze služebních důvodů nemá nárok na postup do vyššího stupně nebo povýšení do vyšší platové třídy.
Úředník převedený na volno ze služebních důvodů obdrží finanční příspěvek vypočtený v souladu s přílohou IV.
Na žádost úředníka se z příspěvku odvádějí příspěvky do důchodového systému, které se vypočítají z výše uvedeného příspěvku. V takovém případě se doba služby, během níž byl úředník převeden na volno ze služebních důvodů, vezme v úvahu pro účely výpočtu roků započitatelných pro důchod ve smyslu článku 2 přílohy VIII.
Příspěvek nepodléhá úpravě koeficientem.“
25)
Článek 43 se nahrazuje tímto:
„Článek 43
Způsobilost, výkonnost a chování každého úředníka ve službě se hodnotí v ročních posudcích za podmínek stanovených orgánem oprávněným ke jmenování v rámci příslušného orgánu v souladu s článkem 110. V posudku se uvede, zda byl výkon úředníka uspokojivý, či nikoli. Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu přijme ustanovení přiznávající právo podat odvolání v rámci posudkového řízení, které musí předcházet podání stížnosti podle čl. 90 odst. 2.
Od platové třídy AST 5 může posudek obsahovat také stanovisko, zda má dotčený úředník vzhledem ke služebnímu výkonu předpoklady pro výkon funkce administrátora.
Úředník musí být s posudkem seznámen. Úředník je oprávněn vznést k posudku připomínky, které považuje za důležité.“
26)
Článek 44 se nahrazuje tímto:
„Článek 44
Úředník, který je dva roky služby ve stejném stupni, postoupí automaticky do dalšího stupně své platové třídy, pokud nebyl jeho výkon v posledním ročním posudku uvedeném v článku 43 hodnocen jako neuspokojivý. Úředník postupuje do dalšího stupně ve své platové třídě nejpozději po čtyřech letech, nepoužije-li se postup stanovený v čl. 51 odst. 1.
Je-li úředník jmenován do funkce vedoucího oddělení, ředitele nebo generálního ředitele ve stejné platové třídě, a pokud v souladu s článkem 43 během prvních devíti měsíců od jmenování uspokojivě plnil své služební povinnosti, je se zpětnou platností v době, kdy jmenování nabývá účinku, povýšen o jeden platový stupeň v uvedené platové třídě. Toto povýšení vede ke zvýšení základního měsíčního platu, které odpovídá procentnímu rozdílu mezi prvním a druhým platovým stupněm v každé platové třídě. Je-li platový nárůst nižší nebo je-li v dané době úředník již v posledním platovém stupni své platové třídy, je mu přiznáno zvýšení základního platu v hodnotě rozdílu mezi prvním a druhým platovým stupněm do doby, než nabude účinku jeho příští povýšení.“
27)
Článek 45 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. O povýšení rozhoduje s ohledem na čl. 6 odst. 2 orgán oprávněný ke jmenování. Pokud se nepoužije postup uvedený v článku 4 a čl. 29 odst. 1, úředníci mohou být povýšeni pouze tehdy, pokud jejich pracovní místo odpovídá jednomu druhu pracovních míst v nejbližší vyšší platové třídě podle oddílu A přílohy I. Povýšení se provádí jmenováním úředníka do nejbližší vyšší platové třídy ve funkční skupině, do které přísluší. Provádí se výhradně výběrem z okruhu úředníků, kteří splnili minimální dobu dvou let setrvání v platové třídě, po zvážení srovnatelných zásluh úředníků připadajících v úvahu pro povýšení. Při zvažování srovnatelných zásluh přihlíží orgán oprávněný ke jmenování zejména k posudkům vypracovaným na úředníky, k tomu, jaké jiné jazyky než ty, jejichž důkladnou znalost doložili v souladu s čl. 28 písm. f), používají při výkonu služebních povinností, a k míře jejich služební odpovědnosti.“;
b)
v odst. 2 první větě se slova „v článku 55 Smlouvy o Evropské unii“ nahrazují slovy „v čl. 55 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii“;
c)
v odst. 2 druhé větě se slovo „Orgány“ nahrazuje slovy „Orgány oprávněné ke jmenování v rámci příslušných orgánů“.
28)
Článek 45a se mění takto:
a)
v odst. 2 prvním pododstavci se slova „pravidelných posudků“ nahrazují slovy „ročních posudků“;
b)
v odst. 5 se slovo „Orgán“ nahrazuje slovy „Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgán“.
29)
V čl. 48 třetím pododstavci se slova „ve funkční skupině AST“ nahrazují slovy „ve funkčních skupinách AST a AST/SC“.
30)
V čl. 50 osmém pododstavci se slova „padesáti pěti“ nahrazují slovy „padesáti osmi“.
31)
Článek 51 se nahrazuje tímto:
„Článek 51
1. Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu vymezí postupy, jak odhalovat, řešit a napravovat případy nezpůsobilosti včasným a přiměřeným způsobem.
Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu dodržuje při přijímání vnitřních ustanovení následující požadavky:
a)
úředník, který na základě tří po sobě jdoucích neuspokojivých ročních posudků uvedených v článku 43 nadále nevykazuje žádný pokrok ve své odborné způsobilosti, je přeřazen do platové třídy nižší o jeden stupeň. Pokud z následujících dvou ročních posudků stále vyplývá nevyhovující výkon, úředník je propuštěn;
b)
každý návrh na přeřazení úředníka do nižší platové třídy nebo jeho propuštění musí obsahovat důvody, na kterých je založen, a musí být oznámen dotčenému úředníkovi. Návrh orgánu oprávněného ke jmenování se předloží smíšenému poradnímu výboru stanovenému v čl. 9 odst. 6.
2. Úředník má právo získat svůj úplný osobní spis a pořídit opisy všech dokumentů, které s postupem souvisejí. Na přípravu své obhajoby má úředník přinejmenším 15, avšak nejvýše 30 dnů ode dne obdržení návrhu. Úředníkovi může být nápomocna osoba podle jeho výběru. Úředník může předložit písemné připomínky. Jeho stanovisko bude vyslechnuto smíšeným poradním výborem. Úředník může také povolat svědky.
3. Orgán je před smíšeným poradním výborem zastupován úředníkem, kterého pro uvedený účel určí orgán oprávněný ke jmenování. Tento úředník má stejná práva jako dotčený úředník.
4. S ohledem na návrh podle odstavce 1 písm. b) a veškerá písemná a ústní prohlášení dotčeného úředníka nebo svědků přijme smíšený poradní výbor většinou hlasů odůvodněné stanovisko, v němž uvede opatření, která považuje vzhledem ke zjištěným skutečnostem za přiměřená. Uvedené stanovisko předloží orgánu oprávněnému ke jmenování a dotčenému úředníkovi do dvou měsíců ode dne, kdy mu byla záležitost přednesena. Předseda nehlasuje o rozhodnutích smíšeného poradního výboru s výjimkou procedurálních záležitostí a případů rovnosti hlasů.
5. Úředník propuštěný pro nezpůsobilost má po dobu vymezenou v odstavci 6 nárok na měsíční odstupné ve výši základního měsíčního platu úředníka v prvním platovém stupni platové třídy AST 1. Po stejnou dobu má úředník také nárok na rodinné přídavky stanovené v článku 67. Příspěvek na domácnost se vypočítá z výše základního měsíčního platu úředníka v platové třídě AST 1 v souladu s článkem 1 přílohy VII.
Příspěvek se nevyplácí, odstoupí-li úředník po zahájení postupu stanoveného v odstavcích 1 a 2 nebo má-li nárok na bezodkladnou výplatu plné výše důchodu. Má-li úředník nárok na podporu v nezaměstnanosti na základě vnitrostátního programu podpory v nezaměstnanosti, odečte se výše uvedené podpory od uvedeného příspěvku.
6. Doba, po kterou budou prováděny platby uvedené v odstavci 5, je:
a)
tři měsíce, má-li úředník odslouženo ke dni přijetí rozhodnutí o jeho propuštění méně než pět služebních let;
b)
šest měsíců, má-li úředník odslouženo alespoň pět služebních let, ale méně než deset;
c)
devět měsíců, má-li úředník odslouženo alespoň deset služebních let, ale méně než 20;
d)
12 měsíců, má-li úředník odslouženo alespoň 20 služebních let.
7. Úředníci, kteří jsou přeřazeni do nižší platové třídy z důvodu nezpůsobilosti, mohou po uplynutí šesti let požádat o výmaz veškerých odkazů na uvedené opatření z jejich osobního spisu.
8. Úředníci mají nárok na náhradu přiměřených výdajů vzniklých z jejich podnětu v průběhu řízení, včetně poplatků za obhájce, který není zaměstnancem orgánu, pokud řízení stanovené v tomto článku skončí, aniž by bylo přijato jakékoli rozhodnutí o propuštění nebo přeřazení úředníka do nižší platové třídy.“
32)
Článek 52 se nahrazuje tímto:
„Článek 52
Aniž jsou dotčena ustanovení článku 50, odchází úředník do důchodu:
a)
buď automaticky v poslední den měsíce, ve kterém dosáhne věku 66 let nebo
b)
na vlastní žádost v poslední den měsíce, ve kterém žádost podal, pokud dosáhl důchodového věku, nebo je ve věku mezi 58 lety a důchodovým věkem a splňuje podmínky bezodkladné výplaty důchodu podle článku 9 přílohy VIII. Obdobně se použije čl. 48 druhý pododstavec druhá věta.
Úředník však může na vlastní žádost v případě, který považuje orgán oprávněný ke jmenování za odůvodněný služebním zájmem, vykonávat práci až do věku 67 let, nebo výjimečně až do věku 70 let, přičemž automaticky odejde do důchodu k poslednímu dni v měsíci, v němž dosáhne tohoto věku.
V případě že, orgán oprávněný ke jmenování rozhodne, že povolí úředníkovi zůstat ve službě poté, co dosáhl věku 66 let, vydává se toto rozhodnutí na dobu nejvýše jednoho roku. Na žádost úředníka může být jeho platnost prodloužena.“
33)
Článek 55 se mění takto:
a)
z pododstavců se stávají číslované odstavce;
b)
v odstavci 2 se první věta nahrazuje tímto:
„Délka obvyklého pracovního týdne činí 40 až 42 pracovních hodin, přičemž denní pracovní dobu stanoví orgán oprávněný ke jmenování.“;
c)
v odstavci 3 se druhá věta nahrazuje tímto:
„Prováděcí pravidla pro používání tohoto odstavce stanoví orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu po projednání s výborem zaměstnanců“;
d)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„4. Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu může zavést pružnou pracovní dobu. V rámci této pružné pracovní doby nejsou úředníkům v platových třídách AD/AST9 nebo vyšších poskytovány celé pracovní dny. Pružná pracovní doba se nepoužije pro úředníky, na něž se vztahují ustanovení čl. 44 druhého pododstavce. Tito úředníci řídí svoji pracovní dobu na základě dohody se svými nadřízenými.“
34)
V článku 55a se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Úředník má nárok na uvedené povolení v těchto případech:
a)
pečuje-li o vyživované dítě mladší 9 let,
b)
pečuje-li o vyživované dítě mezi 9. a 12. rokem věku, pokud není pracovní doba zkrácena o více než 20 % obvyklé pracovní doby,
c)
je-li úředník rodičem samoživitelem a pečuje-li o vyživované dítě do 14 let věku dítěte,
d)
je-li ve velmi tíživé situaci a pečuje-li o vyživované dítě do 14 let věku dítěte, pokud není pracovní doba zkrácena o více než 5 % obvyklé pracovní doby; v takovém případě se nepoužije článek 3první a druhý pododstavec přílohy IVa. Pokud jsou ve službě Unie zaměstnáni oba rodiče, má na toto snížení nárok jen jeden z nich,
e)
pečuje-li o vážně nemocného manžela nebo manžela ze zdravotním postižením / vážně nemocnou manželku nebo manželku se zdravotním postižením, příbuzného ve vzestupné linii, příbuzného v sestupné linii, bratra nebo sestru,
f)
účastní-li se dalšího vzdělávání nebo
g)
od ve věku 58 let, po dobu posledních tří let před dosažením důchodového věku.
Žádá-li úředník o povolení výkonu funkce na zkrácený úvazek z důvodu účasti na dalším vzdělávání nebo po dobu posledních tří let před dosažením důchodového věku, nejdříve však ve věku 58 let, může orgán oprávněný ke jmenování toto povolení odepřít nebo odložit datum jeho účinku pouze ve výjimečných případech a ze závažných služebních důvodů.
Uplatňuje-li se nárok na uvedené povolení z důvodu péče o vážně nemocného manžela nebo manžela ze zdravotním postižením / vážně nemocnou manželku nebo manželku se zdravotním postižením, příbuzného ve vzestupné linii, příbuzného v sestupné linii, bratra nebo sestru nebo z důvodu účasti na dalším vzdělávání, nepřesáhne celková délka všech uvedených období pět let z celé doby služby úředníka.“
35)
V článku 56 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„Za podmínek stanovených v příloze VI mají úředníci v platových třídách SC1 až SC6 a platových třídách AST1 až AST4 nárok na náhradní volno za práci přesčas nebo na její proplacení, pokud služební důvody neumožňují udělení náhradního volna během dvou měsíců následujících po tom, ve kterém byla práce přesčas vykonána.“
36)
V článku 56a se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Po projednání s výborem pro služební řád Komise stanoví prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle článků 111 a 112 kategorie dotčených úředníků, podmínky poskytování a sazby takových příplatků.“
37)
V článku 56b se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Po projednání s výborem pro služební řád je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s články 111 a 112, pokud jde o kategorie dotčených úředníků, podmínky poskytování a sazby takových příplatků.“;
38)
V článku 56c se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Po projednání s výborem pro služební řád je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s články 111 a 112, pokud jde o kategorie dotčených úředníků, podmínky poskytování a sazby takových příplatků“
39)
V čl. 57 prvním pododstavci se slovo „orgánů“ nahrazuje slovy „orgánů oprávněných ke jmenování v rámci příslušných orgánů“.
40)
Článek 58 se nahrazuje tímto:
„Článek 58
Těhotné ženy mají po předložení lékařského potvrzení kromě nároku na dovolenou podle článku 57 navíc nárok na 20 týdnů dovolené. Tato dovolená začíná nejdříve šest týdnů před předpokládaným dnem porodu uvedeným v lékařském potvrzení a končí nejdříve čtrnáct týdnů po dnu porodu. V případě několikanásobného nebo předčasného porodu nebo porodu vážně nemocného dítěte nebo dítěte se zdravotním postižením činí délka dovolené 24 týdnů. Předčasným porodem se pro účely tohoto ustanovení rozumí porod před koncem 34. týdne těhotenství.“
41)
Článek 61 se nahrazuje tímto:
„Článek 61
Seznamy veřejných svátků se vypracují po projednání s orgány oprávněnými ke jmenování v rámci příslušných orgánů Unie po projednání s výborem pro služební řád.“.
42)
Článek 63 se nahrazuje tímto:
„Článek 63
Odměna úředníka je vyjádřena v eurech. Vyplácí se ve měně země, ve které úředník vykonává svoji funkci, nebo v eurech.
Odměna vyplácená v jiné měně než v eurech se přepočte směnnými kurzy používanými pro plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie k 1. červenci příslušného roku.
Směnné kurzy se aktualizují každý rok se zpětnou platností v rámci roční aktualizace odměn stanovené v článku 65.“
43)
Článek 64 se nahrazuje tímto:
„Článek 64
Pokud je odměna úředníka vyjádřena v eurech, upravuje se po povinných srážkách stanovených tímto služebním řádem nebo jakýmikoli prováděcími předpisy koeficientem vyšším, nižším nebo rovnajícím se 100 % v závislosti na životních podmínkách v různých místech zaměstnání.
Koeficienty jsou stanovovány, rušeny, nebo každoročně aktualizovány v souladu s přílohou XI. S ohledem na aktualizaci jsou všechny hodnoty chápány jako referenční hodnoty. Komise pro informaci zveřejní aktualizovanou hodnotu do dvou týdnů od aktualizace v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.
V Belgii a Lucembursku se s ohledem na jejich zvláštní úlohu referenčních míst zaměstnání, kterou mají coby hlavní a původní sídla většiny orgánů, neuplatňuje žádný koeficient.“
44)
Článek 65 se nahrazuje tímto:
„Článek 65
1. Odměna úředníků a ostatních zaměstnanců Evropské unie se každý rok aktualizuje s ohledem na hospodářské a sociální politiky Unie. Přihlédne se zejména k případnému zvýšení platů ve státních správách členských států a nutnosti přijmout nové zaměstnance. Aktualizace odměn se provádí v souladu s přílohou XI. Tato aktualizace se provádí před koncem každého roku s ohledem na zprávu Komise založenou na statistických údajích vypracovaném Statistickým úřadem Evropské unie po dohodě s národními statistickými úřady členských států; tyto statistické údaje odrážejí situaci k 1. červenci v každém členském státě. Tato zpráva obsahuje údaje týkající se rozpočtových dopadů na odměny a důchody úředníků Unie. Je zaslána Evropskému parlamentu a Radě.
V souladu s přílohou XI se každoročně aktualizují částky uvedené v článku 42a druhém a třetím pododstavci, článcích 66 a 69, čl. 1 odst. 1, čl. 2 odst. 1, čl. 3 odst. 1 a 2, čl. 4 odst. 1, čl. 7 odst. 2, čl. 8 odst. 2 a čl. 10 odst. 1 přílohy VII a v čl. 8 odst. 2 přílohy XIII, částky uvedené v bývalém článku 4a přílohy VII, jež mají být aktualizovány podle čl. 18 odst. 1 přílohy XIII, částky v čl. 24 odst. 3, čl. 28a odst. 3 druhém pododstavci, čl. 28a odst. 7, článcích 93 a 94, v čl. 96 odst. 3 druhém pododstavci a čl. 96 odst. 7, v článcích 133, 134 a 136 pracovního řádu ostatních zaměstnanců, částky v čl. 1 odst. 1 prvním pododstavci nařízení Rady (ESUO, EHS, Euratom) č. 300/76 (6) a koeficient pro částky v článku 4 nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 260/68 (7). Komise pro informaci zveřejní aktualizovanou hodnotu do dvou týdnů od aktualizace v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.
2. Dojde-li k podstatné změně životních nákladů, aktualizují se částky uvedené v odstavci 1 a koeficienty uvedené v článku 64 v souladu s přílohou XI. Komise pro informaci zveřejní aktualizovanou hodnotu a koeficienty do dvou týdnů od aktualizace v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.
3. Částky uvedené v odstavci 1a koeficienty uvedené v článku 64 jsou chápány jako částky a koeficienty, jejichž skutečná hodnota může být v určitém okamžiku aktualizována bez zásahu jiného právního aktu.
4. Aniž je dotčen čl. 3 odst. 5 a 6 přílohy XI, aktualizace stanovená v odstavcích 1 a 2 neproběhne v letech 2013 a 2014.
45)
Článek 66 se mění takto:
a)
návětí v prvním pododstavci se nahrazuje tímto:
„Základní měsíční platy pro každou platovou třídu a každý platový stupeň ve funkčních skupinách AD a AST jsou uvedeny v této tabulce:“;
b)
doplňuje se nový pododstavec, který zní:
„Základní měsíční platy pro každou platovou třídu a každý platový stupeň ve funkční skupině AST/SC jsou uvedeny v této tabulce:
Stupeň
Platová třída
1
2
3
4
5
SC 6
4 349,59
4 532,36
4 722,82
4 854,21
4 921,28
SC 5
3 844,31
4 005,85
4 174,78
4 290,31
4 349,59
SC 4
3 397,73
3 540,50
3 689,28
3 791,92
3 844,31
SC 3
3 003,02
3 129,21
3 260,71
3 351,42
3 397,73
SC 2
2 654,17
2 765,70
2 881,92
2 962,10
3 003,02
SC 1
2 345,84
2 444,41
2 547,14
2 617,99
2 654,17“
46)
Článek 66a se nahrazuje tímto:
„Článek 66a
1. Odchylně od čl. 3 odst. 1 nařízení (EHS, Euratom, ESUO) č. 260/68 a s cílem zohlednit, aniž je dotčen článek 65 odst. 3, uplatňování metody používané pro aktualizaci odměn a důchodů úředníků se dočasné opatření týkající se odměn vyplácených Unií zaměstnancům v činné službě, tzv. solidární odvod, vztahuje na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2023.
2. Sazba tohoto solidárního odvodu, která se použije na základ uvedený v odstavci 3, činí 6 %. Sazba pro úředníky od platové třídy AD 15, stupně 2 však činí 7 %.
3.
a)
Základem pro solidární odvod je základní plat použitý pro výpočet odměny po odečtení:
i)
příspěvků do systému sociálního zabezpečení a do důchodového systému a daně, před odečtením solidárního odvodu, splatných úředníkem ve stejné platové třídě a stupni bez vyživovaných osob ve smyslu článku 2 přílohy VII, a
ii)
částky rovnající se základnímu platu úředníka v platové třídě AST 1 stupni 1.
b)
Částky použité ke stanovení základu pro solidární odvod jsou vyjádřeny v eurech a upraveny koeficientem 100.
4. Solidární odvod se vybírá každý měsíc srážkami ze zdroje příjmu; výtěžek je zapsán jako příjem souhrnného rozpočtu Evropské unie.“
47)
V článku 67 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Příspěvek na vyživované dítě může být zdvojnásoben zvláštním odůvodněným rozhodnutím orgánu oprávněného ke jmenování založeným na lékařské dokumentaci potvrzující zdravotní postižení nebo dlouhodobé onemocnění dítěte spojené se značnými výdaji pro úředníka.“
48)
Článek 72 se mění takto:
a)
v odst. 1 prvním pododstavci první větě a ve třetím pododstavci se slovo „orgány“ nahrazuje slovy „orgány oprávněnými ke jmenování v rámci příslušných orgánů“;
b)
v odstavci 2 se slova „do věku 63 let“ nahrazují slovy „do stanoveného důchodového věku pro odchod do důchodu“;
c)
v odstavci 2a bodech i) a ii) se slova „před dosažením věku 63 let“ nahrazují slovy „před dosažením stanoveného důchodového věku“;
d)
v odstavci 2b se slova „platové třídě 1“ nahrazují slovy „platové třídě AST 1“.
49)
V čl. 73 odst. 1 se slovo „orgánů“ nahrazuje slovy „orgánů oprávněných ke jmenování v rámci příslušných orgánů“.
50)
V čl. 76a druhé větě se slovo „orgány“ nahrazuje slovy „orgány oprávněnými ke jmenování v rámci příslušných orgánů“.
51)
Článek 77 se nahrazuje tímto:
„Článek 77
Úředník, který dovrší alespoň deset let služby, má nárok na starobní důchod. Bez ohledu na délku služby má nárok na takový důchod, přesáhl-li důchodový věk, nebylo-li možné zařadit jej zpět do služby během jeho postavení mimo službu nebo v případě propuštění ze služebních důvodů.
Horní hranice starobního důchodu činí 70 % posledního základního platu v posledním stupni, do kterého byl úředník zařazen nejméně po dobu jednoho roku. Za každý rok služby podle článku 3 přílohy VIII náleží úředníkovi 1,80 % z tohoto posledního základního platu.
Avšak v případě úředníků, kteří byli asistenty u osoby zastávající funkci stanovenou ve Smlouvě o Evropské unii či ve Smlouvě o fungování Evropské unie nebo u voleného předsedy jednoho z orgánů či institucí Unie nebo u voleného předsedy jedné z politických skupin Evropského parlamentu, kteří mají nárok na důchod odpovídající letům služby započitatelným pro důchod získaný při výkonu asistentské funkce, se vypočte z posledního základního platu, který pobírali během uvedené doby, je-li pobíraný základní plat vyšší než plat, který se vezme v úvahu podle druhého pododstavce tohoto článku.
Výše starobního důchodu nesmí být nižší než 4 % částky životního minima za jeden rok služby.
Nárok na starobní důchod vzniká dosažením věku 66 let.
Důchodový věk je každých pět let počínaje 1. lednem 2014 posuzován na základě zprávy Komise předložené Evropskému parlamentu a Radě. Zpráva posoudí zejména vývoj důchodového věku pro zaměstnance ve státních správách členských států a vývoj střední délky života úředníků orgánů.
V případě potřeby předloží Komise návrh na změnu důchodového věku v souladu se závěry této zprávy, přičemž zvláštní pozornost věnuje vývoji v členských státech.“
52)
Článek 78 se nahrazuje tímto:
„Článek 78
Za podmínek stanovených v článcích 13 až 16 přílohy VIII má úředník nárok na příspěvek v invaliditě, pokud je v trvalé pracovní neschopnosti a z toho důvodu nemůže plnit služební povinnosti odpovídající pracovnímu místu v jeho funkční skupině.
Obdobně se na příjemce příspěvku v invaliditě použije článek 52. Odejde-li příjemce příspěvku v invaliditě do starobního důchodu před dosažením 66 let věku, aniž by dosáhl nároku na maximální výši důchodu, použijí se obecná pravidla pro starobní důchody. Výše starobního důchodu se stanoví na základě výše platu pro platovou třídu a platový stupeň, ve kterém byl úředník zařazen v době, kdy se stal invalidním.
Výše příspěvku v invaliditě se rovná 70 % konečného základního platu úředníka. Nesmí však být nižší než částka životního minima.
Z příspěvku v invaliditě se odvádí příspěvky do důchodového systému, které se vypočtou z výše uvedeného příspěvku v invaliditě.
Pokud invalidita nastala následkem úrazu během výkonu nebo v souvislosti s výkonem funkce, následkem nemoci z povolání nebo veřejně prospěšné činnosti nebo při nasazování vlastního života pro záchranu jiného lidského života, nesmí být výše příspěvku v invaliditě nižší než 120 % částky životního minima. V uvedených případech se navíc příspěvky do důchodového systému platí v plné výši z rozpočtu orgánu nebo subjektu uvedeného v článku 1b.“
53)
V článku 80 se šestý pododstavec nahrazuje tímto:
„Nároky uvedené v prvním, druhém a třetím pododstavci platí v případě úmrtí bývalého úředníka, který má nárok na příspěvek ve smyslu článku 50 služebního řádu, článku 5 nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (8), článku 3 nařízení Rady (Euratom, ESUO, EHS) č. 2530/72 (9) nebo článku 3 nařízení Rady (ESUO, EHS, Euratom) č. 1543/73 (10). a v případě úmrtí bývalého úředníka, který opustil službu před dosažením důchodového věku a požádal o odklad starobního důchodu k prvnímu dni měsíce následujícího po měsíci, ve kterém dosáhne důchodového věku.
54)
Čl. 81a odst. 1 se mění takto:
a)
v písm. b) se slova „věk šedesáti pěti let“ nahrazují slovy „věk šedesáti šesti let“;
b)
písmeno d) se nahrazuje tímto:
„d)
v případě úmrtí bývalého úředníka, který opustil službu před dovršením důchodového věku a požádal o odklad starobního důchodu k prvnímu dni měsíce následujícího po měsíci, ve kterém dosáhne důchodového věku, částku starobního důchodu, na kterou by měl nárok při dosažení důchodového věku, kdyby byl naživu, upravenou o přídavky a odvody uvedené v písmenu b),“;
c)
v písm. e) se slova „příspěvek podle článku 41 nebo 50“ nahrazují slovy „příspěvek podle článku 41, 42c nebo 50“;
55)
V článku 82 se druhý odstavec nahrazuje tímto:
„2. Pokud se aktualizuje výše odměn podle čl. 65 odst. 1, aktualizují se stejně i důchody.“;
56)
V čl. 83 odst. 1 se druhý pododstavec zrušuje.
57)
V článku 83a se odstavce 2, 3, 4 a 5 nahrazují tímto:
„2. Agentury, které nejsou příjemci dotací ze souhrnného rozpočtu Evropské unie, odvádějí do uvedeného rozpočtu plnou výši příspěvků na financování systému. Agentury, které jsou z tohoto rozpočtu financovány částečně, odvádějí od 1. ledna 2016 část příspěvku zaměstnavatele odpovídající poměru mezi příjmy agentury bez dotace ze souhrnného rozpočtu Evropské unie a jejími celkovými příjmy.
3. Rovnováha důchodového systému je zajištěna důchodovým věkem a sazbou příspěvku do systému. U příležitosti pětiletého pojistně matematického posouzení důchodového systému v souladu s přílohou XII bude sazba příspěvku aktualizována za účelem zajištění rovnováhy systému.
4. Každý rok Komise aktualizuje pojistně matematické posouzení uvedené v odstavci 3 v souladu s čl. 1 odst. 2 přílohy XII. Prokáže-li se, že mezi stávající sazbou příspěvku a sazbou potřebnou k udržení pojistně matematické rovnováhy existuje rozdíl v hodnotě nejméně 0,25 bodu, aktualizuje Komise výši této sazby postupem stanoveným v příloze XII.
5. Pro účely odstavců 3 a 4 tohoto článku se aktualizuje referenční hodnota uvedená v čl. 83 odst. 2. Komise pro informaci zveřejní výslednou aktualizovanou sazbu příspěvku do dvou týdnů od aktualizace v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.“
58)
Hlava VIII se zrušuje.
59)
článek 110 se nahrazuje tímto:
„Článek 110
1. Obecná prováděcí ustanovení k tomuto služebnímu řádu jsou přijímána každým orgánem oprávněným ke jmenování v rámci příslušného orgánu po projednání s výborem zaměstnanců a Výborem pro služební řád.
2. Prováděcí pravidla k tomuto služebnímu řádu přijatá Komisí, včetně obecných prováděcích ustanovení uvedených v odstavci 1, se obdobně použijí na agentury. Komise proto uvědomí agentury o všech prováděcích pravidlech neprodleně po jejich přijetí.
Tato prováděcí pravidla vstoupí v agenturách v platnost devět měsíců od jejich vstupu v platnost v Komisi nebo devět měsíců ode dne, kdy Komise o přijetí příslušných pravidel agentury informovala, podle toho, co nastane později. Bez ohledu na výše uvedené může jakákoli agentura také rozhodnout, že tato prováděcí pravidla vstoupí v platnost dříve.
Odchylně může agentura před uplynutím devítiměsíční lhůty uvedené v druhém pododstavci tohoto odstavce a po projednání s výborem zaměstnanců předložit Komisi ke schválení prováděcí pravidla, jež jsou odlišná od pravidel přijatých Komisí. Za stejných podmínek může agentura požádat Komisi o souhlas s tím, že nebude určitá prováděcí pravidla uplatňovat. V tomto případě může Komise místo přijetí či zamítnutí uvedené žádosti agenturu požádat, aby jí ke schválení předložila ta prováděcí pravidla, jež jsou odlišná od pravidel přijatých Komisí.
Devítiměsíční lhůta uvedená v druhém pododstavci tohoto odstavce se pozastaví ode dne, kdy agentura požádala Komisi o souhlas, až do dne, kdy Komise vyjádří své stanovisko.
Agentura rovněž může po projednání se svým výborem zaměstnanců Komisi předložit ke schválení prováděcí pravidla, která se týkají i jiných otázek, než jsou prováděcí pravidla přijatá Komisí.
Pro účely přijímání prováděcích pravidel jsou agentury zastoupeny správní radou či odpovídajícím subjektem uvedeným v příslušném aktu Unie, kterým se agentura zřizuje.
3. Pro účely přijímání pravidel vzájemnou dohodou mezi orgány se agentury nepovažují za orgány. Komise však uvedená pravidla před jejich přijetím s agenturami projedná.
4. Pravidla k tomuto služebnímu řádu, včetně obecných prováděcích ustanovení uvedených v odstavci 1, a pravidla přijímaná vzájemnou dohodou mezi orgány oprávněnými ke jmenování v rámci příslušných orgánů se dávají na vědomí zaměstnancům.
5. Správní oddělení orgánů a agentur spolu pravidelně projednávají použití ustanovení tohoto služebního řádu. Agentury jsou při uvedeném projednávání společně zastoupeny v souladu s pravidly stanovenými vzájemnou dohodou.
6. Soudní dvůr Evropské unie vede seznam pravidel k tomuto služebnímu řádu, která byla přijata orgány oprávněnými ke jmenování v rámci příslušných orgánů, jakož i těch pravidel přijatých agenturami postupem podle odstavce 2, která se liší od pravidel přijatých Komisí, včetně veškerých změn těchto pravidel. Orgány a agentury mají k tomuto seznamu přímý přístup a jsou oprávněny ke změně svých pravidel. Členské státy mají k tomuto seznamu přímý přístup. Každé tři roky Komise předloží zprávu Evropskému parlamentu a Radě o pravidlech přijatých orgánem oprávněným ke jmenování k tomuto služebnímu řádu.“
60)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 111
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 112, které se týkají určitých aspektů pracovních podmínek, určitých aspektů provádění pravidel pro odměňování a systému sociálního zabezpečení.
Článek 112
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článcích 56a, 56b a 56c služebního řádu, v čl. 13 odst. 3 přílohy VII a čl. 9 odst. 2 přílohy XI služebního řádu a v čl. 28a odst. 11 a čl. 96 odst. 11 pracovního řádu ostatních zaměstnanců je svěřena Komisi na dobu neurčitou počínaje 1. lednem 2014.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článcích 56a, 56b a 56c služebního řádu, v čl. 13 odst. 3 přílohy VII a čl. 9 odst. 2 přílohy XI služebního řádu a v čl. 28a odst. 11 a čl. 96 odst. 11 pracovního řádu ostatních zaměstnanců kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků 56a, 56b a 56c služebního řádu podle čl. 13 odst. 3 přílohy VII nebo čl. 9 odst. 2 přílohy XI služebního řádu nebo čl. 28a odst. 11 nebo čl. 96 odst. 11 pracovního řádu ostatních zaměstnanců vstoupí v platnost pouze tehdy, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 113
Do 31. prosince 2020 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu, ve které vyhodnotí fungování služebního řádu.“
61)
Příloha I se mění takto:
a)
oddíl A se nahrazuje tímto:
„A. Přehled druhů pracovních míst v každé funkční skupině podle čl. 5 odst. 4
1. Funkční skupina AD
Generální ředitel
AD 15 - AD 16
Ředitel
AD 14 - AD 15
Poradce nebo rovnocenné pracovní místo
AD 13- AD 14
Vedoucí oddělení nebo rovnocenné pracovní místo
AD 9 - AD 14
Administrátor
AD 5 - AD 12
2. Funkční skupina AST
Hlavní asistent
vykonává administrativní nebo technickou činnost či činnost v oblasti školení, jež vyžadují vysokou míru samostatnosti a je mu svěřena značná odpovědnost v rámci vedení zaměstnanců, plnění rozpočtu či koordinace politik
AST 10 - AST 11
Asistent
vykonává administrativní nebo technickou činnost či činnost v oblasti školení, jež vyžadují určitou míru samostatnosti zejména při provádění pravidel a nařízení nebo obecných pokynů nebo jako osobní asistent člena orgánu, vedoucího sekretariátu člena orgánu, generálního ředitele, zástupce generálního ředitele či vedoucího pracovníka na rovnocenné pozici
AST 1 - AST 9
3. Funkční skupina AST/SC
Administrativní pracovník
vykonává kancelářské a sekretářské práce, řízení kancelářského úseku a jiné obdobné činnosti vyžadující určitou míru samostatnosti (11)
SC 1 - SC 6
b)
oddíl B se nahrazuje tímto:
„B. Koeficient pro povýšení u průměrného služebního postupu
1.
Koeficient pro povýšení u průměrného služebního postupu ve funkčních skupinách AST a AD:
Platová třída
Asistenti
Administrátoři
13
-
15 %
12
-
15 %
11
-
25 %
10
20 %
25 %
9
8 %
25 %
8
25 %
33 %
7
25 %
36 %
6
25 %
36 %
5
25 %
36 %
4
33 %
-
3
33 %
-
2
33 %
-
1
33 %
-
2.
Koeficient pro povýšení u průměrného služebního postupu ve funkční skupině AST/SC:
Platová třída
Administrativní pracovník
SC 6
-
SC 5
12 %
SC 4
15 %
SC 3
17 %
SC 2
20 %
SC 1
25 %“
62)
Příloha II se mění takto:
a)
v čl. 1 prvním pododstavci druhé větě se slovo „Orgán“ nahrazuje slovy „Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu“;
b)
v čl. 1 druhém pododstavci se druhá věta nahrazuje tímto:
„Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu však může rozhodnout, že o postupu voleb nechá rozhodnout své zaměstnance v referendu.“;
c)
v čl. 1 čtvrtém pododstavci se slova „obou funkčních skupin“ nahrazují slovy „všech tří funkčních skupin“;
d)
v čl. 2 druhém pododstavci první odrážce se slova „čl. 2 třetím pododstavci“ nahrazují slovy „článku 2“.
63)
V příloze IV se jediný článek mění takto:
a)
v odst. 1 druhém pododstavci a se číslovka „63“ nahrazuje číslovkou „66“;
b)
v odstavci 1 se zrušuje třetí pododstavec.
c)
V odstavci 3 v posledním řádku tabulky se slova „59 až 64“ nahrazují slovy „59 až 65“;
d)
v odst. 4 čtvrtém pododstavci se číslovka „63“ nahrazuje číslovkou „66“;
64)
Příloha IVa se mění takto:
a)
V článku 1 druhém pododstavci se slova „článek 55a odst. 2 písm. e)“ nahrazují slovy „článek 55a odst. 2 písm. g)“
b)
v čl. 4 prvním pododstavci se slova „úředníci starší 55 let, kteří mají povoleno pracovat na poloviční úvazek před odchodem do důchodu“ nahrazují slovy „úředníci, kteří mají v souladu s čl. 55a odst. 2 písm. g) služebního řádu povoleno pracovat na poloviční úvazek“.
65)
Příloha V se mění takto:
a)
článek 6 se nahrazuje tímto:
„Článek 6
Kromě dovolené za kalendářní rok může být úředníkovi na jeho žádost poskytnuto mimořádné volno. Nárok na mimořádné volno vzniká zejména v následujících případech:
-
svatba úředníka: čtyři dny;
-
stěhování úředníka: až dva dny,
-
vážné onemocnění manžela/manželky: až tři dny;
-
úmrtí manžela/manželky: čtyři dny;
-
vážné onemocnění příbuzného ve vzestupné linii: až dva dny,
-
úmrtí příbuzného ve vzestupné linii: dva dny;
-
svatba dítěte: dva dny;
-
narození dítěte: deset dní, které lze čerpat během 14 týdnů po porodu;
-
narození dítěte se zdravotním postižením nebo vážně nemocného dítěte: dvacet dní, které lze čerpat během 14 týdnů po porodu;
-
úmrtí manželky během mateřské dovolené: počet dnů odpovídající zbývající mateřské dovolené; nebyla-li zesnulá manželka úřednicí, stanoví se délka zbývající mateřské dovolené obdobně podle článku 58 služebního řádu;
-
vážné onemocnění dítěte: až dva dny,
-
závažné onemocnění dítěte potvrzené lékařským potvrzením nebo hospitalizace dítěte mladšího 12 let: nejvýše pět dnů;
-
úmrtí dítěte: čtyři dny;
-
adopce dítěte: 20 týdnů, v případě adopce dítěte se zdravotním postižením 24 týdnů:
-
Na každé adoptované dítě se poskytuje nárok pouze na jedno období mimořádného volna, o které se mohou adoptivní rodiče, jsou-li oba úředníky, podělit. Toto mimořádné volno se poskytuje pouze tehdy, vykonává-li manžel / manželka úředníka výdělečnou činnost alespoň na poloviční úvazek. Pracuje-li manžel / manželka mimo orgány Unie a je-li mu / jí poskytnuto srovnatelné volno, odečte se odpovídající počet dnů z nároku úředníka.
-
Orgán oprávněný ke jmenování může v nezbytném případě poskytnout dodatečné mimořádné volno, pokud vnitrostátní právní předpisy země, v níž probíhá adopční řízení a která není zemí, v níž je adoptující úředník zaměstnán, vyžadují přítomnost jednoho nebo obou adoptivních rodičů.
-
Mimořádné volno v délce deseti dnů se poskytuje, pokud úředník nemá nárok na plné mimořádné volno v délce 20 nebo 24 týdnů z důvodu obsaženého v první větě této odrážky; toto dodatečné mimořádné volno se uděluje pouze jednorázově na každé adoptované dítě.
Orgán může navíc v rámci další odborné přípravy poskytnout mimořádné volno v mezích stanovených v programu další odborné přípravy sestaveném orgánem v souladu s článkem 24a služebního řádu.
Mimořádné volno může být úředníkovi dále výjimečně uděleno v případě výjimečných pracovních úkolů, které přesahují rámec běžných povinností zaměstnance. Toto mimořádné volno je úředníkovi poskytnuto nejpozději do tří měsíců po rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování, které se týká výjimečného charakteru pracovních úkolů úředníka.
Partner úředníka, který není ženatý / vdaná, se považuje pro účely tohoto článku za manžela / manželku, jsou-li splněny první tři podmínky uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. c) přílohy VII.
Pokud je poskytnuto mimořádné volno podle tohoto oddílu, doba na cestu se stanoví zvláštním rozhodnutím s přihlédnutím ke specifickým potřebám.“;
b)
článek 7 se nahrazuje tímto:
„Článek 7
Úředníkům, kteří mají nárok na příspěvek za práci v zahraničí nebo na příspěvek za pobyt v zahraničí, se pro účely návštěvy jejich vlasti k dovolené za kalendářní rok přičte dodatečná dovolená v rozsahu dvou a půl dne.
První odstavec se vztahuje na úředníky, jejichž místo zaměstnání se nachází na území členských států. V případě, že místo zaměstnání leží mimo uvedená území, stanoví se délka dovolené ve vlasti zvláštním rozhodnutím, které přihlédne ke zvláštním potřebám.“
66)
Příloha VI se mění takto:
a)
článek 1 se nahrazuje tímto:
„Článek 1
Úředníci platových tříd SC 1 až SC 6 nebo AST 1 až AST 4 mají za dobu odpracovanou přesčas v rámci omezení stanovených v článku 56 služebního řádu nárok na náhradní volno nebo odměnu za následujících podmínek:
a)
za každou hodinu práce přesčas má úředník nárok na jeden a půl hodiny náhradního volna; jsou-li přesčasové hodiny odpracovány mezi 22:00 a 07:00 nebo v neděli nebo ve veřejný svátek, činí nárok na náhradní volno dvě hodiny; při udělování náhradního volna se přihlédne ke služebním potřebám i k přání dotyčného úředníka;
b)
pokud služební potřeby neumožňují čerpání náhradního volna v průběhu dvou měsíců následujících po měsíci, během kterého byla práce přesčas vykonána, povolí orgán oprávněný ke jmenování proplacení nenahrazených přesčasových hodin ve výši 0,56 % měsíčního základního platu za každou přesčasovou hodinu na základě stanoveném v písmenu a);
c)
náhradní volno nebo odměna za hodinu práce přesčas mohou být poskytnuty, pokud doba práce přesčas přesahuje 30 minut.“.
b)
článek 3 se nahrazuje tímto:
„Článek 3
Bez ohledu na předchozí ustanovení této přílohy mohou být práce přesčas některých skupin úředníků v platových třídách SC 1 až SC 6 a platových třídách AST 1 až AST 4 4 vykonávajících službu za zvláštních podmínek proplaceny formou paušálních náhrad, jejichž výši a podmínky jejich přiznání stanoví orgán oprávněný ke jmenování po projednání se smíšeným výborem.“
67)
Příloha VII se mění takto:
a)
v čl. 1 odst. 3 se slova „třídy 3“ nahrazují slovy „třídy AST 3“;
b)
v čl. 3 odst. 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Nárok na tento příspěvek vzniká prvním dnem měsíce, kdy dítě začne navštěvovat základní školu, a zaniká na konci měsíce, ve kterém dítě ukončí své vzdělání, nebo na konci měsíce, ve kterém dítě dosáhne věku dvaceti šesti let, podle toho, co nastane dříve.“;
c)
článek 7 se nahrazuje tímto:
„Článek 7
1. Úředník má nárok na paušální náhradu odpovídající nákladům na cestu pro sebe, svého manžela/manželku a vyživované osoby žijící s ním skutečně v jeho domácnosti:
a)
při svém jmenování, na cestu z místa náboru do místa jeho zaměstnání;
b)
při skončení služebního poměru ve smyslu článku 47 služebního řádu, z místa jeho zaměstnání do místa svého původu vymezeném v odstavci 4 tohoto článku;
c)
při jakémkoli stěhování, které zahrnuje změnu místa jeho zaměstnání.
V případě úmrtí úředníka má pozůstalý manžel/manželka a vyživované osoby nárok na náhradu cestovních výdajů za stejných podmínek.
Cestovní výdaje dětí, které byly v celém kalendářním roce mladší dvou let, se neproplácejí.
2. Paušální náhrada je založena na příspěvku na jeden kilometr zeměpisné vzdálenosti mezi místy uvedenými v odstavci 1.
Výše příspěvku podle vzdálenosti v kilometrech činí:
0 EUR za každý km vzdálenosti od
0 do 200 km
0,1895 EUR za každý km vzdálenosti od
201 do 1 000 km
0,3158 EUR za každý km vzdálenosti od
1 001 do 2 000 km
0,1895 EUR za každý km vzdálenosti od
2 001 do 3 000 km
0,0631 EUR za každý km vzdálenosti od
3 001 do 4 000 km
0,0305 EUR za každý km vzdálenosti od
4 001 do 10 000 km
0 EUR za každý km vzdálenosti nad
10 000 km.
K výše uvedenému příspěvku podle vzdálenosti v kilometrech se připočítá paušální příplatek ve výši:
-
94,74 EUR, je-li zeměpisná vzdálenost mezi místy uvedenými v odstavci 1 od 600 do 1 200 km,
-
189,46 EUR, je-li zeměpisná vzdálenost mezi místy uvedenými v odstavci 1 větší než 1 200 km.
Výše shora uvedeného příspěvku podle vzdálenosti v kilometrech a paušálního příplatku se upravuje každým rokem ve stejném poměru jako odměny.
3. Odchylně od odstavce 2 se paušální platbou vycházející z nákladů na leteckou dopravu třídou, která je bezprostředně vyšší než ekonomická třída, proplácejí cestovní výdaje, které vznikly při stěhování v důsledku změny místa zaměstnání ležícího na území členských států Evropské unie do místa zaměstnání mimo toto území či stěhování v důsledku změny místa zaměstnání mimo toto území.
4. Místo úředníkova původu se určí při jeho jmenování s přihlédnutím k místu náboru; na výslovnou a řádně odůvodněnou žádost úředníka se v úvahu vezme jeho střed zájmu. Takto určené místo původu může být zvláštním rozhodnutím orgánu oprávněného ke jmenování změněno v průběhu úředníkovy služby nebo v době odchodu ze služby. Je-li však úředník ve funkci, učiní se takové rozhodnutí pouze výjimečně a po předložení příslušných průkazných dokladů úředníkem.
Při takové změně není možné uznat za střed úředníkova zájmu místo mimo území členských států Unie, mimo země a území uvedené v příloze II ke Smlouvě o fungování Evropské unie, ani mimo území členských států Evropského sdružení volného obchodu.“;
d)
článek 8 se nahrazuje tímto:
„Článek 8
1. Úředník, který má nárok na příspěvek za práci v zahraničí nebo na příspěvek za pobyt v zahraničí, má v rámci omezení stanoveného v odstavci 2 nárok, aby mu v každém kalendářním roce byla proplacena za jeho osobu, a jestliže má nárok na příspěvek na domácnost, také za manžela/manželku a vyživované děti ve smyslu článku 2, paušální náhrada odpovídající nákladům na cestu z místa zaměstnání do místa původu, jak je uvedeno v článku 7.
Pokud jsou oba manželé úředníky Evropské unie, má každý z nich sám za sebe a za vyživované osoby nárok na paušální náhradu cestovních výdajů v souladu s výše uvedenými ustanoveními; každá vyživovaná osoba má nárok pouze na jednu platbu. Náhrada výdajů za vyživované děti se stanoví na žádost manžela nebo manželky na základě místa původu jednoho z manželů.
V případě, že úředník uzavře v daném roce manželství a je mu tím přiznán nárok na příspěvek na domácnost, vypočítají se cestovní výdaje jeho manžela/manželky v poměru k době mezi dnem sňatku a koncem roku.
Jakékoliv změny základu pro výpočet, ke kterým může dojít změnou rodinného stavu po dni výplaty dotčených částek, nezakládají povinnost dotčeného úředníka vyplacené částky vrátit.
Cestovní výdaje dětí, které jsou v celém kalendářním roce mladší dvou let, se neproplácejí.
2. Paušální náhrada je založena na příspěvku na jeden kilometr zeměpisné vzdálenosti mezi místem zaměstnání a místem původu úředníka.
Nachází-li se místo původu určené podle článku 7 mimo území členských států Unie, mimo země a území uvedené v příloze II ke Smlouvě o fungování Evropské unie a mimo území členských států Evropského sdružení volného obchodu, je paušální náhrada založena na příspěvku na jeden kilometr zeměpisné vzdálenosti mezi místem zaměstnání úředníka a hlavním městem členského státu, jehož je státním příslušníkem. Na paušální náhradu nemá nárok úředník, jehož místo původu se nachází mimo území členských států Unie, mimo země a území uvedené v příloze II ke Smlouvě o fungování Evropské unie, mimo území členských států Evropského sdružení volného obchodu, a který není státním příslušníkem členského státu.
Výše příspěvku podle vzdálenosti v kilometrech činí:
0 EUR za každý km vzdálenosti od
0 do 200 km
0,3790 EUR za každý km vzdálenosti od
201 do 1 000 km
0,6316 EUR za každý km vzdálenosti od
1 001 do 2 000 km
0,3790 EUR za každý km vzdálenosti od
2 001 do 3 000 km
0,1262 EUR za každý km vzdálenosti od
3 001 do 4 000 km
0,0609 EUR za každý km vzdálenosti od
4 001 do 10 000 km
0 EUR za každý km vzdálenosti nad
10 000 km.
K uvedenému příspěvku podle vzdálenosti v kilometrech se připočítá paušální příplatek ve výši:
-
189,48 EUR, je-li zeměpisná vzdálenost mezi místem zaměstnání a místem původu od 600 km do 1 200 km,
-
378,93 EUR, je-li zeměpisná vzdálenost mezi místem zaměstnání a místem původu větší než 1 200 km.
Výše shora uvedeného příspěvku na kilometrovné a paušálního příplatku se upravuje každým rokem ve stejném poměru jako odměny.
3. Úředník, jehož pracovní poměr skončil v průběhu kalendářního roku z jiných důvodů než úmrtím, nebo úředník, který má volno z osobních důvodů během části roku a je v činné službě v orgánu Evropské unie méně než devět měsíců toho roku, má nárok pouze na poměrnou část paušální náhrady stanovené v odstavci 1 a 2 odpovídající délce jeho činné služby.
4. Odstavce 1, 2 a 3 tohoto článku se vztahují na úředníky, jejichž místo zaměstnání se nachází na území členských států. Úředník, jehož místo zaměstnání se nachází mimo území členských států, má za svou osobu, a pokud má nárok na příspěvek na domácnost, také za manžela/manželku a další vyživované osoby ve smyslu článku 2, v každém kalendářním roce nárok na paušální náhradu cestovních výdajů do místa jeho původu nebo do jiného místa, přičemž v tomto druhém případě nesmí výše cestovních výdajů překročit výši cestovních výdajů do místa původu. Pokud však manžel/manželka a osoby uvedené v čl. 2 odst. 2 nežijí ve společné domácnosti s úředníkem v místě zaměstnání, mají v každém kalendářním roce nárok na proplacení cestovních výdajů z místa původu do místa zaměstnání, případně do jiného místa až do výše těchto nákladů.
Tato paušální náhrada vychází z nákladů na leteckou dopravu v ekonomické třídě.“;
e)
článek 9 se nahrazuje tímto:
„Článek 9
1. Úředník, který je nucen při nástupu do služby nebo při následné změně místa zaměstnání ve služebním poměru změnit místo bydliště, aby splnil podmínky článku 20 služebního řádu, a jemuž nebyly tyto výdaje nahrazeny z jiných zdrojů, má v rámci nákladových stropů nárok na úhradu výdajů spojených se stěhováním nábytku a osobních věcí, včetně nákladů na pojištění proti běžným škodám (zejména poškození, krádež, požár).
Nákladové stropy zohlední rodinnou situaci úředníka v době stěhování a průměrné náklady na stěhování a související pojištění.
Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu přijme k tomuto odstavci obecná prováděcí ustanovení.
2. Při skončení služebního poměru nebo v případě úmrtí úředníka jsou v rámci omezení stanovených v odstavci 1 hrazeny náklady spojené se stěhováním z místa zaměstnání do jeho místa původu. Pokud byl zesnulý úředník svobodný, nahradí se výdaje jeho právním nástupcům.
3. V případě úředníka v trvalém služebním poměru musí ke stěhování dojít v průběhu jednoho roku po uplynutí jeho zkušební doby. Při skončení služebního poměru musí ke stěhování dojít ve lhůtě tří let stanovené v čl. 6 odst. 4 druhém pododstavci. Výdaje na stěhování po uplynutí lhůt uvedených v tomto odstavci jsou nahrazeny jen ve výjimečných případech a na základě zvláštního rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování.“;
f)
článek 13 se mění takto:
i)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Komise přezkoumá každé dva roky sazby stanovené v odst. 2 písm. a). Přezkum se provádí na základě zprávy o cenách hotelového ubytování, restauračních a stravovacích služeb s ohledem na vývojové ukazatele uvedených cen. Pro účel tohoto přezkumu Komise jedná prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci ve smyslu článků 111 a 112 služebního řádu.“;
ii)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„4. Odchylně od odstavce 1 mohou být náklady na ubytování, které vznikly úředníkovi při služební cestě do hlavního pracoviště jeho orgánu uvedeného v protokolu č. 6 ke Smlouvě o fungování Evropské unie, uhrazeny paušální částkou, jež nesmí přesáhnout maximální výši stanovenou pro každou zemi.“;
g)
v článku 13a se slova „jednotlivé orgány“ nahrazují slovy „orgány oprávněné ke jmenování v rámci příslušných orgánů“;
h)
článek 17 se mění takto:
i)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Splatné částky jsou vypláceny v místě a ve měně země, kde úředník plní své povinnosti, nebo na žádost úředníka v eurech na bankovní účet vedený na území Evropské unie.“;
ii)
v odstavci 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„Za podmínek upravených pravidly stanovenými vzájemnou dohodou mezi orgány oprávněnými ke jmenování v rámci příslušného orgánu a po projednání s Výborem pro služební řád může úředník požádat o pravidelný zvláštní převod části své odměny.“;
iii)
v odstavci 3 první větě se za slova „se provádějí“ vkládají slova „v měně příslušného členského státu“.
iv)
v odstavci 4 první větě se za slova „do jiného členského státu“ vkládají slova „v místní měně“.
68)
Příloha VIII se mění takto:
a)
v čl. 3 písm. b) se slova „podle článků 41 a 50“ nahrazují slovy „podle článků 41, 42c a 50“;
b)
článek 5 se nahrazuje tímto:
„Článek 5
Bez ohledu na ustanovení článku 2 této přílohy má úředník, který setrvá ve službě po dosažení důchodového věku, nárok na zvýšení důchodu odpovídající 1,5 % základního platu, jenž byl vzat v úvahu pro výpočet důchodu na každý rok odpracovaný po dosažení uvedeného věku, za předpokladu, že celková výše jeho důchodu, včetně zvýšení, nepřesáhne 70 % jeho konečného základního platu, který je vymezen v článku 77 druhém, případně ve třetím pododstavci, služebního řádu.
Toto zvýšení se vyplácí rovněž v případě úmrtí úředníka, který zůstal ve služebním poměru po dosažení důchodového věku.“
c)
v článku 6 se slova „v prvním platovém stupni platové třídy 1“ nahrazují slovy „v prvním platovém stupni platové třídy AST 1“;
d)
článek 9 se nahrazuje tímto:
„Článek 9
Úředník, který odejde z funkce před dosažením důchodového věku, může požádat, aby jeho starobní důchod:
a)
byl odložen k prvnímu dni kalendářního měsíce následujícího po měsíci, ve kterém dosáhne důchodového věku nebo
b)
byl bezodkladně vyplácen za předpokladu, že mu není méně než 58 let. V tomto případě se starobní důchod sníží o částku vypočtenou na základě úředníkova věku v okamžiku, kdy začal důchod pobírat.
Výše důchodu bude snížena o 3,5 % za každý rok před rokem, v němž úředníkovi vzniká nárok na starobní důchod ve smyslu článku 77 služebního řádu. Jestliže je rozdíl mezi věkem, ve kterém vzniká nárok na starobní důchod ve smyslu článku 77 služebního řádu, a věkem dotčené osoby v dané době vyšší než přesný počet let, prodlouží se doba snížení o jeden rok.“;
e)
v čl. 11 odst. 2 druhém pododstavci se slovo „orgán“ nahrazuje slovy „orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu“;
f)
článek 12 se mění takto:
i)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Úředník, který nedosáhl důchodového věku a který ukončí služební poměr z jiných důvodů, než je úmrtí nebo invalidita, a který nemá nárok na bezodkladné nebo odložené vyplácení starobního důchodu, má po skončení služebního poměru nárok:
a)
za předpokladu, že výkon jeho služby trval méně než jeden rok a že nevyužil možnosti stanovené v čl. 11 odst. 2, na výplatu odchodného ve výši trojnásobku částek, které byly formou srážky zaplaceny z jeho základního platu jako příspěvky do důchodového systému po odečtení všech částek hrazených podle článků 42 a 112 pracovního řádu ostatních zaměstnanců;
b)
nebo v ostatních případech na dávky stanovené v čl. 11 odst. 1 nebo na převod pojistně matematické protihodnoty uvedených dávek do soukromé pojišťovny nebo penzijního fondu dle vlastního výběru, pokud příslušná pojišťovna nebo fond zaručí, že:
i)
nevyplatí žádný kapitálový obnos;
ii)
bude měsíčně vyplácen důchod, a to nejdříve od 60. roku věku a nejpozději od 66. roku věku;
iii)
oprávněným osobám budou vypláceny pozůstalostní důchody;
iv)
převod na jinou pojišťovnu nebo jiný fond bude povolen pouze tehdy, splní-li uvedený fond podmínky stanovené v bodech i), ii) a iii).“.
ii)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Odchylně od odst. 1 písm. b) mají úředníci, kteří nedosáhli důchodového věku a kteří od doby převzetí služebních povinností odváděli platby za účelem vytvoření nebo zachování nároku na důchod do vnitrostátního důchodového systému, soukromého systému důchodového pojištění nebo do penzijního fondu dle vlastního výběru, který splňuje podmínky stanovené v odstavci 1, a jejichž služební poměr byl ukončen z jiných důvodů, než je úmrtí nebo invalidita, aniž by jim vznikl nárok na bezodkladný nebo odložený starobní důchod, nárok při odchodu ze služby na odchodné ve výši pojistně matematické protihodnoty jejich nároku na důchod vzniklého během služby v orgánu. V těchto případech jsou platby prováděné v rámci vnitrostátního důchodového systému při uplatňování článku 42 nebo 112 pracovního řádu ostatních zaměstnanců odečítány od částky odchodného.“;
g)
v článku 15 se slova „věku 63 let“ nahrazují slovy „důchodového věku“;
h)
v článku 18a se slova „věku 63 let“ nahrazují slovy „důchodového věku“;
i)
v článku 27 se v druhém pododstavci slovo „upravena“ nahrazuje slovem „aktualizována“;
j)
článek 45 se mění takto:
i)
v třetím pododstavci se slova „členském státě stálého bydliště“ nahrazují slovy „Evropské unii“;
ii)
ve čtvrtém pododstavci se do první věty za slova „na bankovní účet“ vkládají slova „v Evropské unii nebo“;
iii)
ve čtvrtém pododstavci se v druhé větě zrušují slova „v eurech na bankovní účet v zemi, kde má orgán své sídlo, nebo“.
69)
Příloha IX se mění takto:
a)
v čl. 2 odst. 3 se slovo „Orgány“ nahrazuje slovy „Orgány oprávněné ke jmenování v rámci příslušných orgánů“;
b)
v čl. 5 odst. 1 se první věta nahrazuje tímto:
„V každém orgánu bude zřízena disciplinární komise (dále jen „komise“), avšak dvě a více agentur se mohou podle čl. 9 odst. 1a dohodnout na zřízení společné komise.“;
c)
článek 30 se nahrazuje tímto:
„Článek 30
Aniž je dotčen čl. 2 odst. 3, každý orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu přijme, bude-li třeba, po projednání s výborem zaměstnanců prováděcí pravidla k této příloze“.
70)
Příloha X se mění takto:
a)
článek 6 se nahrazuje tímto:
„Článek 6
V každém kalendářním roce má úředník nárok na dovolenou za kalendářní rok v rozsahu dvou pracovních dnů za každý měsíc služby.
Bez ohledu na první pododstavec tohoto článku mají úředníci již vyslaní do třetí země ke dni 1. ledna 2014 nárok na:
-
tři pracovní dny v době od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2014;
-
dva a půl pracovního dne v době od 1. ledna 2015 do 31. prosince 2015.“;
b)
článek 7 se nahrazuje tímto:
„Článek 7
V roce přijetí a v roce ukončení výkonu služebních povinností ve třetí zemi má úředník nárok na dovolenou za kalendářní rok v rozsahu dvou pracovních dnů za každý úplný měsíc služby, dvou pracovních dnů za každý neúplný měsíc služby s více než 15 dny služby a jednoho pracovního dne za každý neúplný měsíc služby s 15 a méně dny služby.
Nevyužil-li úředník do konce běžného kalendářního roku svou dovolenou za kalendářní rok z jiných důvodů než kvůli služebním povinnostem, smí být do dalšího kalendářního roku převedeno nejvýše čtrnáct pracovních dnů dovolené“.
c)
v článku 8 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„Úředníci, kteří se účastní odborného vzdělávání podle článku 24a služebního řádu a kterým byla podle prvního pododstavce poskytnuta dovolená na zotavenou, spojí, je-li to vhodné, svůj pobyt za účelem odborného vzdělávání s dovolenou na zotavenou.“;
d)
v článku 9 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Dovolenou za kalendářní rok si úředník může vybrat najednou nebo po částech podle svého přání a s ohledem na požadavky služby. Alespoň jedna část dovolená však musí zahrnovat dva po sobě jdoucí týdny.“;
e)
článek 10 se nahrazuje tímto:
„Článek 10
1. Příspěvek za životní podmínky se stanoví procentem z referenční částky podle místa úředníkova zaměstnání. Tuto referenční částku tvoří celkový základní plat zvýšený o příspěvek za práci v zahraničí, příspěvek na domácnost a příspěvek na vyživované dítě a snížený o povinné odvody uvedené ve služebním řádu nebo v prováděcích předpisech k němu.
Tento příspěvek se nevyplácí v případě, že je úředník zaměstnán v zemi, ve které lze životní podmínky považovat za srovnatelné s běžnými podmínkami v Evropské unii.
U ostatních míst zaměstnání se příspěvek za životní podmínky stanoví mimo jiné s ohledem na tyto parametry:
-
zdraví a zdravotnická zařízení,
-
bezpečnost,
-
podnebí,
-
stupeň izolace,
-
ostatní místní životní podmínky.
Orgán oprávněný ke jmenování každoročně přezkoumává příspěvek za životní podmínky stanovený pro každé místo zaměstnání a v případě potřeby po obdržení stanoviska výboru zaměstnanců jej upravuje.
Orgán oprávněný ke jmenování může kromě poskytnutí příspěvku za životní podmínky rozhodnout o poskytnutí mimořádného příplatku v případech, v nichž byl úředník přidělen více než jednou na místo zaměstnání, kde jsou podmínky k výkonu služby obtížné nebo velmi obtížné. Tento mimořádný příplatek nepřesáhne 5 % referenční částky uvedené v prvním pododstavci a orgán oprávněný ke jmenování řádně zdůvodní svá jednotlivá rozhodnutí, která učinil s cílem respektovat zásadu rovného zacházení, přičemž vychází z úrovně obtížnosti předchozího zařazení.
2. Ohrožují-li životní podmínky v místě zaměstnání tělesnou integritu úředníka, vyplácí mu orgán oprávněný ke jmenování na základě zvláštního odůvodněného rozhodnutí dočasný dodatečný příspěvek. Výše tohoto příspěvku se určí procentem z referenční částky uvedené v odstavci 1 prvním pododstavci takto:
-
pokud orgán svým zaměstnancům nedoporučuje, aby se jejich rodiny či jiné vyživované osoby stěhovaly do daného místa zaměstnání za předpokladu, že toto doporučení dodržují;
-
rozhodne-li orgán o dočasném omezení počtu zaměstnanců vykonávajících služební povinnosti v daném místě zaměstnání.
V náležitě odůvodněných případech může orgán oprávněný ke jmenování rovněž stanovit, že pracovní místo vylučuje usídlení rodiny úředníka. Dočasný dodatečný příspěvek se vyplácí zaměstnancům, kteří toto stanovení dodržují.
3. O prováděcích ustanoveních k tomuto článku rozhodne orgán oprávněný ke jmenování.“;
f)
v článku 11 první větě se slovo „Belgii“ nahrazuje slovem „Evropské unii“;
g)
článek 13 se nahrazuje tímto:
„Článek 13
Aby se v maximální míře zaručila rovná kupní síla úředníků bez ohledu na místo zaměstnání, koeficienty uvedené v článku 12 se aktualizují jednou za rok v souladu s přílohou XI. Pokud jde o aktualizaci, veškeré hodnoty jsou chápany jako hodnoty referenční. Komise pro informaci zveřejní aktualizované hodnoty do dvou týdnů od aktualizace v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.
Avšak změní-li se zjištěné životní náklady v dané zemi přepočítané podle koeficientu a odpovídajícího směnného kurzu od poslední aktualizace více než 5 %, provádí se mimořádná aktualizace za účelem úpravy koeficientů postupem podle prvního pododstavce.“;
h)
článek 23 se nahrazuje tímto:
„Článek 23
Úředníkovi, kterému orgán neposkytuje ubytování, zaplatí orgán oprávněný ke jmenování buď příspěvek na ubytování, nebo mu uhradí zaplacené nájemné, a to na základě seznamu zemí, jenž stanoví orgán oprávněný ke jmenování.
Příspěvek na ubytování se vyplatí po předložení nájemní smlouvy, pokud orgán oprávněný ke jmenování předložení nájemní smlouvy nepožaduje z řádně odůvodněných příčin souvisejících s postupy a místními podmínkami v místě výkonu zaměstnání v dotčené třetí zemi. Příspěvek na ubytování se vypočte primárně v závislosti na úrovni jeho služebních povinností a následně na počtu vyživovaných rodinných příslušníků.
Nájemné se uhradí za předpokladu, že bylo ubytování výslovně povoleno orgánem oprávněným ke jmenování a odpovídá primárně jeho služebním povinnostem a následně počtu jím vyživovaných rodinných příslušníků.
Podrobná prováděcí pravidla k tomuto článku stanoví orgán oprávněný ke jmenování. Příspěvek na ubytování nesmí v žádném případě překročit náklady, které úředníkovi vznikly.“
71)
Příloha XI se nahrazuje tímto:
„PŘÍLOHA XI
PROVÁDĚCÍ PRAVIDLA K ČLÁNKŮM 64 A 65 SLUŽEBNÍHO ŘÁDU
KAPITOLA 1
ROČNÍ PŘEZKOUMÁNÍ ODMĚN PODLE ČL. 65 ODST. 1 SLUŽEBNÍHO ŘÁDU
Oddíl 1
Faktory pro stanovení ročních aktualizací
Článek 1
1. Zpráva Statistického úřadu Evropské unie (Eurostat)
Pro účely aktualizace ve smyslu čl. 65 odst. 1 služebního řádu a článku 13 přílohy X sestavuje Statistický úřad Evropských společenství, dále jen Eurostat, každoročně do konce října zprávu o změnách životních nákladů v Belgii a Lucembursku, paritách kupní síly mezi Bruselem a některými místy v členských státech, případně ve třetích zemích, a o změnách kupní síly mezd státních zaměstnanců v ústředních státních správách jednotlivých států.
2. Změny životních nákladů v Belgii a Lucembursku
Eurostat sestavuje index k měření změn životních nákladů úředníků Evropské unie v Belgii a Lucembursku. Tento index (dále jen „společný index“) se vypočítá vážením vnitrostátní inflace (měřené harmonizovaným indexem spotřebitelských cen (HISC) v případě Belgie a indexem spotřebitelských cen (ISC) v případě Lucemburska) v období od června předcházejícího roku do června běžného roku podle rozdělení zaměstnanců vykonávajících službu v těchto členských státech.
3. Změny životních nákladů mimo Brusel
a)
Eurostat po dohodě s národními statistickými úřady nebo jinými příslušnými orgány členských států vymezenými v nařízení Evropského parlamentu a rady (ES) č. 223/2009 (12) (dále jen „národní statistické úřady nebo jiné příslušné orgány členských států“) vypočítá hospodářské parity, jimiž se stanoví ekvivalence kupní síly:
i)
platů úředníků Unie sloužících v hlavních městech členských států, s výjimkou Nizozemska, kde se místo Amsterdamu používá Haag, a na některých jiných místech zaměstnání, ve srovnání s Bruselem,
ii)
důchodů úředníků vyplácených v členských státech, ve srovnání s Belgií.
b)
Tyto hospodářské parity se uvádějí každoročně za měsíc červen.
c)
Hospodářské parity se vypočítají takovým způsobem, aby bylo možno každý základní prvek dvakrát ročně aktualizovat a kontrolovat pomocí přímého zjišťování alespoň jednou za pět let. Eurostat aktualizuje hospodářské parity na základě změny v harmonizovaném indexu spotřebitelských cen členských států a nejvhodnějších indexů stanovených Pracovní skupinou pro články 64 a 65 služebního řádu uvedenou v článku 13.
d)
Kromě území Belgie a Lucemburska se změny životních nákladů během referenčního období měří pomocí implicitních indexů. Tyto indexy se vypočtou vynásobením společného indexu změnou v hospodářské paritě.
4. Změny kupní síly platů státních zaměstnanců v ústřední státní správě (specifické ukazatele)
a)
Pro účely měření procentuální změny kupní síly platů zaměstnanců ve státních správách, buď směrem nahoru nebo dolů, vypočítá Eurostat podle informací, které do konce září poskytly příslušné národní statistické úřady nebo jiné příslušné orgány členských států, specifické ukazatele zachycující změny reálných mezd státních zaměstnanců v ústřední státní správě za období od července předcházejícího roku do července běžného roku. Oba by měly zahrnovat jednu dvanáctinu všech ročně vyplácených složek.
Specifické ukazatele mají dvě podoby:
i)
jeden ukazatel pro každou funkční skupinu na základě definice ve služebním řádu,
ii)
průměrný ukazatel vážený počtem zaměstnanců ve státní službě, který odpovídá každé funkční skupině.
Každý z těchto ukazatelů se stanoví pro reálné hrubé a reálné čisté hodnoty. Při přepočtu z hrubých částek na čisté se přihlédne k zákonem stanoveným odvodům a k obecným daňovým faktorům.
Ke stanovení hrubých a čistých ukazatelů za Evropskou unii celkem použije Eurostat vzorek složený z těchto členských států: Belgie, Německo, Španělsko, Francie, Itálie, Lucembursko, Nizozemsko, Rakousko, Polsko, Švédsko a Spojené království. Na základě návrhu Komise podle článku 336 Smlouvy o fungování Evropské unie může Evropský parlament a Rada schválit nový vzorek, který představuje alespoň 75 % hrubého domácího produktu (HDP) Evropské unie a který bude používán od roku, jenž následuje po jeho přijetí. Výsledky za každou zemi budou váženy v poměru k příslušnému národnímu celkovému HDP měřenému pomocí parity kupní síly znázorněné v nejnovější statistice uveřejněné v souladu s definicemi národních účtů v platném Evropském systému účtů.
b)
Národní statistické úřady nebo jiné příslušné orgány členských států poskytnou Eurostatu na jeho žádost doplňující informace, které Eurostat považuje za nezbytné k sestavení specifického ukazatele přesně měřícího změny kupní síly ve státní službě jednotlivých států.
Pokud po dalších projednáních s národními statistickými úřady, nebo jinými příslušnými orgány členských států zjistí Eurostat statistické odchylky v získaných informacích, nebo pokud zjistí, že není možné sestavit ukazatele měřící se statistickou přesností změny reálného příjmu státních zaměstnanců v daném členském státě, informuje o tom Komisi a poskytne jí všechny nezbytné podklady.
c)
Kromě specifických ukazatelů vypočítá Eurostat příslušné kontrolní ukazatele. Jeden takový ukazatel se předkládá ve formě údajů o reálných platových poměrech na hlavu v ústřední státní správě a sestavuje se v souladu s definicemi národních účtů v platném Evropském systému účtů.
Ke zprávě Eurostatu o specifických ukazatelích se připojí vysvětlení rozdílů mezi těmito ukazateli a kontrolními ukazateli uvedenými v tomto bodu.
Článek 2
Pro účely článku 15 této přílohy Komise pravidelně provádí průzkum potřeb orgánů, pokud jde o přijímání zaměstnanců.
Oddíl 2
Postup pří roční aktualizaci odměn a důchodů
Článek 3
1.
V souladu s čl. 65 služebního řádu a na základě kritérií stanovených v oddíle 1 této přílohy se před koncem každého roku aktualizují odměny a důchody s účinkem od 1. července.
2.
Výše aktualizace se určí vynásobením společného indexu specifickým ukazatelem. Aktualizace se vyjádří v čistých hodnotách jako jednotná procentní sazba.
3.
Výše aktualizace stanovená tímto způsobem se zanese do tabulek základních platů uvedených v článku 66 služebního řádu a v příloze XIII služebního řádu a v článcích 20, 93 a 133 pracovního řádu ostatních zaměstnanců podle této metody:
a)
čistá odměna a čistý důchod bez koeficientu se zvýší nebo sníží o částku výše zmíněné aktualizace;
b)
sestaví se nová tabulka základních platů výpočtem hrubé částky, která po odpočtu daně ve smyslu odstavce 4 a povinných odvodů příspěvků na sociální a důchodové zabezpečení odpovídá čisté částce;
c)
převedení čistých částek na hrubé částky vychází ze situace svobodného úředníka, který nepobírá příspěvky uvedené ve služebním řádu.
4.
Pro účely nařízení (EHS, Euratom, ESUO) č. 260/68 se částky uvedené v článku 4 tohoto nařízení vynásobí činitelem složeným z:
a)
činitele vyplývajícího z předchozí aktualizace nebo
b)
míra aktualizace uvedené v odstavci 2.
5.
V Belgii a Lucembursku se nepoužijí žádné koeficienty. Opravné koeficienty, které se použijí:
a)
na platy úředníků Evropské unie vykonávajících službu v ostatních členských státech a na některých jiných místech zaměstnání;
b)
odchylně od čl. 82 odst. 1 služebního řádu na důchody Evropské unie vyplácené v ostatních členských státech pro tu část, která odpovídá nároku získanému před 1. květnem 2004.
se stanoví na základě poměru mezi hospodářskými paritami uvedenými v článku 1 této přílohy a směnnými kurzy uvedenými v článku 63 služebního řádu platnými pro odpovídající země.
Použijí se postupy stanovené v článku 8 této přílohy, které se týkají použití koeficientů se zpětnou platností v místech zaměstnání s vysokou mírou inflace.
6.
Orgány provedou odpovídající zpětné aktualizace odměn a důchodů úředníků, bývalých úředníků a ostatních dotčených osob (nahoru i dolů) za období mezi dnem nabytí účinku a dnem vstupu v platnost příští aktualizace.
Pokud tato zpětná aktualizace vyžaduje, aby byly přeplatky vráceny, může být vrácení přeplatků rozloženo na dobu nejvýše 12 měsíců ode dne vstupu v platnost příští roční aktualizace.
KAPITOLA 2
MIMOŘÁDNÁ AKTUALIZACE ODMĚN A DŮCHODŮ (ČL. 65 ODST. 2 SLUŽEBNÍHO ŘÁDU)
Článek 4
1.
Mimořádná aktualizace odměn a důchodů ve smyslu čl. 65 odst. 2 služebního řádu, které nabývají účinku k 1. lednu, se provádějí v případě podstatné změny životních nákladů v období mezi červnem a prosincem (podle údaje o prahu citlivosti vymezeném v čl. 6 odst. 1 této přílohy) a s patřičným přihlédnutím k předběžným odhadům změn kupní síly v průběhu referenčního období běžného roku.
2.
Tyto mimořádné aktualizace se vezmou v úvahu při ročních aktualizacích platů.
Článek 5
1.
V březnu každého roku vypracuje Eurostat předběžný odhad změn kupní síly za příslušné období na základě informací získaných na zasedání uvedeném v článku 13 této přílohy.
Pokud z tohoto předběžného odhadu vyplývají záporná procenta, vezme se při výpočtu mimořádné aktualizace v úvahu polovina tohoto počtu procent.
2.
Změna životních nákladů v Belgii a Lucembursku se měří společným indexem za období od června do prosince předcházejícího kalendářního roku.
3.
Pro každé místo, pro které byl stanoven koeficient (kromě Belgie a Lucemburska) se vypočítá odhad hospodářských parit uvedených v čl. 1 odst. 3 za měsíc prosinec. Změna životních nákladů se vypočítá podle pravidel stanovených v čl. 1 odst. 3.
Článek 6
1.
Práh citlivosti je stanoven za šestiměsíční období zmiňované v čl. 5 odst. 2 této přílohy jako procentní sazba odpovídající 6 % za období 12 měsíců.
2.
Práh stanovený tímto způsobem se použije podle následujícího postupu, s výhradou použití čl. 5 odst. 1 druhého pododstavce této přílohy:
a)
pokud je hodnota prahu citlivosti dosažena nebo překročena v Belgii a Lucembursku (měřeno pomocí společného indexu v období mezi červnem a prosincem), aktualizuje se výše odměn pro všechna místa zaměstnání na základě postupu ročních aktualizace;
b)
pokud není v Belgii a Lucembursku dosažena hodnota prahu citlivosti, aktualizují se pouze koeficienty pro místa, kde změna životních nákladů (měřeno pomocí implicitních indexů v období mezi červnem a prosincem) překročila hodnotu prahu.
Článek 7
Pro účely článku 6 této přílohy:
Výše aktualizace se stanoví jako společný index, případně vynásobený polovinou předpokládaného specifického ukazatele, je-li tento předběžný odhad záporný.
Koeficienty se stanoví jako poměr mezi relevantní hospodářskou paritou a směnným kurzem uvedeným v článku 63 služebního řádu, vynásobený hodnotou aktualizace, pokud pro Belgii a Lucembursko nebylo dosaženo hodnoty prahu aktualizace.
KAPITOLA 3
DATUM NABYTÍ ÚČINKU KOEFICIENTU (MÍSTA ZAMĚSTNÁNÍ S VYSOKÝM NÁRŮSTEM ŽIVOTNÍCH NÁKLADŮ)
Článek 8
1.
Pro místa s vysokým nárůstem životních nákladů (měřeno pomocí změny implicitních indexů) nabudou koeficienty účinku před 1. lednem v případě mimořádné aktualizace nebo před 1. červencem v případě roční aktualizace. Tak by se mělo vyrovnat snížení kupní síly se stavem v místě zaměstnání, kde změna životních nákladů odpovídala prahu citlivosti.
2.
Datum nabytí účinku roční aktualizace je stanoveno takto:
a)
dnem 16. května pro místa zaměstnání, v nichž je míra inflace vyšší než 6 % a
b)
dnem 1. května pro místa zaměstnání, v nichž je míra inflace vyšší než 10 %.
3.
Datum nabytí účinku mimořádné aktualizace je stanoveno takto:
a)
dnem 16. listopadu pro místa zaměstnání, v nichž je míra inflace vyšší než 6 % a
b)
dnem 1. listopadu pro místa zaměstnání, v nichž je míra inflace vyšší než 10 %.
KAPITOLA 4
STANOVENÍ A ZRUŠENÍ KOEFICIENTŮ (ČLÁNEK 64 SLUŽEBNÍHO ŘÁDU)
Článek 9
1.
Příslušné úřady dotčených členských států, správní oddělení orgánu Unie nebo zástupci úředníků Unie v daném místě zaměstnání mohou požadovat stanovení koeficientu pro toto místo.
Tato žádost by měla být podpořena objektivními faktory poukazujícími na významný rozdíl ve výši životních nákladů, který vznikl v průběhu let mezi místem zaměstnání a hlavním městem dotčeného členského státu (s výjimkou Nizozemska, kde se místo Amsterdamu používá Haag). Pokud Eurostat potvrdí, že rozdíl je skutečně významný (více než 5 %) a dlouhodobě udržitelný, stanoví Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle článků 111 a 112 služebního řádu koeficient pro toto místo.
2.
Komise rozhoduje prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s články 111 a 112 služebního řádu o zrušení koeficientu stanoveného pro určité místo. V tomto případě vychází rozhodnutí z jednoho z následujících předpokladů:
a)
žádost příslušných úřadů dotčeného členského státu, správního oddělení orgánu Unie nebo zástupců úředníků Evropské unie v daném místě zaměstnání, která prokazuje, že životní náklady v tomto místě se již nadále významně neliší (méně než o 2 %) od životních nákladů hlavního města dotčeného členského státu. Toto sblížení by mělo být dlouhodobě udržitelné a potvrzené Eurostatem;
b)
v uvedeném místě již nadále nejsou zaměstnáni žádní úředníci ani dočasní zaměstnanci Unie.
KAPITOLA 5
USTANOVENÍ O UMÍRNĚNOSTI A VÝJIMCE
Článek 10
Hodnota specifického ukazatele používaného pro roční aktualizaci je omezena horní hranicí 2 % a spodní hranicí - 2 %. Jestliže hodnota specifického ukazatele překročí horní hranici nebo je nižší než spodní hranice, použije se pro výpočet hodnoty aktualizace hodnota hranice.
První odstavec se nepoužije, pokud se použije článek 11.
Zbývající část hodnoty aktualizace vyplývající z rozdílu mezi hodnotou aktualizace vypočítané pomocí specifického ukazatele a hodnotou aktualizace vypočítanou pomocí hranice se použije počínaje 1. dubnem následujícího roku.
Článek 11
1.
Pokud podle předpovědi Komise dojde ke snížení HDP Unie za běžný rok a specifický ukazatel bude pozitivní, použije se k vypočtu hodnoty aktualizace pouze část specifického ukazatele. Zbývající hodnota aktualizace odpovídající zbytku specifického ukazatele se použije k pozdějšímu datu následujícího roku. Zbývající část hodnoty aktualizace se pro účel uplatňování článku 10 nebere v potaz. Hodnota HDP Unie, dopady na rozdělení specifického ukazatele a datum použití jsou stanoveny v souladu s následující tabulkou:
HDP Unie
dopady na specifický ukazatel
den výplaty druhé části
[- 0,1 %; - 1 %]
33 %; 67 %
1. duben roku n + 1
[- 1 %; - 3 %]
0 %; 100 %
1. duben roku n + 1
menší než - 3 %
0 %
-
2.
Pokud vznikne rozdíl mezi předpovědí uvedenou v odstavci 1 a konečnými údaji o HDP Unie poskytnutými Komisí a pokud by tyto konečné údaje změnily dopady podle tabulky uvedené v odstavci 1, provádí se v souladu s touto tabulkou nezbytné pozitivní nebo negativní opravy, včetně oprav se zpětnou platností.
3.
Každou aktualizovanou referenční částku vyplývající z opravy zveřejní Komise do dvou týdnů od opravy pro informaci v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.
4.
Pokud uplatňování odstavce 1 nebo 2 vede k tomu, že hodnota specifického ukazovatele neslouží účelu aktualizace odměn a důchodů, je posledně jmenovaná hodnota použita jako základ výpočtu budoucí aktualizace, jakmile celkové zvýšení HDP Unie měřené od roku, v němž byl použit odstavec 1 nebo 2, bude pozitivní. V každém případě je hodnota uvedená v první větě obdobně omezena hranicemi a řídí se zásadami stanovenými v článku 10 této přílohy. Vývoj HDP Unie k tomuto účelu pravidelně měří Eurostat.
5.
V případě potřeby mají právní důsledky vyplývající z uplatňování článku 10 a tohoto článku plný účinek i po ukončení platnosti této přílohy podle článku 15.
KAPITOLA 6
ÚLOHA EUROSTATU A VZTAHY S NÁRODNÍMI STATISTICKÝMI ÚŘADY NEBO JINÝMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 12
Úkolem Eurostatu je sledovat kvalitu základních údajů a statistických metod používaných při sestavování činitelů, které se berou v úvahu při aktualizaci odměn. Zejména se jedná o vypracování posudků nebo studií požadovaných pro toto sledování.
Článek 13
Každoročně v březnu svolává Eurostat zasedání pracovní skupiny složené z odborníků z národních statistických úřadů nebo jiných příslušných orgánů členských států, která se nazývá Pracovní skupina pro články 64 a 65 služebního řádu.
Na zasedání se přezkoumá statistická metodika a její používání v oblasti specifických a kontrolních ukazatelů, společného indexu a výpočtu hospodářských parit.
Poskytnuty budou také informace potřebné k předložení předběžného odhadu změn v kupní síle pro účely mimořádné aktualizace odměn, jakož i údaje o pracovní době v orgánech ústřední státní správy.
Článek 14
Členské státy informují Eurostat na jeho žádost o všech faktorech, které mají přímý nebo nepřímý dopad na složení odměn a změny v odměňování státních zaměstnanců v ústředních státních správách.
KAPITOLA 7
ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ A DOLOŽKA O PŘEZKUMU
Článek 15
1.
Ustanovení této přílohy se použijí od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2023.
2.
Do 31. března 2022 předloží Komise zprávu Evropskému parlamentu a Radě. Zpráva zohlední průzkum provedený na základě článku 2 této přílohy a zejména posoudí, zda vývoj kupní síly odměn a důchodů úředníků Unie odpovídá změnám v kupní síle platů státních zaměstnanců v ústředních státních správách jednotlivých států. Komise na základě této zprávy předloží případně návrh na změnu této přílohy a článku 66a služebního řádu v souladu s článkem 336 Smlouvy o fungování Evropské unie.
3.
Dokud Evropský parlament a Rada nepřijmou nařízení na návrh Komise, uplatňuje se tato příloha a článek 66a služebního řádu prozatímně i po uplynutí období stanoveného v odstavci 1 a v článku 66a služebního řádu.
4.
Na konci roku 2018 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě průběžnou zprávu o uplatňování této přílohy a článku 66a služebního řádu.“;
72)
Příloha XII se mění takto:
a)
článek 2 se nahrazuje tímto:
„Článek 2
1. Každá aktualizace příspěvkové sazby nabývá účinku k 1. červenci zároveň s roční aktualizací odměn podle článku 65 služebního řádu. Aktualizací se výše příspěvku změní nejvýše o jeden procentní bod nad nebo pod platnou sazbu za předcházející rok.
2. Rozdíl stanovený mezi aktualizací příspěvkové sazby, která by byla výsledkem pojistně matematického výpočtu, a aktualizací vyplývající z odchylky uvedené v poslední větě odstavce 1 nebude nikdy uhrazen nebo následně brán v úvahu při pozdějších pojistně matematických výpočtech. Příspěvková sazba, která by byla výsledkem pojistně matematického výpočtu, bude zmíněna v hodnotící zprávě stanovené v článku 1 této přílohy.“;
b)
v čl. 4 odst. 6 se slovo „dvanáctiletého“ nahrazuje slovem „třicetiletého“;
c)
v čl. 10 odst. 2 a čl. 11 odst. 2 se slova „12 let“ nahrazují slovy „30 let“;
d)
vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 11a
Pro účely čl. 4 odst. 6, čl. 10 odst. 2 a čl. 11 odst. 2 této přílohy se do roku 2020 klouzavý průměr vypočítá na základě tohoto časového rozpětí:
v roce 2014 - 16 let
v roce 2015 - 18 let
v roce 2016 - 20 let
v roce 2017 - 22 let
v roce 2018 - 24 let
v roce 2019 - 26 let
v roce 2020 - 28 let.“;
e)
Článek 12 se nahrazuje tímto:
„Článek 12
Pro výpočet úroku z úroků podle článků 4 a 8 přílohy VIII se použije skutečná úroková míra ve smyslu článku 10 této přílohy a bude v případě potřeby aktualizována při pětiletém pojistně matematickém posouzení.
Ve vztahu k této aktualizaci se úroková míra uvedená v článcích 4 a 8 přílohy VIII považuje za referenční úrokovou míru. Komise pro informaci zveřejní aktualizovanou skutečnou úrokovou míru do dvou týdnů od aktualizace v Úředním věstníku Evropské unie, sérii C.“;
f)
článek 14 se nahrazuje tímto:
„Článek 14
1. V roce 2022 předloží Komise zprávu Evropskému parlamentu a Radě. Ve zprávě budou zohledněny rozpočtové dopady této přílohy a bude posouzena pojistně matematická rovnováha důchodového systému. Na základě této zprávy Komise předloží, bude-li to vhodné, návrh na změnu této přílohy.
2. V roce 2018 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě průběžnou zprávu o uplatňování této přílohy.“;
73)
Příloha XIII se mění takto:
a)
v čl. 7 odst. 2 třetí pododstavec se slovo „úpravě“ nahrazuje slovem „aktualizaci;“
b)
články 10, 14 až 17 a čl. 18 odst. 2 se zrušují;
c)
v čl. 18 odst. 1 se slovo „upravovány“ nahrazuje slovem „aktualizovány“ a slovo „úprava“ nahrazuje slovem „aktualizace“;
d)
článek 19 se nahrazuje tímto:
„Článek 19
Bez ohledu na ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1023/2013, kterým se mění služební řád úředníků Evropské unie a pracovní řád zaměstnanců Evropské unie (13), se i nadále uplatňují články 63, 64, 65, 82 a 83a služebního řádu, přílohy XI a XII služebního řádu a čl. 20 odst. 1, články 64, 92 a 132 pracovního řádu ostatních zaměstnanců, jež vstoupily v platnost před 1.11.2013, výhradně pro účely jakékoli úpravy nutné k zajištění souladu s rozhodnutím Soudního dvora Evropské unie o uplatňování těchto článků podle článku 266 Smlouvy o fungování Evropské unie.
e)
článek 20 se mění takto:
i)
odstavec 2 se zrušuje;
ii)
v odstavci 3 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Jejich důchody podléhají použití koeficientu, pouze pokud se bydliště úředníků shoduje s jejich posledním místem zaměstnání a se zemí jejich místa původu ve smyslu čl. 7 odst. 4 přílohy VII. Z rodinných nebo zdravotních důvodů je však možné požádat orgán oprávněný ke jmenování o změnu místa jejich původu; toto rozhodnutí je učiněno poté, co dotyčný úředník předloží odpovídající průkazné doklady.“;
iii)
v odstavci 4 se zrušuje poslední věta;
f)
článek 21 se nahrazuje tímto:
„Článek 21
Bez ohledu na čl. 77 druhý pododstavec druhou větu služebního řádu mají úředníci, kteří nastoupili do služebního poměru před 1. květnem 2004, nárok na 2 % platu uvedeného v tomto ustanovení za každý rok služby započitatelný pro důchod vypočtený v souladu s článkem 3 přílohy VIII.
Úředníci, kteří nastoupili do služebního poměru v období mezi 1. květnem 2004 a 31. prosincem 2013 mají nárok na 1,9 % platu uvedeného v tomto ustanovení za každý rok služby započitatelný pro důchod vypočtený v souladu s článkem 3 přílohy VIII.“;
g)
článek 22 se nahrazuje tímto:
„Článek 22
1. Úředníci, kteří ke dni 1. května 2004 dosáhli nejméně 20 let služby, mají po dosažení 60. roku věku nárok na starobní důchod.
Úředníci, kteří ke dni 1. května 2014 dosáhli věku 35 či více let a kteří nastoupili do služebního poměru před 1. lednem 2014, mají nárok na starobní důchod po dosažení důchodového věku uvedené v následující tabulce:
Věk ke dni 1. května 2014
Důchodový věk
Věk ke dni 1. května 2014
Důchodový věk
60 let a více
60 let
47 let
62 let 6 měsíců
59 let
60 let 2 měsíce
46 let
62 let 8 měsíců
58 let
60 let 4 měsíce
45 let
62 let 10 měsíců
57 let
60 let 6 měsíců
44 let
63 let 2 měsíce
56 let
60 let 8 měsíců
43 let
63 let 4 měsíce
55 let
61 let
42 let
63 let 6 měsíců
54 let
61 let 2 měsíce
41 let
63 let 8 měsíců
53 let
61 let 4 měsíce
40 let
63 let 10 měsíců
52 let
61 let 6 měsíců
39 let
64 let 3 měsíce
51 let
61 let 8 měsíců
38 let
64 let 4 měsíce
50 let
61 let 11 měsíců
37 let
64 let 5 měsíců
49 let
62 let 2 měsíce
36 let
64 let 6 měsíců
48 let
62 let 4 měsíce
35 let
64 let 8 měsíců
Úředníci, kterým je ke dni 1. května 2014 méně než 35 let, mají nárok na starobní důchod po dosažení 65 let věku.
U úředníků, kteří ke dni 1. května 2014 dosáhli 45 let věku a více a kteří nastoupili do služebního poměru mezi 1. lednem 2004 a 31. prosincem 2013, však důchodový věk zůstane 63 let.
V případě úředníků, kteří nastoupili do služebního poměru před 1. lednem 2014, se důchodový věk pro účely všech odkazů na důchodový věk v tomto služebním řádu stanoví podle výše uvedených ustanovení, není-li v tomto služebním řádu stanoveno jinak.
2. Bez ohledu na článek 2 přílohy VIII mají úředníci, kteří nastoupili do služebního poměru před 1. lednem 2014 a setrvají ve služebním poměru i po dosažení důchodového věku podle okolností nárok na dodatečné zvýšení jejich konečného základního platu o 2,5 % za každý rok odpracovaný po dosažení uvedeného důchodového věku, pokud celková výše jejich důchodu nepřekročí 70 % konečného základního platu ve smyslu čl. 77 druhého nebo třetího pododstavce služebního řádu.
U úředníků, kteří ke dni 1. května 2004 dosáhli nejméně 50 let věku nebo nejméně 20 let služby, však zvýšení důchodu stanovené v předchozím pododstavci nebude menší než 5 % částky nároku na důchod přiznané ve věku 60 let.
Zvýšení se poskytuje také v případě úmrtí, pokud úředník setrval ve služebním poměru po dosažení důchodového věku.
Přispívá-li úředník, který nastoupí do služebního poměru před 1. lednem 2014 a pracuje na zkrácený úvazek, podle přílohy IVa do důchodového systému v poměru k odpracované době, zvýšení nároku na důchod stanovené v tomto článku se uplatní pouze do výše tohoto poměru.
3. Pokud odejde úředník do důchodu před dosažením důchodového věku stanovené v tomto článku, použije se pro období mezi 60. rokem věku a důchodovým věkem pouze poloviční snížení stanovené v čl. 9 odst. 1 písm. b) přílohy VIII.
4. Odchylně od jediného článku odst. 1 druhého pododstavce přílohy IV obdrží úředník, na kterého se podle odstavce 1 vztahuje důchodový věk nižší než 65 let, příspěvek stanovený v uvedené příloze za podmínek v ní stanovených až do dne, kdy úředník dosáhne svého důchodového věku.
Po dosažení tohoto věku však bude úředník dostávat příspěvek maximálně do věku 65 let, dokud nedosáhne maximální výše starobního důchodu, pokud se nepoužije článek 42c služebního řádu.“;
h)
článek 23 se nahrazuje tímto:
„Článek 23
1. Jestliže se použije čl. 52 písm. a) služebního řádu a aniž jsou dotčena ustanovení článku 50, úředník, který byl ve služebním poměru před 1. lednem 2014, odejde do důchodu automaticky k poslednímu dni v měsíci, v němž dosáhne věku 65 let. V případě úředníků, kteří byli ve služebním poměru již před 1. lednem 2014, se slova „66 let věku“, „věk šedesáti šesti let“ a „66. roku věku“ v čl. 78 druhém pododstavci a v čl. 81a odst. 1 písm. b) služebního řádu a v čl. 12 odst. 1 písm. b) přílohy VIII nahrazují slovy „65 let věku“, „věk šedesáti pěti let“ a „65. roku věku“.
2. Bez ohledu na článek 52 služebního řádu může být úředníky, kteří nastoupili do služebního poměru před 1. lednem 2014 a kteří ze služby odcházejí před dosažením věku, v němž by měli v souladu s článkem 22 této přílohy nárok na starobní důchod, požadováno použití čl. 9 odst. 1 písm. b) druhého pododstavce přílohy VIII:
a)
do 31. prosince 2015 od věku 55 let
b)
do 31. prosince 2016 od věku 57 let.
3. Odchylně od čl. 50 osmého pododstavce služebního řádu má úředník, který v souladu s čl. 50 prvním pododstavcem odejde do důchodu ve služebním zájmu, nárok pobírat důchod podle článku 9 přílohy VIII v souladu s touto tabulkou:
Datum rozhodnutí podle čl. 50 prvního pododstavce
Věk
Před 31. prosincem 2016
55 let
Po 31. prosinci 2016
58 let“;
i)
za článek 24 se vkládá nový článek, který zní:
„Článek 24a
V případě důchodu stanoveného před 1. lednem 2014 bude příjemcův nárok na starobní důchod po tomto dni nadále stanovován v souladu s pravidly použitými při původním stanovení nároku. Totéž se vztahuje na pojištění v rámci společného systému nemocenského pojištění.“;
j)
článek 28 se nahrazuje tímto:
„Článek 28
1. Zaměstnanci ve smyslu článku 2 pracovního řádu ostatních zaměstnanců, kteří jsou ke dni 1. května 2004 zaměstnáni na základě smlouvy a kteří jsou po tomto datu a před 1. lednem 2014 jmenováni úředníky, mají při odchodu do důchodu nárok, aby jim práva na důchod, která získali jako dočasní zaměstnanci, byla pojistně matematicky upravena s ohledem na změnu jejich důchodového věku uvedeného v článku 77 služebního řádu.
2. Zaměstnanci ve smyslu článků 2, 3a a 3b pracovního řádu ostatních zaměstnanců, kteří jsou ke dni 1. ledna 2014 zaměstnáni na základě smlouvy a kteří jsou po tomto datu jmenováni úředníky, mají při odchodu do důchodu nárok, aby jim práva na důchod, která získali jako dočasní nebo smluvní zaměstnanci, byla pojistně matematicky upravena s ohledem na změnu jejich důchodového věku uvedeného v článku 77 služebního řádu v případě, že ke dni 1. května 2014 dosáhli věku alespoň 35 let.“;
k)
doplňuje se nový oddíl, který zní:
„Oddíl 5
Článek 30
1. Odchylně od přílohy I oddílu A bodu 2 se následující tabulka druhů pracovních míst ve funkční skupině AD vztahuje na úředníky ve služebním poměru ke dni 31. prosince 2013:
Generální ředitel
AD 15 - AD 16
Ředitel
AD 14 - AD 15
Vedoucí oddělení nebo rovnocenné pracovní místo
AD 9 - AD 14
Poradce nebo rovnocenné pracovní místo
AD 13 - AD 14
Hlavní administrátor v přechodném období
AD 14
Administrátor v přechodném období
AD 13
Administrátor
AD 5 - AD 12
2. S účinkem od 1. ledna 2014 zařadí orgán oprávněný ke jmenování úředníky, kteří jsou k 31. prosinci 2013 ve služebním poměru ve funkční skupině AD, do těchto druhů pracovních míst:
a)
úředníci, kteří k 31. prosinci 2013 byli zařazeni do platové třídy AD 14 a nepůsobili na pracovním místě ředitele, vedoucího oddělení, poradce či na rovnocenných pracovních místech, budou zařazeni na pracovní místo: „hlavní administrátor v přechodném období“;
b)
úředníci, kteří k 31. prosinci 2013 byli zařazeni do platové třídy AD 13 a nepůsobili na pracovním místě vedoucího oddělení nebo poradce či na rovnocenných pracovních místech, budou zařazeni na pracovní místo: „administrátor v přechodném období“;
c)
úředníci, kteří k 31. prosinci 2013 byli zařazeni do platové třídy AD 9 až AD 14, a to na pracovním místě vedoucího oddělení či na rovnocenném pracovním místě, budou zařazeni na pracovní místo: „vedoucí oddělení nebo rovnocenné pracovní místo“;
d)
úředníci, kteří k 31. prosinci 2013 byli zařazeni do platové třídy AD 13 nebo AD 14, a to na pracovním místě poradce či na rovnocenném pracovním místě, budou zařazeni na pracovní místo: „poradce nebo rovnocenné pracovní místo“;
e)
úředníci, kteří k 31. prosinci 2013 byli zařazeni do platové třídy AD 5 až AD 12 a nepůsobili na pracovním místě vedoucího oddělení či na rovnocenném pracovním místě, budou zařazeni na pracovní místo: „administrátor“.
3. Odchylně od odstavce 2 může orgán oprávněný ke jmenování zařadit úředníky v platové třídě AD 9 až AD 14, kteří nesou zvláštní odpovědnost, před 31. prosincem 2015 na pracovní místo: „vedoucí oddělení nebo rovnocenné pracovní místo“ nebo „poradce nebo rovnocenné pracovní místo“. Každý orgán oprávněný ke jmenování přijme ustanovení s cílem provést tento článek. Celkový počet úředníků, kteří mají prospěch z tohoto ustanovení, nepřekročí k 31. prosinci 2013 5 % úředníků ve funkční skupině AD.
4. Zařazení na určitý druh pracovního místa platí, dokud úředníkovi není svěřena nová funkce odpovídající jinému druhu pracovního místa.
5. Za předpokladu, že splňují podmínky stanovené v čl. 44 prvním pododstavci, je úředníkům v platové třídě AD 12 stupni 5 na pracovním místě administrátora od 1. ledna 2016 přiznáno zvýšení základního platu, jež se rovná rozdílu mezi platem odpovídajícím platové třídě AD 12 stupni 4 a platem platové třídy AD 12 stupně 3.
6. Za předpokladu, že splňují podmínky stanovené v čl. 44 prvním pododstavci, je úředníkům, kteří jsou zařazeni do platové třídy AD 12 stupně 5 na pracovním místě administrátora a mají prospěch z opatření uvedeného v odstavci 5, po dvou letech přiznáno dodatečné zvýšení základního platu, jež se rovná rozdílu mezi platem odpovídajícím platové třídě AD 12 stupni 5 a platem platové třídy AD 12 stupně 4.
7. Odchylně od odstavce 5 se následující ustanovení vztahují na úředníky v platové třídě AD 12 na pracovním místě administrátora, kteří byli do služebního poměru přijati před 1. květnem 2004 a od 1. května 2004 do 31. prosince 2013 nebyli povýšeni:
a)
za předpokladu, že splňují podmínky stanovené v čl. 44 prvním pododstavci, je úředníkům ve stupni 8 od 1. ledna 2016 přiznáno zvýšení základního platu, jež se rovná rozdílu mezi platem odpovídajícím platové třídě AD 12 stupni 4 a platem platové třídy AD 12 stupně 3;
b)
za předpokladu, že mají prospěch z opatření uvedeného v bodě a), je úředníkům ve stupni 8 po dvou letech přiznáno dodatečné zvýšení základního platu, jež se rovná rozdílu mezi platem odpovídajícím platové třídě AD 12 stupni 5 a platem platové třídy AD 12 stupně 4.
8. Za předpokladu, že splňují podmínky stanovené v čl. 44 prvním pododstavci, je úředníkům v platové třídě AD 13 stupni 5 na pracovním místě administrátora v přechodném období od 1. ledna 2016 přiznáno zvýšení základního platu, jež se rovná rozdílu mezi platem odpovídajícím platové třídě AD 13 stupni 4 a platem platové třídy AD 13 stupně 3.
9. Za předpokladu, že splňují podmínky stanovené v čl. 44 prvním pododstavci, je úředníkům, kteří jsou zařazeni do platové třídy AD 13 stupně 5 na pracovním místě administrátora v přechodném období a mají prospěch z opatření uvedeného v odstavci 8, po dvou letech přiznáno dodatečné zvýšení základního platu, jež se rovná rozdílu mezi platem odpovídajícím platové třídě AD 13 stupni 5 a platem platové třídy AD 13 stupně 4.
10. Úředníkům, kterým bylo přiznáno zvýšení základního platu stanovené v odstavcích 5 až 9 a kteří byli následně jmenováni vedoucím oddělení nebo zařazeni na rovnocenné pracovní místo, případně byli jmenováni poradcem nebo zařazeni na rovnocenné pracovní místo ve stejné platové třídě, toto zvýšení základního platu zůstává.
11. Odchylně od první věty článku 46 jsou úředníci, kteří byli jmenováni do nejbližší vyšší platové třídy a mají prospěch ze zvýšení základního platu stanoveného v odstavcích 5, 6, 8 a 9, zařazeni do druhého stupně této platové třídy. Tito úředníci ztrácí výhodu zvýšení základního platu dle odstavců 5, 6, 8 a 9.
12. Zvýšení základního platu podle ustanovení odstavce 7 se neposkytuje po povýšení a není součástí základu, který se používá ke stanovení zvýšení základního měsíčního platu, jež je uvedeno v čl. 7 odst. 5 této přílohy.
Článek 31
1. Odchylně od oddílu A bodu 2 přílohy I se následující tabulka druhů pracovních míst ve funkční skupině AST vztahuje na úředníky ve služebním poměru ke dni 31. prosince 2013:
Hlavní asistent v přechodném období
AST 10 - AST 11
Asistent v přechodném období
AST 1 - AST 9
Administrativní asistent v přechodném období
AST 1 - AST 7
Podpůrný zaměstnanec v přechodném období
AST 1 - AST 5
2. S účinkem od 1. ledna 2014 zařadí orgán oprávněný ke jmenování úředníky, kteří jsou k 31. prosinci 2013 ve služebním poměru ve funkční skupině AST, do těchto pracovních míst:
a)
úředníci, kteří k 31. prosinci 2013 byli zařazeni do platové třídy AST 10 nebo AST 11, budou zařazeni na pracovní místo: „hlavní asistent v přechodném období“.
b)
Úředníci, na něž se nevztahuje písmeno a) a kteří před 1. květnem 2004 byli zařazeni do dřívější kategorie B nebo před 1. květnem 2004 byli zařazeni do dřívějších kategorií C či D a byli bez omezení zařazeni do funkční skupiny AST a úředníci AST, kteří byli přijati po 1. květnu 2004, budou zařazeni na pracovní místo: „asistent v přechodném období“.
c)
Úředníci, na něž se nevztahují písmena a) a b) a kteří před 1. květnem 2004 byli zařazeni do dřívější kategorie C, budou zařazeni na pracovní místo: „administrativní asistent v přechodném období“.
d)
Úředníci, na něž se nevztahují písmena a) a b) a kteří před 1. květnem 2004 byli zařazeni do dřívější kategorie D, budou zařazeni na pracovní místo: „podpůrný zaměstnanec v přechodném období“.
3. Zařazení na určitý druh pracovního místa platí, dokud úředníkovi není svěřena nová funkce odpovídající jinému druhu pracovního místa. Administrativní asistenti v přechodném období a podpůrní zaměstnanci v přechodném období mohou být zařazeni na pracovní místo asistenta, které je definováno v příloze I oddílu A, pouze tehdy, je-li to v souladu s postupem stanoveným v článku 4 a čl. 29 odst. 1 služebního řádu. Povýšení je povoleno výhradně v rámci služebního postupu, který odpovídá jednotlivým druhům pracovních míst uvedeným v odstavci 1.
4. Odchylně od čl. 6 odst. 1 služebního řádu a od oddílu B přílohy I se počet volných pracovních míst v nejbližší vyšší platové třídě, která se požadují pro účely služebního postupu, pro podpůrné zaměstnance v přechodném období vypočítá zvlášť. Použijí se tyto koeficienty pro povyšování:
Platová třída
Koeficient
Podpůrný zaměstnanec v přechodném období
5
-
4
10 %
3
22 %
2
22 %
1
-
Pokud jde o podpůrné zaměstnance v přechodném období, zváží se pro účely povýšení srovnatelné zásluhy (čl. 45 odst. 1 služebního řádu) mezi způsobilými úředníky stejné platové třídy a zařazení.
5. Administrativní asistenti v přechodném období a podpůrní zaměstnanci v přechodném období, kteří před 1. květnem 2004 byli zařazeni do dřívějších kategorií C či D, mají nadále podle přílohy VI nárok na náhradní volno nebo na odměnu, pokud služební podmínky neumožňují čerpání náhradního volna v průběhu dvou měsíců následujících po měsíci, kdy byla vykonána práce přesčas.
6. Úředníci, kterým bylo na základě čl. 55a odst. 2 písm. g) služebního řádu a článku 4 přílohy IVa služebního řádu povoleno pracovat na zkrácený úvazek v období, které začíná před 1. lednem 2014 a trvá po tomto dni, mohou i nadále pracovat na zkrácený úvazek za stejných podmínek po celkovou dobu nejvýše pěti let.
7. U úředníků, jejichž důchodový věk podle článku 22 této přílohy je méně než 65 let, může tříleté období uvedené v čl. 55a odst. 2 písm. g) služebního řádu přesáhnout jejich důchodový věk, avšak nesmí překročit věk 65 let.
Článek 32
Odchylně od čl. 1 čtvrtého pododstavce první věty přílohy II služebního řádu nemusí být zastoupení funkční skupiny AST/SC ve výboru zaměstnanců zajištěno až do příštích voleb nového výboru zaměstnanců, v němž mohou být zaměstnanci skupiny AST/SC zastoupeni.
Článek 33
Odchylně od čl. 40 odst. 2 služebního řádu celková délka volna z osobních důvodů úředníka, který k 31. prosinci 2013 v průběhu dosavadní služby vyčerpal více než 10 let volna z osobních důvodů, nepřekročí za celé období služby úředníka 15 let.“
Článek 2
Pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie se mění takto:
1)
V článku 1 se zrušuje druhá odrážka.
2)
V článku 2 se doplňuje nové písmeno, které zní:
„f)
zaměstnanci přijatí za účelem obsazení pracovního místa, které je uvedeno v seznamu pracovních míst přiloženém k oddílu rozpočtu určité agentury uvedené v čl. 1a odst. 2 služebního řádu a které rozpočtové orgány zařadily jako dočasné, s výjimkou vedoucích agentur a zástupců vedoucích agentur, jak je stanoveno v aktu Unie o zřízení dotyčné agentury, a úředníků, kteří byli ve služebním zájmu dočasně přiděleni do agentury.“
3)
Článek 3 se zrušuje.
4)
V čl. 3b písm. b) se bod i) nahrazuje tímto:
„i)
úředníků nebo dočasných zaměstnanců ve funkčních skupinách AST/SC a AST;“
5)
V čl. 8 prvním pododstavci se slova „čl. 2 písm. a)“ nahrazují slovy „čl. 2 písm. a) nebo čl. 2 písm. f)“.
6)
V článku 10 se zrušuje odstavec 4.
7)
Článek 11 se mění takto:
a)
v první větě prvního pododstavce se slova „článků 11 až 26“ nahrazují slovy „článků 11 až 26a“;
b)
v třetím pododstavci se slova „druhém pododstavci“ nahrazuje slovy „třetím pododstavci“.
8)
Článek 12 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Přijímání dočasných zaměstnanců je zaměřeno na zajištění služeb osob s co nejvyšší mírou schopnosti, výkonnosti a bezúhonnosti, vybraných na co nejširším zeměpisném základě mezi státními příslušníky členských států Unie.
Dočasní zaměstnanci se vybírají bez ohledu na rasu, politické, filozofické nebo náboženské přesvědčení, pohlaví nebo sexuální orientaci a nezávisle na jejich rodinném stavu nebo rodinné situaci.
Žádné pracovní místo nesmí být vyhrazeno státním příslušníkům určitého členského státu. Zásada rovnosti občanů Unie však jednotlivým orgánům umožňuje přijmout vhodná opatření při zjištění dlouhodobé a značné nerovnováhy, pokud jde o státní příslušnost dočasných zaměstnanců, která není oprávněna na základě objektivních kritérií. Tato vhodná opatření musí být opodstatněna a nesmí vést k jiným kritériím pro přijímání pracovníků než těm, která jsou založena na výkonech. Před přijetím takových vhodných opatření přijme orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci obecná ustanovení s cílem provést tento odstavec v souladu s článkem 110 služebního řádu.
Po tříletém období, které začíná dne 1. ledna 2014, Komise podá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění předcházejícího pododstavce.
S cílem usnadnit přijímání zaměstnanců na co nejširším možném zeměpisném základě usilují orgány o podporu mnohojazyčného a multikulturního vzdělávání dětí svých zaměstnanců.“;
b)
v odstavci 5 se slova „každý orgán“ nahrazují slovy „orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci“.
9)
článek 14 se nahrazuje tímto:
„Článek 14
1. Dočasný zaměstnanec prochází devítiměsíční zkušební dobou.
Pokud dočasnému zaměstnanci brání nemoc, mateřská dovolená podle článku 58 služebního řádu nebo úraz v plnění jeho pracovních povinností po souvislou dobu jednoho měsíce nebo delší, může orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci zkušební dobu odpovídajícím způsobem prodloužit. Celková délka zkušební doby nesmí za žádných okolností přesáhnout patnáct měsíců.
2. Zpráva o dočasném zaměstnanci se vyhotoví kdykoli před uplynutím zkušební doby, pokud se jeho práce ukazuje jako zjevně nedostatečná.
Tato zpráva se předá dotyčné osobě a ta má právo se k ní písemně vyjádřit ve lhůtě osmi pracovních dnů. Přímý nadřízený dočasného zaměstnance tuto zprávu a vyjádření neprodleně zašle orgánu uvedenému v čl. 6 prvním pododstavci. Na základě zprávy může orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci rozhodnout o propuštění dočasného zaměstnance před koncem zkušební doby s měsíční výpovědní dobou, nebo jej může po zbytek zkušební doby přeřadit do jiného útvaru.
3. Nejpozději měsíc před koncem zkušební doby se vyhotoví zpráva o schopnosti dočasného zaměstnance vykonávat povinnosti spojené s jeho funkcí, jakož i o jeho chování a výkonnosti. Tato zpráva se předá dočasnému zaměstnanci a ten má právo se k ní písemně vyjádřit ve lhůtě osmi pracovních dnů.
Je-li doporučeno propuštění nebo ve výjimečných případech prodloužení zkušební doby v souladu s odstavcem 1, zašle přímý nadřízený dočasného zaměstnance zprávu a vyjádření neprodleně orgánu uvedenému v čl. 6 prvním pododstavci.
Dočasný zaměstnanec, který svou prací nebo chováním neprokázal, že je vhodné jej dále zaměstnávat, bude propuštěn.
Konečné rozhodnutí se přijímá na základě zprávy uvedené v tomto odstavci a informací o chování dočasného zaměstnance s ohledem na hlavu II služebního řádu dostupných orgánu uvedenému v čl. 6 prvním pododstavci.
4. Propuštěný dočasný zaměstnanec má nárok na odstupné ve výši jedné třetiny svého základního platu za každý celý měsíc ve zkušební době.“
10)
V čl. 15 odst. 1 první pododstavci se doplňuje nová věta, která zní:
„Dočasným zaměstnancům zařazeným v souladu s kritérii pro zařazení, která přijal orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci, zůstane zachována délka odpracované doby v platovém stupni získaném při výkonu této funkce, pokud budou zaměstnáni jako dočasní zaměstnanci ve stejné platové třídě bezprostředně po ukončení předchozího pracovního poměru.“
11)
Článek 16 se nahrazuje tímto:
„Článek 16
Ustanovení článků 42a, 42b a 55 až 61 služebního řádu se použijí obdobně, pokud jde o dovolenou, pracovní dobu, práci přesčas, směnný provoz, pracovní pohotovost na pracovišti nebo doma a úřední svátky. Mimořádná dovolená a rodičovská dovolená nesmějí být delší než délka trvání smlouvy. Kromě toho se články 41, 42, 45 a 46 služebního řádu použijí obdobně na dočasné zaměstnance ve smyslu článku 29 přílohy XIII služebního řádu, a to nezávisle na datu počátku jejich pracovního poměru.
Placené volno z důvodu nemoci stanovené v článku 59 služebního řádu však nepřesáhne tři měsíce ani dobu odpracovanou dočasným zaměstnancem, pokud je tato doba delší. Volno nesmí překročit dobu platnosti pracovní smlouvy zaměstnance.
Po uplynutí této lhůty je zaměstnanec, jehož smlouva nebyla vypovězena, bez ohledu na skutečnost, že je nadále v pracovní neschopnosti, převeden na neplacené pracovní volno.
Pokud však u zaměstnance vznikla nemoc z povolání nebo utrpěl úraz při výkonu svých pracovních povinností, pobírá nadále odměnu za práci v plné výši po celou dobu pracovní neschopnosti až do doby, kdy je mu přiznán invalidní důchod podle článku 33.“
12)
Článek 17 se nahrazuje tímto:
„Článek 17
Za výjimečných okolností může být dočasnému zaměstnanci ze závažných osobních důvodů přiznáno na jeho žádost neplacené pracovní volno. Článek 12b služebního řádu se použije i po dobu pracovního volna z osobních důvodů.
Povolení podle článku 12b nemůže být dočasnému zaměstnanci uděleno za účelem účasti na výdělečné nebo nevýdělečné činnosti, jejíž součástí by bylo lobbování u jeho služebního orgánu a která by mohla vést ke střetu s oprávněnými zájmy orgánu.
Orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci stanoví délku tohoto volna, která nepřesáhne jednu čtvrtinu doby odpracované zaměstnancem, nebo:
-
tři měsíce, pokud pracovní poměr zaměstnance netrvá déle než čtyři roky, nebo
-
v ostatních případech dvanáct měsíců.
Doba volna poskytnutého podle prvního odstavce se pro účely čl. 44 prvního pododstavce služebního řádu nepočítá.
Po dobu neplaceného pracovního volna se pozastavuje členství dočasného zaměstnance v systému sociálního zabezpečení podle článku 28.
Dočasný zaměstnanec, který nevykonává výdělečnou činnost, však může nejpozději do jednoho měsíce od konce měsíce, ve kterém započalo jeho neplacené pracovní volno, požádat o prodloužení pojištění proti rizikům uvedeným v článku 28, bude-li během volna hradit polovinu příspěvků stanovených v uvedeném článku; výše příspěvku se vypočte na základě jeho posledního základního platu.
Navíc může dočasný zaměstnanec, na nějž se vztahuje čl. 2 písm. c) nebo d), prokáže-li, že nemá možnost členství v jiném systému sociálního zabezpečení, požádat o prodloužení členství v systému sociálního zabezpečení po dobu neplaceného pracovního volna, bude-li hradit příspěvek ve výši trojnásobku sazby uvedené v článku 41; příspěvky se vypočtou podle základního platu v jeho třídě a stupni.
Ženám, jejichž mateřská dovolená byla zahájena před skončením platnosti jejich smlouvy, je zaručena mateřská dovolená a výplata s ní souvisejících dávek.“
13)
Článek 20 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se slovo „úpravy“ nahrazuje slovem „aktualizace“;
b)
v odstavci 3 se slova „zvláštním odvodu“ nahrazují slovy „solidárním odvodu“;
c)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Článek 44 služebního řádu se pro dočasné zaměstnance použije obdobně.“
14)
Článek 28a se mění takto:
a)
v odst. 3 poslední větě se slovo „upravují“ nahrazuje slovem „aktualizují“;
b)
v odstavci 10 se slova „orgány Unie“ nahrazují slovy „orgány v rámci příslušných orgánů Unie uvedené v čl. 6 prvním pododstavci“;
c)
odstavec 11 se nahrazuje tímto:
„Každé dva roky předkládá Komise zprávu o finanční situaci systému pojištění v nezaměstnanosti. Nezávisle na této zprávě může Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s články 111 a 112 služebního řádu upravovat příspěvky na pojistné uvedené v odstavci 7 tohoto článku, je-li to nezbytné v zájmu finanční rovnováhy systému.“
15)
V čl. 33odst. 1 druhém pododstavci se slova „65 let“ nahrazují slovy „66 let“.
16)
Článek 34 se nahrazuje tímto:
„Článek 34
Pozůstalé osoby po zemřelém zaměstnanci, které jsou vymezeny v kapitole 4 přílohy VIII služebního řádu, mají nárok na pozůstalostní důchod za podmínek stanovených v článcích 35 až 38.
Pokud zemře bývalý zaměstnanec pobírající příspěvek v invaliditě nebo bývalý zaměstnanec ve smyslu čl. 2 písm. a), c), d), e) nebo f), který pobíral starobní důchod nebo který skončil pracovní poměr před dosažením důchodového věku a požádal, aby mu bylo vyplácení starobního důchodu odloženo na první den kalendářního měsíce po měsíci, ve kterém dosáhl důchodového věku, mají právní nástupci zemřelého zaměstnance vymezení v kapitole 4 přílohy VIII nárok na pozůstalostní důchod za podmínek stanovených v uvedené příloze.
Pokud není po dobu nejméně jednoho roku známo místo pobytu dočasného zaměstnance, bývalého dočasného zaměstnance pobírajícího příspěvek v invaliditě nebo starobní důchod nebo bývalého dočasného zaměstnance, který opustil službu před dosažením důchodového věku a požádal o odklad starobního důchodu k prvnímu dni měsíce následujícího po měsíci, ve kterém dosáhne důchodového věku, použijí se u jeho manžela/manželky a osob považovaných za jím vyživované obdobně ustanovení kapitoly 5 a 6 přílohy VIII služebního řádu o dočasných důchodech.,“;
17)
V čl. 36 prvním pododstavci třetí větě se slova „čl. 2 písm. a), c) nebo d)“ nahrazují slovy „čl. 2 písm. a), c), d), e) nebo f)“.
18)
V článku 37 čtvrtém pododstavci se slova „věku 63 let“ nahrazují slovy „důchodového věku“ a slova „čl. 2 písmena a), c) nebo d)“ se nahrazují slovy „čl. 2 písm. a), c), d), e) nebo f)“.
19)
V článku 39 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Při odchodu ze služby má zaměstnanec ve smyslu článku 2 nárok na starobní důchod, převod pojistně matematické protihodnoty nebo na odchodné vyměřené v souladu s kapitolou 3 hlavy V a s přílohou VIII služebního řádu. Pokud má zaměstnanec nárok na starobní důchod, jeho nárok na důchod se sníží v poměru k částkám vyplaceným v souladu s článkem 42.“;
20)
V článku 42 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„V souladu s podmínkami, které stanoví orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci, může zaměstnanec tento orgán požádat o uskutečnění jakékoli platby, kterou musí uhradit za účelem získání nebo zachování nároku na důchod v zemi svého původu.“
21)
Článek 47 se nahrazuje tímto:
„Článek 47
Kromě případu úmrtí končí pracovní poměr dočasných zaměstnanců:
a)
na konci měsíce, ve kterém zaměstnanec dosáhne věku 66 let, nebo případně k datu stanovenému v souladu s čl. 52 druhým a třetím pododstavcem služebního řádu, nebo
b)
pokud je smlouva uzavřena na dobu určitou:
i)
ke dni uvedenému ve smlouvě;
ii)
na konci výpovědní doby uvedené ve smlouvě, která zaměstnanci nebo orgánu umožňuje ukončit pracovní poměr dříve. Výpovědní doba nesmí být kratší než jeden měsíc za každý rok trvání pracovního poměru, přičemž nejkratší výpovědní doba činí jeden měsíc a nejdelší tři měsíce. U dočasných zaměstnanců, jejichž smlouvy byly obnoveny, činí nejdelší výpovědní doba šest měsíců. Běh výpovědní lhůty však nesmí začít běžet v průběhu těhotenství, je-li potvrzeno lékařem, mateřské dovolené nebo nemoci za předpokladu, že volno z důvodu nemoci nepřesahuje tři měsíce. S výhradou výše uvedených omezení se navíc během těhotenství, je-li potvrzeno lékařem, v průběhu mateřské dovolené nebo nemoci doba přerušuje. V případě rozvázání smlouvy orgánem má zaměstnanec právo na odstupné ve výši jedné třetiny jeho základního platu za období mezi dnem skončení plnění jeho povinností a dnem skončení platnosti jeho smlouvy;
iii)
pokud zaměstnanec nadále nesplňuje podmínky stanovené v čl. 12 odst. 2 písm. a) s výhradou možnosti udělení výjimky na základě uvedeného ustanovení. Pokud výjimka udělena není, použije se výpovědní doba uvedená v bodě ii); nebo
c)
pokud je smlouva uzavřena na dobu neurčitou:
i)
na konci výpovědní doby sjednané ve smlouvě; délka výpovědní doby nesmí být kratší než jeden měsíc za každý dokončený rok služby, přičemž nejkratší výpovědní doba činí tři měsíce a nejdelší deset měsíců. Výpovědní doba však nezačne běžet v průběhu těhotenství, je-li potvrzeno lékařem, mateřské dovolené nebo volna z důvodu nemoci za předpokladu, že volno z důvodu nemoci nepřesahuje tři měsíce. S výhradou výše uvedených omezení se navíc v průběhu těhotenství, je-li potvrzeno lékařem, mateřské dovolené nebo volna z důvodu nemoci doba přerušuje; nebo
ii)
pokud zaměstnanec nadále nesplňuje podmínky stanovené v čl. 12 odst. 2 písm. a) s výhradou možnosti udělení výjimky na základě uvedeného ustanovení. Pokud výjimka udělena není, použije se výpovědní doba uvedená v bodě i).“;
22)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 48a
V každém volebním období lze obdobně použít článek 50 služebního řádu na nejvýše pět vedoucích dočasných zaměstnanců politických skupin Evropského parlamentu, kteří jsou v platové třídě AD 15 nebo AD 16, za předpokladu, že dosáhli věku 55 let, odpracovali dvacet let v evropských institucích a nejméně dva a půl roku ve své poslední platové třídě.“;
23)
V článku 50c se zrušuje odstavec 2.
24)
V hlavě II se doplňuje nová kapitola, která zní:
„KAPITOLA 11
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ PRO DOČASNÉ ZAMĚSTNANCE UVEDENÉ V ČL. 2 PÍSM. F)
Článek 51
Článek 37 s výjimkou písm. b) prvního pododstavce a článek 38 služebního řádu se pro dočasné zaměstnance uvedené v čl. 2 písm. f) použije obdobně.
Článek 52
Odchylně od článku 17 třetího pododstavce mohou dočasní zaměstnanci uvedení v čl. 2 písm. f), kteří mají smlouvu na dobu neurčitou, dostat neplacené pracovní volno na období ne delší než jeden rok nezávisle na odpracované době.
Celková délka takového volna nesmí překročit dvanáct let za celou dobu zaměstnání.
Místo dočasného zaměstnance je možné obsadit jinou osobou.
Po uplynutí doby jeho volna musí být dočasný zaměstnanec znovu zařazen na první pracovní místo odpovídající jeho platové třídě, které se v jeho funkční skupině uvolní, pod podmínkou, že splňuje požadavky na toto místo. Pokud nabídnuté místo odmítne, zachová si právo nastoupit na další volné místo v jeho funkční skupině odpovídající jeho platové třídě za stejných podmínek. Pokud odmítne podruhé, orgán jej může bezodkladně propustit. Dokud není znovu zařazen či dočasně přidělen na pracovní místo, zůstává na neplaceném pracovním volnu z osobních důvodů.
Článek 53
Dočasný zaměstnanec uvedený v čl. 2 písm. f) bude zaměstnán na základě výběrového řízení uspořádaného jednou či více agenturami. Evropský úřad pro výběr personálu poskytne pomoc agenturám na žádost dotyčné agentury či dotyčných agentur při výběru zaměstnanců, zejména vymezením obsahu testů a uspořádáním výběrových řízení. Evropský úřad pro výběr personálu zajistí transparentnost výběrových řízení.
V případě externího výběrového řízení bude dočasný zaměstnanec uvedený v čl. 2 písm. f) zařazen pouze do platových tříd SC1 až SC2, AST 1 až AST 4 nebo AD 5 až AD 8. Agentura však případně může v náležitě odůvodněných případech schválit přijetí zaměstnance do platové třídy AD 9, AD 10, AD 11 nebo výjimečně v platové třídě AD 12 na pracovní místa s odpovídající odpovědností v rámci omezení daným schváleným plánem pracovních míst. Přepočteno na pětileté klouzavé období nepřesáhne celkový počet zaměstnanců zařazených do platových tříd AD 9 až AD 12 v rámci jedné agentury 20 % celkového počtu dočasných zaměstnanců přijatých do funkční skupiny AD.
Článek 54
V případě dočasných zaměstnanců uvedených v čl. 2 písm. f) se zařazení do nejbližší vyšší platové třídy provádí výhradně výběrem z okruhu zaměstnanců, kteří odpracovali minimálně dva roky v platové třídě, po zvážení srovnatelných zásluh těchto dočasných zaměstnanců a posudků o nich. Poslední věta čl. 45 odst. 1 a čl. 45 odst. 2 služebního řádu se použije obdobně. Koeficienty pro povýšení u průměrného služebního postupu, jak jsou stanoveny pro úředníky v oddíle B přílohy I služebního řádu nesmí být překročeny.
Jednotlivé agentury přijmou v souladu s článkem 110 služebního řádu obecná ustanovení pro provedení tohoto článku.
Článek 55
Přejde-li dočasný zaměstnanec uvedený v čl. 2 písm. f) po interním zveřejnění volného pracovního místa na nové místo v rámci své funkční skupiny, nebude zařazen do platové třídy či platového stupně, jež by byly nižší než u jeho dřívějšího místa, pokud se jeho platová třída shoduje s jednou z platových tříd uvedených v oznámení výběrového řízení na volné pracovní místo.
Stejná ustanovení se použijí obdobně, uzavře-li uvedený dočasný zaměstnanec novou smlouvu s agenturou bezprostředně po skončení doby trvání předcházející smlouvy, kterou uzavřel s jinou agenturou.
Článek 56
V souladu s čl. 110 odst. 2 služebního řádu přijme každá agentura obecná ustanovení o postupech upravujících přijímání a využívání dočasných zaměstnanců uvedených v čl. 2 písm. f).“
25)
Hlava III se zrušuje.
26)
V čl. 79 odst. 2 se slova „Každý orgán“ nahrazují slovy „Orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci“.
27)
Článek 80 se mění takto:
a)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Příslušný orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci každého orgánu, agentury nebo subjektu uvedených v článku 3a může na základě této tabulky vymezit po projednání s Výborem pro služební řád podrobněji pravomoci náležející ke každému druhu pracovní činnosti.“;
b)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Články 1d a 1e služebního řádu se použijí obdobně.“
28)
Článek 82 se mění takto:
a)
v odstavci 6 se slova „Každý orgán“ nahrazují slovy „Orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci“;
b)
vkládá se následující odstavec, který zní:
„7. Smluvní zaměstnanci ve funkční skupině II, III a IV se mohou zúčastnit interních výběrových řízení, pouze pokud pracují v institucích déle než tři roky. Smluvní zaměstnanci ve funkční skupině II mají přístup pouze k výběrovým řízením na pracovní místa platové třídy SC 1 až 2, ve funkční skupině III platové třídy AST 1 až 2 a ve funkční skupině IV platové třídy AST 1 až 4 nebo AD 5 a 6. Celkový počet kandidátů z řad smluvních zaměstnanců jmenovaných na volná pracovní místa v těchto platových třídách nepřekročí 5 % celkového počtu všech jmenování do těchto funkčních skupin uskutečněných v jednom roce v souladu s čl. 30 druhým pododstavcem služebního řádu.“
29)
Článek 84 se nahrazuje tímto:
„Článek 84
1. Smluvní zaměstnanec, jehož smlouva je uzavřena na dobu nejméně jednoho roku, prochází zkušební dobou po dobu prvních šesti měsíců pracovního poměru, pokud je zařazen do funkční skupiny I, a po dobu prvních devíti měsíců, pokud je zařazen do kterékoli jiné funkční skupiny.
Pokud smluvnímu zaměstnanci v průběhu jeho zkušební doby brání nemoc, mateřská dovolená podle článku 58 služebního řádu nebo úraz v plnění jeho pracovních povinností po souvislou dobu jednoho měsíce nebo delší, může orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci tuto zkušební dobu odpovídajícím způsobem prodloužit. Celková délka zkušební doby nesmí za žádných okolností přesáhnout patnáct měsíců.
2. Zpráva o smluvním zaměstnanci se vyhotoví kdykoli před uplynutím zkušební doby, pokud se jeho práce ukazuje jako zjevně nedostatečná.
Tato zpráva se předá dotyčné osobě a ta má právo se k ní písemně vyjádřit ve lhůtě osmi pracovních dnů. Přímý nadřízený neprodleně zašle tuto zprávu a vyjádření smluvního zaměstnance orgánu uvedenému v čl. 6 prvním pododstavci. Na základě zprávy může orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci rozhodnout o propuštění smluvního zaměstnance před koncem zkušební doby s měsíční výpovědní dobou, nebo jej může po zbytek zkušební doby přeřadit do jiného útvaru.
3. Nejpozději měsíc před koncem zkušební doby se vyhotoví zpráva o schopnosti smluvního zaměstnance vykonávat povinnosti spojené s jeho funkcí, jakož i o jeho chování a služební výkonnosti. Tato zpráva se předá smluvnímu zaměstnanci a ten má právo se k ní písemně vyjádřit ve lhůtě osmi pracovních dnů.
Je-li doporučeno propuštění nebo ve výjimečných případech prodloužení zkušební doby v souladu s odstavcem 1, zašle přímý nadřízený pracovník smluvního zaměstnance zprávu a vyjádření neprodleně orgánu uvedenému v čl. 6 prvním pododstavci.
Smluvní zaměstnanec, který svou prací nebo chováním neprokázal, že je vhodné jej dále zaměstnávat, bude propuštěn.
Závěrečné rozhodnutí se přijímá na základě zprávy uvedené v tomto odstavci a na základě informací o chování smluvního zaměstnance s ohledem na hlavu II služebního řádu dostupných orgánu uvedenému v čl. 6 prvním pododstavci.
4. Propuštěný smluvní zaměstnanec má nárok na odstupné ve výši jedné třetiny svého základního platu za každý celý měsíc ve zkušební době.“
30)
V čl. 85 odst. 3 se slova „v článku 314 Smlouvy o ES“ nahrazují slovy „v čl. 55 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii“.
31)
V článku 86 se odstavec 1 mění takto:
a)
v druhém pododstavci se doplňuje nová věta, která zní:
„Ustanovení čl. 32 druhého pododstavce služebního řádu se však použije obdobně na smluvní zaměstnance přijímané v platové třídě 1.“
b)
doplňuje se nový pododstavec, který zní:
„Obecná prováděcí ustanovení k provedení tohoto pododstavce se přijmou v souladu s článkem 110 služebního řádu.“
32)
V čl. 88 prvním pododstavci písm. b) se slova „tři roky“ nahrazují slovy „šest let“.
33)
Článek 91 se nahrazuje tímto:
„Článek 91
Články 16 až 18 se použijí obdobně.
Ustanovení čl. 55 odst. 4 druhé věty služebního řádu se nepoužije na smluvní zaměstnance.
Práce přesčas smluvních zaměstnanců ve funkčních skupinách III a IV nezakládá nárok na náhradu nebo odměnu.
Za podmínek stanovených v příloze VI služebního řádu mají smluvní zaměstnanci ve funkčních skupinách I a II nárok na náhradní volno za práci přesčas nebo na její proplacení, pokud služební důvody neumožňují udělení náhradního volna během dvou měsíců následujícího po tom, ve kterém byla práce přesčas vykonána.“;
34)
V článku 95 se slova „do věku 63 let“ nahrazují slovy „do dosažení důchodového věku“.
35)
Článek 96 se mění takto:
a)
v odstavci 3 se slovo „upravují“ nahrazuje slovem „aktualizují“.
b)
odstavec 11 se nahrazuje tímto:
„11. Každé dva roky předkládá Komise zprávu o finanční situaci systému pojištění v nezaměstnanosti. Nezávisle na této zprávě může Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s články 111 a 112 služebního řádu upravovat příspěvky na pojistné uvedené v odstavci 7, je-li to nezbytné v zájmu finanční rovnováhy systému.“
36)
V čl. 101 odst. 1 druhém pododstavci druhé větě se slova „65 let“ nahrazují slovy „66 let“;
37)
Článek 103 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Pokud zemře bývalý smluvní zaměstnanec pobírající příspěvek v invaliditě nebo bývalý smluvní zaměstnanec, který pobíral starobní důchod nebo který skončil pracovní poměr před dosažením důchodového věku a požádal, aby mu bylo vyplácení starobního důchodu odloženo na první den kalendářního měsíce po měsíci, ve kterém dosáhl důchodového věku, mají právní nástupci zemřelého smluvního zaměstnance podle kapitoly 4 přílohy VIII služebního řádu nárok na pozůstalostní důchod za podmínek stanovených v uvedené příloze.“;
b)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Pokud není po dobu nejméně jednoho roku známo místo pobytu smluvního zaměstnance nebo bývalého smluvního dočasného zaměstnance pobírajícího příspěvek v invaliditě nebo starobní důchod nebo bývalého smluvního zaměstnance, který opustil službu před dosažením důchodového věku a požádal o odklad starobního důchodu k prvnímu dni kalendářního měsíce následujícího po měsíci, ve kterém dosáhne důchodového věku, použijí se u jeho manžela / manželky a osob považovaných za jím vyživované obdobně ustanovení kapitoly 5 a 6 přílohy VIII služebního řádu o dočasných důchodech.“
38)
V čl. 106 odst. 4 se slova „věku 63 let“ nahrazují slovy „důchodového věku“.
39)
V článku 120 se slova „každý orgán“ nahrazují slovy „orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci“.
40)
Vkládá senový článek, který zní:
„Článek 132a
V souladu s prováděcími opatřeními uvedenými v čl. 125 odst. 1 a na výslovnou žádost dotyčného poslance nebo poslanců, jimž akreditovaný parlamentní asistent poskytuje podporu, může být asistentovi vyplacen buď příspěvek na zařízení, nebo příspěvek na znovuosídlení z příspěvku příslušného poslance na asistenty, a to pouze jednou a poté, co doloží, že změna místa jeho bydliště byla nezbytná. Výše příspěvku nepřekročí základní měsíční plat asistenta.“;
41)
Článek 139 se mění takto:
a)
odstavec 1 se mění takto:
i)
písmeno b se nahrazuje tímto:
„b)
na konci měsíce, ve kterém akreditovaný parlamentní asistent dosáhne věku 66 let, nebo výjimečně k datu stanovenému v souladu s čl. 52) druhým a třetím pododstavcem služebního řádu;“
ii)
písmeno d) se nahrazuje tímto:
„d)
s ohledem na skutečnost, že důvěra je základem profesionálního vztahu mezi poslancem a jeho akreditovaným parlamentním asistentem, po skončení výpovědní doby uvedené ve smlouvě, která akreditovanému parlamentnímu asistentovi nebo Evropskému parlamentu jednajícímu na žádost poslance nebo poslanců Evropského parlamentu, u nichž je akreditovaný parlamentní asistent zaměstnán, dává právo ukončit smlouvu před uplynutím její platnosti. Výpovědní doba nesmí být kratší než jeden měsíc za každý odpracovaný rok, nesmí však být kratší než jeden měsíc a delší než tři měsíce. Výpovědní doba však nesmí začít běžet v průběhu těhotenství, je-li potvrzeno lékařem, mateřské dovolené nebo nemoci, pokud doba nemoci nepřesáhne tři měsíce. Mimoto se výpovědní doba s výhradou výše uvedeného omezení přerušuje v průběhu těhotenství, je-li potvrzeno lékařem, a během mateřské dovolené a nemoci“;
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„3a. Prováděcí opatření uvedená v čl. 125 odst. 1 stanoví smírčí řízení, jež se použije před vypršením platnosti smlouvy akreditovaného parlamentního asistenta na žádost poslance nebo poslanců Evropského parlamentu, jimž akreditovaný parlamentní asistent poskytuje služby, nebo na žádost dotčeného parlamentního asistenta, a to podle odst. 1 písm. d) a odstavce 3.“
42)
V článku 141 se slova „každý orgán“ nahrazují slovy „orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci“.
43)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 142a
Do 31. prosince 2020 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu, ve které vyhodnotí fungování pracovního řádu ostatních zaměstnanců.“
44)
Příloha se mění takto:
a)
v čl. 1 odst. 1 se doplňují nové věty, které znějí:
„Článek 21, článek 22 s výjimkou odstavce 4, články 23, 24a a čl. 31 odst. 6 a 7 uvedené přílohy se použijí obdobně na ostatní zaměstnance, kteří jsou ke dni 31. prosince 2013 v pracovním poměru. Ustanovení čl. 30 a čl. 31 odst. 1, 2, 3 a 5 uvedené přílohy se použijí obdobně na dočasné zaměstnance, kteří jsou ke dni 31. prosince 2013 v pracovním poměru. Pro zaměstnance, kteří nastoupili do pracovního poměru před 1. lednem 2014, se slovy „66 let“ v čl. 33 odst. 1 druhém pododstavci, v čl. 47 písm. a), čl. 101 odst. 1 druhém pododstavci a v čl. 139 odst. 1 písm. b) pracovního řádu ostatních zaměstnanců rozumí slova „65 let“.“;
b)
doplňuje se nový článek, který zní:
„Článek 6
S účinkem od 1. ledna 2014 se smlouvy dočasných zaměstnanců, na něž se vztahuje čl. 2 písm. a) pracovního řádu ostatních zaměstnanců a kteří jsou ke dni 31. prosince 2013 zaměstnáni v určité agentuře, bez nového výběrového řízení mění ve smlouvy podle čl. 2 písm. f) tohoto pracovního řádu ostatních zaměstnanců. V ostatních ohledech se smluvní podmínky nemění. Tento článek se nevztahuje na smlouvy dočasných zaměstnanců přijatých jako vedoucí či zástupci vedoucích agentur, jak je stanoveno v aktu Unie o zřízení dotyčné agentury a úředníků, kteří byli ve služebním zájmu přeřazeni do agentury.“
Článek 3
1. Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Použije se ode dne 1. ledna 2014 s výjimkou čl. 1 bodu 44 a čl. 1 bodu 73 písm. d), které se použijí, ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 22. října 2013.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES, EURATOM) Nr. 1023/2013
(2013. gada 22. oktobris),
ar ko groza Eiropas Savienības Civildienesta noteikumus un Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 336. pantu,
ņemot vērā Protokolu par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā un jo īpaši tā 12. pantu,
ņemot vērā priekšlikumu, ko Eiropas Komisija iesniegusi pēc apspriešanās ar Civildienesta noteikumu komiteju,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Tiesas atzinumu (1),
ņemot vērā Revīzijas palātas atzinumu (2),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),
tā kā:
(1)
Eiropas Savienība un tās vairāk nekā 50 iestādes un aģentūras būtu jāturpina nodrošināt ar augstas kvalitātes Eiropas publisko pārvaldi, kas nodrošinātu tās mērķu sasniegšanu, politikas un pasākumu īstenošanu un uzdevumu veikšanu atbilstoši augstākajiem iespējamajiem standartiem saskaņā ar Līgumiem, lai apmierinātu gan iekšējās, gan ārējās vajadzības, ar kurām tā saskarsies nākotnē, un kalpotu Savienības pilsoņiem.
(2)
Tādējādi ir jānodrošina sistēma augsti kvalificēta un daudzvalodīga personāla piesaistīšanai, pieņemšanai darbā un saglabāšanai no dalībvalstu pilsoņiem, kas atlasīti, pienācīgi ņemot vērā dzimumu līdztiesību, ievērojot visplašāko iespējamo ģeogrāfisko teritoriju, un kas ir neatkarīgi, kā arī stingri ievēro visaugstākos profesionālos standartus, lai šis personāls varētu pildīt savus pienākumus pēc iespējas efektīvāk un lietderīgāk. Šajā ziņā ir jānovērš pašreizējās iestāžu grūtības pieņemt darbā ierēdņus vai darbiniekus no atsevišķām dalībvalstīm.
(3)
Tā kā Eiropas civildienests ir neliela struktūra, ņemot vērā Savienības mērķus un iedzīvotāju skaitu, Savienības iestāžu un aģentūru darbinieku skaita samazināšana nedrīkstētu negatīvi ietekmēt šo iestāžu un aģentūru uzdevumu, pienākumu un funkciju izpildi saskaņā ar Līgumos noteiktajām saistībām un pilnvarām. Tādēļ ir nepieciešama pārredzamība attiecībā uz katras iestādes un aģentūras personāla izmaksām saistībā ar visām tajās nodarbināto darbinieku kategorijām.
(4)
Tiek sagaidīts, ka Eiropas civildienests darbosies atbilstoši visaugstākajiem profesionālās ētikas standartiem un vienmēr saglabās neatkarību. Šajā nolūkā būtu papildus jāprecizē Civildienesta noteikumu II sadaļa (4), kurā paredzēts tiesību un pienākumu regulējums. Ja ierēdņi vai bijušie ierēdņi neievēro minētos pienākumus, viņi būtu saucami pie disciplināratbildības.
(5)
Eiropas civildienesta vērtība izpaužas tā kultūras un valodu daudzveidībā, ko var nodrošināt tikai tad, ja tiek nodrošināts atbilstošs līdzsvars attiecībā uz ierēdņu valstspiederību. Pieņemot darbā un ieceļot amatā darbiniekus, būtu jānodrošina, ka viņi tiek nodarbināti, ņemot vērā visplašāko iespējamo ģeogrāfisko teritoriju, un izraudzīti no visu Eiropas Savienības dalībvalstu pilsoņu vidus, tomēr neviens amats netiek rezervēts kādas konkrētas dalībvalsts pilsoņiem. Šādā nolūkā un lai risinātu iespējamās ievērojamās atšķirības, kas saistītas ar ierēdņu valstspiederību un kas nav attaisnojamas ar objektīviem kritērijiem, būtu jānodrošina, ka katrai iestādei ir iespēja pieņemt pamatotus un atbilstošus pasākumus. Ar šiem pasākumiem nekādā gadījumā nebūtu jānosaka citi darbā pieņemšanas kritēriji, kā tikai tie, kas pamatojas uz nopelniem. Komisijai būtu jāziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par iestāžu pieņemto atbilstošo pasākumu īstenošanu.
(6)
Lai veicinātu pieņemšanu darbā, ņemot vērā visplašāko iespējamo ģeogrāfisko teritoriju, iestādēm būtu jācenšas sekmēt, lai to darbinieku bērni iegūtu no valodas un kultūras viedokļa daudzveidīgu izglītību. Vēlams, lai saskaņā ar attiecīgajiem noteikumiem budžeta lēmējinstitūcijas noteiktais Savienības ieguldījums Eiropas skolu finansēšanā tiktu nodrošināts no Savienības budžeta. Ja tas nepieciešams dienesta interesēs, Komisijai vajadzētu būt iespējai prasīt, lai atbildīgās iestādes izskata jautājumu par vietu, kur veidot jaunu Eiropas skolu.
(7)
Plašākam mērķim vajadzētu būt cilvēkresursu pārvaldības optimizācijai Eiropas civildienestā, ko raksturo izcilība, kompetence, neatkarība, uzticība, objektivitāte un pastāvība, kā arī kultūras un valodu daudzveidība un pievilcīgi darbā pieņemšanas nosacījumi.
(8)
Ierēdņiem būtu jānosaka deviņu mēnešu pārbaudes laiks. Lemjot par ierēdņa iecelšanu, iecēlējinstitūcijai būtu jāņem vērā pārbaudes laika beigās sagatavotais ziņojums par pārbaudes laiku, kā arī tas, kā pārbaudāmais ierēdnis veic savus Civildienesta noteikumos paredzētos pienākumus. Būtu jāparedz iespēja sagatavot ziņojumu par pārbaudāmo ierēdni jebkurā brīdī, ja viņa darba pienākumu izpilde ir nepārprotami izrādījusies neatbilstoša. Pretējā gadījumā ziņojums būtu jāsagatavo tikai pārbaudes laika beigās.
(9)
Lai garantētu, ka Eiropas Savienības ierēdņu un citu darbinieku pirktspēja attīstās paralēli dalībvalstu centrālo valdību civildienesta ierēdņu pirktspējai, nepieciešams saglabāt algu pārskatīšanas daudzgadu mehānisma principu, kas pazīstams kā "metode", nodrošinot tā piemērošanu līdz 2023. gada beigām un pārskatot to 2022. gada sākumā, vienlaikus ietverot mehānismu minētās metodes provizoriskai pagarināšanai. Turklāt, lai novērstu sarežģījumus, kuri iepriekš radās šīs metodes piemērošanas dēļ, būtu jāparedz metode, lai varētu ik gadu veikt visu algu, pensiju un pabalstu automātisku pārskatīšanu un ietvert automātisku krīzes klauzulu. Šajā nolūkā Civildienesta noteikumos un Eiropas Savienības pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtībā noteiktās attiecīgās summas būtu jāuzskata par atsauces summām, kas tiek regulāri un automātiski atjauninātas. Minētās pārskatītās summas informācijas nolūkos Komisijai būtu jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā. Minētais pārskatīšanas mehānisms būtu jāizmanto arī visos citos gadījumos, kad šāda pārskatīšana paredzēta.
(10)
Ir būtiski nodrošināt to statistikas datu kvalitāti, kas tiek izmantoti atalgojuma un pensiju pārskatīšanai. Saskaņā ar objektivitātes principu valstu statistikas institūtiem vai citām attiecīgajām iestādēm dalībvalstīs būtu jāvāc dati valsts līmenī un tie jānosūta Eurostat.
(11)
Iespējamās priekšrocības Eiropas Savienības ierēdņiem un citiem darbiniekiem metodes piemērošanas rezultātā būtu jālīdzsvaro, no jauna ieviešot nodevas sistēmu. Tāpat kā metodes piemērošanu, arī solidaritātes nodevas piemērošanu var provizoriski pagarināt. Ņemot vērā laikā no 2004. līdz 2012. gadam piemērotās īpašās nodevas līmeni, pašreizējos apstākļos šķiet atbilstīgi palielināt solidaritātes nodevu un paredzēt progresīvāku likmi. Tas jādara, lai ņemtu vērā īpaši sarežģīto ekonomisko un sociālo kontekstu Savienībā un tā ietekmi uz publiskajām finansēm visā Savienībā. Nepieciešamība konsolidēt publiskās finanses Savienībā, tostarp īstermiņā, nosaka, ka Savienības iestāžu darbiniekiem ir jāpieliek īpaši pūliņi attiecībā uz ātru solidaritātes panākšanu. Tādējādi šāda solidaritātes nodeva būtu jāpiemēro visiem Savienības ierēdņiem un citiem darbiniekiem no 2014. gada 1. janvāra.
(12)
Secinājumos par daudzgadu finanšu shēmu, kurus Eiropadome pieņēma 2013. gada 8. februārī, tā uzsvēra, ka nepieciešamība īstermiņā, vidējā termiņā un ilgtermiņā konsolidēt publiskās finanses nosaka, ka ikvienai publiskās pārvaldes iestādei un tās darbiniekiem ir jāpieliek īpaši pūliņi, lai uzlabotu efektivitāti un lietderību un lai pielāgotos mainīgajai ekonomiskajai situācijai. Minētajā aicinājumā faktiski ir atkārtoti Komisijas 2011. gada Civildienesta noteikumu un Eiropas Savienības pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības grozījumu priekšlikuma mērķi tiekties nodrošināt izmaksu efektivitāti un atzīts, ka, lai novērstu grūtības, ar kurām pašlaik saskaras Eiropas Savienība, visām publiskās pārvaldes iestādēm un to darbiniekiem ir jāpieliek īpaši pūliņi, lai uzlabotu efektivitāti un pielāgotos mainīgajai ekonomiskajai un sociālajai situācijai Eiropā. Turklāt Eiropadome prasīja veikt ne tikai Civildienesta noteikumu reformu, bet arī visu Savienības iestāžu darbinieku atalgojuma un pensiju korekcijas apturēšanu uz diviem gadiem, izmantojot metodi, un, veicot algu metodes reformu, atkārtoti ieviest jaunu solidaritātes nodevu.
(13)
Ņemot vērā minētos secinājumus un lai reaģētu uz turpmākajiem budžeta ierobežojumiem, kā arī, lai Eiropas civildienests izrādītu solidaritāti laikā, kad bezprecedenta finanšu krīzes dēļ dalībvalstis īsteno stingrus pasākumus un dalībvalstīs, kā arī visā Savienībā ir jo īpaši sarežģīti sociālie un ekonomiskie apstākļi, ir jāparedz, ka uz diviem gadiem tiks apturēta metodes piemērošana ierēdņu atalgojumam, pensijām un pabalstiem, un, neraugoties uz šādu apturēšanu, ir jāpiemēro solidaritātes nodeva.
(14)
Demogrāfisko pārmaiņu un attiecīgo iedzīvotāju mainīgās vecuma struktūras dēļ ir jāpalielina pensionēšanās vecums, taču piemērojot pārejas pasākumus attiecībā uz tiem Eiropas Savienības ierēdņiem un citiem darbiniekiem, kas jau strādā. Minētie pārejas pasākumi ir vajadzīgi, lai ņemtu vērā to ierēdņu iegūtās tiesības, kuri jau strādā un kuri veikuši iemaksas Eiropas Savienības ierēdņu abstraktajā pensiju fondā. Pensionēšanās vecums būtu arī jāpadara elastīgāks, atvieglojot darbinieku iespējas brīvprātīgi turpināt strādāt līdz 67 gadu vecumam un izņēmuma gadījumos un saskaņā ar īpašiem nosacījumiem ļaujot strādāt līdz 70 gadu vecumam.
(15)
Tā kā Eiropas Savienības pensiju shēma ir aktuārā līdzsvarā un minētais līdzsvars ir jāsaglabā īstermiņā un ilgtermiņā, darbiniekiem, kuri nodarbināti pirms 2014. gada 1. janvāra, būtu jākompensē viņu pensiju iemaksas ar tādiem pārejas pasākumiem kā, piemēram, koriģēta uzkrāšanas likme par darba gadiem pēc pensionēšanās vecuma sasniegšanas (Barselonas iniciatīva), un piemērojot pusi no samazinājuma par priekšlaicīgu pensionēšanos laikā no 60 gadiem līdz likumā noteiktajam pensionēšanās vecumam.
(16)
Vispārpieņemtā aktuārā prakse paredz, ka iepriekšējo novērojumu laikposms no 20 līdz 40 gadiem jāizmanto attiecībā uz procentu likmēm un algu pieaugumu, lai nodrošinātu pensiju shēmu līdzsvaru. Procentu likmju un algu pieauguma mainīgie vidējie lielumi tādējādi būtu jāpagarina līdz 30 gadiem ar septiņu gadu pārejas periodu.
(17)
Padome pieprasīja Komisijai veikt pētījumu un iesniegt atbilstīgus priekšlikumus par Civildienesta noteikumu 5. panta 4. punktu, I pielikuma A punkta un 45. panta 1. punktu, lai izveidotu skaidru saikni starp pienākumiem un pakāpi un lai nodrošinātu to, ka, salīdzinot nopelnus saistībā ar paaugstināšanu amatā, lielāks uzsvars tiek likts uz atbildības līmeni.
(18)
Ņemot vērā minēto pieprasījumu, paaugstināšanai uz augstāku pakāpi būtu jānotiek ar nosacījumu, ka tiek parādīta personīga lojalitāte, uzlabotas prasmes un kompetences un veikti pienākumi, kuru nozīmība pamato ierēdņa iecelšanu minētajā augstākajā pakāpē.
(19)
Karjeras grupa AD un AST funkciju grupās būtu jāpārstrukturē tā, lai augstākās pakāpes tiktu rezervētas ierobežotam ierēdņu skaitam, kuri pilda augstākā līmeņa pienākumus. Tādēļ administratori var virzīties pa karjeras kāpnēm tikai līdz AD 12 pakāpei, ja vien viņus neieceļ īpašā amatā augstākā pakāpē, un AD 13 un AD 14 pakāpe būtu jārezervē tiem darbiniekiem, kuri pilda svarīgus pienākumus. Tādā pašā veidā AST 9 pakāpes ierēdņus var paaugstināt amatā AST 10 kategorijā tikai saskaņā ar procedūru, kas noteikta Civildienesta noteikumu 4. pantā un 29. panta 1. punktā.
(20)
Nolūkā pašreizējās AST personāla darbības jomās karjeras struktūru vēl vairāk pielāgot dažādiem atbildības līmeņiem un kā nepieciešams ieguldījums administratīvo izmaksu samazināšanā būtu jāievieš jauna funkciju grupa "AST/SC" sekretāriem un kancelejas darbiniekiem. Algas un amatā paaugstināšanas kvotām būtu jāveido piemērota atbilstība starp atbildības līmeni un atalgojuma līmeni. Šādā veidā būs iespējams saglabāt stabilu un vispusīgu Eiropas civildienestu. Komisijai būtu jānovērtē un jāziņo par šīs jaunās funkciju grupas ieviešanas mērogu un ietekmi, jo īpaši ņemot vērā sieviešu situāciju, lai būtu iespējams saglabāt stabilu un vispusīgu Eiropas civildienestu.
(21)
Tiek saglabāts minimālais divu gadu laikposms vienā pakāpē pirms ierēdņa iecelšanas nākamajā augstākajā pakāpē, lai būtu iespējams ātrāk paaugstināt amatā ierēdņus ar augstu pienākumu izpildes līmeni. Visām iestādēm būtu jānodrošina, ka to iekšējās cilvēkresursu politikas pamatnostādnēs tiek izmantotas Civildienesta noteikumos paredzētās iespējas, lai nodrošinātu piemērotu karjeru ierēdņiem ar augstu potenciālu un augstu pienākumu izpildes līmeni.
(22)
Iestādēs piemērotais darba laiks būtu jāpielāgo darba laikam, kas ir spēkā dažās Eiropas Savienības dalībvalstīs, lai kompensētu darbinieku skaita samazinājumu iestādēs. Veicot minēto pielāgošanu, būtu jāņem vērā darba laiks, kas noteikts dalībvalstu civildienestos. Minimālā iknedēļas darba stundu skaita ieviešana nodrošinās to, ka iestādēs nodarbinātais personāls spēs veikt darba slodzi, kas izriet no Eiropas Savienības politikas mērķiem, vienlaikus saskaņojot darba nosacījumus iestādēs, lai visā Savienības civildienestā panāktu solidaritāti.
(23)
Elastīga darba laika kārtība ir mūsdienīgas un efektīvas publiskās pārvaldes būtisks elements, kas ļauj iestādēs nodrošināt ģimenēm labvēlīgus darba nosacījumus un atbilstošu dzimumu līdzsvaru. Tāpēc Civildienesta noteikumos ir jāievieš skaidra norāde uz minēto kārtību.
(24)
Noteikumi par ceļošanas laiku un ikgadējo ceļošanas izmaksu apmaksāšanu starp dienesta vietu un izcelsmes vietu būtu jāmodernizē, jāracionalizē un jāsasaista ar ārvalstnieka statusu, lai padarītu šo noteikumu piemērošanu vienkāršāku un pārredzamāku. Jo īpaši, ikgadējais ceļošanas laiks būtu jāaizstāj ar atvaļinājuma laiku izcelsmes valsts apmeklēšanai un tas nedrīkstētu pārsniegt divas ar pusi dienas.
(25)
Līdzīgi būtu jāvienkāršo noteikumi par pārcelšanās izmaksu atlīdzināšanu, lai gan administrācijai, gan attiecīgajiem darbiniekiem atvieglotu to piemērošanu. Šajā nolūkā būtu jāievieš izmaksu maksimālās robežas, kurās ņemta vērā ierēdņa vai aģentūras darbinieka ģimenes situācija, kā arī pārcelšanās un saistītās apdrošināšanas vidējās izmaksas.
(26)
Dažiem darbiniekiem ir bieži jādodas komandējumos uz citām viņu iestādes galvenajām darba vietām. Noteikumos par komandējumiem šīs situācijas pašreiz nav adekvāti ņemtas vērā. Tāpēc šie noteikumi būtu jāpielāgo, lai šādos gadījumos ļautu kompensēt dzīvošanas izmaksas, balstoties uz vienotas likmes summu.
(27)
Ir lietderīgi modernizēt to darbinieku darba nosacījumus, kuri ir nodarbināti trešās valstīs, un attiecībā uz viņu nodarbināšanu panākt lielāku rentabilitāti, vienlaikus ietaupot izmaksas. Būtu jākoriģē tiesības uz ikgadējo atvaļinājumu, kā arī būtu jāparedz noteikumi, lai dotu iespēju iekļaut plašāku parametru klāstu, lai noteiktu piemaksu par dzīves apstākļiem, neietekmējot vispārējo izmaksu ietaupīšanas mērķi. Būtu jāpārskata mājvietas pabalsta piešķiršanas nosacījumi, lai labāk ņemtu vērā vietējos apstākļus un mazinātu administratīvo slogu.
(28)
Līgumdarbinieku nodarbināšanai būtu jāparedz elastīgāka sistēma. Savienības iestādēm tādējādi būtu jādod iespēja pieņemt līgumdarbiniekus uz laiku, kas nepārsniedz sešus gadus, lai veiktu uzdevumus ierēdņu vai pagaidu darbinieku uzraudzībā. Turklāt, lai arī vairākums ierēdņu joprojām tiks iecelti amatā, pamatojoties uz atklātiem konkursiem, iestādēm būtu jāatļauj rīkot iekšējus konkursus, kuros izņēmuma gadījumos un saskaņā ar īpašiem nosacījumiem var piedalīties arī līgumdarbinieki.
(29)
Būtu jāparedz pārejas kārtība, lai jaunos noteikumus un pasākumus varētu piemērot pakāpeniski, vienlaikus ievērojot to darbinieku iegūtās tiesības un pamatotās gaidas, kuri bija nodarbināti pirms šo Civildienesta noteikumu grozījumu stāšanās spēkā.
(30)
Tāpat kā uz visiem citiem darbiniekiem, uz kuriem attiecas Civildienesta noteikumi, arī uz aģentūru darbiniekiem attiecas ES pensiju shēma. Aģentūras, kuru darbības pamatā ir pilnīgs pašfinansējums, pašlaik maksā darba devēja iemaksas šajā shēmā. Lai nodrošinātu budžeta pārredzamību un līdzsvarotāku sloga sadalījumu, aģentūrām, kuras daļēji tiek finansētas no Eiropas Savienības vispārēja budžeta, būtu jāmaksā minētā daļa no darba devēja iemaksām, kas atbilst proporcijai starp aģentūras ieņēmumiem bez subsīdijas no Eiropas Savienības vispārējā budžeta un aģentūras kopējiem ieņēmumiem. Tā kā, paredzot šo jauno noteikumu, var būt vajadzīgs attiecīgā regulējuma pielāgojums par aģentūru iekasējamo maksu, minētais noteikums būtu jāpiemēro tikai no 2016. gada 1. janvāra. Komisijai attiecīgā gadījumā būtu jāiesniedz priekšlikumi par minēto noteikumu pielāgošanu.
(31)
Vienkāršības labad un konsekventas personāla politikas interesēs Komisijas pieņemtie noteikumi, lai īstenotu Civildienesta noteikumus, pēc analoģijas būtu jāpiemēro aģentūrām. Tomēr, lai nodrošinātu, ka vajadzības gadījumā varētu ņemt vērā aģentūru īpašo situāciju, aģentūrām vajadzētu būt tiesīgām pieprasīt Komisijas atļauju pieņemt īstenošanas noteikumus, ar ko atkāpjas no tiem noteikumiem, kurus pieņēmusi Komisija, vai arī vispār nepiemērot Komisijas noteikumus.
(32)
Eiropas Savienības Tiesā būtu jāizveido un jāpārvalda visu to pieņemto noteikumu reģistrs, ar kuriem īsteno Civildienesta noteikumus. Minētais reģistrs, kam jābūt pieejamam izmantošanai visām iestādēm, aģentūrām un dalībvalstīm, nodrošinās pārredzamību un veicinās saskanīgu Civildienesta noteikumu piemērošanu.
(33)
Lai saskaņotu un precizētu noteikumus par īstenošanas noteikumu pieņemšanu un ņemot vērā to iekšējo un administratīvo būtību, attiecīgās lēmumu pieņemšanas pilnvaras būtu atbilstīgi piešķirt iecēlējinstitūcijai un līgumslēdzējinstitūcijai.
(34)
Ņemot vērā pagaidu darbinieku lielo skaitu aģentūrās un vajadzību definēt konsekventu personāla politiku, ir jāizveido jauna pagaidu darbinieku kategorija un jānosaka minētajai kategorijai konkrēti noteikumi.
(35)
Komisijai būtu jāturpina pārraudzīt kopējās veselības apdrošināšanas shēmas budžeta stāvokli un jāveic visi nepieciešamie pasākumi šīs sistēmas strukturālās nelīdzsvarotības gadījumā.
(36)
7. protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 15. pantā ir noteikts, ka konkrēti dati par ierēdņiem un citiem darbiniekiem ir jādara zināmi dalībvalstu valdībām.
(37)
Lai sasniegtu Civildienesta noteikumos izklāstītos mērķus, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu, jo īpaši attiecībā uz noteiktiem darba nosacījumu aspektiem. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina attiecīgo dokumentu vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Eiropas Savienības Civildienesta noteikumus groza šādi.
1.
Noteikumu 1.d pantu groza šādi:
a)
panta 3. punktā vārdu "iestādes" aizstāj ar vārdiem "iestāžu iecēlējinstitūcijas";
b)
panta 4. punktu aizstāj ar šādu:
"4. Piemērojot 1. punktu, par personām ar invaliditāti uzskata personas, kurām ir ilgstoši fiziski, garīgi, intelektuāli vai sensoriski traucējumi, kas mijiedarbībā ar dažādiem šķēršļiem var kavēt šo personu pilnīgu un efektīvu iekļaušanos sabiedrībā vienlīdzīgi ar citiem cilvēkiem. Traucējumus nosaka saskaņā ar 33. pantā paredzēto kārtību.
Persona ar invaliditāti atbilst 28. panta e) punktā izklāstītajiem nosacījumiem, ja šī persona var veikt darba būtiskās funkcijas tad, ja darba vieta ir saprātīgi iekārtota.
"Darba vietas saprātīga iekārtošana" attiecībā uz darba būtiskajām funkcijām nozīmē to, ka nepieciešamības gadījumā ir veikti atbilstīgi pasākumi, lai persona ar invaliditāti varētu iegūt darbu, strādāt vai gūt paaugstinājumu darbā, vai piedalīties apmācībā, ja vien šādi pasākumi neuzliek nesamērīgu slogu darba devējam.
Vienlīdzīgas attieksmes princips neliedz iestāžu iecēlējinstitūcijām saglabāt vai pieņemt pasākumus, kuros paredzētas īpašas priekšrocības, lai atvieglotu personām ar invaliditāti profesionālās darbības veikšanu vai lai novērstu vai mazinātu diskrimināciju viņu profesionālajā karjerā.".
2.
Noteikumu 1.e panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
"1. Aktīvā nodarbinātībā iesaistītiem ierēdņiem ir pieejami iestāžu pieņemtie sociālie pasākumi, tostarp īpaši pasākumi, kas paredzēti darba un privātās dzīves saskaņošanai, un pakalpojumi, ko sniedz 9. pantā minētās sociālās labklājības struktūras. Bijušajiem ierēdņiem var būt pieejami atsevišķi īpaši sociālie pasākumi.".
3.
Noteikumu 5. pantu groza šādi:
a)
panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
"1. Amatus, uz kuriem attiecas Civildienesta noteikumi, klasificē atbilstoši to pienākumu būtībai un svarīgumam, kas ir tiem piekritīgi, administratoru funkciju grupā (turpmāk "AD"), asistentu funkciju grupā (turpmāk "AST") un sekretāru un kancelejas darbinieku funkciju grupā (turpmāk "AST/SC")."
b)
panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
"2. Funkciju grupu AD veido divpadsmit pakāpes, kurās veic vadības, konceptuālus un analītiskus, kā arī lingvistiskus un zinātniskus pienākumus. Funkciju grupu AST veido vienpadsmit pakāpes, kurās veic izpildes un tehniskos pienākumus. Funkciju grupu AST/SC veido sešas pakāpes, kurās veic kancelejiskus un sekretāru pienākumus.";
c)
panta 3. punkta a) apakšpunktā aiz vārdiem "funkciju grupā AST" iekļauj vārdus "un funkciju grupā AST/SC";
d)
panta 4. punktu aizstāj ar šādu:
"4. Amata veidu tabula ir norādīta I pielikuma A punktā. Atsaucoties uz šo tabulu, katras iestādes iecēlējinstitūcija pēc apspriešanās ar Civildienesta noteikumu komiteju var sīkāk definēt pienākumus un pilnvaras katram amata veidam.".
4.
Noteikumu 6. pantu aizstāj ar šādu:
"6. pants
1. Ar katru iestādi saistītā budžeta iedaļai pievienotajā štatu sarakstā norāda amatu skaitu katrā pakāpē un funkciju grupā.
2. Neskarot principu par paaugstināšanu amatā, balstoties uz nopelniem, kā noteikts 45. pantā, ar minēto sarakstu nodrošina, ka katrai iestādei vakanto amatu skaits katrā štatu saraksta pakāpē katra gada 1. janvārī atbilst ierēdņu skaitam zemākajā pakāpē, kas ir faktiski nodarbināti iepriekšējā gada 1. janvārī, reizinot to ar I pielikuma B punktā minētajai pakāpei paredzētajām likmēm. Minētās likmes piemēro piecus gadus ilgā laikposmā no 2014. gada 1. janvāra.
3. Noteikumu I pielikuma B punktā paredzētās likmes ir daļa no 113. pantā minētā ziņojuma.
4. Noteikumu īstenošana attiecībā uz funkciju grupu AST/SC un to pārejas noteikumu īstenošana, kas paredzēti XIII pielikuma 31. pantā, ņemot vērā to, kā ir attīstījusies nepieciešamība pēc personāla, kas pilda sekretāra un kancelejiskus uzdevumus visās iestādēs, kā arī to, kā ir attīstījušās pastāvīgās un pagaidu amata vietas funkciju grupās AST un AST/SC, ir daļa no 113. pantā minētā ziņojuma.".
5.
Noteikumu 9. pantu groza šādi:
a)
panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
"1. Neskarot 1.a punktu, katrā iestādē izveido:
-
Personāla komiteju, ko var organizēt kā nodaļas dažādās darba vietās,
-
vienu vai vairākas Apvienotās komitejas atbilstoši ierēdņu skaitam darba vietās,
-
vienu vai vairākas Disciplinārlietu kolēģijas atbilstoši ierēdņu skaitam darba vietās,
-
vienu vai vairākas Apvienotās padomdevējas komitejas par profesionālās kompetences trūkumu atbilstoši ierēdņu skaitam darba vietās,
-
Ziņojumu komiteju, ja tāda nepieciešama,
-
Invaliditātes komiteju,
kuras pilda funkcijas, kas tām noteiktas ar šiem Civildienesta noteikumiem.";
b)
panta 1.a punktu aizstāj ar šādu:
"1.a Lai piemērotu dažas šo Civildienesta noteikumu normas, var izveidot divām vai vairākām iestādēm kopīgu Apvienoto komiteju. Pārējās 1. punktā minētās komitejas un Disciplinārlietu kolēģiju kā kopīgas struktūras var veidot divas vai vairākas aģentūras.";
c)
panta 2. punktā aiz pirmās daļas iekļauj šādu daļu:
"Aģentūras var atkāpties no II pielikuma 1. panta noteikumiem attiecībā uz Personāla komiteju locekļiem, lai ņemtu vērā aģentūru personāla sastāvu. Aģentūras var nolemt neiecelt aizstājējus II pielikuma 2. pantā paredzētajā Apvienotajā komitejā vai komitejās.".
6.
Noteikumu 10. panta pirmās daļas otrajā teikumā vārdu "iestādes" aizstāj ar "iestāžu iecēlējinstitūcijas".
7.
Noteikumu 11. pantu aizstāj ar šādu:
"11. pants
Ierēdnis veic savus pienākumus un darbojas tikai un vienīgi Savienības interesēs. Ierēdnis nepieprasa, kā arī nepieņem norādījumus ne no vienas valdības, iestādes, organizācijas vai personas ārpus tā iestādes. Ierēdnis pilda tam noteiktos pienākumus objektīvi, neitrāli un atbilstoši savam lojalitātes pienākumam pret Savienību.
Ierēdnis bez iecēlējinstitūcijas atļaujas no valdības vai jebkura cita avota ārpus iestādes, kurā viņš strādā, nepieņem nekādus apbalvojumus, goda zīmes, labvēlību, dāvanas vai jebkāda veida samaksu, izņemot par pakalpojumiem, kas sniegti līdz pieņemšanai darbā, militārā vai kādā citā valsts dienesta laikā vai arī saistībā ar šādu dienestu.
Pirms ierēdņa pieņemšanas darbā iecēlējinstitūcija pārbauda, vai kandidātam ir kāda personīga ieinteresētība, kas mazina viņa neatkarību, vai kāds cits interešu konflikts. Šajā nolūkā kandidāts, izmantojot īpašu veidlapu, informē iecēlējinstitūciju par jebkuru faktisku vai iespējamu interešu konfliktu. Šādos gadījumos iecēlējinstitūcija ņem to vērā pienācīgi pamatotā atzinumā. Vajadzības gadījumā iecēlējinstitūcija veic 11.a panta 2. punktā minētos pasākumus.
Šo pantu pēc analoģijas piemēro ierēdņiem, kas atgriežas dienestā no atvaļinājuma personisku iemeslu dēļ.".
8.
Noteikumu 16. pantu aizstāj ar šādu:
"16. pants
Arī pēc aiziešanas no dienesta ierēdnim ir pienākums ievērot godprātību un diskrētumu attiecībā uz dažu amatu vai labumu pieņemšanu.
Ierēdņi, kuri vēlas iesaistīties algotā vai nealgotā profesionālajā darbībā divu gadu laikā pēc aiziešanas no dienesta, par to informē savu iestādi, izmantojot īpašu veidlapu. Ja šī darbība ir saistīta ar darbu, ko ierēdnis veicis pēdējo trīs darba gadu laikā un kas varētu radīt pretrunas ar iestādes likumīgajām interesēm, iecēlējinstitūcija, ņemot vērā dienesta intereses, var vai nu aizliegt ierēdnim to veikt, vai arī to atļaut, piemērojot jebkādus nosacījumus, ko tā uzskata par atbilstošiem. Pēc apspriešanās ar Apvienoto komiteju iecēlējinstitūcija paziņo par savu lēmumu 30 darba dienu laikā no dienas, kad tā tika informēta. Ja līdz minētā laikposma beigām šāds paziņojums nav sniegts, to uzskata par netieši izteiktu piekrišanu.
Bijušajiem augstākā līmeņa ierēdņiem, kā tie definēti īstenošanas noteikumos, iecēlējinstitūcija principā aizliedz 12 mēnešu laikā pēc aiziešanas no dienesta iesaistīties lobēšanā vai atbalstīšanas darbībā attiecībā uz viņu bijušās iestādes darbiniekiem par labu viņu uzņēmumiem, klientiem vai darba devējiem par jautājumiem, par kuriem viņi bija atbildīgi pēdējo trīs dienestā pavadīto gadu laikā.
Atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 45/2001 (5) katra iestāde ik gadu publicē informāciju par trešās daļas īstenošanu, tostarp izskatīto lietu sarakstu.
9.
Noteikumu 18. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
"1. Visas tiesības uz jebkuriem rakstveida vai citiem darbiem, ko ierēdņi ir sagatavojuši, veicot savus pienākumus, ir Eiropas Savienības īpašums, ja šādi rakstveida vai citi darbi ir saistīti ar tās darbību, vai - ja šādi rakstveida vai citi darbi ir saistīti ar Eiropas Atomenerģijas kopienas darbību - minētās Kopienas īpašums. Savienībai vai attiecīgā gadījumā Eiropas Atomenerģijas kopienai ir tiesības obligāti iegūt šādu darbu autortiesības.".
10.
Noteikumu 19. pantu aizstāj ar šādu:
"19. pants
Ierēdnis bez iecēlējinstitūcijas atļaujas ne uz kāda pamata nevienā tiesas procesā neizpauž informāciju, kuru viņš uzzinājis, veicot savus pienākumus. Atļauju noraida vienīgi tad, ja tas nepieciešams Savienības interesēs un ja šāda noraidīšana attiecīgajam ierēdnim nerada krimināltiesiskas sekas. Ierēdnim šis pienākums ir saistošs arī pēc aiziešanas no dienesta.
Pirmās daļas noteikumi neattiecas uz ierēdni vai bijušo ierēdni, kurš sniedz liecību Eiropas Savienības Tiesā vai iestādes Disciplinārlietu kolēģijā jautājumos par lietu, kas attiecas uz Eiropas Savienības darbinieku vai bijušo darbinieku.";
11.
Noteikumu 21.a pantā pievieno šādu punktu:
"3. Ierēdnim, kas informē savus priekšniekus par rīkojumiem, kurus viņš uzskata par nepareiziem vai par tādiem, kas varētu radīt nopietnas grūtības, šajā sakarībā netiek radīts nekāds kaitējums.".
12.
Iekļauj šādu pantu:
"22.c pants
Saskaņā ar 24. un 90. pantu katra iestāde paredz procedūru ierēdņu sūdzību izskatīšanai par to, kāda attieksme pret viņiem tika izrādīta pēc tam, kad viņi izpildīja savas saistības saskaņā ar 22.a vai 22.b pantu, vai šo saistību izpildes rezultātā. Attiecīgā iestāde nodrošina, ka šādas sūdzības izskata konfidenciāli un, ja to nosaka apstākļi, pirms 90. pantā noteikto termiņu beigām.
Katras iestādes iecēlējinstitūcija paredz iekšējus noteikumus inter alia par:
-
informācijas sniegšanu 22.a panta 1. punktā vai 22.b pantā minētajiem ierēdņiem, par to, kā tiek izskatīti jautājumi, par kuriem viņi ziņojuši,
-
minēto ierēdņu likumīgo interešu un privātuma aizsardzību, un
-
šā panta pirmajā daļā minēto sūdzību izskatīšanas procedūru.".
13.
Noteikumu 26.a pantā vārdu "iestāžu" aizstāj ar "iestāžu iecēlējinstitūciju".
14.
Noteikumu 27. pantu aizstāj ar šādu:
"27. pants
Iecelšana amatā ir virzīta uz to, lai iestāde saņemtu pakalpojumus, ko sniedz visspējīgākie, visefektīvākie un visgodprātīgākie ierēdņi, kas iecelti amatā, ņemot vērā pēc iespējas plašāku ģeogrāfisko teritoriju, un izraudzīti no Savienības dalībvalstu pilsoņiem. Neviens amats netiek rezervēts kādas konkrētas dalībvalsts pilsoņiem.
Savienības pilsoņu vienlīdzības princips ļauj katrai iestādei pieņemt piemērotus pasākumus, ņemot vērā novērotu būtisku līdzsvara trūkumu starp ierēdņu pārstāvētajām pilsonībām, kam pamatā nav objektīvu kritēriju. Minētajiem piemērotajiem pasākumiem jābūt pamatotiem un to dēļ nekad nedrīkst noteikt citus amatā iecelšanas kritērijus, kā vien tos, kas pamatojas uz nopelniem. Pirms šādu piemērotu pasākumu pieņemšanas attiecīgās iestādes iecēlējinstitūcija pieņem vispārīgus noteikumus, lai šī daļa varētu sākt darboties saskaņā ar 110. pantu.
Pēc trīs gadu laikposma, kas sākas 2014. gada 1. janvārī, Komisija ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par otrās daļas īstenošanu.
Lai veicinātu iecelšanu amatā, ņemot vērā visplašāko iespējamo ģeogrāfisko teritoriju, iestādes cenšas sekmēt, lai to darbinieku bērni iegūtu no valodas un kultūras viedokļa daudzveidīgu izglītību.".
15.
Noteikumu 29. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
"1. Pirms iecelšanas vakantajā amatā iestādē iecēlējinstitūcija vispirms ņem vērā:
a)
vai amatu var aizpildīt:
i)
pārceļot amatā; vai
ii)
ieceļot amatā saskaņā ar 45.a pantu; vai
iii)
paaugstinot amatā
iestādē;
b)
vai pieprasījumi pārcelt amatā ir saņemti no tās pašas pakāpes ierēdņiem citās iestādēs un/vai
c)
ja, izmantojot a) un b) apakšpunktā minētās iespējas, aizpildīt vakanto amatu nebija iespējams - attiecīgā gadījumā izskatīt piemēroto kandidātu sarakstus 30. panta nozīmē, ņemot vērā III pielikuma attiecīgos noteikumus par piemērotiem kandidātiem, un/vai
d)
rīkot iestādes iekšējo konkursu, kurā piedalās tikai ierēdņi un pagaidu darbinieki, kā tie definēti Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 2. pantā,
vai arī sāk konkursu procedūru, pamatojoties uz kvalifikāciju vai pārbaudījumiem, vai gan uz kvalifikāciju, gan pārbaudījumiem. Konkursa procedūra noteikta III pielikumā.
Tādu pašu procedūru var arī ievērot, lai veidotu rezervi turpmākai iecelšanai amatā.
Saglabājot principu, ka lielākā daļa ierēdņu jāieceļ amatā, pamatojoties uz atklātiem konkursiem, iecēlējinstitūcija, atkāpjoties no d) apakšpunkta un vienīgi ārkārtas gadījumos, var nolemt rīkot iestādes iekšējo konkursu, kas ir atklāts arī līgumdarbiniekiem, kā tie definēti Eiropas Savienības pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 3.a un 3.b pantā. Pēdējai minētajai darbinieku kategorijai saistībā ar minēto iespēju piemēro ierobežojumus, kā noteikts Eiropas Savienības pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 82. panta 7. punktā, un saistībā ar konkrētiem uzdevumiem, kurus tie ir tiesīgi pildīt kā līgumdarbinieki.".
16.
Noteikumu 30. pantu aizstāj ar šādu:
"30. pants
Katram konkursam iecēlējinstitūcija ieceļ atlases komisiju. Šī komisija sastāda piemēroto kandidātu sarakstu.
Iecēlējinstitūcija nolemj, kurus no šiem kandidātiem iecelt vakantajos amatos.
Šiem kandidātiem ir pieejama pietiekama informācija par iestāžu un aģentūru publicētajiem atbilstošiem vakantajiem amatiem."
17.
Noteikumu 31. panta 2. punkta pirmās daļas pirmo teikumu aizstāj ar šādu:
"Neskarot 29. panta 2. punktu, ierēdņus ieceļ amatā tikai SC 1 līdz SC 2, AST 1 līdz AST 4 vai AD 5 līdz AD 8 pakāpē."
18.
Noteikumu 32. panta trešajā daļā vārdu "iestādes" aizstāj ar vārdiem "katras iestādes iecēlējinstitūcijas".
19.
Noteikumu 34. pantu aizstāj ar šādu:
"34. pants
1. Pirms apstiprināšanas amatā ierēdņiem ir deviņu mēnešu pārbaudes laiks. Lēmumu par ierēdņa apstiprināšanu pieņem, pamatojoties uz 3. punktā minēto ziņojumu un ņemot vērā iecēlējinstitūcijai pieejamo informāciju, kas ļauj spriest par pārbaudāmā rīcību saistībā ar II sadaļu.
Ja pārbaudes laikā slimības, 58. pantā noteiktā grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma vai nelaimes gadījuma dēļ ierēdnis nespēj veikt pienākumus vismaz vienu nepārtrauktu mēnesi, iecēlējinstitūcija var par attiecīgo laiku pagarināt viņa pārbaudes laiku. Kopējais pārbaudes laiks nekādā gadījumā nav ilgāks par 15 mēnešiem.
2. Ziņojumu par pārbaudāmo var sagatavot jebkurā brīdī pirms pārbaudes laika beigām, ja viņa darbs ir izrādījies acīmredzami neatbilstošs.
Minēto ziņojumu dara zināmu attiecīgajai personai, kurai ir tiesības astoņu darba dienu laikā iesniegt rakstiskus komentārus. Pārbaudāmā tiešais priekšnieks ziņojumu un komentārus nekavējoties nosūta iecēlējinstitūcijai, kura trīs nedēļu laikā saņem Apvienotās ziņojumu komitejas atzinumu par veicamajiem pasākumiem. Iecēlējinstitūcija var nolemt atlaist pārbaudāmo pirms pārbaudes laika beigām, par to viņam paziņojot vienu mēnesi iepriekš, vai uz atlikušo pārbaudes laiku norīkot ierēdni citā struktūrvienībā.
3. Vismaz vienu mēnesi pirms pārbaudes laika beigām sagatavo ziņojumu par pārbaudāmā spēju veikt amata pienākumus, kā arī par darba efektivitāti un rīcību darbā. Minēto ziņojumu dara zināmu pārbaudāmajam, kuram ir tiesības astoņu darba dienu laikā iesniegt rakstiskus komentārus.
Ja ziņojumā ir ieteikta atlaišana vai izņēmuma gadījumā pārbaudes laika pagarināšana saskaņā ar 1. punktu, pārbaudāmā tiešais priekšnieks ziņojumu un komentārus nekavējoties nosūta iecēlējinstitūcijai, kura trīs nedēļu laikā apspriežas ar Apvienoto ziņojumu komiteju par veicamajiem pasākumiem.
Pārbaudāmo, kura darbs vai rīcība nav bijusi atbilstoša tam, lai viņu apstiprinātu amatā, atlaiž.
4. Izņemot gadījumus, kad pārbaudāmajam ir iespēja nekavējoties stāties citā darbā, atlaistais pārbaudāmais saņem kompensāciju trīs mēneša pamatalgu apmērā, ja nostrādāts vairāk nekā gads, divu mēneša pamatalgu apmērā, ja nostrādāti vismaz seši mēneši, un vienas mēneša pamatalgas apmērā, ja nostrādāti mazāk nekā seši mēneši.
5. Šā panta 2., 3. un 4. punkts neattiecas uz ierēdņiem, kuri pirms pārbaudes laika beigām atkāpjas no amata.".
20.
Noteikumu 35. pantā pievieno šādu punktu:
"g)
atvaļinājums dienesta interesēs.".
21.
Noteikumu 37. panta b) punkta otrajā ievilkumā vārdu "iestādēm" aizstāj ar vārdiem "iestāžu iecēlējinstitūcijām".
22.
Noteikumu 40. pantu groza šādi:
a)
iekļauj šādu punktu:
"1.a Noteikumu 12.b pantu turpina piemērot laikā, kad ir atvaļinājums personisku iemeslu dēļ. Atļauju saskaņā ar noteikumu 12.b pantu ierēdnim nepiešķir, ja nolūks ir iesaistīties atalgotā vai neatalgotā profesionālā darbībā, kas ir saistīta ar lobēšanu vai konsultāciju sniegšanu attiecībā uz viņa iestādi un kas varētu radīt faktiskas vai iespējamas pretrunas ar iestādes likumīgajām interesēm.";
b)
panta 2. punkta 2. daļā vārdkopu "15 gadu" aizstāj ar vārdkopu "12 gadu";
c)
panta 2. punkta trešo daļu groza šādi:
i)
daļas ii) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
"ii)
pavadītu savu laulāto, kas arī ir Savienības ierēdnis vai cits darbinieks, kuram pieprasa, lai tas savu pienākumu pildīšanas laikā apmestos uz pastāvīgu dzīvi tādā attālumā no pieprasītāja ierēdņa dienesta vietas, ka viņu kopējā dzīvesvietas nodibināšana šādā vietā traucētu pieprasītāja ierēdņa pienākumu pildīšanai, vai";
ii)
pievieno šādu apakšpunktu:
"iii)
palīdzētu savam laulātajam, radiniekam augšupējā līnijā, radiniekam lejupējā līnijā, brālim vai māsai medicīniski apstiprinātas smagas slimības vai invaliditātes gadījumā.".
23.
Noteikumu 42.a pantu aizstāj ar šādu:
"42.a pants
Ierēdnim ir tiesības uz ne vairāk kā sešu mēnešu bērna kopšanas atvaļinājumu par katru bērnu, nesaņemot pamatalgu, un to var izmantot pirmo divpadsmit gadu laikā pēc bērna piedzimšanas vai adopcijas. Atvaļinājuma laiks var būt divas reizes garāks vientuļajiem vecākiem, kas par tādiem atzīti saskaņā ar katras iestādes iecēlējinstitūcijas pieņemtajiem vispārējiem īstenošanas noteikumiem, kā arī vecākiem, kuru bērni ir aprūpējami invaliditātes vai smagas slimības dēļ, ko atzinis iestādes ārsts. Minimālais vienā reizē ņemtais atvaļinājums nav īsāks par vienu mēnesi.
Bērna kopšanas atvaļinājuma laikā turpinās ierēdņa dalība sociālā nodrošinājuma shēmā, saglabājas pensiju tiesību iegūšana, apgādājamā bērna pabalsts un pabalsts izglītībai. Ierēdnis saglabā savu amatu, un viņam ir tiesības uz izvirzīšanu augstākā līmenī vai uz paaugstinājumu pakāpē. Atvaļinājumu var izmantot kā pilna laika vai nepilna laika atvaļinājumu. Ja bērna kopšanas atvaļinājumu izmanto nepilna laika atvaļinājuma veidā, pirmajā daļā paredzēto maksimālo laikposmu divkāršo. Bērna kopšanas atvaļinājuma laikā ierēdnis ir tiesīgs saņemt pabalstu EUR 911,73 apmērā mēnesī vai 50 % no šīs summas, ja izmanto nepilna laika atvaļinājumu, bet ierēdnis nedrīkst veikt nekādu citu algotu darbu. Iestāde pilnībā sedz 72. un 73. pantā paredzētās iemaksas sociālā nodrošinājuma shēmā un aprēķina tās, pamatojoties uz ierēdņa pamatalgu. Tomēr nepilna laika atvaļinājuma gadījumā šis noteikums attiecas tikai uz starpību starp pilnu pamatalgu un proporcionāli samazinātu pamatalgu. Ierēdņa iemaksu par faktiski saņemto pamatalgas daļu aprēķina, izmantojot tos pašu procentus, kādi būtu, ja ierēdnis strādātu pilnas slodzes darbu.
Pabalstu EUR 1 215,63 apmērā mēnesī vai 50 % no šīs summas, ja ierēdnis ir nepilna laika atvaļinājumā, maksā pirmajā daļā minētajiem vientuļajiem vecākiem, kā arī vecākiem, kuru bērni ir aprūpējami invaliditātes vai smagas slimības dēļ, ko atzinis ārsts, un bērna kopšanas atvaļinājuma pirmos trīs mēnešus, ja šo atvaļinājumu izmanto tēvs grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma laikā vai viens no vecākiem tūlīt pēc grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma, vai adopcijas atvaļinājuma laikā vai tūlīt pēc tā.
Bērna kopšanas atvaļinājumu var pagarināt vēl par sešiem mēnešiem, pabalsta apmēru ierobežojot līdz 50 % no otrajā daļā minētās summas. Vientuļiem vecākiem, kā tie minēti pirmajā daļā, bērna kopšanas atvaļinājumu var pagarināt vēl par divpadsmit mēnešiem, pabalsta apmēru ierobežojot līdz 50 % no trešajā daļā minētās summas.
Šajā pantā minētās summas koriģē atbilstīgi atalgojumam.".
24.
Noteikumu III sadaļas 2. nodaļā pievieno šādu iedaļu:
"7. Iedaļa
Atvaļinājums dienesta interesēs
42.c pants
Agrākais piecus gadus pirms ierēdņa pensionēšanās vecuma sasniegšanas, ierēdnim, kurš dienestā ir pavadījis vismaz desmit gadus, ar iecēlējinstitūcijas lēmumu var noteikt atvaļinājumu dienesta interesēs tādu organizatorisku apsvērumu dēļ, kas saistīti ar vajadzību iegūt jaunas kompetences iestādēs.
To ierēdņu kopskaits, kuri atrodas atvaļinājumā dienesta interesēs, katru gadu nedrīkst pārsniegt 5 % no visu iestāžu ierēdņiem, kuri pensionējās iepriekšējā gadā. Tādā veidā aprēķināto kopskaitu katrai iestādei nosaka atbilstoši ierēdņu skaitam, kāds attiecīgajā iestādē bija iepriekšējā gada 31. decembrī. Šo kopskaitu katrā iestādē noapaļo uz augšu līdz tuvākajam veselajam skaitlim.
Šāds atvaļinājums nav disciplinārsods.
Atvaļinājuma ilgums principā atbilst laikposmam, kas atlicis līdz ierēdņa pensionēšanās vecumam. Tomēr izņēmuma gadījumos iecēlējinstitūcija var nolemt pārtraukt šādu atvaļinājumu un atjaunot ierēdni amatā.
Ja ierēdnis, kurš atrodas atvaļinājumā dienesta interešu dēļ, sasniedz pensionēšanās vecumu, viņš tiek automātiski pensionēts.
Atvaļinājumu dienesta interesēs reglamentē šādi noteikumi:
a)
ierēdņa vietā amatā var iecelt citu ierēdni;
b)
ierēdnim, kurš ir atvaļinājumā dienesta interesēs, atvaļinājuma laikā nav tiesību uz izvirzīšanu augstākā līmenī vai paaugstinājumu pakāpē.
Ierēdnis, kuram noteikts šāds atvaļinājums, saņem pabalstu, ko aprēķina saskaņā ar IV pielikumu.
Pēc ierēdņa pieprasījuma no pabalsta veic iemaksas pensiju programmā, kuras aprēķina, pamatojoties uz šo pabalstu. Šādā gadījumā, aprēķinot dienesta gadus, kas dod tiesības uz pensiju, atbilstoši Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 2. pantam, ņem vērā dienesta laiku, kas pavadīts atvaļinājumā dienesta interesēs.
Pabalstam nepiemēro korekcijas koeficientu.".
25.
Noteikumu 43. pantu aizstāj ar šādu:
"43. pants
Par katra ierēdņa spējām, efektivitāti un rīcību dienestā reizi gadā sagatavo ziņojumu, kā to noteikusi katras iestādes iecēlējinstitūcija saskaņā ar 110. pantu. Minētajā ziņojumā norāda, vai ierēdņa darba izpildes līmenis ir vai nav apmierinošs. Katras iestādes iecēlējinstitūcija paredz noteikumus, kas piešķir apstrīdēšanas tiesības saistībā ar minēto ziņojuma procedūru, kuras jāizmanto pirms sūdzības iesniegšanas, kā minēts 90. panta 2. punktā.
Attiecībā uz AST 5 pakāpes ierēdņiem ziņojumā var arī ietvert atzinumu par to, vai, ņemot vērā darba izpildi, ierēdnis varētu veikt administratora funkcijas.
Ierēdni iepazīstina ar šo ziņojumu. Ierēdnis ir tiesīgs sniegt jebkādus komentārus, ko viņš uzskata par atbilstošiem.".
26.
Noteikumu 44. pantu aizstāj ar šādu:
"44. pants
Ierēdni, kurš divus gadus ir atradies vienā savas pakāpes līmenī, automātiski paaugstina uz nākamo šīs pakāpes līmeni, ja vien pēdējā gada ziņojumā, kas minēts 43. pantā, viņa darba izpilde nav novērtēta kā neapmierinoša. Ne vēlāk kā pēc četriem gadiem ierēdni izvirza uz nākamo viņa pakāpes līmeni, ja vien nav piemērota 51. panta 1. punktā noteiktā procedūra.
Ja ierēdnis ir iecelts par nodaļas vadītāju, direktoru vai ģenerāldirektoru tajā pašā pakāpē un ja 43. panta nozīmē pirmo deviņu mēnešu laikā pēc iecelšanas amatā viņš savus pienākumus ir pildījis apmierinoši, ierēdni ar atpakaļejošu datumu izvirza uz nākamo līmeni šajā pakāpē, tiklīdz iecelšana amatā stājas spēkā. Šīs izvirzīšanas rezultātā palielina ierēdņa mēneša pamatalgu, kas procentuāli atbilst starpībai starp katras pakāpes pirmo un otro līmeni. Ja palielinājums ir mazāks vai ierēdnis tobrīd jau ir savas pakāpes pēdējā līmenī, viņš saņem pamatalgas paaugstinājumu, nodrošinot, ka palielinājums starp pirmo un otro līmeni stājas spēkā līdz viņa nākamajai paaugstināšanai amatā.".
27.
Noteikumu 45. pantu groza šādi:
a)
panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
"1. Lēmumu par paaugstināšanu amatā pieņem iecēlējinstitūcija, ievērojot 6. panta 2. punktu. Ja vien netiek piemērota 4. pantā un 29. panta 1. punktā paredzētā procedūra, ierēdņus var paaugstināt amatā tikai tad, ja viņi ieņem amatu, kas atbilst vienam no amatu veidiem, kas izklāstīti I pielikuma A punktā, nākamajā augstākā pakāpē. Paaugstinājumu īsteno, ieceļot ierēdni viņa funkciju grupas nākamajā augstākajā pakāpē. Paaugstināšanu amatā veic, izvēloties tikai no to ierēdņu vidus, kuri ir nostrādājuši ne mazāk kā divus gadus savā pakāpē, ņemot vērā uz paaugstinājumu pretendējošo ierēdņu salīdzinošos nopelnus. Izvērtējot salīdzinošos nopelnus, iecēlējinstitūcija jo īpaši ņem vērā ziņojumus par ierēdņiem un to, kā pienākumu izpildē tiek lietotas citas valodas, nevis tās, par kurām ierēdnis ir sniedzis pierādījumus, ka viņam ir labas zināšanas saskaņā ar 28. panta f) punktu, un veicamo pienākumu atbildības līmeni.";
b)
panta 2. punkta pirmajā teikumā vārdus "Līguma par Eiropas Savienību 55. pantā" aizstāj ar vārdiem "Līguma par Eiropas Savienību 55. panta 1. punktā";
c)
panta 2. punkta otrajā teikumā vārdu "iestādes" aizstāj ar vārdiem "iestāžu iecēlējinstitūcijas".
28.
Noteikumu 45.a pantu groza šādi:
a)
panta 2. punkta pirmajā daļā vārdus "regulārajiem ziņojumiem" aizstāj ar vārdiem "gada ziņojumiem";
b)
panta 5. punktā vārdu "iestādes" aizstāj ar vārdiem "katras iestādes iecēlējinstitūcijas".
29.
Noteikumu 48. panta trešajā daļā vārdus "AST funkciju grupas" aizstāj ar vārdiem "AST un AST/SC funkciju grupas";
30.
Noteikumu 50. panta astotajā daļā skaitli "55" aizstāj ar skaitli "58".
31.
Noteikumu 51. pantu aizstāj ar šādu:
"51. pants
1. Katras iestādes iecēlējinstitūcija nosaka kārtību nekompetences gadījumu identificēšanai, risināšanai un novēršanai savlaicīgā un atbilstošā veidā.
Pieņemot iekšējos noteikumus, katras iestādes iecēlējinstitūcija ievēro šādas prasības:
a)
ierēdni, kurš, pamatojoties uz trim secīgiem neapmierinošiem gada ziņojumiem, kas minēti 43. pantā, joprojām neuzlabo savu profesionālo kompetenci, pazemina par vienu pakāpi. Ja turpmākajos divos gada ziņojumos darba rezultāti joprojām ir neapmierinoši, ierēdni atlaiž;
b)
jebkurā priekšlikumā par ierēdņa pazemināšanu pakāpē vai atlaišanu norāda iemeslus, uz kuriem tas balstīts, un to dara zināmu attiecīgajam ierēdnim. Iecēlējinstitūcijas priekšlikumu nodod 9. panta 6. punktā paredzētajai Apvienotajai padomdevējai komitejai.
2. Ierēdnim ir tiesības saņemt savu pilnu personas lietu un nokopēt visus ar procedūru saistītos dokumentus. Ierēdnim ir vismaz 15 dienas, bet ne vairāk kā 30 dienas laika no priekšlikuma saņemšanas dienas, lai sagatavotos aizstāvībai. Viņam var palīdzēt persona pēc viņa izvēles. Ierēdnis var iesniegt rakstiskus komentārus. Viņu uzklausa Apvienotā padomdevēja komiteja. Ierēdnis var arī pieaicināt lieciniekus.
3. Iestādi Apvienotajā padomdevējā komitejā pārstāv ierēdnis, kuru šim nolūkam ir izvēlējusies iecēlējinstitūcija. Šim ierēdnim ir tādas pašas tiesības kā attiecīgajam ierēdnim.
4. Ņemot vērā 1. punkta b) apakšpunktā minēto priekšlikumu un jebkādu ierēdņa vai liecinieku rakstisku un mutisku paziņojumu, Apvienotā padomdevēja komiteja ar balsu vairākumu sniedz pamatotu atzinumu, norādot pasākumus, kurus tā uzskata par piemērotiem, ņemot vērā pēc tās pieprasījuma konstatētos faktus. Šo atzinumu tā nosūta iecēlējinstitūcijai un attiecīgajam ierēdnim divu mēnešu laikā no dienas, kad lieta ir nodota tās izskatīšanai. Priekšsēdētājs nebalso par Apvienotās padomdevējas komitejas lēmumiem, izņemot par procedurāliem jautājumiem vai ja balsu skaits ir neizšķirts.
5. Ierēdnis, kurš atlaists nekompetences dēļ, 6. punktā noteiktajā laikposmā ir tiesīgs saņemt ikmēneša atbrīvošanas pabalstu, kas atbilst AST 1 pakāpes pirmā līmeņa ierēdņa mēneša pamatalgai. Šajā pašā laikā ierēdnis ir tiesīgs saņemt arī 67. pantā paredzētos ģimenes pabalstus. Apgādnieka pabalstu aprēķina, pamatojoties uz AST 1 pakāpes ierēdņa mēneša pamatalgu saskaņā ar VII pielikuma 1. pantu.
Pabalstu nemaksā, ja ierēdnis atkāpjas no amata pēc 1. un 2. punktā minētās procedūras uzsākšanas vai ja viņš ir tiesīgs uz tūlītēju pilnas pensijas saņemšanu. Ja ierēdnis ir tiesīgs uz bezdarbnieka pabalstu atbilstoši valsts bezdarba shēmai, šāda pabalsta apmēru atskaita no iepriekš minētā pabalsta.
6. Šā panta 5. punktā minētos maksājumus veic šādā laikposmā:
a)
trīs mēnešus, ja lēmuma par atlaišanu pieņemšanas dienā ierēdnis ir nostrādājis mazāk nekā piecus gadus;
b)
sešus mēnešus, ja ierēdnis ir nostrādājis vismaz piecus gadus, bet mazāk nekā 10 gadus;
c)
deviņus mēnešus, ja ierēdnis ir nostrādājis vismaz 10 gadus, bet mazāk nekā 20 gadus;
d)
12 mēnešus, ja ierēdnis ir nostrādājis vismaz 20 gadus.
7. Ierēdņi, kuri ir pazemināti pakāpē nekompetences dēļ, pēc sešiem gadiem var pieprasīt dzēst visas atsauces uz šādu pasākumu no viņu personas lietas.
8. Ierēdņiem ir tiesības saņemt pamatotu izdevumu atlīdzību, kas radušies pēc viņu iniciatīvas procedūras laikā, tostarp maksas, kas maksājamas aizstāvības padomdevējam, kurš nestrādā iestādē, ja šajā pantā paredzētā procedūra beidzas, nepieņemot lēmumu par ierēdņa atlaišanu vai pazemināšanu pakāpē.".
32.
Noteikumu 52. pantu aizstāj ar šādu:
"52. pants
Neskarot 50. panta noteikumus, ierēdnis dodas pensijā:
a)
vai nu automātiski tā mēneša pēdējā dienā, kurā tiek sasniegts 66 gadu vecums; vai
b)
pēc paša lūguma tā mēneša pēdējā dienā, attiecībā uz kuru lūgums iesniegts, ja ierēdnis ir sasniedzis pensionēšanās vecumu vai ir vecumā no 58 gadiem līdz pensionēšanās vecumam, un ja tas atbilst prasībām, kas izvirzītas tūlītējai pensijas izmaksai, saskaņā ar VIII pielikuma 9. pantu. Pēc analoģijas piemēro 48. panta otrās daļas otro teikumu.
Tomēr ierēdnis pēc sava lūguma un ja iecēlējinstitūcija uzskata to par attaisnotu dienesta interesēs, var turpināt strādāt līdz 67 gadu vecumam vai izņēmuma gadījumos līdz 70 gadu vecumam, un šādā gadījumā ierēdni automātiski pensionē tā mēneša pēdējā dienā, kurā viņš sasniedz šo vecumu.
Ja iecēlējinstitūcija nolemj atļaut ierēdnim palikt dienestā pēc 66 gadu vecuma, šādu atļauju dod uz laikposmu, kas nav ilgāks par vienu gadu. Pēc ierēdņa lūguma to var atjaunot.".
33.
Noteikumu 55. pantu groza šādi:
a)
panta daļas numurē;
b)
otrās daļas pirmo teikumu aizstāj ar šādu:
"Parastā darba nedēļa ilgst no 40 līdz 42 stundām, bet darba dienas ilgumu nosaka iecēlējinstitūcija.";
c)
panta 3. punkta otro teikumu aizstāj ar šādu:
"Katras iestādes iecēlējinstitūcija, apspriedusies ar savu Personāla komiteju, izstrādā sīkākus noteikumus šīs daļas piemērošanai.";
d)
pievieno šādu punktu:
"4. Katras iestādes iecēlējinstitūcija var ieviest elastīga darba laika kārtību. Saskaņā ar minēto kārtību ierēdņiem, kuriem ir AD/AST 9 pakāpe vai augstāka pakāpe, netiek piešķirtas pilnas darba dienas. Minēto kārtību nepiemēro ierēdņiem, uz kuriem attiecas 44. panta otrās daļas noteikumi. Minētie ierēdņi paši pārvalda savu darba laiku, par to vienojoties ar saviem priekšniekiem.".
34.
Noteikumu 55.a panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
"2. Ierēdnis ir tiesīgs saņemt atļauju šādos gadījumos:
a)
lai rūpētos par apgādājamu bērnu, kurš ir jaunāks par 9 gadiem;
b)
lai rūpētos par apgādājamu bērnu vecumā no 9 līdz 12 gadiem, ja darba laiku samazina ne vairāk kā par 20 % no parastā darba laika;
c)
lai rūpētos par apgādājamu bērnu, kamēr tas sasniedz 14 gadu vecumu, ierēdņu vientuļo vecāku gadījumā;
d)
lai nopietnu grūtību gadījumā rūpētos par apgādājamu bērnu, kamēr tas sasniedz 14 gadu vecumu, ja darba laiku samazina ne vairāk kā par 5 % no parastā darba laika. Šajā gadījumā IVa pielikuma 3. panta pirmās divas daļas nepiemēro. Ja abi vecāki ir nodarbināti Savienības dienestā, tikai viens no viņiem ir tiesīgs uz šādu samazinājumu;
e)
lai rūpētos par smagi slimu vai invalīdu laulāto, radinieku augšupejošā līnijā, radinieku lejupejošā līnijā, brāli vai māsu;
f)
lai piedalītos kvalifikācijas celšanas apmācībās; vai
g)
sākot ar 58 gadu vecumu - pēdējos trīs gados pirms pensionēšanās vecuma sasniegšanas.
Ja nepilna darba laika darbs tiek prasīts, lai piedalītos kvalifikācijas celšanas apmācībās, vai pēdējos trīs gados pirms pensionēšanās vecuma sasniegšanas, bet ne ātrāk par 58 gadu vecumu, iecēlējinstitūcija var atteikt atļaujas izsniegšanu vai atlikt tās spēkā stāšanos dienu tikai ārkārtējos apstākļos un ar dienestu saistītu īpaši svarīgu iemeslu dēļ.
Ja šīs tiesības saņemt atļauju izmanto, lai rūpētos par smagi slimu vai invalīdu laulāto, radinieku augšupejošā līnijā, radinieku lejupejošā līnijā, brāli vai māsu, vai lai piedalītos kvalifikācijas celšanas apmācībās, visi šādi laikposmi kopumā nedrīkst pārsniegt piecus gadus ierēdņa karjeras laikā.".
35.
Noteikumu 56. panta trešo daļu aizstāj ar šādu daļu:
"Kā paredzēts VI pielikumā, virsstundas, ko nostrādājuši SC 1 līdz SC 6 pakāpes un AST 1 līdz AST 4 pakāpes ierēdņi, viņiem dod tiesības saņemt kompensācijas atvaļinājumu vai atlīdzību, ja attiecīgā darba noteikumi neparedz kompensācijas atvaļinājumu divu mēnešu laikā, kas seko mēnesim, kurā tika nostrādātas virsstundas."
36.
Noteikumu 56.a panta otro daļu aizstāj ar šādu:
"Pēc apspriešanās ar Civildienesta noteikumu komiteju Komisija, pieņemot deleģētus aktus saskaņā ar 111. un 112. pantu, nosaka to ierēdņu kategorijas, kuri ir tiesīgi saņemt šādus pabalstus, pabalstu piešķiršanas nosacījumus un pabalstu likmes.".
37.
Noteikumu 56.b panta otro daļu aizstāj ar šādu:
"Pēc apspriešanās ar Civildienesta noteikumu komiteju Komisija, pieņemot deleģētus aktus saskaņā ar 111. un 112. pantu, nosaka to ierēdņu kategorijas, kuri ir tiesīgi saņemt šādus pabalstus, pabalstu piešķiršanas nosacījumus un pabalstu likmes.".
38.
Noteikumu 56.c panta otro daļu aizstāj ar šādu:
"Pēc apspriešanās ar Civildienesta noteikumu komiteju Komisija, pieņemot deleģētus aktus saskaņā ar 111. un 112. pantu, nosaka to ierēdņu kategorijas, kuri ir tiesīgi saņemt īpašos pabalstus, šādu pabalstu piešķiršanas nosacījumus un pabalstu likmes."
39.
Noteikumu 57. panta pirmajā daļā vārdu "iestādes" aizstāj ar vārdiem "iestāžu iecēlējinstitūcijas".
40.
Noteikumu 58. pantu aizstāj ar šādu:
"58. pants
Grūtnieces papildus 57. pantā paredzētajam atvaļinājumam pēc medicīniskas izziņas uzrādīšanas ir tiesīgas saņemt 20 nedēļu ilgu atvaļinājumu. Atvaļinājums sākas ne agrāk kā sešas nedēļas pirms izziņā norādītās paredzamās dzemdību dienas un beidzas ne agrāk kā 14 nedēļas pēc dzemdībām. Vairāku bērnu piedzimšanas vai priekšlaicīgu dzemdību gadījumā vai gadījumā, ja piedzimušajam bērnam ir invaliditāte vai nopietna slimība, ilgums ir 24 nedēļas. Šajos noteikumos priekšlaicīgas dzemdības ir dzemdības, kas notiek pirms grūtniecības 34. nedēļas beigām.".
41.
Noteikumu 61. pantu aizstāj ar šādu:
"61. pants
Valsts svētku sarakstus sastāda, Savienības iestāžu iecēlējinstitūcijām vienojoties pēc apspriešanās ar Civildienesta noteikumu komiteju.".
42.
Noteikumu 63. pantu aizstāj ar šādu:
"63. pants
Ierēdņa atalgojumu izsaka euro. To izmaksā tās valsts valūtā, kurā ierēdnis veic savus pienākumus, vai euro.
Atalgojumu, ko maksā citā valūtā, nevis euro, aprēķina pēc maiņas kursiem, ko izmanto Eiropas Savienības vispārējā budžeta piemērošanai attiecīgā gada 1. jūlijā.
Katru gadu valūtas maiņas kursu pārskata ar atpakaļejošu datumu laikā, kad notiek 65. pantā paredzētā atalgojuma ikgadējā pārskatīšana.".
43.
Noteikumu 64. pantu aizstāj ar šādu:
"64. pants
Ierēdņa atalgojumu, kas izteikts euro, pēc obligātajiem atskaitījumiem, kas izklāstīti šajos Civildienesta noteikumos vai jebkuros īstenošanas noteikumos, izvērtē pēc likmes, kas atkarībā no dzīves apstākļiem dažādās dienesta vietās ir lielāka par, mazāka par vai vienāda ar 100 %.
Korekciju koeficientus nosaka vai atceļ, kā arī katru gadu pārskata saskaņā ar XI pielikumu. Attiecībā uz pārskatīšanu visas vērtības uzskata par atsauces vērtībām. Komisija pārskatītās vērtības divu nedēļu laikā pēc pārskatīšanas informācijas nolūkā publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā.
Beļģijā un Luksemburgā nepiemēro nekādu korekcijas koeficientu, ņemot vērā to, ka šīs darba vietas izmanto kā atsauces vietas koeficientu aprēķināšanai un tās ir galvenās un sākotnējās atrašanās vietas lielākajai daļai iestāžu.".
44.
Noteikumu 65. pantu aizstāj ar šādu:
"65. pants
1. Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojumu pārskata katru gadu, ņemot vērā Savienības ekonomisko un sociālo politiku. Īpašu uzmanību pievērš algu palielinājumam dalībvalstu civildienestā un nepieciešamību pieņemt darbā jaunus darbiniekus. Atalgojuma pārskatīšanu veic saskaņā ar XI pielikumu. Minētā pārskatīšana notiek līdz katra gada beigām, ņemot vērā Komisijas ziņojumu, kas balstīts uz Eiropas Savienības Statistikas biroja sagatavotajiem statistikas datiem, vienojoties ar dalībvalstu valsts statistikas institūtiem; statistikas dati atspoguļo situāciju, kas katrā dalībvalstī bija 1. jūlijā. Minētajā ziņojumā ir dati par budžeta ietekmi uz Savienības ierēdņu atalgojumu un pensijām. To nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei.
Summas, kas minētas noteikumu 42.a panta otrajā un trešajā daļā, 66. un 69. pantā, VII pielikuma 1. panta 1. punktā, 2. panta 1. punktā, 3. panta 1. un 2. punktā, 4. panta 1. punktā, 7. panta 2. punktā, 8. panta 2. punktā, 10. panta 1. punktā un XIII pielikuma 8. panta 2. punktā un VII pielikuma bijušajā 4.a pantā, kas pārskatāmas saskaņā ar XIII pielikuma 18. panta 1. punktu, summas kas minētas Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 24. panta 3. punktā, 28.a panta 3. punkta otrajā daļā, 28.a panta 7. punktā, 93. un 94. pantā, 96. panta 3. punkta otrajā daļā un 96. panta 7. punktā, 133., 134. un 136. pantā, kā arī summas, kas minētās Padomes Regulas (EOTK, EEK, Euratom) Nr. 300/76 (6) 1. panta 1. punkta pirmajā daļā, un koeficientu attiecībā uz Padomes Regulas (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 260/68 (7) 4. pantā minētajām summām katru gadu pārskata saskaņā ar XI pielikumu. Komisija pārskatītās summas divu nedēļu laikā pēc pārskatīšanas informācijas nolūkā publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā.
2. Būtisku dzīves dārdzības izmaiņu gadījumā 1. punktā minētās summas un 64. pantā minētos korekcijas koeficientus pārskata saskaņā ar XI pielikumu. Komisija pārskatītās summas un korekcijas koeficientus divu nedēļu laikā pēc pārskatīšanas informācijas nolūkā publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā.
3. Šā panta 1. punktā minētās summas un 64. pantā minētos korekcijas koeficientus uzskata par summām un korekcijas koeficientiem, kuru faktiskā vērtība noteiktā laikā var tikt pārskatīta bez nepieciešamības pieņemt citu tiesību aktu.
4. Neskarot XI pielikuma 3. panta 5. un 6. punktu, 2013. gadā un 2014. gadā neveic 1. un 2. punktā noteikto pārskatīšanu.
45.
Noteikumu 66. pantu groza šādi:
a)
pirmās daļas ievadteikumu aizstāj ar šādu:
"Mēneša pamatalgas katrai pakāpei un līmenim funkciju grupās AD un AST ir norādītas šajā tabulā:";
b)
pievieno šādu daļu:
"Mēneša pamatalgas katrai pakāpei un līmenim funkciju grupā AST/SC ir norādītas šajā tabulā:
Līmenis
Pakāpe
1
2
3
4
5
SC 6
4 349,59
4 532,36
4 722,82
4 854,21
4 921,28
SC 5
3 844,31
4 005,85
4 174,78
4 290,31
4 349,59
SC 4
3 397,73
3 540,50
3 689,28
3 791,92
3 844,31
SC 3
3 003,02
3 129,21
3 260,71
3 351,42
3 397,73
SC 2
2 654,17
2 765,70
2 881,92
2 962,10
3 003,02
SC 1
2 345,84
2 444,41
2 547,14
2 617,99
2 654,17"
46.
Noteikumu 66.a pantu aizstāj ar šādu:
"66.a pants
1. Atkāpjoties no Regulas (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 260/68 3. panta 1. punkta un lai, neskarot 65. panta 3. punktu, ņemtu vērā ierēdņu atalgojuma un pensiju pārskatīšanas metodes piemērošanu, pagaidu pasākumu attiecībā uz Savienības maksāto atalgojumu aktīvā nodarbinātībā esošajiem darbiniekiem, kas zināms kā solidaritātes nodeva, piemēro no 2014. gada 1. janvāra līdz 2023. gada 31. decembrim.
2. Šīs solidaritātes nodevas likme, ko piemēro 3. punktā definētajam pamatam, ir 6 %. Tomēr ierēdņiem, kuri ir vismaz AD 15 pakāpes 2. līmenī, piemēro likmi 7 % apmērā.
3.
a)
Solidaritātes nodevas pamats ir pamatalga, ko izmanto atalgojuma aprēķināšanai, atņemot:
i)
sociālā nodrošinājuma maksājumus un pensijas iemaksas, kā arī nodokļus pirms solidaritātes nodevas piemērošanas, kādi jāmaksā tādas pašas pakāpes un tāda paša līmeņa ierēdnim bez apgādājamiem VII pielikuma 2. panta nozīmē; un
ii)
summu, kas vienāda ar AST 1 pakāpes 1. līmeņa ierēdņa pamatalgu.
b)
Elementus, ko izmanto solidaritātes nodevas pamata noteikšanai, izsaka euro, un tiem piemēro korekcijas koeficientu 100.
4. Solidaritātes nodevu atskaita katru mēnesi izcelsmes vietā; ieņēmumus reģistrē kā ienākumus Eiropas Savienības vispārējā budžetā."
47.
Noteikumu 67. panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
"3. Apgādājamā bērna pabalstu var divkāršot ar īpašu pamatotu lēmumu, kuru iecēlējinstitūcija pieņem, pamatojoties uz medicīniskiem dokumentiem, kas apliecina, ka bērnam ir invaliditāte vai ilgstoša slimība, kuras dēļ ierēdnim rodas lieli izdevumi.".
48.
Noteikumu 72. pantu groza šādi:
a)
panta 1. punkta pirmās daļas pirmajā teikumā un 1. punkta trešajā daļā vārdus "iestādēm" un "iestādes" aizstāj attiecīgi ar "iestāžu iecēlējinstitūcijām" un "iestāžu iecēlējinstitūcijas";
b)
panta 2. punktā vārdus "līdz 63 gadiem" aizstāj ar vārdiem "līdz pensionēšanās vecumam";
c)
panta 2.a punkta i) un ii) apakšpunktā vārdus "pirms 63 gadu vecuma sasniegšanas" aizstāj ar vārdiem "pirms pensionēšanās vecuma sasniegšanas";
d)
panta 2.b punktā vārdus "1. pakāpes" aizstāj ar vārdiem "AST 1 pakāpes".
49.
Noteikumu 73. panta 1. punktā vārdu "iestāžu" aizstāj ar "iestāžu iecēlējinstitūciju".
50.
Noteikumu 76.a panta otrajā teikumā vārdu "iestādēm" aizstāj ar "iestāžu iecēlējinstitūcijām".
51.
Noteikumu 77. pantu aizstāj ar šādu:
"77. pants
Ierēdnim, kurš ir bijis dienestā vismaz desmit gadus, ir tiesības saņemt izdienas pensiju. Tomēr viņam ir tiesības uz šādu pensiju neatkarīgi no dienesta ilguma, ja viņš ir pārsniedzis pensionēšanās vecumu, ja laikā, kad viņam bija rezerves statuss, nav bijis iespējams viņu atjaunot amatā vai pensionēšanas gadījumā dienesta interesēs.
Maksimālā izdienas pensija ir 70 % no pēdējās pamatalgas, kāda saņemta pēdējā pakāpē, kurā ierēdnis bijis vismaz vienu gadu. Ierēdnis saņem 1,80 % no minētās pēdējās pamatalgas par katru darba gadu, ko skaita saskaņā ar VIII pielikuma 3. pantu.
Tomēr attiecībā uz ierēdņiem, kas dienesta pienākumu kārtībā palīdzējuši kādai personai, kuras amats noteikts Līgumā par Eiropas Savienību vai Līgumā par Eiropas Savienības darbību, vai kādas Savienības iestādes vai struktūras vai kādas Eiropas Parlamenta politiskās grupas vēlētam priekšsēdētājam, pensijas apmēru par tādā amatā nostrādātiem pensionējamiem gadiem aprēķina, ņemot vērā tādā amatā saņemto pēdējo pamatalgu, ja saņemtā pamatalga pārsniedz to algu, ko ņem vērā, piemērojot šā panta otro daļu.
Izdienas pensija nedrīkst būt mazāka par 4 % no iztikas minimuma par katru dienesta gadu.
Pensionēšanās vecums ir 66 gadi.
Reizi piecos gados, sākot no 2014. gada 1. janvāra, pensionēšanās vecums tiks izvērtēts, pamatojoties uz Komisijas ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei. Ziņojumā jo īpaši izvērtē izmaiņas saistībā ar dalībvalstu civildienestu ierēdņu pensionēšanās vecumu un iestāžu ierēdņu paredzamo dzīves ilgumu.
Attiecīgā gadījumā Komisija sagatavo priekšlikumu, ar kuru groza pensionēšanās vecumu atbilstoši minētā ziņojumā secinājumiem, īpašu uzmanību pievēršot attīstībai dalībvalstīs.".
52.
Noteikumu 78. pantu aizstāj ar šādu:
"78. pants
Ierēdnis VIII pielikuma 13. līdz 16. pantos paredzētajā veidā ir tiesīgs uz invaliditātes pabalstu kopējas pastāvīgas invaliditātes gadījumā, kas neļauj viņam veikt pienākumus atbilstoši amatam savā funkciju grupā.
Pēc analoģijas invaliditātes pabalsta saņēmējiem piemēro 52. pantu. Ja invaliditātes pabalsta saņēmējs pensionējas pirms 66 gadu vecuma, nesasniedzot maksimālās tiesības uz pensiju, piemēro vispārējos noteikumus par izdienas pensiju. Izdienas pensijas apmērs ir atkarīgs no tās pakāpes un līmeņa algas, kurā ierēdnis strādāja, kad viņš kļuva invalīds.
Invaliditātes pabalsts ir 70 % no ierēdņa pēdējās pamatalgas. Tomēr tas nedrīkst būt mazāks par iztikas minimumu.
Invaliditātes pabalstam piemēro iemaksas pensiju shēmā, kuras aprēķina, pamatojoties uz šo pabalstu.
Ja invaliditāti izraisījis nelaimes gadījums ierēdņa pienākumu izpildes laikā vai saistībā ar šiem pienākumiem, arodslimība, ierēdņa rīcība, aizstāvot sabiedrības intereses vai riskējot ar dzīvību, lai glābtu citu cilvēku, invaliditātes pabalsts nedrīkst būt mazāks par 120 % no iztikas minimuma. Turklāt šādā gadījumā iemaksas pensiju shēmā pilnā apmērā maksā no 1.b pantā minētās iestādes vai struktūras budžeta.".
53.
Noteikumu 80. panta sesto daļu aizstāj ar šādu:
"Pirmajā, otrajā un trešajā daļā paredzētās tiesības uz pensiju piemēro tāda bijušā ierēdņa nāves gadījumā, kuram ir tiesības uz pabalstu saskaņā ar Civildienesta noteikumu 50. pantu, Padomes Regulas (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 259/68 (8) 5. pantu, Padomes Regulas (Euratom, EOTK, EEK) Nr. 2530/72 (9) 3. pantu vai Padomes Regulas (EOTK, EEK, Euratom) Nr. 1543/73 (1973. gada 4. jūnijs) (10) 3. pantu, un tāda bijušā ierēdņa nāves gadījumā, kurš aizgājis no dienesta, nesasniedzot pensionēšanās vecumu, un lūdzis, lai viņa izdienas pensijas maksāšanu atliek līdz tā kalendārā mēneša pirmajai dienai, kas seko mēnesim, kurā viņš sasniegtu pensionēšanās vecumu.
54.
Noteikumu 81.a pantu 1. punktu groza šādi:
a)
punkta b) apakšpunktā vārdus "65 gadu vecumu" aizstāj ar vārdiem "66 gadu vecumu";
b)
punkta d) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
"d)
ja miris bijušais ierēdnis, kas aizgājis no dienesta pirms pensionēšanās vecuma sasniegšanas un lūdzis, lai viņa izdienas pensijas maksāšanu atliek līdz tā kalendārā mēneša pirmajai dienai, kas seko mēnesim, kurā viņš sasniegtu pensionēšanās vecumu - izdienas pensiju, ko šis ierēdnis, ja viņš joprojām būtu dzīvs, būtu tiesīgs saņemt, sasniedzot pensionēšanās vecumu, ņemot vērā b) apakšpunktā minētos pabalstus un atskaitījumus;"
c)
punkta e) apakšpunktā vārdus "pabalstu atbilstīgi Civildienesta noteikumu 41. vai 50. pantam" aizstāj ar vārdiem "pabalstu atbilstīgi Civildienesta noteikumu 41., 42.c vai 50. pantam.".
55.
Noteikumu 82. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
"2. Ja atalgojumu pārskata saskaņā ar 65. panta 1. punktu, tādu pašu pārskatīšanu piemēro pensijām.".
56.
Noteikumu 83. panta 1. punkta otro daļu svītro.
57.
Noteikumu 83.a panta 2., 3., 4. un 5. punktu aizstāj ar šādu:
"2. Aģentūras, kas nesaņem subsīdijas no Eiropas Savienības vispārējā budžeta, veic iemaksas šajā budžetā pilnā apmērā, lai finansētu programmu. No 2016. gada 1. janvāra aģentūras, kuras daļēji finansē no minētā budžeta, maksā daļu no darba devēja iemaksām, kas atbilst proporcijai starp aģentūras ieņēmumiem bez subsīdijas no Eiropas Savienības vispārējā budžeta un aģentūras kopējiem ieņēmumiem.
3. Pensiju programmas līdzsvaru nodrošina ar noteikto pensionēšanās vecumu un programmas iemaksu likmi. Veicot aktuāro novērtēšanu reizi piecos gados saskaņā ar XII pielikumu, programmas iemaksu likmi pārskata, lai nodrošinātu programmas līdzsvaru.
4. Katru gadu Komisija iesniedz 3. punktā minētā aktuārā novērtējuma atjauninātu versiju saskaņā ar XII pielikuma 1. panta 2. punktu. Ja konstatē, ka pastāv vismaz 0,25 punktu atšķirība starp pašreiz piemēroto iemaksu likmi un to likmi, kas nepieciešama, lai uzturētu aktuāro līdzsvaru, likmi pārskata saskaņā ar XII pielikumā noteikto kārtību.
5. Lai īstenotu šā panta 3. un 4. punktu, 83. panta 2. punktā noteikto atsauces vērtību pārskata. Komisija pārskatīto iemaksu likmi divu nedēļu laikā pēc pārskatīšanas informācijas nolūkā publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā.".
58.
Noteikumu VIII sadaļu svītro.
59.
Noteikumu 110. pantu aizstāj ar šādu:
"110. pants
1. Katras iestādes iecēlējinstitūcija pēc apspriešanās ar Personāla komiteju un Civildienesta noteikumu komiteju pieņem vispārīgos noteikumus, ar kuriem īsteno šos Civildienesta noteikumus.
2. Komisijas pieņemtos īstenošanas noteikumus, lai ieviestu šos Civildienesta noteikumus, tostarp 1. punktā minētos vispārīgos īstenošanas noteikumus, pēc analoģijas piemēro aģentūrām. Šajā nolūkā Komisija par jebkuru šādu īstenošanas noteikumu pieņemšanu nekavējoties informē aģentūras.
Šādi īstenošanas noteikumi aģentūrās stājas spēkā deviņus mēnešus pēc to stāšanās spēkā Komisijā vai deviņus mēnešus pēc datuma, kurā Komisija informēja aģentūras par attiecīgā īstenošanas noteikuma pieņemšanu, ņemot vērā vēlāko datumu. Neatkarīgi no iepriekšminētā, aģentūra var arī izlemt, ka šādiem īstenošanas noteikumiem jāstājas spēkā agrāk.
Izdarot atkāpi, pirms šā punkta otrajā daļā minētā deviņu mēnešu termiņa beigām un pēc apspriešanās ar tās Personāla komiteju aģentūra var iesniegt Komisijai tās piekrišanas saņemšanai īstenošanas noteikumus, kas atšķiras no Komisijas pieņemtajiem. Saskaņā ar tiem pašiem nosacījumiem aģentūra var lūgt Komisijas piekrišanu nepiemērot dažus no minētajiem īstenošanas noteikumiem. Pēdējā gadījumā tā vietā, lai pieņemtu vai noraidītu lūgumu, Komisija var pieprasīt, lai aģentūra Komisijas piekrišanas saņemšanai iesniedz īstenošanas noteikumus, kas atšķiras no Komisijas pieņemtajiem.
Šā punkta otrajā daļā minēto deviņu mēnešu termiņu aptur no dienas, kurā aģentūra ir lūgusi Komisijas piekrišanu, līdz dienai, kurā Komisija ir paudusi savu nostāju.
Aģentūra pēc apspriešanās ar savu Personāla komiteju var arī iesniegt Komisijai tās piekrišanas saņemšanai īstenošanas noteikumus, kas attiecas uz citām tēmām, nevis Komisijas pieņemtajiem īstenošanas noteikumiem.
Lai pieņemtu īstenošanas noteikumus, aģentūras pārstāv valde vai līdzvērtīga struktūra, kas minēta Savienības aktā, ar kuru šīs aģentūras ir izveidotas.
3. Lai pieņemtu noteikumus, iestādēm savstarpēji vienojoties, aģentūras neuzskata par iestādēm. Tomēr Komisija apspriežas ar aģentūrām pirms minēto noteikumu pieņemšanas.
4. Noteikumus, ar kuriem ievieš šos Civildienesta noteikumus, tostarp 1. punktā minētos vispārīgos īstenošanas noteikumus, kā arī noteikumus, kas pieņemti pēc iestāžu iecēlējinstitūciju savstarpējas vienošanās, dara zināmus darbiniekiem.
5. Iestāžu un aģentūru administrācijas savā starpā regulāri konsultējas par šo Civildienesta noteikumu piemērošanu. Aģentūras kopīgi ir pārstāvētas minētajās apspriedēs saskaņā ar noteikumiem, kas tām jānosaka, savstarpēji vienojoties.
6. Eiropas Savienības Tiesa pārvalda reģistru ar noteikumiem, ko šo Civildienesta noteikumu ieviešanai pieņēmusi katras iestādes iecēlējinstitūcija, un noteikumiem, kurus pieņēmušas aģentūras, ciktāl tie atkāpjas no Komisijas pieņemtajiem noteikumiem saskaņā ar 2. punktā paredzēto procedūru, tostarp visiem tās grozījumiem. Iestādēm un aģentūrām ir tieša piekļuve minētajam reģistram un visas tiesības grozīt savus noteikumus. Dalībvalstīm ir tieša piekļuve minētajam reģistram. Turklāt reizi trijos gados Komisija sniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par katras iestādes iecēlējinstitūcijas pieņemtajiem noteikumiem, ar kuriem ievieš šos Civildienesta noteikumus.".
60.
Pievieno šādus pantus:
"111. pants
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētus aktus saskaņā ar 112. pantu attiecībā uz dažiem darba nosacījumu aspektiem, dažiem noteikumu par atalgojumu aspektiem un sociālā nodrošinājuma shēmu.
112. pants
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt Civildienesta noteikumu 56.a, 56.b un 56.c pantā un to VII pielikuma 13. panta 3. punktā un XI pielikuma 9. pantā, kā arī Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 28.a panta 11. punktā un 96. panta 11. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz nenoteiktu laiku no 2014. gada 1. janvāra.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt Civildienesta noteikumu 56.a, 56.b un 56.c pantā un to VII pielikuma 13. panta 3. punktā un XI pielikuma 9. pantā, kā arī Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 28.a panta 11. punktā un 96. panta 11. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai arī vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar Civildienesta noteikumu 56.a, 56.b un 56.c pantu, to VII pielikuma 13. panta 3. punktu vai XI pielikuma 9. pantu, vai Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 28.a panta 11. punktu vai 96. panta 11. punktu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas minēto termiņu pagarina par diviem mēnešiem.
113. pants
Komisija līdz 2020. gada 31. decembrim iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu, kurā ir izvērtēta šo Civildienesta noteikumu darbība."
61.
Noteikumu I pielikumu groza šādi:
a)
pielikuma A punktu aizstāj ar šādu:
"A. Amatu veidi katrā funkciju grupā, kā noteikts 5. panta 4. punktā
1. Funkciju grupa AD
Ģenerāldirektors
AD 15 - AD 16
Direktors
AD 14 - AD 15
Padomdevējs vai līdzvērtīgs amats
AD 13 - AD 14
Nodaļas vadītājs vai līdzvērtīgs amats
AD 9 - AD 14
Administrators
AD 5 - AD 12
2. Funkciju grupa AST
Vecākais asistents
Veic administratīva, tehniska rakstura darbības vai apmācības, kuru veikšanai ir nepieciešams augsts patstāvības līmenis, kā arī ir atbildīgs par būtiskiem jautājumiem personāla vadības, budžeta izpildes vai politiskās koordinācijas jomā.
AST 10 - AST 11
Asistents
Veic administratīva, tehniska rakstura darbības vai apmācības, kuru veikšanai ir nepieciešams noteikts patstāvības līmenis, jo īpaši attiecībā uz normatīvā regulējuma un noteikumu vai vispārīgu norādījumu īstenošanu, vai strādā par iestādes locekļa personīgo palīgu, par iestādes locekļa biroja vadītāja personīgo palīgu vai par ģenerāldirektora (vai viņa vietnieka), vai līdzvērtīga augstākā līmeņa vadītāja personīgo palīgu.
AST 1 - AST 9
3. Funkciju grupa AST/SC
Sekretārs/kancelejas darbinieks
Veic kancelejiskus un sekretāra uzdevumus, biroja vadību un citus līdzvērtīgus uzdevumus, kuru veikšanai nepieciešams noteikts patstāvības līmenis (11)
SC 1 - SC 6
b)
pielikuma B punktu aizstāj ar šādu:
"B. Reizināšanas likmes vidējās karjeras atbilstības noteikšanai
1.
Reizināšanas likmes vidējās karjeras atbilstības noteikšanai AST un AD funkciju grupās
Pakāpe
Asistenti
Administratori
13
-
15%
12
-
15%
11
-
25%
10
20%
25%
9
8%
25%
8
25%
33%
7
25%
36%
6
25%
36%
5
25%
36%
4
33%
-
3
33%
-
2
33%
-
1
33%
-
2.
Reizināšanas likmes vidējās karjeras atbilstības noteikšanai AST/SC funkciju grupā:
Pakāpe
Sekretāri/kancelejas darbinieki
SC 6
-
SC 5
12%
SC 4
15%
SC 3
17%
SC 2
20%
SC 1
25%"
62.
Noteikumu II pielikumu groza šādi:
a)
pielikuma 1. panta pirmās daļas otrajā teikumā vārdu "iestāde" aizstāj ar vārdiem "katras iestādes iecēlējinstitūcija";
b)
pielikuma 1. panta otrās daļas otro teikumu aizstāj ar šādu:
"Tomēr katras iestādes iecēlējinstitūcija var nolemt, ka ievēlēšanas nosacījumi jānosaka saskaņā ar iestādes darbinieku vēlmēm, kas izteiktas nobalsošanā.",
c)
pielikuma 1. panta ceturtajā daļā vārdus "abas funkciju grupas" aizstāj ar vārdiem "visas trīs funkciju grupas";
d)
pielikuma 2. panta otrās daļas pirmajā ievilkumā vārdus "2. panta trešajā daļā" aizstāj ar vārdiem "2. pantā".
63.
Noteikumu IV pielikuma vienīgo pantu groza šādi:
a)
panta 1. punkta otrajā daļā skaitli "63" aizstāj ar skaitli "66";
b)
panta 1. punkta trešo daļu svītro;
c)
panta 3. punkta tabulas pēdējā rindā vārdkopu "59 līdz 64" aizstāj ar vārdkopu "59 līdz 65";
d)
panta 4. punkta ceturtajā daļā skaitli "63" aizstāj ar skaitli "66".
64.
Noteikumu IVa pielikumu groza šādi:
a)
1. panta otrajā daļā vārdus "55.a panta 2. punkta e) apakšpunkts" aizstāj ar vārdiem "55.a panta 2. punkta g) apakšpunkts";
b)
Noteikumu 4. panta pirmajā daļā vārdus "ierēdņi, kuri ir pārsnieguši 55 gadu vecumu un kuriem, gatavojoties aiziešanai pensijai, ir atļauts strādāt nepilnu darba laiku" aizstāj ar "ierēdņi, kuriem saskaņā ar Civildienesta noteikumu 55.a panta 2. punkta g) apakšpunktu ir atļauts strādāt nepilnu darba laiku".
65.
Noteikumu V pielikumu groza šādi:
a)
pielikuma 6. pantu aizstāj ar šādu:
"6. pants
Papildus ikgadējam atvaļinājumam ierēdnim pēc pieprasījuma var piešķirt īpašu atvaļinājumu. Jo īpaši, īpašu atvaļinājumu turpmāk minētos gadījumos piešķir šādi:
-
ierēdņa laulību gadījumā: četras dienas,
-
ierēdņa dzīves vietas maiņas gadījumā: līdz divām dienām,
-
nopietnas laulātā slimības gadījumā: līdz trim dienām,
-
laulātā nāves gadījumā: četras dienas,
-
augšupejošā radinieka nopietnas slimības gadījumā: līdz divām dienām,
-
augšupejoša radinieka nāves gadījumā: divas dienas,
-
bērna laulību gadījumā: divas dienas,
-
bērna piedzimšanas gadījumā: 10 dienas, kas jāizmanto 14 nedēļu laikā pēc piedzimšanas,
-
bērna ar invaliditāti vai smagi slima bērna piedzimšanas gadījumā: 20 dienas, kas jāizmanto 14 nedēļu laikā pēc piedzimšanas,
-
sievas nāves gadījumā grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma laikā - dienu skaits, kas atbilst atlikušajam grūtniecības un dzemdību atvaļinājumam; ja mirusī sieva nav ierēdne, atlikušo grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma laiku nosaka, pēc analoģijas piemērojot Civildienesta noteikumu 58. pantu;
-
smagas bērna slimības gadījumā: līdz divām dienām,
-
ļoti smagas bērna slimības gadījumā, ko apliecina ārsts, vai bērna līdz 12 gadu vecumam hospitalizācijas gadījumā: līdz piecām dienām,
-
bērna nāves gadījumā: četras dienas,
-
bērna adopcijas gadījumā: 20 nedēļas, bet bērna ar invaliditāti adopcijas gadījumā 24 nedēļas.
-
Katrs adoptētais bērns dod tiesības tikai uz vienu īpaša atvaļinājuma laikposmu, ko var sadalīt starp adoptētājiem vecākiem, ja abi ir ierēdņi. To piešķir tikai tad, ja ierēdņa laulātais vismaz uz pusslodzi strādā algotu darbu. Ja laulātais strādā ārpus Savienības iestādēm un saņem pielīdzināmu atvaļinājumu, attiecīgu dienu skaitu atskaita no atvaļinājuma ilguma, uz ko ierēdnim ir tiesības.
-
Vajadzības gadījumā iecēlējinstitūcija var piešķirt papildu īpašu atvaļinājumu, ja tās attiecīgas valsts tiesību akti, kurā noris adopcijas procedūra un kura nav tā valsts, kur strādā adoptētājs ierēdnis, prasa viena vai abu adoptētāju vecāku uzturēšanos tajā valstī.
-
Īpašu 10 dienu garu atvaļinājumu piešķir, ja ierēdnis nevar izmantot pilnu īpašo atvaļinājumu 20 vai 24 nedēļu garumā, ņemot vērā šā ievilkuma pirmajā teikumā minēto iemeslu; šo papildu īpašo atvaļinājumu piešķir tikai vienu reizi par katru adoptēto bērnu.
Iestāde var piešķirt īpašu atvaļinājumu arī kvalifikācijas celšanas un mācību gadījumā, nepārsniedzot to, kas norādīts iestādes sagatavotajā kvalifikācijas celšanas un mācību programmā atbilstīgi Civildienesta noteikumu 24.a pantam.
Turklāt izņēmuma gadījumos īpašu atvaļinājumu var piešķirt ierēdņiem ārkārtēja darba gadījumos, kas pārsniedz ierēdņa parastos pienākumus. Šādu īpašo atvaļinājumu piešķir ne vēlāk kā trīs mēnešu laikā pēc tam, kad iecēlējinstitūcija ir pieņēmusi lēmumu par ierēdņa darba ārkārtas raksturu.
Šajā pantā ierēdņa neprecēto partneri uzskata par laulāto, ja ir izpildīti VII pielikuma 1. panta 2. punkta c) apakšpunkta pirmie trīs nosacījumi.
Ja īpašo atvaļinājumu piešķir, ievērojot šo iedaļu, ceļā pavadīto laiku nosaka ar īpašu lēmumu, ņemot vērā konkrētās vajadzības.";
b)
pielikuma 7. pantu aizstāj ar šādu:
"7. pants
Ierēdņi, kuri ir tiesīgi saņemt ekspatriācijas vai ārvalstnieka pabalstu, ir tiesīgi katru gadu saņemt divarpus dienu ilgu papildatvaļinājumu, lai apmeklētu savu izcelsmes valsti.
Pirmā daļa attiecas uz ierēdņiem, kuru dienesta vieta atrodas dalībvalstu teritorijās. Ja dienesta vieta ir ārpus šīm teritorijām, atvaļinājuma laiku izcelsmes valsts apmeklēšanai nosaka ar īpašu lēmumu, ņemot vērā konkrētās vajadzības.".
66.
Noteikumu VI pielikumu groza šādi:
a)
pielikuma 1. pantu aizstāj ar šādu:
"1. pants
Ņemot vērā Civildienesta noteikumu 56. pantā paredzētos ierobežojumus, par virsstundām, ko nostrādājis SC 1 līdz SC 6 pakāpes ierēdnis vai AST 1 līdz AST 4 pakāpes ierēdnis, viņš ir tiesīgs saņemt šādu kompensācijas atvaļinājumu vai piemaksu:
a)
par katru nostrādāto virsstundu viņam ir tiesības uz pusotru stundu kompensācijas atvaļinājuma; par katru virsstundās nostrādāto stundu no plkst. 22.00 līdz 7.00 vai svētdienā vai svētku dienā pienākas divas stundas kompensācijas atvaļinājuma; piešķirot kompensācijas atvaļinājumu, ņem vērā dienesta vajadzības un konkrētā ierēdņa vēlmes;
b)
ja dienesta vajadzību dēļ kompensācijas atvaļinājumu nevar izmantot divu mēnešu laikā pēc mēneša, kurā strādātas virsstundas, iecēlējinstitūcija atļauj izmaksāt piemaksu par nekompensētajām virsstundām pēc likmes 0,56 % no mēneša pamatalgas par katru nostrādāto virsstundu, ņemot vērā a) apakšpunktā noteikto;
c)
lai iegūtu tiesības saņemt kompensācijas atvaļinājumu vai piemaksu par vienu virsstundu, papildus nostrādātajam laikam ir jābūt ilgākam par 30 minūtēm.";
b)
pielikuma 3. pantu aizstāj ar šādu:
"3. pants
Neatkarīgi no iepriekšminētajiem šā pielikuma noteikumiem, piemaksu par virsstundām, ko nostrādājuši dažu grupu ierēdņi SC 1 līdz SC 6 pakāpē un AST 1 līdz AST 4 pakāpē, īpašos apstākļos var izmaksāt kā fiksētu pabalstu, kura summu un noteikumus pēc apspriešanās ar Apvienoto komiteju nosaka iecēlējinstitūcija.".
67.
Noteikumu VII pielikumu groza šādi:
a)
pielikuma 1. panta 3. punktā vārdus "3. pakāpes" aizstāj ar vārdiem "AST 3 pakāpes";
b)
pielikuma 3. panta 1. punkta otro daļu aizstāj ar šādu:
"Tiesības saņemt minēto pabalstu sākas tā mēneša pirmajā dienā, kad bērns sāk apmeklēt pamatizglītības iestādi, un beidzas tā mēneša beigās, kad bērns pabeidz mācības, vai tā mēneša beigās, kad bērns sasniedz 26 gadu vecumu, atkarībā no tā, kurš notikums iestājās agrāk.";
c)
pielikuma 7. pantu aizstāj ar šādu:
"7. pants
1. Ierēdnis ir tiesīgs saņemt vienotas likmes maksājumu, kas atbilst ceļa izdevumiem viņam pašam, viņa laulātajam un apgādājamiem, kuri faktiski dzīvo viņa mājsaimniecībā:
a)
uzsākot dienesta attiecības - no vietas, kur viņš tika iecelts amatā, līdz viņa dienesta vietai;
b)
dienesta attiecības pārtraucot Civildienesta noteikumu 47. panta nozīmē - no dienesta vietas līdz izcelsmes vietai, kā tā definēta šā panta 4. punktā;
c)
par katru pārcelšanos, kas saistīta ar dienesta vietas maiņu.
Ierēdņa nāves gadījumā viņu pārdzīvojušais laulātais un apgādājamie ir tiesīgi saņemt vienotās likmes maksājumu ar tādiem pašiem nosacījumiem.
Ceļa izdevumus neatlīdzina par bērniem, kas visa kalendārā gada laikā ir jaunāki par diviem gadiem.
2. Vienotās likmes maksājuma pamatā ir piemaksa par ģeogrāfiskā attāluma kilometru starp 1. punktā minētajām vietām.
Piemaksa par attālumu ir:
EUR 0 par kilometru,
ja attālums ir no 0 līdz 200 km
EUR 0,1895 par kilometru,
ja attālums ir no 201 līdz 1 000 km
EUR 0,3158 par kilometru,
ja attālums ir no 1 001 līdz 2 000 km
EUR 0,1895 par kilometru,
ja attālums ir no 2 001 līdz 3 000 km
EUR 0,0631 par kilometru,
ja attālums ir no 3 001 līdz 4 000 km
EUR 0,0305 par kilometru,
ja attālums ir no 4 001 līdz 10 000 km
EUR 0 par kilometru,
ja attālums pārsniedz 10 000 km.
Iepriekš norādītajai piemaksai par attālumu pievieno vienotas likmes piemaksu šādā apmērā:
-
EUR 94,74, ja ģeogrāfiskais attālums starp 1. punktā minētajām vietām ir no 600 km līdz 1 200 km,
-
EUR 189,46, ja ģeogrāfiskais attālums starp 1. punktā minētajām vietām pārsniedz 1 200 km.
Iepriekš minētās piemaksas par attālumu un vienotas likmes piemaksas pārskata katru gadu tādā pašā apmērā kā atalgojumu.
3. Atkāpjoties no 2. punkta, ceļa izdevumus saistībā ar pārcelšanos, kas saistīta ar dienesta vietas maiņu no Eiropas Savienības dalībvalstu teritorijas uz dienesta vietu ārpus minētajām teritorijām, vai ar pārcelšanos, kas saistīta ar dienesta vietu maiņu ārpus minētajām teritorijām, atlīdzina ar vienotas likmes maksājumu, par pamatu ņemot lidojuma izmaksas klasē, kas ir nākamā augstākā pēc ekonomiskās klases.
4. Ierēdņa izcelsmes vietu, viņam stājoties amatā, nosaka, principā ņemot vērā vietu, kur viņš tika iecelts amatā vai - pēc skaidri izteikta un pienācīgi pamatota lūguma - viņa interešu centru. Šādi noteiktu izcelsmes vietu var mainīt ar īpašu iecēlējinstitūcijas lēmumu gan ierēdņa dienesta laikā, gan ierēdnim dienestu atstājot. Tomēr ierēdņa dienesta laikā šādu lēmumu pieņem tikai izņēmuma gadījumā, ja viņš iesniedzis attiecīgus apstiprinošus pierādījumus.
Tomēr šādu izmaiņu rezultātā par ierēdņa interešu centru nevar atzīt vietu, kas atrodas ārpus Savienības dalībvalstu teritorijām, kā arī ārpus tām valstīm un teritorijām, kas uzskaitītas Līguma par Eiropas Savienības darbību II pielikumā, un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstu teritorijām.";
d)
pielikuma 8. pantu aizstāj ar šādu:
"8. pants
1. Ierēdņi, kas ir tiesīgi saņemt ekspatriācijas vai ārvalstnieka pabalstu, ņemot vērā 2. punktā noteikto ierobežojumu, katru kalendāro gadu ir tiesīgi saņemt vienotas likmes maksājumu, kas ir atbilst ceļa izdevumiem no dienesta vietas līdz 7. pantā definētajai izcelsmes vietai pašiem, bet gadījumos, kad viņi ir tiesīgi saņemt apgādnieka pabalstu, arī par laulāto un apgādājamiem 2. panta nozīmē.
Ja gan vīrs, gan sieva ir Eiropas Savienības ierēdņi, katram no viņiem ir tiesības par sevi un par apgādājamajām personām saņemt vienotas likmes maksājumu par ceļa izdevumiem saskaņā ar iepriekš minētajiem noteikumiem; katrs apgādājamais ir tiesīgs saņemt tikai vienu maksājumu. Maksājumu par apgādājamajiem bērniem nosaka pēc vīra vai sievas lūguma, pamatojoties uz viena laulātā izcelsmes vietu.
Ja ierēdnis attiecīgajā gadā stājas laulībā un līdz ar to iegūst tiesības saņemt apgādnieka pabalstu, ceļa izdevumus, kas izmaksājami laulātajam, aprēķina proporcionāli laikam no laulību noslēgšanas datuma līdz gada beigām.
Grozījumi aprēķina pamatā, kas var rasties ģimenes stāvokļa izmaiņu dēļ pēc attiecīgo summu izmaksas datuma, neuzliek par pienākumu attiecīgajam ierēdnim atmaksāt saņemtās summas.
Ceļa izdevumus neatlīdzina par bērniem, kas visa kalendārā gada laikā ir jaunāki par diviem gadiem.
2. Vienotas likmes maksājumu aprēķina, par pamatu ņemot piemaksu par ģeogrāfisko attālumu kilometros no ierēdņa dienesta vietas līdz izcelsmes vietai.
Ja 7. pantā definētā izcelsmes vieta atrodas ārpus Savienības dalībvalstu teritorijām, kā arī ārpus tām valstīm un teritorijām, kas uzskaitītas Līguma par Eiropas Savienības darbību II pielikumā, un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstu teritorijām, vienotās likmes maksājumam par pamatu izmanto piemaksu par ģeogrāfisko attālumu kilometros no ierēdņa dienesta vietas līdz tās dalībvalsts galvaspilsētai, kuras pilsonis viņš ir. Ierēdņi, kuru izcelsmes vieta atrodas ārpus Savienības dalībvalstu teritorijām, kā arī ārpus tām valstīm un teritorijām, kas uzskaitītas Līguma par Eiropas Savienības darbību II pielikumā, un ārpus Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstu teritorijām un kuri nav kādas dalībvalsts pilsoņi, nav tiesīgi saņemt vienotas likmes maksājumu.
Piemaksa par attālumu ir:
EUR 0 par kilometru,
ja attālums ir no 0 līdz 200 km
EUR 0,3790 par kilometru,
ja attālums ir no 201 līdz 1 000 km
EUR 0,6316 par kilometru,
ja attālums ir no 1 001 līdz 2 000 km
EUR 0,3790 par kilometru,
ja attālums ir no 2 001 līdz 3 000 km
EUR 0,1262 par kilometru,
ja attālums ir no 3 001 līdz 4 000 km
EUR 0,0609 par kilometru,
ja attālums ir no 4 001 līdz 10 000 km
EUR 0 par kilometru,
ja attālums pārsniedz 10 000 km.
Iepriekš norādītajai piemaksai par attālumu pievieno vienotas likmes piemaksu šādā apmērā:
-
EUR 189,48, ja ģeogrāfiskais attālums starp dienesta vietu un izcelsmes vietu ir no 600 km līdz 1 200 km,
-
EUR 378,93, ja ģeogrāfiskais attālums starp dienesta vietu un izcelsmes vietu pārsniedz 1 200 km.
Iepriekš minētās piemaksas par attālumu un vienotas likmes piemaksas pārskata katru gadu tādā pašā mērā kā atalgojumu.
3. Ierēdnis, kurš kalendārā gada gaitā kāda iemesla dēļ, izņemot nāves iestāšanos, pārtrauc dienestu vai kurš daļu no gada atrodas atvaļinājumā personisku iemeslu dēļ, ja viņš šajā gadā ir aktīvi nodarbināts kādas Savienības iestādes dienestā mazāk par deviņiem mēnešiem attiecīgajā gadā, ir tiesīgs saņemt tikai daļu no 1. un 2. punktā paredzētā vienotas likmes maksājuma, ko aprēķina proporcionāli aktīvā nodarbinātībā pavadītajam laikam.
4. Šā panta 1., 2. un 3. punkts attiecas uz ierēdņiem, kuru dienesta vieta atrodas dalībvalstu teritorijās. Ierēdņi, kuru dienesta vieta atrodas ārpus dalībvalstu teritorijas, ir tiesīgi katru kalendāro gadu saņemt vienotas likmes maksājumu par ceļa izdevumiem uz viņu izcelsmes vietu vai atlīdzību par ceļa izdevumiem uz kādu citu vietu, kas nepārsniedz ceļa izdevumus uz viņu izcelsmes vietu, un, ja viņi ir tiesīgi saņemt apgādnieka pabalstu, arī ceļa izdevumu atlīdzību par laulāto un citiem apgādājamiem 2. panta nozīmē. Taču ja laulātais un 2. panta 2. punktā minētās personas nedzīvo kopā ar ierēdni viņa dienesta vietā, viņiem ir tiesības katru kalendāro gadu saņemt atlīdzību par ceļa izdevumiem no izcelsmes vietas uz dienesta vietu vai uz kādu citu vietu, kas nepārsniedz iepriekšminētā brauciena izmaksas.
Vienotās likmes maksājuma pamatā ir lidojuma izmaksas ekonomiskajā klasē.";
e)
pielikuma 9. pantu aizstāj ar šādu:
"9. pants
1. Ņemot vērā izmaksu maksimālo robežu, ierēdņi, kuriem jāmaina uzturēšanās vieta, lai, stājoties amatā, ievērotu Civildienesta noteikumu 20. pantu, vai kuriem, jau esot amatā, vēlāk jāmaina dienesta vieta un kuri par tiem pašiem izdevumiem nav saņēmuši atlīdzību no citiem avotiem, ir tiesīgi saņemt atlīdzību par izdevumiem, kas radušies saistībā ar mēbeļu un personiskās lietošanas priekšmetu pārvešanu, ieskaitot apdrošināšanu pret parasto risku (proti, materiāli zaudējumi, zādzība, ugunsgrēks).
Nosakot izmaksu maksimālās robežas, ņem vērā ierēdņa ģimenes situāciju pārcelšanās laikā, kā arī pārcelšanās un saistītās apdrošināšanas vidējās izmaksas.
Katras iestādes iecēlējinstitūcija pieņem vispārīgus īstenošanas noteikumus, lai izpildītu šo punktu.
2. Dienesta attiecību pārtraukšanas vai ierēdņa nāves gadījumā izdevumus, kas radušies, pārceļoties no viņa dienesta vietas uz viņa izcelsmes vietu, atlīdzina, nepārsniedzot 1. punktā noteiktos ierobežojumus. Ja mirušais ierēdnis nebija precējies, izdevumus atlīdzina viņa tiesību pārņēmējiem.
3. Štata ierēdņa gadījumā pārcelšanos veic viena gada laikā pēc viņa pārbaudes laika beigām. Pārtraucot dienesta attiecības, pārcelšanos veic trīs gadu laikā, kā paredzēts 6. panta 4. punkta otrajā daļā. Pārcelšanās izdevumus, kas rodas pēc šajā punktā noteikto termiņu beigām, atlīdzina tikai izņēmuma gadījumos un ar īpašu iecēlējinstitūcijas lēmumu.";
f)
pielikuma 13. pantu groza šādi:
i)
panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
"3. Reizi divos gados Komisija pārskata 2. punkta a) apakšpunktā noteiktās likmes. Minēto pārskatīšanu veic, ņemot vērā ziņojumu par viesnīcu, restorānu un sabiedriskās ēdināšanas cenām, un tās pamatā ir šādu cenu attīstības indeksi. Lai veiktu minēto pārskatīšanu, Komisija rīkojas, pieņemot deleģētus aktus saskaņā ar Civildienesta noteikumu 111. un 112. pantu.",
ii)
pievieno šādu punktu:
"4. Atkāpjoties no 1. punkta, izmitināšanas izmaksas, kas ierēdņiem rodas komandējumos uz viņu iestādes galvenajām darba vietām, kā minēts Līguma par Eiropas Savienības darbību 6. protokolā, var atlīdzināt, balstoties uz vienotas likmes summu, kas nepārsniedz attiecīgajām dalībvalstīm noteikto maksimālo summu.";
g)
pielikuma 13.a pantā vārdus "dažādas iestādes" aizstāj ar "dažādo iestāžu iecēlējinstitūcijas";
h)
pielikuma 17. pantu groza šādi:
i)
panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
"1. Katrs ierēdnis saņem maksājumus tajā vietā un tās valsts valūtā, kurā viņš veic savus pienākumus, vai pēc ierēdņa lūguma maksājumus euro ieskaita jebkurā Eiropas Savienības bankā.",
ii)
panta 2. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:
"Saskaņā ar nosacījumiem, kuri paredzēti noteikumos, ko, savstarpēji vienojoties, pēc apspriešanās ar Civildienesta noteikumu komiteju pieņēmusi katras iestādes iecēlējinstitūcija, ierēdņi var pieteikties uz īpašu viņu atalgojuma daļas regulāru pārskaitīšanu.",
iii)
panta 3. punkta pirmajā teikumā aiz vārda "veic" iekļauj vārdus "attiecīgās dalībvalsts valūtā",
iv)
panta 4. punkta pirmajā teikumā aiz vārdiem "uz citu dalībvalsti" iekļauj vārdus "vietējā valūtā".
68.
Noteikumu VIII pielikumu groza šādi:
a)
pielikuma 3. panta b) punktā vārdus "saskaņā ar Civildienesta noteikumu 41. un 50. pantu" aizstāj ar vārdiem "saskaņā ar Civildienesta noteikumu 41., 42.c un 50. pantu";
b)
pielikuma 5. pantu aizstāj ar šādu:
"5. pants
Neatkarīgi no šā pielikuma 2. panta noteikumiem, ierēdņi, kuri paliek dienestā pēc pensionēšanās vecuma sasniegšanas, par katru gadu, kas nostrādāts pēc šā vecuma, ir tiesīgi uz pensijas palielinājumu 1,5 % apmērā no pamatalgas, ko ņem vērā, aprēķinot viņu pensiju, ar nosacījumu, ka pensijas un palielinājuma kopējā summa nepārsniedz 70 % no viņu pēdējās pamatalgas, kā minēts attiecīgi Civildienesta noteikumu 77. panta otrajā vai trešajā daļā.
Šādu palielinājumu piešķir arī tāda ierēdņa nāves gadījumā, kurš ir palicis dienestā pēc pensionēšanās vecuma sasniegšanas.";
c)
pielikuma 6. pantā vārdus "1. pakāpes pirmā līmeņa" aizstāj ar vārdiem "AST 1 pakāpes pirmā līmeņa";
d)
pielikuma 9. pantu aizstāj ar šādu:
"9. pants
Ierēdnis, kas atstāj dienestu pirms pensionēšanās vecuma sasniegšanas, var lūgt, lai viņa izdienas pensijas izmaksa:
a)
tiek atlikta līdz tā kalendārā mēneša pirmajai dienai, kas seko mēnesim, kurā viņš sasniedz pensionēšanās vecumu; vai
b)
tiek veikta nekavējoties, ja viņš nav jaunāks par 58 gadiem. Minētajā gadījumā izdienas pensiju samazina par summu, ko aprēķina atbilstoši ierēdņa vecumam brīdī, kad viņš sāk saņemt pensiju.
Pensiju samazina par 3,5 % par katru gadu pirms gada, kurā ierēdņi iegūtu tiesības saņemt izdienas pensiju Civildienesta noteikumu 77. panta nozīmē. Ja starpība starp vecumu, kurā tiek iegūtas tiesības saņemt izdienas pensiju Civildienesta noteikumu 77. panta nozīmē, un attiecīgās personas vecumu attiecīgajā brīdī pārsniedz precīzu gadu skaitu, samazinājumu attiecina uz vēl vienu gadu.";
e)
pielikuma 11. panta 2. punkta otrajā daļā vārdu "iestāde" aizstāj ar vārdiem "katras iestādes iecēlējinstitūcija";
f)
pielikuma 12. pantu groza šādi:
i)
panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
"1. Ierēdnis, kurš vēl nav sasniedzis pensionēšanās vecumu un kura dienesta attiecības izbeidzas citu iemeslu dēļ, izņemot nāvi vai invaliditāti, un kuram nav tiesību saņemt tūlītēju vai atliktu izdienas pensiju, atstājot dienestu, ir tiesīgs saņemt:
a)
ja viņš ir nostrādājis mazāk nekā gadu un nav izmantojis 11. panta 2. punktā paredzēto iespēju, pabalstu sakarā ar atbrīvošanu no amata, kas vienāds ar trīskāršu no viņa pamatalgas ieturēto summu, lai veiktu pensijas iemaksas pēc visu saskaņā ar Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 42. un 112. pantu samaksāto summu atskaitīšanas;
b)
citos gadījumos 11. panta 1. punktā paredzētos pabalstus vai šādu pabalstu aktuārā ekvivalenta iemaksu privātā apdrošināšanas sabiedrībā vai pensiju fondā pēc viņa izvēles, ar nosacījumu, ka šī sabiedrība vai fonds garantē, ka:
i)
kapitāls netiks atmaksāts;
ii)
mēneša ienākumus izmaksās agrākais no 60 gadu vecuma un vēlākais no 66 gadu vecuma;
iii)
ir paredzēti noteikumi par reversijas vai apgādnieka zaudējuma pensijām;
iv)
pārvedumu uz citu apdrošināšanas sabiedrību vai citu fondu atļaus vienīgi tad, ja minētais fonds atbilst nosacījumiem, kas izklāstīti i), ii) un iii) punktā.";
ii)
panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
"2. Atkāpjoties no 1. punkta b) apakšpunkta, ierēdņi, kuri nav sasnieguši pensionēšanās vecumu un kuri kopš savu pienākumu pildīšanas sākšanas pensiju tiesību nodibināšanas vai uzturēšanas nolūkā ir veikuši iemaksas valsts pensiju shēmā, privātā apdrošināšanas shēmā vai pensiju fondā pēc viņu izvēles, kas atbilst 1. punktā noteiktajām prasībām, un kuru dienesta attiecības izbeidzas tādu iemeslu dēļ, kas nav nāve vai invaliditāte, un kuriem nav tiesību saņemt tūlītēju vai atliktu izdienas pensiju, atstājot dienestu, ir tiesīgi saņemt pabalstu sakarā ar atbrīvošanu no amata, kas vienāds ar viņu pensiju tiesību aktuāro vērtību, kuras iegūtas, strādājot iestādēs. Minētajos gadījumos maksājumus, kas veikti, lai nodibinātu vai uzturētu savas pensijas tiesības valsts pensiju shēmā, piemērojot Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 42. vai 112. pantu, atskaita no pabalsta sakarā ar atbrīvošanu no amata.";
g)
pielikuma 15. pantā vārdkopu "63 gadu" aizstāj ar vārdu "pensionēšanās";
h)
pielikuma 18.a pantā vārdkopu "63 gadu" aizstāj ar vārdu "pensionēšanās";
i)
pielikuma 27. panta otrajā daļā vārdu "koriģējot" aizstāj ar vārdu "pārskatot";
j)
pielikuma 45. pantu groza šādi:
i)
panta trešajā daļā vārdus "dzīvesvietas dalībvalsts" aizstāj ar vārdiem "Eiropas Savienības",
ii)
panta ceturtās daļas pirmajā teikumā aiz vārda "iemaksā" iekļauj vārdus "jebkurā Eiropas Savienības bankā vai",
iii)
panta ceturtās daļas otrajā teikumā svītro vārdus "euro tās valsts bankā, kurā atrodas iestādes mītne, vai".
69.
Noteikumu IX pielikumu groza šādi:
a)
pielikuma 2. panta 3. punktā vārdu "iestādes" aizstāj ar vārdiem "katras iestādes iecēlējinstitūcija";
b)
pielikuma 5. panta 1. punkta pirmo teikumu aizstāj ar šādu:
"Disciplinārlietu kolēģiju, turpmāk - "kolēģija", izveido katrā iestādē, ja vien divas vai vairākas aģentūras nav nolēmušas saskaņā ar Civildienesta noteikumu 9. panta 1.a punktu izveidot kopīgu kolēģiju.";
c)
pielikuma 30. pantu aizstāj ar šādu:
"30. pants
Neskarot 2. panta 3. punktu, katras iestādes iecēlējinstitūcija pēc saviem ieskatiem, apspriežoties ar Personāla komiteju, pieņem šā pielikuma īstenošanas kārtību.".
70.
Noteikumu X pielikumu groza šādi:
a)
pielikuma 6. pantu aizstāj ar šādu:
"6. pants
Ierēdnim katru kalendāro gadu ir tiesības uz ikgadējo atvaļinājumu divas darba dienas par katru nostrādāto mēnesi.
Neatkarīgi no šā panta pirmās daļas, ierēdņiem, kuri 2014. gada 1. janvārī savus amata pienākumus jau pilda trešā valstī, ir tiesības uz:
-
trim darba dienām no 2014. gada 1. janvāra līdz 2014. gada 31. decembrim;
-
divarpus darba dienām no 2015. gada 1. janvāra līdz 2015. gada 31. decembrim.";
b)
pielikuma 7. pantu aizstāj ar šādu:
"7. pants
Tajā gadā, kad ierēdnis sāk vai beidz pildīt pienākumus trešā valstī, tam ir tiesības uz divu darbdienu atvaļinājumu par katru pilnu nostrādāto mēnesi, uz divu darba dienu atvaļinājumu par katru nepilnu mēnesi, kurā nostrādātas vairāk nekā 15 dienas, un uz vienu darba dienu par nepilnu mēnesi, kurā nostrādātas 15 vai mazāk dienas.
Ja ierēdnis citu iemeslu dēļ, nevis dienesta vajadzībām, nav pilnībā izmantojis savu ikgadējo atvaļinājumu līdz kārtējā kalendārā gada beigām, atvaļinājuma laiks, ko var pārnest uz nākamo gadu, nepārsniedz 14 darba dienas.";
c)
pielikuma 8. pantam pievieno šādu daļu:
"Ierēdņi, kuri saskaņā ar Civildienesta noteikumu 24.a pantu piedalās kvalifikācijas celšanas kursos un kuriem saskaņā ar šā panta pirmo daļu ir piešķirts atpūtas atvaļinājums, apņemas attiecīgā gadījumā apvienot uzturēšanos, kas paredzēta kvalifikācijas celšanai, ar savu atpūtas atvaļinājumu.";
d)
pielikuma 9. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
"1. Ikgadējo atvaļinājumu pēc ierēdņa vēlēšanās var izņemt visu uzreiz vai arī pa vairākām daļām, ņemot vērā dienesta vajadzības. Taču tam jāietver vismaz viens divu nepārtrauktu nedēļu laikposms.";
e)
pielikuma 10. pantu aizstāj ar šādu:
"10. pants
1. Piemaksu par dzīves apstākļiem nosaka kā procentuālo daļu no atsauces summas atkarībā no ierēdņa dienesta vietas. Minētā atsauces summa ietver kopējo pamatalgu, kā arī ekspatriācijas pabalstu, apgādnieka pabalstu un apgādājamā bērna pabalstu, atņemot no tiem obligātos atskaitījumus, kas minēti Civildienesta noteikumos vai noteikumos, kas pieņemti to īstenošanai.
Šādu piemaksu neizmaksā, ja ierēdnis strādā valstī, kurā dzīves apstākļi ir uzskatāmi par līdzvērtīgiem tiem apstākļiem, kādi parasti ir Eiropas Savienībā.
Attiecībā uz citām dienesta vietām piemaksu par dzīves apstākļiem nosaka, ņemot vērā inter alia šādus parametrus:
-
sanitāros un ārstniecības apstākļus,
-
drošību,
-
klimatu,
-
nošķirtības pakāpi,
-
citus vietējos dzīves apstākļus.
Iecēlējinstitūcija, saņemot Personāla komitejas atzinumu, katru gadu pārskata un vajadzības gadījumā koriģē piemaksu par dzīves apstākļiem katrā dienesta vietā.
Iecēlējinstitūcija var pieņemt lēmumu piešķirt papildu prēmiju papildus pabalstam par dzīves apstākļiem gadījumos, kad ierēdnis vairākkārt ticis norīkots izpildīt uzdevumus dienesta vietā, kurā apstākļi ir uzskatāmi par sarežģītiem vai ļoti sarežģītiem. Minētā papildu prēmija nepārsniedz 5 % no pirmajā daļā minētās atsauces vērtības, un iecēlējinstitūcija pienācīgi pamato katru savu lēmumu, lai ievērotu vienādu attieksmi, un balstās uz iepriekšējā uzdevuma sarežģītības pakāpi.
2. Ja dzīves apstākļi dienesta vietā rada personisku apdraudējumu ierēdnim, tam piešķir pagaidu papildu piemaksu ar īpašu pamatotu lēmumu, ko pieņem iecēlējinstitūcija. Minēto piemaksu nosaka procentos no atsauces summas, kas minēta 1. punkta pirmajā daļā:
-
ja iestāde neiesaka saviem darbiniekiem apmesties dienesta vietā kopā ar ģimeni vai citiem apgādājamiem, ar nosacījumu, ka darbinieki ņem vērā šo ieteikumu,
-
ja iestāde nolemj uz laiku skaitliski samazināt darbinieku skaitu, kas pilda pienākumus šajā dienesta vietā.
Pienācīgi pamatotos gadījumos iecēlējinstitūcija var arī noteikt, ka attiecīgais amats nav piemērots cilvēkiem, kuriem ir ģimene. Iepriekš minēto pabalstu izmaksā tiem darbiniekiem, kuri ievēro minēto noteikumu.
3. Iecēlējinstitūcija pieņem detalizētus šā panta piemērošanas noteikumus.";
f)
pielikuma 11. panta pirmajā teikumā vārdu "Beļģijā" aizstāj ar vārdiem "Eiropas Savienībā";
g)
pielikuma 13. pantu aizstāj ar šādu:
"13. pants
Lai neatkarīgi no dienesta vietas, ciktāl tas iespējams, ierēdņiem nodrošinātu līdzvērtīgu pirktspēju, 12. pantā minēto korekcijas koeficientu reizi gadā pārskata saskaņā ar XI pielikumu. Attiecībā uz pārskatīšanu visas vērtības uzskata par atsauces vērtībām. Komisija divu nedēļu laikā pēc pārskatīšanas pārskatītās vērtības informācijas nolūkā publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā.
Ja konkrētā valstī tomēr atklājas, ka kopš iepriekšējās korekcijas dzīves dārdzības izmaiņas, to nosakot ar korekcijas koeficienta un atbilstošā valūtas maiņas kursa palīdzību, pārsniedz 5 %, tiek veikti starpposma pasākumi korekcijas koeficienta pārskatīšanai saskaņā ar pirmajā punktā noteikto procedūru.";
h)
pielikuma 23. pantu aizstāj ar šādu:
"23. pants
Pamatojoties uz sarakstu, kurā iekļautas iecēlējinstitūcijas noteiktās valstis, un ja iestāde ierēdni nenodrošina ar mājokli, iecēlējinstitūcija vai nu izmaksā ierēdnim mājokļa pabalstu vai atlīdzina ierēdņa maksāto īres maksu.
Mājokļa pabalstu maksā pēc īres līguma uzrādīšanas, ja vien iecēlējinstitūcija neatsakās no minētā pienākuma pienācīgi pamatotu tādu iemeslu dēļ, kas saistīti ar praksi un vietējiem apstākļiem dienesta vietā attiecīgajā trešā valstī. Mājokļa pabalstu aprēķina, ņemot vērā pirmkārt ierēdņa pienākumu līmeni un tad viņa apgādājamās ģimenes sastāvu.
Īres maksu atlīdzina ar nosacījumu, ka iecēlējinstitūcija ir devusi skaidru atļauju īrēt attiecīgo mājokli un ka tā pirmkārt atbilst ierēdņa pienākumu līmenim un tad apgādājamās ģimenes sastāvam.
Iecēlējinstitūcija paredz detalizētus šā panta piemērošanas noteikumus. Mājokļa pabalsts nekādā gadījumā nepārsniedz ierēdnim radušās izmaksas.".
71.
Noteikumu XI pielikumu aizstāj ar šādu:
"XI PIELIKUMS
CIVILDIENESTA NOTEIKUMU 64. UN 65. PANTA ĪSTENOŠANAS NOTEIKUMI
1. NODAĻA
IKGADĒJA ATALGOJUMA PĀRSKATĪŠANA, KAS PAREDZĒTA CIVILDIENESTA NOTEIKUMU 65. PANTA 1. PUNKTĀ
1. Iedaļa
Ikgadējo pārskatīšanu noteicošie faktori
1. pants
1. Eiropas Savienības Statistikas biroja (Eurostat) ziņojums
Civildienesta noteikumu 65. panta 1. punktā un X pielikuma 13. pantā paredzētās pārskatīšanas nolūkā Eurostat katru gadu pirms oktobra beigām sagatavo ziņojumu par dzīves dārdzības izmaiņām Briselē un Luksemburgā, ekonomisko paritāti starp Briseli un konkrētām vietām dalībvalstīs un trešās valstīs, ja tas nepieciešams, un izmaiņām centrālajā pārvaldē strādājošo valsts civildienesta ierēdņu algu pirktspējā.
2. Dzīves dārdzības izmaiņas Beļģijā un Luksemburgā
Eurostat izveido indeksu, lai izmērītu Savienības ierēdņu dzīves dārdzības izmaiņas Beļģijā un Luksemburgā. Šo indeksu (turpmāk "apvienotais indekss") aprēķina, ņemot vērā valstu inflāciju (ko mēra ar patērētāju cenu saskaņotajiem indeksiem (HICP) Beļģijas gadījumā un patērētāju cenu indeksu (CPI) Luksemburgas gadījumā) laikposmā no iepriekšējā gada jūnija mēneša līdz attiecīgā gada jūnija mēnesim atbilstoši minētajās dalībvalstīs strādājošo sadalījumam.
3. Dzīves dārdzības izmaiņas ārpus Briseles
a)
Eurostat, vienojoties ar valstu statistikas institūtiem vai citām attiecīgām dalībvalstu iestādēm, kā tās definētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 223/2009 (12) (turpmāk "valstu statistikas institūti vai citas atbilstošas iestādes dalībvalstīs"), aprēķina ekonomisko paritāti, kas nosaka pirktspējas ekvivalenci:
i)
attiecībā uz to Savienības ierēdņu algām, kas strādā dalībvalstu galvaspilsētās, izņemot Nīderlandi, kur Amsterdamas vietā izmanto Hāgu, un noteiktās citās dienesta vietās, salīdzinājumā ar Briseli;
ii)
attiecībā uz ierēdņu pensijām, ko maksā dalībvalstīs, salīdzinājumā ar Beļģiju;
b)
ekonomiskā paritāte attiecas uz katra gada jūnija mēnesi;
c)
ekonomisko paritāti aprēķina tā, lai katru pamata sastāvdaļu var pārskatīt divas reizes gadā, un to pārbauda, vismaz vienu reizi piecos gados veicot nepastarpinātu apsekojumu. Eurostat atjaunina ekonomisko paritāti, izmantojot izmaiņas dalībvalstu Saskaņotajā patēriņa cenu indeksā un visatbilstošākos rādītājus, kā tos noteikusi 13. pantā minētā Civildienesta noteikumu 64. un 65. panta darba grupa;
d)
ārpus Beļģijas un Luksemburgas dzīves dārdzības izmaiņas pārskata periodā mēra, izmantojot netiešos indeksus. Šos indeksus aprēķina, apvienoto indeksu reizinot ar ekonomiskās paritātes izmaiņām.
4. Centrālajā pārvaldē strādājošo valsts civildienesta ierēdņu algas pirktspējas izmaiņas (specifiski rādītāji)
a)
Lai noteiktu, kā procentuāli uz augšu vai leju ir izmainījusies valsts civildienestā saņemto algu pirktspēja, Eurostat, pamatojoties uz valstu statistikas institūtu vai citu atbilstošo iestāžu dalībvalstīs līdz septembra beigām sniegto informāciju, aprēķina specifiskos rādītājus, kas atspoguļo izmaiņas centrālajā pārvaldē strādājošo civildienesta ierēdņu faktiskajā atalgojumā laikposmā no iepriekšējā gada jūlija mēneša līdz attiecīgā gada jūlija mēnesim. Abos atalgojumu rādītājos būtu jāatspoguļo viena divpadsmitā daļa no visu gadā izmaksāto maksājumu summas.
Ir divu veidu specifiskie rādītāji:
i)
viens rādītājs katrai Civildienesta noteikumos definētajai funkciju grupai;
ii)
vidējais rādītājs, kas svērts, lai atspoguļotu valsts civildienesta ierēdņu skaitu atbilstoši katrai funkciju grupai.
Katru no šiem rādītājiem nosaka reālos bruto un reālos neto skaitļos. Bruto vērtību pārrēķinot neto, ņem vērā tiesību aktos noteiktos atskaitījumus un vispārējos nodokļu uzlikšanas faktorus.
Lai noteiktu Eiropas Savienības kopējos bruto un neto rādītājus, Eurostat izmanto paraugu, kurā ir šādas dalībvalstis: Beļģija, Vācija, Spānija, Francija, Itālija, Luksemburga, Nīderlande, Austrija, Polija, Zviedrija un Apvienotā Karaliste. Eiropas Parlaments un Padome pēc Komisijas priekšlikuma atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienības darbību 336. pantam var pieņemt jaunu paraugu, kurā būtu pārstāvēti vismaz 75 % no Savienības iekšzemes kopprodukta (IKP) un kuru piemēros no gada, kas seko tā pieņemšanas gadam. Katras atsevišķās valsts rezultātus sver proporcionāli tās atbilstošajam valsts IKP kopapjomam, kas noteikts, izmantojot pirktspējas paritāti, kā tā norādīta jaunākajos statistikas datos, kuri publicēti saskaņā ar nacionālo kontu definīcijām pašreiz spēkā esošajā Eiropas kontu sistēmā.
b)
Pēc Eurostat pieprasījuma valstu statistikas institūti vai citas atbilstošas iestādes dalībvalstīs tam iesniedz papildu informāciju, kuru tas uzskata par nepieciešamu, lai noteiktu specifisku rādītāju, kas precīzi izmērītu valsts civildienesta ierēdņu pirktspējas izmaiņas.
Ja pēc turpmākas konsultēšanās ar valstu statistikas birojiem, institūtiem vai citām atbilstošām iestādēm dalībvalstīs Eurostat iegūtajā informācijā atklāj statistiskas anomālijas vai uzskata par neiespējamu noteikt rādītājus, kas ar statistisku precizitāti novērtētu izmaiņas konkrētas dalībvalsts civildienesta ierēdņu faktiskajos ienākumos, tas ziņo par to Komisijai un nodrošina tai visus materiālus, kas nepieciešami izvērtējuma veikšanai.
c)
Papildus specifiskajiem rādītājiem Eurostat aprēķina atbilstošus kontroles rādītājus. Viens šāds rādītājs ir dati par faktisko atalgojumu uz cilvēku centrālajā pārvaldē, kas sagatavoti saskaņā ar nacionālo kontu definīcijām pašreiz spēkā esošajā Eiropas kontu sistēmā.
Eurostat ziņojumam par specifiskajiem rādītājiem pievieno komentārus par atšķirībām starp šiem rādītājiem un šajā punktā minētajiem kontroles rādītājiem.
2. pants
Piemērojot šā pielikuma 15. pantu, Komisija regulāri apzina iestāžu iecelšanas amatā vajadzības.
2. Iedaļa
Ikgadējās atalgojuma un pensiju pārskatīšanas kārtība
3. pants
1.
Saskaņā ar Civildienesta noteikumu 65. pantu, pamatojoties uz kritērijiem, kas izklāstīti šā pielikuma 1. iedaļā, atalgojumu un pensijas pārskata līdz katra gada beigām, pārskatītajam atalgojumam un pensijām stājoties spēkā 1. jūlijā.
2.
Pārskatīšanas izmaiņas lielumu iegūst, apvienoto indeksu reizinot ar specifisko rādītāju. Pārskatīšanas izmaiņas izsaka neto vērtībās kā procentu rādītāju, kas vienāds visiem.
3.
Šādi noteiktu pārskatīšanas izmaiņas lielumu iestrādā Civildienesta noteikumu 66. pantā, Civildienesta noteikumu XIII pielikumā un Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 20., 93. un 133. pantā iekļautajās pamatalgu tabulās saskaņā ar šādu metodi:
a)
neto atalgojumu un neto pensiju bez korekcijas koeficienta palielina vai samazina par iepriekšminēto pārskatīšanas izmaiņas lielumu;
b)
jauno pamatalgu tabulu sagatavo, aprēķinot bruto summu, kas pēc nodokļu atskaitīšanas, ņemot vērā 4. punktu, un pēc obligāto sociālā nodrošinājuma un pensiju iemaksu atskaitīšanas, atbilst neto summai;
c)
neto summas pārvēršot bruto summās, ņem vērā neprecēta ierēdņa situāciju, kurš nesaņem Civildienesta noteikumos paredzētos pabalstus.
4.
Regulas (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 260/68 piemērošanas nolūkā minētās regulas 4. pantā noteiktās summas reizina ar lielumu, kas sastāv no:
a)
lieluma, kas radies iepriekšējās pārskatīšanas rezultātā; un/vai
b)
atalgojuma, kas minēts 2. punktā, pārskatīšanas likmes.
5.
Beļģijai un Luksemburgai korekcijas koeficientu nepiemēro. Korekcijas koeficientus piemēro:
a)
to Eiropas Savienības ierēdņu algām, kas strādā citās dalībvalstīs un atsevišķās citās dienesta vietās;
b)
atkāpjoties no Civildienesta noteikumu 82. panta 1. punkta, Eiropas Savienības pensijām, ko citās dalībvalstīs izmaksā par daļu, kura atbilst pirms 2004. gada 1. maija iegūtajām tiesībām,
nosaka, pamatojoties uz attiecību starp šā pielikuma 1. pantā minēto atbilstošo ekonomisko paritāti un Civildienesta noteikumu 63. pantā attiecīgajām valstīm noteiktajiem valūtu maiņas kursiem.
Dienesta vietās ar augstu inflācijas līmeni piemēro šā pielikuma 8. pantā paredzētās procedūras par atpakaļejošu korekcijas koeficientu piemērošanu.
6.
Iestādes veic atbilstošu ierēdņu, bijušo ierēdņu un citu attiecīgo personu atalgojuma un pensiju pozitīvu vai negatīvu pārskatīšanu ar atpakaļejošu spēku par laikposmu starp piemērošanas dienu un nākamās pārskatīšanas spēkā stāšanās dienu.
Ja minētā atpakaļejošā pārskatīšana rada nepieciešamību atgūt pārmaksātās summas, šādu atgūšanu var sadalīt vairākos mēnešos, kas nepārsniedz 12 mēnešus no nākamās ikgadējās pārskatīšanas spēkā stāšanās dienas.
2. NODAĻA
STARPPOSMA ATALGOJUMA UN PENSIJU PĀRSKATĪŠANA (CIVILDIENESTA NOTEIKUMU 65. PANTA 2. PUNKTS)
4. pants
1.
Starpposma atalgojuma un pensiju pārskatīšanu, kas stājas spēkā 1. janvārī, atbilstoši Civildienesta noteikumu 65. panta punktam veic būtisku dzīves dārdzības izmaiņu gadījumā laikposmā no jūnija un decembra (ņemot vērā jutīguma robežu, kas definēta šā pielikuma 6. pantā), pienācīgi rēķinoties ar pirktspējas izmaiņu prognozi attiecīgā gada pārskata perioda laikā.
2.
Šādu starpposma pārskatīšanu ņem vērā, veicot ikgadējo algas pārskatīšanu.
5. pants
1.
Katru gadu martā Eurostat prognozē pirktspējas izmaiņas attiecīgajā laikposmā, pamatojoties uz šā pielikuma 13. pantā paredzētajā sanāksmē sniegto informāciju.
Ja minētajā prognozē tiek iegūts negatīvs procentu rādītājs, pusi no minētā procentu rādītāja ņem vērā starpposma pārskatīšanas izmaiņas lieluma aprēķināšanai.
2.
Dzīves dārdzības izmaiņas Beļģijā un Luksemburgā nosaka, izmantojot apvienoto indeksu laikposmam no pagājušā kalendārā gada jūnija līdz decembrim.
3.
Katrai vietai, kurai noteikts korekcijas koeficients (kas nav Beļģija un Luksemburga), veic 1. panta 3. punktā minētās ekonomiskās paritātes aplēsi par decembri. Dzīves dārdzības izmaiņas aprēķina saskaņā ar 1. panta 3. punktu.
6. pants
1.
Jutīguma robeža sešu mēnešu laikposmam, kas minēts šā pielikuma 5. panta 2. punktā, ir procentu rādītājs, kas atbilst 6 % 12 mēnešu laikposmam.
2.
Robežu piemēro saskaņā ar šādu kārtību, ar nosacījumu, ka tiek piemērota šā pielikuma 5. panta 1. punkta otrā daļa:
a)
ja Beļģijā un Luksemburgā jutīguma robeža (ko nosaka, izmantojot apvienoto indeksu par laikposmu no jūnija līdz decembrim) ir sasniegta vai pārsniegta, atalgojumu attiecībā uz visām vietām pārskata atbilstoši ikgadējās pārskatīšanas kārtībai;
b)
ja Beļģijā un Luksemburgā jutīguma robeža nav sasniegta, pārskata tikai to vietu korekcijas koeficientus, kur dzīves dārdzības izmaiņas (kas noteiktas, izmantojot netiešos indeksus attiecībā uz laikposmu no jūnija līdz decembrim) ir pārsniegušas robežu.
7. pants
Šā pielikuma 6. pantā:
Pārskatīšanas izmaiņas lielums ir apvienotais indekss, kas vajadzības gadījumā reizināts ar pusi no prognozētā specifiskā rādītāja, ja tas ir negatīvs.
Korekcijas koeficienti ir attiecība starp attiecīgo ekonomisko paritāti un Civildienesta noteikumu 63. pantā noteikto maiņas kursu, ko, ja korekcijas robeža Beļģijā un Luksemburgā nav sasniegta, reizina ar pārskatīšanas izmaiņas lielumu.
3. NODAĻA
DATUMS, NO KURA PIEMĒROJAMS KOREKCIJAS KOEFICIENTS (DIENESTA VIETAS AR LIELU DZĪVES DĀRDZĪBAS PIEAUGUMU)
8. pants
1.
Vietās ar lielu dzīves dārdzības pieaugumu (ko aprēķina, izmantojot izmaiņas netiešajos indeksos) korekcijas koeficienti starpposma korekcijas gadījumā ir piemērojami pirms 1. janvāra un ikgadējās korekcijas gadījumā - pirms 1. jūlija. Tas ir nepieciešams, lai pirktspējas samazinājumu pielīdzinātu pirktspējai dienesta vietā, kurā dzīves dārdzības izmaiņas ir sasniegušas jutīguma robežu.
2.
Ikgadējās pārskatīšanas piemērošanas datumi ir šādi:
a)
16. maijs dienesta vietām, kur inflācija ir lielāka par 6 %; un
b)
1. maijs dienesta vietām, kur inflācija ir lielāka par 10 %.
3.
Starpposma pārskatīšanas piemērošanas datumi ir šādi:
a)
16. novembris dienesta vietām, kur inflācija ir lielāka par 6 %; un
b)
1. novembris dienesta vietām, kur inflācija ir lielāka par 10 %.
4. NODAĻA
KOREKCIJAS KOEFICIENTU NOTEIKŠANA UN ATSAUKŠANA (CIVILDIENESTA NOTEIKUMU 64. PANTS)
9. pants
1.
Attiecīgās dalībvalsts atbilstošās iestādes, Savienības iestādes administrācija vai Savienības ierēdņu pārstāvji attiecīgajā dienesta vietā var pieprasīt īpaši minētajai vietai noteiktu korekcijas koeficientu.
Šādai prasībai vajadzētu būt pamatotai ar objektīviem iemesliem, kas liecina par ievērojamām atšķirībām dažu gadu laikā starp dzīves dārdzību šajā dienesta vietā un attiecīgās dalībvalsts galvaspilsētā (izņemot Nīderlandi, kur Amsterdamas vietā izmanto Hāgu). Ja Eurostat apstiprina, ka atšķirība ir uzskatāma par ievērojamu (vairāk par 5 %) un ilglaicīgu, Komisija attiecīgajai vietai piemēro korekcijas koeficientu, pieņemot deleģētus aktus saskaņā ar Civildienesta noteikumu 111. un 112. pantu.
2.
Komisija, saskaņā ar Civildienesta noteikumu 111. un 112. pantu pieņemot deleģētos aktus, nolemj atsaukt korekcijas koeficienta piemērošanu konkrētai vietai. Šādā gadījumā lēmums tiek balstīts uz vienu no šādiem apsvērumiem:
a)
uz attiecīgo dalībvalstu atbilstošo iestāžu, kādas Savienības iestādes administrācijas vai Savienības ierēdņu pārstāvju pieprasījumu attiecīgajā dienesta vietā, kas liecina, ka dzīves dārdzība šajā vietā vairs ievērojami neatšķiras (mazāk nekā 2 %) no dzīves dārdzības attiecīgās dalībvalsts galvaspilsētā. Šādai konverģencei vajadzētu būt noturīgai un tā būtu jāapstiprina Eurostat;
b)
faktu, ka šajā vietā vairs netiek nodarbināti Savienības ierēdņi un pagaidu darbinieki.
5. NODAĻA
STARPNIECĪBAS UN IZŅĒMUMA KLAUZULAS
10. pants
Ikgadējās pārskatīšanas nolūkā izmantotā specifiskā rādītāja vērtība nedrīkst pārsniegt 2 % un nedrīkst būt mazāka par - 2 %. Ja specifiskā rādītāja lielums pārsniedz augšējo robežu vai ir mazāks par apakšējo robežu, aprēķinot pārskatīšanas izmaiņas lielumu, izmanto attiecīgo robežas vērtību.
Pirmo daļu nepiemēro, ja ir piemērojams 11. pants.
Ikgadējās pārskatīšanas atlikušo vērtību, ko rada starpība starp pārskatīšanas izmaiņas lielumu, ko aprēķina ar specifisko rādītāju, un pārskatīšanas izmaiņas lielumu, ko aprēķina ar robežas vērtību, piemēro, sākot ar nākamā gada 1. aprīli.
11. pants
1.
Ja saskaņā ar Komisijas prognozēm kārtējā gadā tiek fiksēts Savienības faktiskā IKP kritums un specifiskais rādītājs ir pozitīvs, pārskatīšanas izmaiņas lieluma aprēķinā izmanto tikai specifiskā rādītāja daļu. Pārskatīšanas izmaiņas lieluma atlikušo vērtību, kas atbilst specifiskā rādītāja atlikumam, piemēro, sākot ar nākamā gada vēlāku datumu. Minēto pārskatīšanas izmaiņas atlikušo vērtību neņem vērā 10. panta piemērošanas nolūkā. Savienības IKP vērtību, sekas - specifiskā rādītāja sadalīšanu - un piemērošanas datumu nosaka atbilstoši šādai tabulai:
Savienības IKP
Specifiskā rādītāja sekas
Otras daļas maksājuma datums
[- 0,1 %; - 1 %]
33 %; 67 %
n + 1 gada 1. aprīlis
[- 1 %; - 3 %]
0 %; 100 %
n + 1 gada 1. aprīlis
mazāks par - 3 %
0 %
-
2.
Ja 1. punktā minētā prognoze neatbilst Savienības IKP galīgajai vērtībai, ko Komisija darījusi pieejamu, un ja minētie galīgie dati izmainītu 1. punktā iekļautajā tabulā noteiktās sekas, ievērojot šo tabulu, veic nepieciešamo korekciju, tostarp pielāgojumus ar atpakaļejošu spēku - vai nu pozitīvi, vai nu negatīvi.
3.
Komisija pārskatītās atsauces summas divu nedēļu laika no koriģēšanas informēšanas nolūkā publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā.
4.
Ja, piemērojot 1. vai 2. punktu, ir konstatēts, ka specifiskā rādītāja vērtība netika izmantota, lai pārskatītu atalgojumu un pensijas, minēto vērtību izmanto turpmākas pārskatīšanas aprēķinā, - no brīža, kad Savienības IKP kopējā izaugsme pirmo reizi kopš gada, kurā piemēroja 1. vai 2. punktu, ir kļuvusi pozitīva. Jebkurā gadījumā pirmajā teikumā minētajai vērtībai pēc analoģijas piemēro šā pielikuma 10. pantā noteiktos ierobežojumus un principus. Lai to izdarītu, Eurostat regulāri nosaka Savienības IKP izmaiņas.
5.
Attiecīgā gadījumā 10. panta un šā panta piemērošanas juridiskās sekas ir pilnībā spēkā arī pēc 15. pantā minētā šā pielikuma piemērošanas termiņa beigām.
6. NODAĻA
EUROSTAT UZDEVUMI UN ATTIECĪBAS AR DALĪBVALSTU VALSTU STATISTIKAS INSTITŪTIEM VAI CITĀM ATBILSTOŠĀM IESTĀDĒM
12. pants
Eurostat uzdevums ir uzraudzīt pamata datu kvalitāti un statistikas metodes, ko izmanto, lai noteiktu faktorus, kurus ņem vērā, veicot atalgojuma pārskatīšanu. Jo īpaši tas veic jebkurus izvērtējumus vai pētījumus, kas nepieciešami šādai uzraudzībai.
13. pants
Katru gadu martā Eurostat sasauc darba grupas sanāksmi, kurā ir valstu statistikas institūtu vai citu atbilstošu iestāžu dalībvalstīs eksperti un kura zināma kā Civildienesta noteikumu 65. un 65. panta darba grupa.
Šajā sanāksmē izskata statistikas metodiku un tās īstenošanu saistībā ar specifiskajiem un kontroles rādītājiem, apvienoto indeksu un ekonomisko paritāti.
Sanāksmē sniedz arī informāciju, kas nepieciešama, lai sagatavotu pirktspējas izmaiņu prognozi nolūkā veikt atalgojuma starpposma pārskatīšanu, kā arī datus par centrālās pārvaldes iestāžu darba laikiem.
14. pants
Pēc Eurostat pieprasījuma dalībvalstis informē Eurostat par jebkuriem faktoriem, kam ir tieša vai netieša ietekme uz centrālās pārvaldes valsts civildienesta ierēdņu atalgojuma noteikšanu un izmaiņām.
7. NODAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMS UN ATKĀRTOTAS IZSKATĪŠANAS KLAUZULA
15. pants
1.
Šā pielikuma noteikumus piemēro no 2014. gada 1. jūlija līdz 2023. gada 31. decembrim.
2.
Pirms 2022. gada 31. marta Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu. Minētajā ziņojumā aplūko saskaņā ar šā pielikuma 2. pantu veikto apsekojumu un jo īpaši izvērtē, vai Savienības ierēdņu atalgojuma un pensiju pirktspējas izmaiņas atbilst centrālajā pārvaldē strādājošo valsts civildienesta ierēdņu algu pirktspējas izmaiņām. Komisija, pamatojoties uz minēto ziņojumu, vajadzības gadījumā iesniedz priekšlikumu grozīt šo pielikumu, kā arī Civildienesta noteikumu 66.a pantu, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienības darbību 336. pantu.
3.
Kamēr Eiropas Parlaments un Padome nav pieņēmuši regulu, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, šo pielikumu un Civildienesta noteikumu 66.a pantu turpina provizoriski piemērot arī pēc šā panta 1. punktā un Civildienesta noteikumu 66.a pantā paredzētajiem beigu termiņiem.
4.
Komisija 2018. gada beigās Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz starpposma ziņojumu par šā pielikuma un Civildienesta noteikumu 66.a panta piemērošanu."
72.
XII pielikumu groza šādi:
a)
pielikuma 2. pantu aizstāj ar šādu:
"2. pants
1. Pārskatītās iemaksas likmes stājas spēkā 1. jūlijā vienlaicīgi ar ikgadējo pārskatīto atalgojumu atbilstoši Civildienesta noteikumu 65. pantam. Pārskatīšanas rezultātā iemaksas likme palielinās vai samazinās ne vairāk kā par vienu procentu punktu virs vai zem iepriekšējā gadā piemērotās likmes.
2. Starpību, kas konstatēta starp pārskatīto iemaksu likmi, kas būtu radusies aktuārā aprēķina rezultātā, un pārskatīto vērtību, kas iegūta 1. punkta pēdējā teikumā minētās nobīdes rezultātā, nekad neatgūst vai attiecīgi to neņem vērā turpmākos aktuārajos aprēķinos. Iemaksu likmi, kas būtu radusies aktuārā aprēķina rezultātā, norāda šā pielikuma 1. pantā paredzētajā izvērtējuma ziņojumā.";
b)
pielikuma 4. panta 6. punktā vārdkopu "12 gadu" aizstāj ar vārdkopu "30 gadu";
c)
pielikuma 10. panta 2. punktā un 11. panta 2. punktā vārdkopu "12 gadiem" aizstāj ar vārdkopu "30 gadiem";
d)
iekļauj šādu pantu:
"11.a pants
Līdz 2020. gadam šā pielikuma 4. panta 6. punkta, 10. panta 2. punkta un 11. panta 2. punkta piemērošanas nolūkā, mainīgo vidējo lielumu aprēķina, pamatojoties uz šādu laika tabulu:
2014. gadā - 16 gadi
2015. gadā - 18 gadi
2016. gadā - 20 gadi
2017. gadā - 22 gadi
2018. gadā - 24 gadi
2019. gadā - 26 gadi
2020. gadā - 28 gadi.";
e)
pielikuma 12. pantu aizstāj ar šādu:
"12. pants
Likme, kas minēta VIII pielikuma 4. un 8. pantā, salikto procentu aprēķināšanai ir faktiskā likme, kas minēta šā pielikuma 10. pantā, un, ja nepieciešams, to pārskata, ik pēc pieciem gadiem veicot aktuāros novērtējumus.
Saistībā ar pārskatīšanu likmi, kas minēta VIII pielikuma 4. un 8. pantā, uzskata par atsauces likmi. Komisija divu nedēļu laikā pēc pārskatīšanas pārskatītās likmes efektīvo vērtību informācijas nolūkā publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā.";
f)
pielikuma 14. pantu aizstāj ar šādu:
"14. pants
1. Komisija 2022. gadā iesniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei. Minētajā ziņojumā aplūko šā pielikuma piemērošanas ietekmi uz budžetu un novērtē pensiju shēmas aktuāro līdzsvaru. Komisija, pamatojoties uz minēto ziņojumu, vajadzības gadījumā iesniegs priekšlikumu par šā pielikuma grozīšanu.
2. Komisija 2018. gadā iesniedz starpposma ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par šā pielikuma piemērošanu."
73.
XIII pielikumu groza šādi:
a)
pielikuma 7. panta 2. punkta trešajā daļā vārdu "korekcijas" aizstāj ar "pārskatīšanas";
b)
svītro 10., 14. līdz 17. pantu un 18. panta 2. punktu;
c)
pielikuma 18. panta 1. punktā vārdu "koriģē" aizstāj ar vārdu "pārskata", un vārdu "korekciju" aizstāj ar vārdu "pārskatīšanu";
d)
pielikuma 19. pantu aizstāj ar šādu:
"19. pants
Neatkarīgi no Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1023/2013 (13) noteikumiem, paliek spēkā Civildienesta noteikumu 63., 64., 65., 82. un 83.a pants, to XI un XII pielikumu un Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 20. panta 1. punkts, 64., 92. un 132. pants, kā tie bijuši spēkā pirms 1.11.2013, - taču tikai, lai veiktu korekcijas, kas nepieciešamas, lai izpildītu Līguma par Eiropas Savienības darbību 266. pantā minēto Eiropas Savienības Tiesas spriedumu par minēto pantu piemērošanu.
e)
pielikuma 20. pantu groza šādi:
i)
svītro 2. punktu;
ii)
panta 3. punkta otro daļu aizstāj ar šādu:
"Korekcijas koeficientu viņu pensijām piemēro tikai tad, ja ierēdņa pastāvīgā dzīvesvieta sakrīt ar viņa pēdējo dienesta vietu vai ar izcelsmes vietas valsti VII pielikuma 7. panta 4. punkta nozīmē. Taču ģimenes vai medicīnisku iemeslu dēļ ierēdņi, kuri saņem pensiju, var lūgt iecēlējinstitūciju mainīt viņu izcelsmes vietu; lēmumu šajā sakarībā pieņem, attiecīgajam ierēdnim uzrādot atbilstīgus apliecinošus dokumentus.";
iii)
panta 4. punkta pēdējo teikumu svītro:
f)
pielikuma 21. pantu aizstāj ar šādu:
"21. pants
Neatkarīgi no Civildienesta noteikumu 77. panta otrās daļas otrā teikuma ierēdņi, kuri uzsākuši dienestu pirms 2004. gada 1. maija, ir tiesīgi saņemt 2 % no tajos minētās algas par katru dienesta gadu, kurš dod tiesības uz pensiju un kuru aprēķina saskaņā ar VIII pielikuma 3. pantu.
Ierēdņi, kuri sākuši dienestu laikposmā no 2004. gada 1. maija līdz 2013. gada 31. decembrim, ir tiesīgi saņemt 1,9 % no Civildienesta noteikumos minētās algas par dienesta katru gadu, kurš dod tiesības uz pensiju un kuru aprēķina saskaņā ar VIII pielikuma 3. pantu.";
g)
pielikuma 22. pantu aizstāj ar šādu:
"22. pants
1. Ierēdņi, kuru dienesta gadu skaits 2004. gada 1. maijā ir 20 un vairāk, tiesības uz izdienas pensiju iegūst, sasniedzot 60 gadu vecumu.
Ierēdņi, kuru vecums 2014. gada 1. maijā ir 35 gadi un vairāk un kuri dienestu sākuši pirms 2014. gada 1. janvāra, tiesības uz izdienas pensiju iegūst turpmāk dotajā tabulā noteiktajā vecumā:
Vecums 2014. gada 1. maijā
Pensionēšanās vecums
Vecums 2014. gada 1. maijā
Pensionēšanās vecums
60 un vairāk gadi
60 gadi
47 gadi
62 gadi 6 mēneši
59 gadi
60 gadi 2 mēneši
46 gadi
62 gadi 8 mēneši
58 gadi
60 gadi 4 mēneši
45 gadi
62 gadi 10 mēneši
57 gadi
60 gadi 6 mēneši
44 gadi
63 gadi 2 mēneši
56 gadi
60 gadi 8 mēneši
43 gadi
63 gadi 4 mēneši
55 gadi
61 gads
42 gadi
63 gadi 6 mēneši
54 gadi
61 gads 2 mēneši
41 gads
63 gadi 8 mēneši
53 gadi
61 gads 4 mēneši
40 gadi
63 gadi 10 mēneši
52 gadi
61 gads 6 mēneši
39 gadi
64 gadi 3 mēneši
51 gads
61 gads 8 mēneši
38 gadi
64 gadi 4 mēneši
50 gadi
61 gads 11 mēneši
37 gadi
64 gadi 5 mēneši
49 gadi
62 gads 2 mēneši
36 gadi
64 gadi 6 mēneši
48 gadi
62 gads 4 mēneši
35 gadi
64 gadi 8 mēneši
Ierēdņi, kuri 2014. gada 1. maijā ir jaunāki par 35 gadiem, tiesības uz izdienas pensiju iegūst 65 gadu vecumā.
Taču to ierēdņu, kuriem 2014. gada 1. maijā ir 45 gadi un vairāk un kuri dienestu sākuši laikposmā no 2004. gada 1. maija līdz 2013. gada 31. decembrim, pensionēšanās vecums paliek 63 gadi.
Ierēdņiem, kuri dienestu sākuši pirms 2014. gada 1. janvāra, pensionēšanās vecumu, ko ņem vērā saistībā ar visām atsaucēm uz pensionēšanās vecumu, kuras minētas šajos Civildienesta noteikumos, nosaka saskaņā ar iepriekšminētajiem noteikumiem, ja vien šajos Civildienesta noteikumus nav paredzēts citādi.
2. Neatkarīgi no VIII pielikuma 2. pantā noteiktā ierēdņi, kuri sākuši dienestu pirms 2014. gada 1. janvāra un kuri turpina dienestu pēc tāda vecuma sasniegšanas, kad viņi būtu tiesīgi saņemt izdienas pensiju, ir tiesīgi saņemt papildu pieaugumu 2,5 % apmērā no savas pēdējās pamatalgas par katru gadu, kas nostrādāts pēc šā vecuma, ar nosacījumu, ka viņu kopējais pensijas apmērs nepārsniedz 70 % no pēdējās pamatalgas attiecīgi Civildienesta noteikumu 77. panta otrās vai trešās daļas nozīmē.
Taču ierēdņiem, kuriem 2004. gada 1. maijā bija 50 vai vairāk gadu, vai kuru dienesta gadu skaits ir 20 gadi vai vairāk, iepriekšējā daļā paredzētais pensijas pieaugums nav mazāks par 5 % no pensiju tiesību apmēra, kas iegūtas 60 gadu vecumā.
Pieaugumu piešķir arī nāves gadījumā, ja ierēdnis ir turpinājis dienestu pēc tā vecuma sasniegšanas, kurā viņš būtu tiesīgs saņemt izdienas pensiju.
Ja atbilstoši IVa pielikumam ierēdnis, kurš sācis dienestu pirms 2014. gada 1. janvāra un kurš strādā nepilnu darba laiku, veic iemaksas pensiju shēmā proporcionāli nostrādātajam laikam, pensijas tiesību pieaugumu, kas paredzēts šajā pantā, piemēro tikai tādā pašā proporcijā.
3. Gadījumā, ja ierēdnis aiziet pensijā pirms šajā pantā noteiktā pensionēšanās vecuma sasniegšanas, par laikposmu starp 60 gadu vecumu un noteikto pensionēšanās vecumu piemēro tikai pusi no VIII pielikuma 9. panta 1. punkta b) apakšpunktā noteiktā samazinājuma.
4. Atkāpjoties no IV pielikuma vienīgā panta 1. punkta otrās daļas, ierēdnis, uz kuru saskaņā ar 1. punktu attiecas pensionēšanās vecums, kas ir mazāks par 65 gadiem, saņem minētajā pielikumā norādīto pabalstu, ievērojot pielikumā minētos noteikumus, līdz dienai, kad ierēdnis sasniedz viņa pensionēšanās vecumu.
Taču pēc minētā vecuma un līdz 65 gadu vecumam, ierēdnis turpina saņemt pabalstu līdz tas sasniedz maksimālo izdienas pensijas apmēru, izņemot gadījumus, kad piemēro Civildienesta noteikumu 42.c pantu.";
h)
pielikuma 23. pantu aizstāj ar šādu:
"23. pants
1. Piemērojot Civildienesta noteikumu 52. panta a) punktu un neskarot 50. panta noteikumus, ierēdnis, kas ir bijis dienestā pirms 2014. gada 1. janvāra, pensionējas automātiski tā mēneša pēdējā dienā, kurā viņam aprit 65 gadi. Attiecībā uz ierēdņiem, kas ir bijuši dienestā pirms 2014. gada 1. janvāra, Civildienesta noteikumu 78. panta otrajā daļā un 81.a panta 1. punkta b) apakšpunktā un VIII pielikuma 12. panta 1. punkta b) apakšpunktā vārdkopu "66 gadu vecum(-)" aizstāj ar vārdkopu "65 gadu vecum(-)".
2. Neatkarīgi no Civildienesta noteikumu 52. panta ierēdņi, kuri sāka dienestu pirms 2014. gada 1. maija un atstāj dienestu pirms vecuma, kurā viņiem būtu tiesības saņemt izdienas pensiju saskaņā ar šā pielikuma 22. pantu, var pieprasīt VIII pielikuma 9. panta 1. punkta b) apakšpunkta piemērošanu:
a)
līdz 2015. gada 31. decembrim - no 55 gadu vecuma,
b)
līdz 2016. gada 31. decembrim - no 57 gadu vecuma.
3. Atkāpjoties no Civildienesta noteikumu 50. panta astotās daļas, ierēdnis, kurš ir pensionējies dienesta interesēs atbilstoši Civildienesta noteikumu 50. panta pirmajai daļai, ir tiesīgs saņemt VIII pielikuma 9. pantā paredzēto pensijas izmaksu saskaņā ar šādu tabulu:
Saskaņā ar 50. panta pirmo daļu pieņemtā lēmuma datums
Vecums
Pirms 2016. gada 31. decembrim
55 gadi
Pēc 2016. gada 31. decembra
58 gadi"
i)
iekļauj šādu pantu:
"24.a pants
Gadījumā, ja pensija noteikta pirms 2014. gada 1. janvāra, saņēmēja pensijas tiesības arī pēc šā datuma turpina noteikt saskaņā ar sākotnēji piemērotajiem noteikumiem. Tas pats attiecas arī uz nodrošinājumu atbilstoši kopīgajai veselības apdrošināšanas shēmai.";
j)
pielikuma 28. pantu aizstāj ar šādu:
"28. pants
1. Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 2. pantā minētajiem darbiniekiem, kuri 2004. gada 1. maijā strādāja uz līguma pamata un pēc šā datuma, bet pirms 2014. gada 1. janvāra, tiek iecelti par ierēdņiem, pensionējoties ir tiesības uz pensiju tiesību, ko viņi ieguvuši kā pagaidu darbinieki, aktuāro korekciju, kas ņem vērā izmaiņas viņu pensionēšanās vecumā, kā minēts Civildienesta noteikumu 77. pantā.
2. Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 2., 3.a un 3.b pantā minētajiem darbiniekiem, kuri 2014. gada 1. janvārī strādā uz līguma pamata un pēc šā datuma tiek iecelti par ierēdņiem, pensionējoties ir tiesības uz pensiju tiesību, ko viņi ieguvuši kā pagaidu vai līgumdarbinieki, aktuāro korekciju, kas ņem vērā izmaiņas viņu pensionēšanās vecumā, kā minēts Civildienesta noteikumu 77. pantā, gadījumā ja 2014. gada 1. maijā viņi ir sasnieguši vismaz 35 gadu vecumu.";
k)
pievieno šādu iedaļu:
'5. Iedaļa
30. pants
1. Atkāpjoties no I pielikuma A punkta 2. apakšpunkta, ierēdņiem AD funkciju grupā, kas ir dienestā 2013. gada 31. decembrī, piemēro šādu amatu veidu tabulu:
Ģenerāldirektors
AD 15 līdz AD 16
Direktors
AD 14 līdz AD 15
Nodaļas vadītājs vai līdzvērtīgs amats
AD 9 līdz AD 14
Padomdevējs vai līdzvērtīgs amats
AD 13 līdz AD 14
Vecākais administrators pārejas posmā
AD 14
Administrators pārejas posmā
AD 13
Administrators
AD 5 līdz AD 12
2. Sākot ar 2014. gada 1. janvāri, iecēlējinstitūcija tos AD funkciju grupas ierēdņus, kas ir dienestā 2013. gada 31. decembrī, klasificē pēc šādiem amatu veidiem:
a)
ierēdņus, kam 2013. gada 31. decembrī ir AD 14 pakāpe un kas neieņem nedz direktora vai līdzvērtīgu amatu, nedz nodaļas vadītāja vai līdzvērtīgu amatu un nedz padomdevēja vai līdzvērtīgu amatu, klasificē kā "vecākais administrators pārejas posmā";
b)
ierēdņus, kam 2013. gada 31. decembrī ir AD 13 pakāpe un kas neieņem nedz nodaļas vadītāja vai līdzvērtīgu amatu un nedz padomdevēja vai līdzvērtīgu amatu, klasificē kā "administrators pārejas posmā";
c)
ierēdņus, kam 2013. gada 31. decembrī ir AD 9 pakāpe un kas neieņem nedz nodaļas vadītāja, nedz līdzvērtīgu amatu, klasificē kā "nodaļas vadītājs vai līdzvērtīgs amats";
d)
ierēdņus, kam 2013. gada 31. decembrī ir AD 13 vai AD 14 pakāpe un kas ieņem padomdevēja vai līdzvērtīgu amatu, klasificē kā "padomdevējs vai līdzvērtīgs amats";
e)
ierēdņus, kam 2013. gada 31. decembrī ir AD 5 līdz AD 12 pakāpe un kas neieņem nedz nodaļas vadītāja, nedz līdzvērtīgu amatu, klasificē kā "administrators".
3. Atkāpjoties no 2. punkta, ierēdņus, kam ir AD 9 līdz AD 14 pakāpe un kuriem ir īpašas pilnvaras, iecēlējinstitūcija pirms 2015. gada 31. decembra var kvalificēt kā "nodaļu vadītājs vai līdzvērtīgs amats" vai kā "padomdevējs vai līdzvērtīgs amats". Katra iecēlējinstitūcija izstrādā noteikumus, lai nodrošinātu šā panta izpildi. Taču kopējais to ierēdņu skaits, kas gūst labumu no šā noteikuma, nepārsniedz 5 % no ierēdņiem, kas 2013. gada 31. decembrī ir funkciju grupā AD.
4. Amata veida kvalifikācija ir spēkā, līdz ierēdnim tiek noteikta jauna funkcija, kas atbilst citam amata veidam.
5. Ierēdņiem, kuri ir AD 12 pakāpes 5. līmenī un ieņem administratora amatu, no 2016. gada 1. janvāra piešķir pamatalgas pieaugumu, kas atbilst starpībai starp AD 12 4. līmeņa algu un AD 12 pakāpes 3. līmeņa algu, ar noteikumu, ka viņi atbilst 44. panta pirmajā daļā noteiktajiem nosacījumiem.
6. Ierēdņiem, kuri ir AD 12 pakāpes 5. līmenī un ieņem administratora amatu un kuri gūst labumu no 5. punktā minētā pasākuma, pēc diviem gadiem piešķir pamatalgas papildu pieaugumu, kas atbilst starpībai starp AD 12 5. līmeņa algu un AD 12 pakāpes 4. līmeņa algu, ar noteikumu, ka viņi atbilst 44. panta pirmajā daļā noteiktajiem nosacījumiem.
7. Atkāpjoties no 5. punkta, ierēdņiem, kuriem ir AD 12 pakāpe un kuri ieņem administratora amatu, un kuri tika iecelti amatā pirms 2004. gada 1. maija un nav paaugstināti amatā laikposmā no 2004. gada 1. maija līdz 2013. gada 31. maijam, piemēro šādus noteikumus:
a)
ierēdņiem, kuri ir 8. līmenī, no 2016. gada 1. janvāra piešķir pamatalgas pieaugumu, kas atbilst starpībai starp AD 12 4. līmeņa algu un AD 12 pakāpes 3. līmeņa algu, ar noteikumu, ka viņi atbilst 44. panta pirmajā daļā noteiktajiem nosacījumiem.
b)
ar noteikumu, ka viņiem piemēro a) apakšpunktā minēto pasākumu, ierēdņiem, kuri ir 8. līmenī, pēc diviem gadiem piešķir pamatalgas papildu pieaugumu, kas atbilst starpībai starp AD 12 5. līmeņa algu un AD 12 pakāpes 4. līmeņa algu.
8. Ierēdņiem, kuri ir AD 13 pakāpes 5. līmenī un ieņem administratora amatu pārejas posmā, no 2016. gada 1. janvāra piešķir pamatalgas pieaugumu, kas atbilst starpībai starp AD 13 4. līmeņa algu un AD 13 pakāpes 3. līmeņa algu, ar noteikumu, ka viņi atbilst 44. panta pirmajā daļā noteiktajiem nosacījumiem.
9. Ierēdņiem, kuri ir AD 13 pakāpes 5. līmenī un ieņem administratora amatu pārejas posmā un kuri gūst labumu no 5. punktā minētā pasākuma, pēc diviem gadiem piešķir pamatalgas papildu pieaugumu, kas atbilst starpībai starp AD 13 pakāpes 5. līmeņa algu un AD 13 pakāpes 4. līmeņa algu, ar nosacījumu, ka viņi atbilst 44. panta pirmajā daļā noteiktajiem nosacījumiem.
10. Ierēdņi, kuriem ir piešķirts 5. līdz 9. punktā paredzētais pamatalgas pieaugums un kuri pēc tam tiek iecelti par nodaļu vadītājiem vai līdzvērtīgā amatā vai par padomdevējiem vai līdzvērtīgā amatā tajā pašā pakāpē, saglabā šo pamatalgas pieaugumu.
11. Atkāpjoties no 46. panta pirmā teikuma, ierēdņus, kuriem piešķirta nākamā augstākā pakāpe un kuri saņem 5., 6, 8. un 9. punktā paredzēto pamatalgas pieaugumu, pārceļ minētās pakāpes otrajā līmenī. Viņi zaudē 5., 6., 8. un 9. pantā paredzētā pamatalgas pieauguma priekšrocību.
12. Pamatalgas pieaugumu, kas paredzēts 7. punktā, neizmaksā pēc paaugstinājuma amatā un neiekļauj bāzē, ko izmanto, lai noteiktu šā pielikuma 7. panta 5. punktā minēto mēneša pamatalgas pieaugumu.
31. pants
1. Atkāpjoties no I pielikuma A punkta 2. apakšpunkta, ierēdņiem AST funkciju grupā, kas ir dienestā 2013. gada 31. decembrī, piemēro šāda amatu veidu tabulu:
Vecākais asistents pārejas posmā
AST 10 līdz AST 11
Asistents pārejas posmā
AST 1 līdz AST 9
Administratīvais asistents pārejas posmā
AST 1 līdz AST 7
Atbalsta darbinieks pārejas posmā
AST 1 līdz AST 5
2. Sākot ar 2014. gada 1. janvāri, iecēlējinstitūcija tos AST funkciju grupas ierēdņus, kas ir dienestā 2013. gada 31. decembrī, klasificē pēc šādiem amatu veidiem:
a)
ierēdņus, kam 2012. gada 31. decembrī ir AST 10 vai AST 11 pakāpe, klasificē kā "vecākais asistents pārejas posmā";
b)
ierēdņus, uz ko neattiecas a) apakšpunkts un kas līdz 2004. gada 1. maijam bija bijušās B kategorijas darbinieki vai kas līdz 2004. gada 1. maijam bija bijušās C vai D kategorijas darbinieki un ir kļuvuši par AST funkciju grupas ierēdņiem bez ierobežojuma, kā arī AST ierēdņus, kas pieņemti darbā kopš 2004. gada 1. maija, klasificē kā "asistents pārejas posmā".
c)
ierēdņus, uz ko neattiecas a) un b) apakšpunkts un kas līdz 2004. gada 1. maijam bija bijušās C kategorijas darbinieki, klasificē kā "administratīvais asistents pārejas posmā";
d)
ierēdņus, uz ko neattiecas a) un b) apakšpunkts un kas līdz 2004. gada 1. maijam bija bijušās D kategorijas darbinieki, klasificē kā "atbalsta darbinieks pārejas posmā".
3. Amata veida kvalifikācija ir spēkā, līdz ierēdnim tiek noteikta jauna funkcija, kas atbilst citam amata veidam. Administratīvos asistentus pārejas posmā un atbalsta darbiniekus pārejas posmā var klasificēt kā I pielikuma A punktā definēto asistenta amata veidu, taču tikai saskaņā ar Civildienesta noteikumu 4. pantā un 29. panta 1. punktā noteikto procedūru. Paaugstināšana amatā ir atļauta tikai karjeras grupas ietvaros atbilstoši katram 1. punktā norādītajam amata veidam.
4. Atkāpjoties no Civildienesta noteikumu 6. panta 1. punkta un no I pielikuma B punkta, nākamajā augstākā pakāpē paaugstināšanas vajadzībām esošo vakanto amata vietu skaitu atbalsta darbiniekiem pārejas posmā aprēķina atsevišķi. Piemēro šādas reizināšanas likmes:
Pakāpe
Likme
Atbalsta darbinieks pārejas posmā
5
-
4
10%
3
22%
2
22%
1
-
Ciktāl tas attiecas uz atbalsta darbiniekiem pārejas posmā, uz paaugstinājumu pretendējošo ierēdņu salīdzinošos nopelnus (Civildienesta noteikumu 45. panta 1. punkts) izvērtē atbilstošo vienas pakāpes un klasifikācijas ierēdņu starpā.
5. Administratīvie asistenti pārejas posmā un atbalsta darbinieki pārejas posmā, kuri pirms 2004. gada 1. maija bija bijušajā C vai D kategorijā, saglabā tiesības saņemt kompensācijas atvaļinājumu vai atlīdzību, ja dienesta vajadzību dēļ kompensācijas atvaļinājumu nevar izmantot divu mēnešu laikā pēc mēneša, kurā strādātas virsstundas, kā noteikts VI pielikumā.
6. Ierēdņi, kuriem pamatojoties uz Civildienesta noteikumu 55.a panta 2. punkta g) apakšpunktu un Civildienesta noteikumu IVa pielikuma 4. pantu tika piešķirta atļauja strādāt nepilnu darba laiku laikposmā, kas sākas pirms 2014. gada 1. janvāra un turpinās pēc minētā datuma, var turpināt strādāt nepilnu darba laiku saskaņā ar tādiem pašiem noteikumiem laikposmā, kas kopumā nepārsniedz piecus gadus.
7. Ierēdņiem, kuru pensionēšanās vecums saskaņā ar šā pielikuma 22. pantu ir mazāks par 65 gadiem, Civildienesta noteikumu 55.a panta 2. punkta g) apakšpunktā minētais trīs gadu termiņš var pārsniegt pensionēšanās vecumu, tomēr nepārsniedzot 65 gadu vecumu.
32. pants
Atkāpjoties no Civildienesta noteikumu II pielikuma 1. panta ceturtās daļas pirmā teikuma, AST/SC funkciju grupas pārstāvību Personāla komitejā nodrošināt nav nepieciešams līdz nākamajām jaunas Personāla komitejas vēlēšanām, kurā AST/SC darbinieki var tikt pārstāvēti.
33. pants
Atkāpjoties no Civildienesta noteikumu 40. panta 2. punkta, gadījumos, kad ierēdnis 2013. gada 31. decembrī visā savas karjeras laikā ir bijis atvaļinājumā personisku iemeslu dēļ vairāk nekā 10 gadus, atvaļinājuma personisku iemeslu dēļ laiks visā ierēdņa karjeras laikā nedrīkst būt ilgāks par 15 gadiem.'.
2. pants
Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību groza šādi:
1.
Svītro 1. panta otro ievilkumu.
2.
Nodarbināšanas kārtības 2. pantam pievieno šādu punktu:
"f)
darbinieki, kas pieņemti darbā, lai ieņemtu amatu, kas ir iekļauts Civildienesta noteikumu 1.a panta 2. punktā minētās aģentūras budžeta iedaļai pievienotajā amatu sarakstā, un ko budžeta iestādes ir klasificējušas kā pagaidu, izņemot aģentūru vadītājus un aģentūru vadītāju vietniekus, kas minēti Savienības tiesību aktā, ar ko izveido aģentūru, un ierēdņus, kuri dienesta interesēs ir norīkoti darbā aģentūrā.".
3.
Svītro 3. pantu.
4.
Nodarbināšanas kārtības 3.b panta b) punkta i) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
"i)
ierēdņus vai pagaidu darbiniekus funkciju grupā AST/SC un AST;".
5.
Nodarbināšanas kārtības 8. panta pirmajā daļā vārdus "2. panta a) apakšpunkts" aizstāj ar "2. panta a) vai f) punkts".
6.
Svītro 10. panta 4. punktu.
7.
Nodarbināšanas kārtības 11. pantu groza šādi:
a)
pirmās daļas pirmajā teikumā vārdus "11. līdz 26. panta" aizstāj ar vārdiem "no 11. līdz 26.a panta";
b)
trešajā daļā vārdus "otro daļu" aizstāj ar vārdu "trešo daļu";
8.
Nodarbināšanas kārtības 12. pantu groza šādi:
a)
panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
"1. Pagaidu darbinieku pieņemšana darbā ir virzīta uz to, lai iestādei nodrošinātu pakalpojumus, ko sniedz visspējīgākie, visefektīvākie un visgodprātīgākie cilvēki, kas pieņemti darbā, ņemot vērā pēc iespējas plašāku ģeogrāfisko teritoriju, un izraudzīti no Savienības dalībvalstu pilsoņus vidus.
Pagaidu darbiniekus izraugās neatkarīgi no viņu rases, politiskās, filozofiskās vai reliģiskās pārliecības, dzimuma vai seksuālās orientācijas, un neatkarīgi no viņa civilstāvokļa vai ģimenes stāvokļa.
Neviens amats netiek rezervēts kādas dalībvalsts pilsoņiem. Tomēr Savienības pilsoņu vienlīdzības princips ļauj katrai iestādei pieņemt piemērotus pasākumus, ņemot vērā novēroto ilgstošo līdzsvara trūkumu starp pagaidu darbinieku pārstāvētajām pilsonībām, kam pamatā nav objektīvu kritēriju. Minētie piemērotie pasākumi jāpamato, un to dēļ nekad nedrīkst noteikt citus darbā pieņemšanas kritērijus, kā vien tos, kas pamatojas uz nopelniem. Pirms tiek pieņemti šādi piemēroti pasākumi, iestāde, kas ir minēta 6. panta pirmajā daļā, pieņem vispārīgus noteikumus šā punkta īstenošanai saskaņā ar Civildienesta noteikumu 110. pantu.
Pēc trīs gadu laikposma, kas sākas 2014. gada 1. janvārī, Komisija ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par iepriekš minētās daļasīstenošanu.
Lai veicinātu pieņemšanu darbā, ņemot vērā visplašāko iespējamo ģeogrāfisko teritoriju, iestādes cenšas sekmēt, lai to darbinieku bērni iegūtu no valodas un kultūras viedokļa daudzveidīgu izglītību.";
b)
panta 5. punktā vārdus "katra iestāde" aizstāj ar "6. panta pirmajā daļā minētā iestāde".
9.
Nodarbināšanas kārtības 14. pantu aizstāj ar šādu pantu:
"14. pants
1. Pagaidu darbiniekam nosaka deviņu mēnešu pārbaudes laiku.
Ja pārbaudes laikā slimības, Civildienesta noteikumu 58. pantā noteiktā grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma vai nelaimes gadījuma dēļ pagaidu darbinieks nespēj veikt pienākumus vismaz vienu nepārtrauktu mēnesi, 6. panta pirmajā daļā minētā iestāde var par attiecīgo laiku pagarināt viņa pārbaudes laiku. Kopējais pārbaudes laiks nekādā gadījumā nav ilgāks par 15 mēnešiem.
2. Ziņojumu par pagaidu darbinieku var sagatavot jebkurā brīdī pirms pārbaudes laika beigām, ja viņa darbs ir izrādījies acīmredzami neatbilstošs.
Minēto ziņojumu dara zināmu attiecīgajai personai, kurai ir tiesības astoņu darba dienu laikā iesniegt rakstiskus komentārus. Pagaidu darbinieka tiešais priekšnieks ziņojumu un komentārus nekavējoties nosūta 6. pantā pirmajā daļā minētajai iestādei. Pamatojoties uz ziņojumu, 6. panta pirmajā daļā minētā iestāde var nolemt atlaist pagaidu darbinieka pirms pārbaudes laika beigām, par to viņam paziņojot vienu mēnesi iepriekš, vai arī uz atlikušo pārbaudes laiku norīkot pagaidu darbinieku citā struktūrvienībā.
3. Vismaz vienu mēnesi pirms pārbaudes laika beigām sagatavo ziņojumu par pagaidu darbinieka spēju veikt amata pienākumus, kā arī par darba efektivitāti un rīcību darbā. Minēto ziņojumu dara zināmu pagaidu darbiniekam, kuram ir tiesības astoņu darba dienu laikā iesniegt rakstiskus komentārus.
Ja ziņojumā ir ieteikta atlaišana vai izņēmuma gadījumā pārbaudes laika pagarināšana saskaņā ar 1. punktu, pagaidu darbinieka tiešais priekšnieks ziņojumu un komentārus nekavējoties nosūta 6. panta pirmajā daļā minētajai iestādei.
Pagaidu darbinieku, kura darbs vai rīcība nav bijusi atbilstoša, lai ieņemtu amatu, atlaiž.
Galīgo lēmumu pieņem, pamatojoties uz šajā punktā minēto ziņojumu un arī uz 6. panta pirmajā daļā minētajai iestādei pieejamo informāciju par pagaidu darbinieka rīcību, ņemot vērā Civildienesta noteikumu II sadaļu.
4. Atlaistajam pagaidu darbiniekam ir tiesības saņemt atlīdzību vienas trešdaļas mēneša pamatalgas apmērā par katru nostrādāto pārbaudes laika mēnesi."
10.
Nodarbināšanas kārtības 15. panta 1. punktā pirmajai daļai pievieno šādu teikumu:
"Pagaidu darbinieki, kuriem pakāpes piešķir saskaņā ar 6. panta pirmajā daļā minētās iestādes pieņemtajiem pakāpes piešķiršanas kritērijiem, saglabā pagaidu darbinieka statusā iegūto stāžu attiecīgajā līmenī, ja viņus ieceļ par tās pašas pakāpes pagaidu darbiniekiem tūlīt pēc pagaidu nodarbinātības termiņa beigām.".
11.
Nodarbināšanas kārtības 16. pantu aizstāj ar šādu:
"16. pants
Attiecībā uz atvaļinājumiem, darba laiku, virsstundām, darbu maiņās, darba gatavību darbavietā vai mājās un valsts svētku dienām pēc analoģijas piemēro Civildienesta noteikumu 42.a, 42.b pantu un 55. līdz 61 pantu. Īpašais atvaļinājums un bērna kopšanas un ģimenes atvaļinājums nepārsniedz līguma termiņu. Turklāt Civildienesta noteikumu 41., 42., 45. un 46. pantu pēc analoģijas piemēro pagaidu darbiniekiem, kas minēti Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 29. pantā, neatkarīgi no tā, kura datumā viņi pieņemti darbā.
Tomēr Civildienesta noteikumu 59. pantā paredzētais apmaksātais slimības atvaļinājums nedrīkst būt ilgāks par trim mēnešiem vai laikposmu, ko pagaidu darbinieks nostrādājis, ja pēdējais ir ilgāks. Atvaļinājums nepārsniedz līguma termiņu.
Pēc minēto termiņu izbeigšanās darbinieks, kura līgums nav pārtraukts, neskatoties uz viņa nespēju atsākt savu pienākumu izpildi, tiek uzskatīts par tādu, kas atrodas atvaļinājumā bez darba samaksas saglabāšanas.
Tomēr, ja darbinieks iegūst arodslimību vai cieš nelaimes gadījumā, veicot savus pienākumus, viņš turpina saņemt pilnu atalgojumu visu darba nespējas laiku, līdz viņam piešķir 33. pantā paredzēto invaliditātes pensiju.".
12.
Nodarbināšanas kārtības 17. pantu aizstāj ar šādu:
"17. pants
Izņēmuma gadījumos pagaidu darbiniekam pēc viņa pieprasījuma var piešķirt atvaļinājumu bez darba samaksas saglabāšanas neatliekamu personīgu iemeslu dēļ. Civildienesta noteikumu 12.b pantu turpina piemērot laikposmā, kad persona atrodas atvaļinājumā personisku iemeslu dēļ bez darba samaksas saglabāšanas.
Atļauju saskaņā ar 12.b pantu pagaidu darbiniekam nepiešķir, ja nolūks ir sākt atalgotu vai neatalgotu profesionālu darbību, kas ir saistīta ar lobēšanu vai konsultāciju sniegšanu attiecībā uz viņa iestādi un kas varētu radīt reālas vai iespējamas pretrunas ar iestādes likumīgajām interesēm.
Iestāde, kas minēta 6. panta pirmajā daļā nosaka šāda atvaļinājuma ilgumu, kurš nedrīkst būt ilgāks par vienu ceturto daļu no darbinieka nostrādātā laika vai:
-
trīs mēneši, ja darbinieka darba stāžs ir mazāks par četriem gadiem,
-
divpadsmit mēnešus visos pārējos gadījumos.
Atvaļinājuma laiku, ko piešķir saskaņā ar pirmo daļu, neieskaita Civildienesta noteikumu 44. panta pirmās daļas piemērošanas nolūkā.
Laikā, kamēr pagaidu darbinieks ir atvaļinājumā bez darba samaksas saglabāšanas, tiek pārtraukta viņa dalība 28. pantā noteiktajā sociālā nodrošinājuma shēmā.
Taču pagaidu darbinieks, kurš nestrādā algotu darbu, ne vēlāk kā mēnesi pēc viņa atvaļinājuma bez darba samaksas saglabāšanas sākuma var pieprasīt, lai arī turpmāk viņš tiktu apdrošināts pret 28. pantā minētajiem riskiem, ar noteikumu, ka viņa atvaļinājuma laikā viņš sedz pusi no iemaksām, kas paredzētas minētajā pantā; iemaksu aprēķina, ņemot vērā pagaidu darbinieka pēdējo pamatalgu.
Turklāt pagaidu darbinieks, uz kuru attiecas 2. panta c) vai d) punkts un kurš pierāda, ka viņš nevar iegūt tiesības saņemt pensiju pēc nevienas citas pensiju shēmas, var pieprasīt, lai arī turpmāk viņš atvaļinājuma bez darba samaksas saglabāšanas laikā varētu uzkrāt pensiju, ar noteikumu, ka viņš izdara iemaksas, kas vienādas ar trīskāršu 41. pantā noteikto likmi; iemaksas aprēķina, ņemot vērā viņa pakāpes un līmeņa pamatalgu.
Sievietēm, kuras grūtniecības un dzemdību atvaļinājumā dodas pirms līguma termiņa beigām, ir tiesības doties šajā atvaļinājumā un saņemt par to samaksu."
13.
Nodarbināšanas kārtības 20. pantu groza šādi:
a)
panta 1. punktā vārdu "korekciju" aizstāj ar vārdu "pārskatīšanu";
b)
panta 3. punktā vārdus "īpašo nodevu" aizstāj ar vārdiem "solidaritātes nodevu";
c)
panta 4. punktu aizstāj ar šādu:
"4. Civildienesta noteikumu 44. pantu attiecībā uz pagaidu darbiniekiem piemēro pēc analoģijas.".
14.
Nodarbināšanas kārtības 28.a pantu groza šādi:
a)
panta 3. punkta pēdējā teikumā vārdu "koriģē" aizstāj ar vārdu "pārskata";
b)
panta 10. punktā vārdus "Savienības iestādes" aizstāj ar vārdiem "6. panta pirmajā daļā minētās iestāžu pilnvarotās personas";
c)
panta 11. punktu aizstāj ar šādu:
"Reizi divos gados Komisija sniedz ziņojumu par bezdarba apdrošināšanas shēmas finansiālo stāvokli. Neatkarīgi no minētā ziņojuma Komisija, pieņemot deleģētos aktus saskaņā ar Civildienesta noteikumu 111. un 112. pantu, var koriģēt šā panta 7. punktā paredzētās iemaksas, ja tas ir nepieciešams shēmas līdzsvara nodrošināšanas interesēs.".
15.
Nodarbināšanas kārtības 33. panta 1. punkta otrajā daļā vārdkopu "65 gadu" aizstāj ar vārdkopu "66 gadu".
16.
Nodarbināšanas kārtības 34. pantu aizstāj ar šādu:
"34. pants
Miruša darbinieka tiesību pārņēmēji, kā noteikts Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 4. nodaļā, ir tiesīgi saņemt apgādnieka zaudējuma pensiju saskaņā ar 35. līdz 38. panta noteikumiem.
Ja nomirst kāds bijušais darbinieks, kas saņēmis invaliditātes pabalstu, vai bijušais darbinieks 2. panta a), c), d), e) vai f) apakšpunkta nozīmē, kas ir saņēmis izdienas pensiju vai kas atstājis dienestu pirms pensionēšanās vecuma sasniegšanas un ir lūdzis atlikt izdienas pensijas izmaksu līdz tā kalendārā mēneša pirmajai dienai, kas seko mēnesim, kurā viņš sasniedz pensionēšanās vecumu, mirušā darbinieka tiesību pārņēmēji, kā noteikts Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 4. nodaļā, ir tiesīgi saņemt minētajā pielikumā noteikto apgādnieka zaudējuma pensiju.
Ja pagaidu darbinieka vai bijušā pagaidu darbinieka, kurš saņēmis invaliditātes pabalstu vai izdienas pensiju, vai bijušā pagaidu darbinieka, kurš atstājis dienestu pirms pensionēšanās vecuma sasniegšanas un kurš lūdzis atlikt izdienas pensijas izmaksu līdz tā kalendārā mēneša pirmajai dienai, kas seko mēnesim, kurā viņš sasniedz pensionēšanās vecumu, atrašanās vieta nav zināma ilgāk nekā vienu gadu, VIII pielikuma 5. un 6. nodaļas noteikumus, kuros reglamentētas pagaidu pensijas, pēc analoģijas piemēro viņa laulātajam vai personām, kas atzītas par tā apgādājamajiem."
17.
Nodarbināšanas kārtības 36. panta pirmās daļas trešajā teikumā tekstu "2. panta a), c) vai d) apakšpunkta" aizstāj ar tekstu "2. panta a), c), d), e) vai f) punkta".
18.
Nodarbināšanas kārtības 37. panta ceturtajā daļā vārdkopu "63 gadu vecum(-…)" izstāj ar vārdkopu "pensionēšanās vecum(-…)", un vārdus "2. panta a), c) vai d) apakšpunkta" aizstāj ar tekstu "2. panta a), c), d), e) vai f) punkta".
19.
Nodarbināšanas kārtības 39. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
"1. Atstājot darbu dienestā, darbiniekam 2. panta nozīmē ir tiesības uz izdienas pensiju, aktuārā ekvivalenta pārnešanu vai atlaišanas pabalsta izmaksu saskaņā ar Civildienesta noteikumu V sadaļas 3. nodaļu un VIII pielikumu. Ja darbiniekam ir tiesības uz izdienas pensiju, tā tiesības uz pensiju samazinās proporcionāli summām, kas izmaksātas saskaņā ar 42. pantu.".
20.
Nodarbināšanas kārtības 42. panta pirmo daļu aizstāj ar šādu:
"Saskaņā ar nosacījumiem, kas ir jāizstrādā 6. panta pirmajā daļā minētajai iestādei, darbinieks var lūgt minēto iestādi veikt visus maksājumus, kas viņam ir jāveic, lai radītu vai saglabātu pensijas tiesības viņa izcelsmes valstī."
21.
Nodarbināšanas kārtības 47. pantu aizstāj ar šādu:
"47. pants
Izņemot nāves iestāšanās gadījumus, pagaidu darbinieku darba tiesiskās attiecības beidzas:
a)
tā mēneša beigās, kurā darbinieks sasniedz 66 gadu vecumu, vai vajadzības gadījumā tajā datumā, kas noteikts saskaņā ar Civildienesta noteikumu 52. panta otro un trešo daļu; vai
b)
ja līgums ir noslēgts uz noteiktu laiku:
i)
līgumā noteiktajā dienā;
ii)
tāda līgumā paredzēta paziņošanas termiņa beigās, kurā darbiniekam vai iestādei ir dota iespēja to izbeigt līgumu ātrāk. Paziņošanas termiņš nav īsāks par vienu mēnesi par katru dienesta gadu, bet ne īsāks kā viens mēnesis un ne ilgāks kā trīs mēneši. Pagaidu darbiniekiem, kuru līgumi ir atjaunoti, maksimālais termiņš ir ne ilgāks kā seši mēneši. Tomēr paziņošanas termiņš nesākas grūtniecības laikā, kas apliecināta ar medicīnisku izziņu, grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma laikā vai slimības atvaļinājuma laikā ar noteikumu, ka šāds slimības atvaļinājums nepārsniedz trīs mēnešus. Turklāt paziņošanas termiņš tiek apturēts grūtniecības laikā, kas apliecināta ar medicīnisku izziņu, grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma laikā vai slimības atvaļinājuma laikā, ņemot vērā iepriekšminētos ierobežojumus. Ja līgumu izbeidz pēc iestādes iniciatīvas, darbiniekam ir tiesības saņemt kompensāciju, kas vienāda ar vienu trešo daļu no viņa pamatalgas par laikposmu starp dienu, kurā beidzas viņa pienākumu pildīšana, un dienu, kurā beidzas viņa darba līgums;
iii)
ja darbinieks vairs neatbilst 12. panta 2. punkta a) apakšpunktā paredzētajiem nosacījumiem, kaut arī pastāv iespēja saskaņā ar minēto regulējumu atļaut izņēmumu. Ja izņēmumu neatļauj, piemēro ii) punktā minēto paziņošanas termiņu; vai
c)
ja līgums ir noslēgts uz nenoteiktu laiku:
i)
līgumā paredzētā paziņošanas termiņa beigās; paziņošanas termiņš ir vismaz viens mēnesis par katru pilnu dienesta gadu, bet ne īsāks kā trīs mēneši un ne ilgāks kā 10 mēneši. Tomēr paziņošanas termiņš nesākas grūtniecības laikā, kas apliecināta medicīnisku izziņu, grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma laikā vai slimības atvaļinājuma laikā ar noteikumu, ka šāds slimības atvaļinājums nepārsniedz trīs mēnešus. Turklāt paziņošanas termiņš tiek apturēts ar grūtniecības laikā, kas apliecināta ar medicīnisku izziņu, grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma laikā vai slimības atvaļinājuma laikā, ņemot vērā iepriekšminētos ierobežojumus; vai
ii)
ja darbinieks vairs neatbilst 12. panta 2. punkta a) apakšpunktā paredzētajiem nosacījumiem, kaut arī pastāv iespēja saskaņā ar minēto regulējumu atļaut izņēmumu. Ja izņēmumu neatļauj, piemēro i) punktā minēto paziņošanas termiņu.".
22.
Iekļauj šādu pantu:
"48.a pants
Visu Eiropas Parlamenta sasaukumu laikā pēc analoģijas var piemērot Civildienesta noteikumu 50. pantu ne vairāk par pieciem Eiropas Parlamenta politisko grupu vecākajiem pagaidu darbiniekiem, kuri ir AD 15 vai AD 16 pakāpē, ar noteikumu, ka viņi ir sasnieguši piecdesmit piecu gadu vecumu, un divdesmit gadus ir strādājuši iestādēs un viņiem ir vismaz 2,5 gadu darba stāžs viņu pēdējā pakāpē.";
23.
Svītro 50.c panta 2. punktu.
24.
Nodarbināšanas kārtības II sadaļai pievieno šādu nodaļu:
"11. NODAĻA
ĪPAŠI NOTEIKUMI ATTIECĪBĀ UZ 2. PANTA F) PUNKTĀ MINĒTAJIEM PAGAIDU DARBINIEKIEM
51. pants
Civildienesta noteikumu 37. pantu, izņemot pirmās daļas b) punktu, un 38. pantu piemēro pēc analoģijas attiecībā uz pagaidu darbiniekiem, kas minēti 2. panta f) punktā.
52. pants
Atkāpjoties no 17. panta trešās daļas, 2. panta f) punktā minētajiem pagaidu darbiniekiem, ar kuriem līgums noslēgts uz nenoteiktu laiku, neskatoties uz viņu darba stāžu, var piešķirt atvaļinājumu bez darba samaksas saglabāšanas uz laiku, kas nepārsniedz vienu gadu.
Kopējais šāda atvaļinājuma ilgums nedrīkst pārsniegt divpadsmit gadu visā darbinieka karjeras laikā.
Pagaidu darbinieka amata vietā var pieņemt darbā citu personu.
Beidzoties atvaļinājumam, pagaidu darbinieks ir jāatjauno viņa pakāpei atbilstošā pirmajā amata vietā, kas atbrīvojas viņa funkciju grupā, ar nosacījumu, ka viņš atbilst minētā amata prasībām. Ja pagaidu darbinieks atsakās no viņam piedāvātā amata, tad viņš saglabā savas tiesības tikt atjaunotam amatā, kad atbrīvosies nākamā viņa pakāpei atbilstošā vakance viņa funkciju grupā, ievērojot tos pašus noteikumus; ja viņš atsakās otrreiz, iestāde var izbeigt darba tiesiskās attiecības bez iepriekšējas paziņošanas. Līdz brīdim, kad darbinieks tiek sekmīgi atjaunots amatā vai pārcelts citā amatā, tas turpina atrasties atvaļinājumā bez darba samaksas saglabāšanas personisku iemeslu dēļ.
53. pants
Pagaidu darbinieki, kas minēti 2. panta f) punktā, tiek pieņemti darbā atbilstoši atlases procedūrai, ko organizē viena vai vairākas aģentūras. Eiropas Personāla atlases birojs pēc attiecīgās aģentūras vai vairāku aģentūru pieprasījuma sniedz tām palīdzību, jo īpaši nosakot pārbaudes darbu saturu un organizējot atlases procedūras. Eiropas Personāla atlases birojs nodrošina atlases procedūru pārredzamību.
Gadījumos, kad tiek organizēta ārējā atlases procedūra, 2. panta f) punktā minētie pagaidu darbinieki tiek pieņemti darbā tikai SC 1 līdz SC 2, AST 1 līdz AST 4 vai AD 5 līdz AD 8 pakāpēs. Tomēr aģentūra vajadzības un pienācīgi pamatotos gadījumos var atļaut rīkot AD 9, AD 10, AD 11 pakāpes vai, izņēmuma gadījumā, AD 12 pakāpes konkursu attiecībā uz amatiem, kuriem ir atbilstošs pilnvaru apjoms, un ievērojot apstiprināta štatu saraksta robežas. Kopējais AD 9 līdz AD 12 pakāpēs darbā pieņemto pagaidu darbinieku skaits aģentūrā nepārsniedz 20 % no kopējā piecu gadu laikposmā AD funkciju grupā darbā pieņemto pagaidu darbinieku skaita.
54. pants
Attiecībā uz 2. panta f) punktā minētajiem pagaidu darbiniekiem pārklasifikācija nākamajā augstākajā pakāpē var notikt vienīgi, izvēloties starp darbiniekiem, kuri savā pakāpē ir nostrādājuši ne mazāk kā divus gadus, ņemot vērā uz pārklasifikāciju pretendējošo darbinieku salīdzinošās īpašības un ziņojumus par tiem. Civildienesta noteikumu 45. panta 1. punkta pēdējo teikumu un 45. panta 2. punktu piemēro pēc analoģijas. Reizināšanas likmes vidējās karjeras atbilstības noteikšanai, kas noteiktas ierēdņiem Civildienesta noteikumu I pielikuma B punktā, nedrīkst būt pārsniegtas.
Saskaņā ar Civildienesta noteikumu 110. pantu, katra aģentūra pieņem vispārīgus noteikumus šā panta īstenošanai.
55. pants
Ja 2. panta f) punktā minētos pagaidu darbiniekus pēc amata vakances iekšējās publikācijas pārceļ jaunā amatā funkcijas grupas robežās, viņus nedrīkst pārkvalificēt par iepriekšējo amatu zemākā pakāpē vai līmenī, ar nosacījumu, ka viņu amata pakāpe ir minēta amata vakances publikācijā.
Tādi paši noteikumi pēc analoģijas tiek piemēroti gadījumos, kad šāds pagaidu darbinieks noslēdz jaunu līgumu ar aģentūru tūlīt pēc iepriekšējā šā pagaidu darbinieka līguma ar citu aģentūru.
56. pants
Saskaņā ar Civildienesta noteikumu 110. panta 2. punktu katra aģentūra pieņem vispārīgus noteikumus, ar ko ievieš procedūras 2. panta f) punktā minēto pagaidu darbinieku pieņemšanai darbā un nodarbināšanai.".
25.
Nodarbināšanas kārtības III sadaļu svītro.
26.
Nodarbināšanas kārtības 79. panta 2. punktā vārdus "Katra iestāde" aizstāj ar "Iestāde, kas minēta 6. panta pirmajā daļā,".
27.
Nodarbināšanas kārtības 80. pantu groza šādi:
a)
panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
"3. Pamatojoties uz šo tabulu, katras 3.a pantā minētās iestādes, aģentūras vai struktūras 6. panta pirmajā daļā minētā iestāde, apspriežoties ar Civildienesta noteikumu komiteju, var sīkāk noteikt pilnvaras, ko attiecina uz katru pienākumu veidu.";
b)
panta 4. punktu aizstāj ar šādu:
'4. Civildienesta noteikumu 1.d un 1.e pantu piemēro pēc analoģijas.'.
28.
Nodarbināšanas kārtības 82. pantu groza šādi:
a)
panta 6. punktā vārdus "Katra iestāde" aizstāj ar "Iestāde, kas minēta 6. panta pirmajā daļā,".
b)
pievieno šādu punktu:
"7. Līgumdarbiniekiem, kas ir II, III un IV funkciju grupas darbinieki, var atļaut piedalīties iekšējos konkursos tikai pēc tam, kad tie iestāžu civildienestā nostrādājuši trīs gadus. Līgumdarbiniekiem, kas ir II funkcijas grupas darbinieki, ir tiesības piedalīties konkursos tikai SC 1 līdz 2 pakāpē, III funkciju grupas darbiniekiem - AST 1 līdz 2 pakāpē un IV funkciju grupas darbiniekiem - AST 1 līdz 4 pakāpē vai AD 5 līdz 6 pakāpē. Kopējais kandidātu skaits, kas ir līgumdarbinieki un ko ieceļ vakantajos amatos visās minētajās pakāpēs, nekad nepārsniedz 5 % no kopējā darbinieku skaita, kas gada laikā iecelti amatā minētajās funkciju grupās saskaņā ar Civildienesta noteikumu 30. panta otro daļu.";
29.
Nodarbināšanas kārtības 84. pantu aizstāj ar šādu:
"84. pants
1. Līgumdarbiniekam, ar kuru līgums ir noslēgts vismaz uz vienu gadu, pārbaudes laiks ir viņa nodarbinātības laikposma pirmie seši mēneši, ja viņš ir I funkciju grupas darbinieks, un pirmie deviņi mēneši, ja viņš ir kādas citas funkciju grupas darbinieks.
Ja pārbaudes laikā slimības, grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma saskaņā ar Civildienesta noteikumu 58. pantu vai nelaimes gadījuma dēļ līgumdarbinieks nespēj veikt pienākumus nepārtrauktu vismaz vienu mēnesi ilgu laikposmu, 6. panta pirmajā punktā minētā iestāde var par attiecīgo laiku pagarināt viņa pārbaudes laiku. Kopējais pārbaudes laiks nekādā gadījumā nav ilgāks par 15 mēnešiem.
2. Ziņojumu par līgumdarbinieku var sagatavot jebkurā brīdī pirms pārbaudes laika beigām, ja šīs personas darbs ir izrādījies acīmredzami neatbilstošs.
Minēto ziņojumu dara zināmu attiecīgajai personai, kurai ir tiesības astoņu darba dienu laikā iesniegt rakstiskus komentārus. Ziņojumu un komentārus 6. pantā pirmajā daļā minētajai iestādei nekavējoties nosūta tiešais līgumdarbinieka priekšnieks. Pamatojoties uz šo ziņojumu, 6. panta pirmajā daļā minētā iestāde var lemt par līgumdarbinieka atlaišanu pirms pārbaudes laika beigām, par to viņam paziņojot vienu mēnesi iepriekš, vai arī līgumdarbinieku uz atlikušo pārbaudes laiku norīkot darbā citā struktūrvienībā.
3. Vēlākais vienu mēnesi pirms pārbaudes laika beigām tiek izstrādāts ziņojums par pagaidu darbinieka spēju veikt viņa amata uzdevumus, kā arī par viņa darba efektivitāti un rīcību darbā. Minēto ziņojumu dara zināmu līgumdarbiniekam, kuram ir tiesības astoņu darba dienu laikā iesniegt rakstiskus komentārus.
Gadījumā, ja ziņojumā ir ieteikta atlaišana vai izņēmuma gadījumā pārbaudes laika pagarināšana saskaņā ar 1. punktu, līgumdarbinieka tiešais priekšnieks ziņojumu un komentārus nekavējoties nosūta 6. panta pirmajā daļā minētajai iestādei.
Līgumdarbinieku, kura darbs vai rīcība nav bijuši atbilstoši iecelšanas amatā prasībām, atlaiž.
Galīgo lēmumu pieņem, pamatojoties uz šajā punktā minēto ziņojumu un arī uz 6. panta pirmajā daļā minētajai iestādei pieejamo informāciju par līgumdarbinieka rīcību, ņemot vērā Civildienesta noteikumu II sadaļu.
4. Atlaistam līgumdarbiniekam par katru nostrādāto pārbaudes laika mēnesi ir tiesības saņemt atlīdzību vienas trešdaļas mēneša pamatalgas apmērā.";
30.
Nodarbināšanas kārtības 85. panta 3. punktā vārdkopu "Eiropas Savienības dibināšanas līguma 314. pantā" aizstāj ar vārdkopu "Līguma par Eiropas Savienību 55. panta 1. punktā".
31.
Nodarbināšanas kārtības 86. panta 1. punktu groza šādi:
a)
otrajai daļai pievieno šādu teikumu:
'Tomēr Civildienesta noteikumu 32. panta otro daļu pēc analoģijas piemēro 1. pakāpē darbā pieņemtiem līgumdarbiniekiem.';
b)
pievieno šādu daļu:
"Lai nodrošinātu šā punkta izpildi, tiek izstrādāti vispārīgi īstenošanas noteikumi saskaņā ar Civildienesta noteikumu 110. pantu.";
32.
Nodarbināšanas kārtības 88. panta pirmās daļas b) punktā vārdus "trīs gadus" aizstāj ar vārdiem "sešus gadus".
33.
Nodarbināšanas kārtības 91. pantu aizstāj ar šādu:
"91. pants
Pēc analoģijas piemēro 16. līdz 18. pantu.
Civildienesta noteikumu 55. panta 4. punkta otro teikumu nepiemēro pēc analoģijas līgumdarbiniekiem.
Līgumdarbiniekiem, kas ir III un IV funkciju grupas darbinieki, par nostrādātajām virsstundām nav tiesību saņemt nekādu atlīdzību vai atlīdzību.
Saskaņā ar Civildienesta noteikumu VI pielikumā noteiktajiem nosacījumiem virsstundas, ko nostrādājuši I un II funkciju grupas līgumdarbinieki, viņiem dod tiesības saņemt kompensācijas atvaļinājumu vai atlīdzību, ja dienesta vajadzību dēļ kompensācijas atvaļinājumu nevar izmantot divu mēnešu laikā pēc mēneša, kurā strādātas virsstundas.".
34.
Nodarbināšanas kārtības 95. pantā vārdkopu "63 gadu vecumam" aizstāj ar vārdkopu "pensionēšanās vecumam".
35.
Nodarbināšanas kārtības 96. pantu groza šādi:
a)
panta 3. punktā vārdu "pielāgo" aizstāj ar vārdu "pārskata";
b)
panta 11. punktu aizstāj ar šādu:
"11. Reizi divos gados Komisija sniedz ziņojumu par bezdarba apdrošināšanas shēmas finansiālo stāvokli. Neatkarīgi no minētā ziņojuma Komisija, pieņemot deleģētos aktus saskaņā ar Civildienesta noteikumu 111. un 112. pantu, var koriģēt 7. punktā paredzētās iemaksas, ja tas ir nepieciešams shēmas līdzsvara nodrošināšanas interesēs.".
36.
Nodarbināšanas kārtības 101. panta 1. punkta otrās daļas otrajā teikumā vārdkopu "65 gadu" aizstāj ar vārdkopu "66 gadu".
37.
Nodarbināšanas kārtības 103. pantu groza šādi:
a)
panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
"2. Ja nomirst kāds bijušais līgumdarbinieks, kurš saņēmis invaliditātes pabalstu vai izdienas pensiju, vai kurš aizgājis no dienesta, nesasniedzot pensionēšanās vecumu, un lūdzis atlikt izdienas pensijas izmaksu līdz tā kalendārā mēneša pirmajai dienai, kas seko mēnesim, kurā viņš sasniedz pensionēšanās vecumu, mirušā līgumdarbinieka tiesību pārņēmējiem kā noteikts Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 4. nodaļā ir tiesības saņemt minētajā pielikumā paredzēto apgādnieka zaudējuma pensiju.";
b)
panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
"3. Ja līgumdarbinieka vai bijušā līgumdarbinieka, kurš saņēmis invaliditātes pabalstu vai izdienas pensiju, vai bijušā līgumdarbinieka, kurš atstājis dienestu pirms pensionēšanās vecuma sasniegšanas un kurš lūdzis atlikt izdienas pensijas izmaksu līdz tā kalendārā mēneša pirmajai dienai, kas seko mēnesim, kurā viņš sasniedz pensionēšanās vecumu, atrašanās vieta nav zināma ilgāk nekā vienu gadu, Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 5. un 6. nodaļas noteikumus, kuros reglamentētas pagaidu pensijas, pēc analoģijas piemēro viņa laulātajam vai personām, kas atzītas par viņa apgādājamajiem.".
38.
Nodarbināšanas kārtības 106. panta 4. punktā vārdkopu "63 gadu vecum(-…)" aizstāj ar vārdiem "pensionēšanās vecum(-…)".
39.
Nodarbināšanas kārtības 120. pantā vārdus "katra iestāde" aizstāj ar tekstu "6. panta pirmajā daļā minētā iestāde".
40.
Iekļauj šādu pantu:
"132.a pants
Saskaņā ar 125. panta 1. punktā minētajiem īstenošanas pasākumiem un pēc tā deputāta vai deputātu nepārprotama pieprasījuma, kuru palīgi attiecīgās personas ir, reģistrētiem Parlamenta deputātu palīgiem var izmaksāt tikai vienu reizi vai nu iekārtošanās pabalstu vai nu pārcelšanās pabalstu, ko izmaksā no attiecīgā deputāta palīdzības pabalsta, ja ir iesniegts pierādījums tam, ka dzīvesvietas maiņa ir bijusi nepieciešama. Pabalsta summa nepārsniedz deputāta palīga viena mēneša pamatalgu.".
41.
Nodarbināšanas kārtības 139. pantu groza šādi:
a)
panta 1. punktu groza šādi:
i)
punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
"b)
tā mēneša beigās, kad reģistrēts deputāta palīgs sasniedz 66 gadu vecumu, vai izņēmuma gadījumos tajā datumā, kas noteikts saskaņā ar Civildienesta noteikumu 52. panta otro un trešo daļu;";
ii)
punkta d) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
"d)
ņemot vērā, ka savstarpēja uzticēšanās starp deputātu un reģistrēto deputāta palīgu ir viņu darba attiecību pamatā, paziņošanas termiņa beigās, kas ir norādīts līgumā, kurš paredz reģistrētajam deputāta palīgam vai Eiropas Parlamentam - pēc pieprasījuma, ko iesniedz Eiropas Parlamenta deputāts vai deputāti, kuriem palīdzēt reģistrētais deputātu palīgs tika pieņemts darbā - tiesības līgumu lauzt pirms termiņa. Paziņošanas termiņš nav īsāks par vienu mēnesi par katru dienesta gadu, bet ne īsāks kā viens mēnesis un ne ilgāks kā trīs mēneši. Tomēr paziņošanas termiņš nesākas ar grūtniecības laikā, kas apliecināta ar medicīnisku izziņu, grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma laikā vai slimības atvaļinājuma laikā ar noteikumu, ka šāds slimības atvaļinājums nepārsniedz trīs mēnešus. Turklāt paziņošanas termiņš tiek apturēts grūtniecības laikā, kas apliecināta ar medicīnisku izziņu, grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma laikā vai slimības atvaļinājuma laikā, ņemot vērā iepriekšminētos ierobežojumus;";
b)
iekļauj šādu punktu:
"3.a Īstenošanas noteikumi, kas minēti 125. panta 1. punktā, paredz samierināšanas procedūru, kuru piemēro pirms tiek izbeigts reģistrētā deputāta palīga līgums pēc Eiropas parlamenta deputāta vai deputātu pieprasījuma, kuriem palīdzēt viņš tika pieņemts darbā, vai pēc attiecīgā deputāta palīga pieprasījuma, ievērojot 1. punkta d) apakšpunktu un 3. punktu."
42.
Nodarbināšanas kārtības 141. pantā vārdus "katra iestāde" aizstāj ar tekstu "6. panta pirmajā daļā minētā iestāde".
43.
Iekļauj šādu pantu:
"142.a pants
Komisija līdz 2020. gada 31. decembrim iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu, kurā ir izvērtēta šo Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības darbība.".
44.
Nodarbināšanas kārtības pielikumu groza šādi:
a)
pielikuma 1. panta 1. punktam pievieno šādus teikumus:
"Minētā pielikuma 21. pantu, 22. pantu, izņemot tā 4. punktu, 23. pantu, 24.a pantu un 31. panta 6. un 7. punktu pēc analoģijas piemēro citiem darbiniekiem, kas ir nodarbināti 2013. gada 31. decembrī. Minētā pielikuma 30. pantu un 31. panta 1., 2., 3. un 5. punktu pēc analoģijas piemēro pagaidu darbiniekiem, kas ir nodarbināti 2013. gada 31. decembrī. Attiecībā uz darbiniekiem, kas sākuši dienestu pirms 2014. gada 1. janvāra Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 33. panta 1. punkta otrajā daļā, 47. panta a) punktā, 101. panta 1. punkta otrajā daļā un 139. panta 1. punkta b) apakšpunktā vārdkopu "66 gadu" aizstāj ar vārdkopu "65 gadu".".
b)
pielikumam pievieno šādu pantu:
"6. pants
No 2014. gada 1. janvāra līgumi ar pagaidu darbiniekiem, uz kuriem attiecas Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 2. panta a) punkts un kuri ir nodarbināti 2013. gada 31. decembrī aģentūrā, bez atlases procedūras tiek transformēti par līgumiem saskaņā ar šīs Nodarbināšanas kārtības 2. panta f) punktu. Pārējā daļā līguma nosacījumi paliek nemainīgi. Šis pants neattiecas uz līgumiem ar pagaidu darbiniekiem, kuri ir nodarbināti kā aģentūru vadītāji un aģentūru vadītāju vietnieki, kas minēti Savienības tiesību aktā, ar ko izveido aģentūru, kā arī neattiecas uz ierēdņiem, kas ir norīkoti darbā aģentūrā dienesta interesēs.".
3. pants
1. Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
2. To piemēro no 2014. gada 1. janvāra, izņemot 1. panta 44. punktu un 1. panta 73. punkta d) apakšpunktu, ko piemēro no šīs regulas spēkā stāšanās dienas.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2013. gada 22. oktobrī