ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 27. října 2014,
kterým se podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES sestavuje na období 2015-2019 seznam odvětví a pododvětví, u nichž se má za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku
(oznámeno pod číslem C(2014) 7809)
(Text s významem pro EHP)
(2014/746/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (1), a zejména na čl. 10a odst. 13 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2003/87/ES stanoví, že základním způsobem přidělování povolenek na emise skleníkových plynů provozovatelům zařízení v systému Unie pro obchodování s emisemi (EU ETS) by počínaje rokem 2013 měla být dražba. Způsobilým provozovatelům se však v období 2013-2020 nadále přidělují bezplatné povolenky podle pravidel stanovených směrnicí 2003/87/ES a rozhodnutím Komise 2011/278/EU (2).
(2)
Skutečnost, že neexistuje ambiciózní mezinárodní dohoda o změně klimatu, jejímž cílem by bylo nastavit horní hranici globálního oteplení na 2 °C, by mohla ohrozit příznivé dopady opatření realizovaných Unií. Důsledkem absence mezinárodního závazku by mohl být nárůst emisí skleníkových plynů v třetích zemích, jejichž průmyslová odvětví nejsou vázána srovnatelnými uhlíkovými omezeními (tzv. „únik uhlíku“). V zájmu omezení rizika úniku uhlíku směrnice 2003/87/ES stanoví, že v závislosti na výsledcích mezinárodních jednání Komise sestaví seznam odvětví a pododvětví, u nichž se má za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku (dále jen „seznam odvětví a pododvětví“). Těmto odvětvím a pododvětvím by měly být přiděleny bezplatné povolenky na 100 % množství určeného podle směrnice 2003/87/ES a rozhodnutí 2011/278/EU, s přihlédnutím k opravnému koeficientu platnému pro všechna odvětví a uvedenému v čl. 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES a stanovenému v příloze II rozhodnutí Komise 2013/448/EU (3).
(3)
V této souvislosti Komise analyzovala, do jaké míry se třetí země, které mají rozhodující podíl na celosvětové produkci odvětví a pododvětví zařazených na seznam odvětví, u nichž se předpokládá únik uhlíku, pevně zavázaly snížit v příslušných odvětvích emise skleníkových plynů, a zda jsou jejich závazky srovnatelné se závazky Unie a plněny ve stejném časovém rámci. Kromě toho se také posuzovalo, do jaké míry je výkonnost zařízení v těchto zemích srovnatelná s výkonností zařízení v Unii. Komise dospěla k závěru, že závazky ke snížení emisí skleníkových plynů nejsou dostatečně srovnatelné, a srovnatelnost uhlíkové výkonnosti je tak irelevantní.
(4)
První seznam odvětví a pododvětví, u nichž se má za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku, byl sestaven v roce 2009 pro roky 2013 a 2014 v rámci rozhodnutí Komise 2010/2/EU (4).
(5)
Posouzení by se mělo zakládat na určitém počtu kvalitativních a kvantitativních kritérií a na údajích z posledních tří let. V tomto smyslu použila Komise údaje z let 2009, 2010 a 2011, neboť za rok 2012 byly k dispozici údaje jen k některým parametrům.
(6)
Při sestavování seznamu odvětví a pododvětví Komise posuzovala riziko úniku uhlíku v odvětvích a pododvětvích podle klasifikace NACE-4, statistické klasifikace ekonomických činností v rámci Evropské unie podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1893/2006 (5). V rámci klasifikace NACE-4 jsou odvětví přesně definovaná a jsou k dispozici optimální údaje. Každému odvětví je přiřazen čtyřmístný číselný kód a každému pododvětví šestimístný kód CPA nebo osmimístný kód Prodcom, tedy kód podle klasifikace zboží používané pro statistické účely v odvětví průmyslové produkce v Unii, která vychází přímo z klasifikace NACE.
(7)
Jednotlivá odvětví byla nejdříve posouzena na základě kvantitativních kritérií uvedených v čl. 10a odst. 15 a 16 směrnice 2003/87/ES. Pro aplikaci těchto kvantitativních kritérií musela Komise určit součet přímých a nepřímých dodatečných nákladů spojených s uplatňováním směrnice 2003/87/ES.
(8)
Přímé dodatečné náklady spojené s množstvím povolenek, které by dané odvětví muselo koupit, kdyby nebylo považované za odvětví se značným rizikem úniku uhlíku, byly vypočteny na základě údajů o přímých emisích CO2 za jednotlivá odvětví. Tyto údaje pro výpočet přímých nákladů jednotlivých odvětví byly převzaty z protokolu transakcí Evropské unie (EUTL), jenž se považuje za nejpřesnější a nejtransparentnější zdroj dat o emisích CO2 na úrovni zařízení. V databázi EUTL však nejsou k dispozici data pro odvětví a skleníkové plyny, na něž se systém EU ETS vztahuje až od 1. ledna 2013. Komise proto v daných případech použila údaje o přímých emisích CO2, které poskytly členské státy v rámci vnitrostátních prováděcích opatření podle rozhodnutí 2011/278/EU.
(9)
Pro účely stanovení nepřímých dodatečných nákladů Komise shromáždila data o spotřebě elektrické energie podle odvětví poskytnutá členskými státy a ujistila se, že spotřeba elektřiny nebyla pod různými kódy NACE započítaná dvakrát. K určení objemu emisí spojených s výrobou elektřiny spotřebované v různých odvětvích Komise pro účely seznamu odvětví a pododvětví v rozhodnutí 2010/2/EU použila faktor průměrných emisí odvozený z celkové skladby pohonných hmot pro výrobu elektřiny, který, jak usoudila, vycházel z nejpřesnějších údajů. Tentýž faktor průměrných emisí byl použit i v posudcích, na nichž se zakládá toto rozhodnutí.
(10)
Kromě toho, aby Komise mohla určit přímé a nepřímé dodatečné náklady, musela provést odhad průměrné ceny uhlíku. Při posuzování pro účely sestavení seznamu odvětví a pododvětví byla použita předpokládaná cena uhlíku 30 EUR za tunu ekvivalentu CO2. V době platnosti rozhodnutí 2010/2/EU se předpokládaná cena uhlíku použitá v posudcích značně lišila od ceny skutečné, která byla výrazně nižší. Komise ovšem ve svém sdělení nazvaném „Rámec politiky v oblasti klimatu a energetiky na období 2020-2030“ (6) navrhla bezpodmínečně snížit emise skleníkových plynů do roku 2030 o 40 % oproti stavu v roce 1990 a nastavit tomu odpovídající cíl pro energii z obnovitelných zdrojů. Navrhla také vytvořit v systému EU ETS rezervu pro zachování stability trhu. Vzhledem k těmto okolnostem se proto předpokládá, že cena uhlíku se bude v budoucnu více řídit snižováním emisí ve střednědobém a dlouhodobém horizontu. Používat při posuzování pro účely tohoto rozhodnutí i nadále předpokládanou cenu uhlíku na úrovni 30 EUR za ekvivalent tuny CO2 se proto jeví jako odůvodněné.
(11)
Přímé a nepřímé dodatečné náklady by se měly počítat jako podíl hrubé přidané hodnoty. K odhadu hrubé přidané hodnoty u jednotlivých odvětví byla použita data ze strukturální statistiky podnikání Eurostatu.
(12)
Dále Komise posoudila intenzitu obchodu jednotlivých odvětví a pododvětví na základě dat získaných z databáze Eurostatu Comext.
(13)
Celkem posoudila Komise 245 průmyslových odvětví a 24 pododvětví zařazených do oddílů „Těžba a dobývání“ a „Zpracovatelský průmysl“ klasifikace NACE. Odvětví a pododvětví uvedená v bodě 1 přílohy tohoto rozhodnutí splňují kritéria podle čl. 10a odst. 15 a 16 směrnice 2003/87/ES a měla by být považována za odvětví a pododvětví, jimž hrozí značné riziko úniku uhlíku.
(14)
Řada odvětví, u nichž se na základě kvantitativních kritérií stanovených v čl. 10a odst. 15 a 16 nemělo za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku, byla posouzena z hlediska kvalitativních kritérií podle čl. 10a odst. 17 směrnice 2003/87/ES. Z kvalitativního hlediska byla posouzena odvětví, jež splňovala kvalitativní kritéria při sestavování předchozího seznamu, odvětví považovaná za mezní případy a odvětví, u nichž si posouzení vyžádali zástupci průmyslových podniků.
(15)
V případě odvětví „Konečná úprava textilií“ (kód NACE 1330), „Výroba pálených zdicích materiálů, tašek, dlaždic a podobných výrobků“ (kód NACE 2332), „Výroba sádrových výrobků pro stavební účely“ (kód NACE 2362), „Odlévání železa“ (kód NACE 2451) a „Odlévání lehkých kovů“ (kód NACE 2453) byla aktualizována kvalitativní posouzení provedená v rámci sestavování předchozího seznamu odvětví a pododvětví platného pro roky 2013 a 2014. Bylo přitom zjištěno, že skutečnosti, které byly důvodem pro zařazení těchto odvětví na seznam odvětví a pododvětví, stále platí. Proto by tato odvětví a pododvětví měla být považována za odvětví a pododvětví, u nichž hrozí značné riziko úniku uhlíku, i v období 2015-2019.
(16)
Bylo provedeno kvalitativní posouzení odvětví „Výroba sladu“ (kód NACE 1106), neboť představuje mezní případ ve vztahu k čl. 10a odst. 16 písm. b) směrnice 2003/87/ES. S ohledem na zvýšené náklady plynoucí z provádění směrnice 2003/87/ES prokázalo posouzení vysokou intenzitu obchodu a významný propad ziskovosti tohoto odvětví v Unii. Nízké ziskové marže omezují investiční možnosti zařízení a jejich schopnost snižovat emise. Na základě kombinovaného dopadu těchto faktorů by mělo být odvětví považováno za odvětví, u nějž se má za to, že mu hrozí značné riziko úniku uhlíku.
(17)
Odvětví uvedená v bodě 2 přílohy by měla být považována za odvětví, u nichž na základě kvalitativních kritérií hrozí značné riziko úniku uhlíku.
(18)
Jelikož seznam odvětví a pododvětví, u nichž se má za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku, který má tvořit přílohu tohoto rozhodnutí, má platit pro období 2015-2019, mělo by se toto rozhodnutí použít od 1. ledna 2015.
(19)
Z důvodu právní jistoty a přehlednosti by rozhodnutí 2010/2/EU mělo být s účinností od 1. ledna 2015 zrušeno.
(20)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Má se za to, že odvětvím a pododvětvím uvedeným v příloze hrozí značné riziko úniku uhlíku.
Článek 2
Rozhodnutí 2010/2/EU se s účinností od 1. ledna 2015 zrušuje.
Článek 3
Toto rozhodnutí se použije od 1. ledna 2015.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 27. října 2014.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2014. gada 27. oktobris),
ar ko atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2003/87/EK 2015.-2019. gada periodam nosaka sarakstu ar nozarēm un apakšnozarēm, kurās pastāv būtisks oglekļa dioksīda emisiju pārvirzes risks
(izziņots ar dokumenta numuru C(2014) 7809)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2014/746/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvu 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (1), un jo īpaši tās 10.a panta 13. punktu,
tā kā:
(1)
Direktīva 2003/87/EK paredz, ka no 2013. gada siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā (ES ETS) ietilpstošu iekārtu operatoriem piešķir izsoles ceļā. Tomēr no 2013. līdz 2020. gadam atbilstošie operatori turpinās saņemt bezmaksas kvotas saskaņā ar Direktīvā 2003/87/EK un Komisijas Lēmumā 2011/278/ES (2) izklāstītajiem noteikumiem.
(2)
Tas, ka nav panākta vērienīga starptautiska vienošanās par klimata pārmaiņām ar mērķi ierobežot globālās temperatūras pieaugumu līdz 2 °C, var mazināt ieguvumus no Savienības īstenotajiem pasākumiem. Tas, ka starptautiskā līmenī nav saistošu pasākumu, var novest pie siltumnīcefekta gāzu emisijas pieauguma trešās valstīs, kur rūpniecību neskar salīdzināmi oglekļa dioksīda emisiju ierobežojumi (“oglekļa emisiju pārvirze”). Lai novērstu oglekļa dioksīda emisiju pārvirzes risku, Direktīvā 2003/87/EK paredzēts, ka atkarībā no starptautisko sarunu iznākuma Komisijai ir jānosaka to nozaru un apakšnozaru saraksts, kuras ir pakļautas būtiskam oglekļa dioksīda emisiju pārvirzes riskam (“nozaru un apakšnozaru saraksts”). Šīm nozarēm un apakšnozarēm būtu jāsaņem bezmaksas kvotas 100 % apmērā no daudzuma, kas noteikts saskaņā ar Direktīvu 2003/87/EK un Lēmumu 2011/278/ES, un ievērojot starpsektoru korekcijas koeficientu, kas minēts Direktīvas 2003/87/EK 10.a panta 5. punktā un norādīts Komisijas Lēmuma 2013/448/ES (3) II pielikumā.
(3)
Šajā sakarā Komisija ir analizējusi, kādā mērā trešās valstis, kurām pasaules mērogā ir izšķirošs produkcijas ražošanas īpatsvars nozarēs un apakšnozarēs, kas iekļautas oglekļa dioksīda emisiju pārvirzes riska sarakstā, ir stingri apņēmušās attiecīgajās nozarēs samazināt siltumnīcefekta gāzu emisiju un izdarīt to līdzvērtīgā laikposmā un apjomā kā Savienība. Bez tam tika izvērtēts, kādā mērā šajās valstīs esošo iekārtu oglekļa efektivitāte ir līdzvērtīga attiecīgo Savienības iekārtu efektivitātei. Komisija secināja, ka citas valstis nav uzņēmušās līdzvērtīgas saistības samazināt siltumnīcefekta gāzu emisiju, tāpēc tas, vai iekārtu oglekļa efektivitāte ir līdzvērtīga, nav būtiski.
(4)
Pirmais to nozaru un apakšnozaru saraksts, kurās pastāv būtisks oglekļa dioksīda emisiju pārvirzes risks, 2013. un 2014. gadam tika noteikts 2009. gadā ar Komisijas Lēmumu 2010/2/ES (4).
(5)
Novērtējuma pamatā jābūt vairākiem kvantitatīviem un kvalitatīviem kritērijiem un datiem par pēdējiem trim gadiem. Komisija izmantoja datus par 2009., 2010. un 2011. gadu, jo 2012. gada dati bija pieejami tikai par dažiem parametriem.
(6)
Lai izveidotu nozaru un apakšnozaru sarakstu, Komisija izvērtēja oglekļa dioksīda emisiju pārvirzes risku nozarēs un apakšnozarēs NACE-4 līmenī Savienības saimniecisko darbību statistiskajā klasifikācijā saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1893/2006 (5). NACE-4 ir līmenis, par kuru ir pieejami pietiekami dati, lai precīzi varētu definēt nozares. Nozari apzīmē ar 4 ciparu kodu saskaņā ar NACE klasifikāciju, bet apakšnozari ar CPA kodu (6 cipari) vai Prodcom kodu (8 cipari), kas atbilst preču klasifikācijai, ko izmanto, lai apkopotu statistiku par rūpniecisko ražošanu Savienībā, un kas tieši izriet no NACE klasifikācijas.
(7)
Vispirms nozares novērtēja pēc kvantitatīvajiem kritērijiem, kas izklāstīti Direktīvas 2003/87/EK 10.a panta 15. un 16. punktā. Lai varētu piemērot šos kvantitatīvos kritērijus, Komisijai vajadzēja noteikt to tiešo un netiešo papildu izmaksu summu, kuras radušās Direktīvas 2003/87/EK īstenošanas dēļ.
(8)
Tiešās papildu izmaksas, kas radušās no kvotu daudzuma, kuras nozares dalībniekiem būtu jāiegādājas, ja nozare nebūtu atzīta par tādu, kas pakļauta būtiskam oglekļa dioksīda emisiju pārvirzes riskam, tika aprēķinātas, pamatojoties uz datiem par tiešajām CO2 emisijām nozares līmenī. Uzskatāms, ka Eiropas Savienības darījumu žurnāls (EUTL) ir visprecīzākais un pārredzamākais datu avots par CO2 emisijām iekārtu līmenī, un tāpēc šos datus izmantoja, lai aprēķinātu tiešās izmaksas nozaru līmenī. Par nozarēm un siltumnīcefekta gāzēm, kas ES ETS iekļautas tikai no 2013. gada 1. janvāra, EUTL dati nav pieejami. Tāpēc šādos gadījumos Komisija izmantoja datus par tiešajām CO2 emisijām, ko dalībvalstis sniegušas, pildīdamas valstu īstenošanas pasākumus (VĪP) saskaņā ar Lēmumu 2011/278/ES.
(9)
Lai noteiktu netiešās papildu izmaksas, Komisija apkopoja dalībvalstu datus par elektroenerģijas patēriņu nozaru līmenī, vienlaikus nodrošinot, ka nerodas elektroenerģijas patēriņa datu dubulta uzskaite dažādu NACE kodu dēļ. Lai noteiktu emisijas, kas saistītas ar elektroenerģijas patēriņu dažādās nozarēs, kas iekļautas Lēmuma 2010/2/ES nozaru un apakšnozaru sarakstā, Komisija izmantoja vidējo emisijas faktoru, kas atvedināts no elektroenerģijas ražošanā izmantotā kurināmā struktūras, jo tika uzskatīts, ka tā pamatā ir visprecīzākie dati. Šis pats vidējais emisijas faktors izmantots novērtējumos, kas ir šā lēmuma pamatā.
(10)
Lai noteiktu tiešās un netiešās papildu izmaksas, Komisijai vajadzēja izvērtēt arī vidējo oglekļa cenu. Pirmā nozaru un apakšnozaru saraksta noteikšanā tika pieņemts, ka oglekļa cena ir 30 euro par tonnu CO2 ekvivalenta, un šo vērtību izmantoja novērtējumos. Lēmuma 2010/2/ES piemērošanas laikā novērtējumos izmantotā teorētiskā oglekļa cena ievērojami atšķīrās no faktiskās cenas, kas bija krietni zemāka. Tomēr Komisija paziņojumā “Klimata un enerģētikas politikas satvars laikposmam no 2020. gada līdz 2030. gadam” (6) izvirzīja beznosacījumu mērķi - līdz 2030. gadam panākt siltumnīcefekta gāzu samazinājumu par 40 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni - un attiecīgu atjaunojamo energoresursu izmantošanas mērķi. Komisija arī ierosināja ES ETS izveidot tirgus stabilitātes rezervi. Šādos apstākļos ir paredzams, ka nākotnē oglekļa cenu vairāk noteiks vidēja termiņa un ilgtermiņa emisiju samazinājumi. Tāpēc ir pamats arī šā lēmuma pamatā esošajos novērtējumos izmantot teorētisko oglekļa cenu - 30 euro par tonnu CO2 ekvivalenta.
(11)
Tiešās un netiešās papildu izmaksas aprēķināmas kā proporcionālā daļa no bruto pievienotās vērtības. Aplēsēs par bruto pievienoto vērtību nozaru līmenī izmantoti Eurostat uzņēmējdarbības strukturālās statistikas dati.
(12)
Bez tam Komisija izvērtēja tirdzniecības intensitāti katrā nozarē un apakšnozarē, izmantojot no Eurostat Comext datubāzes izgūtos datus.
(13)
Pavisam Komisija izvērtēja 245 rūpniecības nozares un 24 apakšnozares, kas pieder pie “Ieguves rūpniecības un karjeru izstrādes” un “Ražošanas” sadaļām NACE klasifikācijā. Šā lēmuma pielikuma 1. punktā uzskaitītās nozares un apakšnozares atbilst Direktīvas 2003/87/EK 10.a panta 15. un 16. punkta kritērijiem un ir uzskatāmas par tādām, kas pakļautas būtiskam oglekļa dioksīda emisiju pārvirzes riskam.
(14)
Par vairākām nozarēm, kas saskaņā ar 10.a panta 15. un 16. punkta kvantitatīvajiem kritērijiem nav uzskatāmas par tādām, kas pakļautas būtiskam oglekļa dioksīda emisiju pārvirzes riskam, tika izdarīti novērtējumi, pamatojoties uz Direktīvas 2003/87/EK 10.a panta 17. punktā izklāstītajiem kvalitatīvajiem kritērijiem. Kvalitatīvo novērtējumu veica gadījumos, kad, sagatavojot iepriekšējo sarakstu, tika izmantoti kvalitatīvie kritēriji, robežgadījumos un gadījumos, kad to lūdza nozaru pārstāvji.
(15)
Attiecībā uz nozarēm “Tekstilmateriālu apdare” (NACE kods 1330), “Māla ķieģeļu, flīžu un citu apdedzināto būvmateriālu ražošana” (NACE kods 2332), “Būvniecībai paredzēto ģipša izstrādājumu ražošana” (NACE kods 2362), “Čuguna liešana” (NACE kods 2451) un “Vieglo metālu liešana” (NACE kods 2453) tika atjaunināti kvalitatīvie novērtējumi, ko veica, nosakot iepriekšējo nozaru un apakšnozaru sarakstu 2013. un 2014. gadam. Tika secināts, ka vēl aizvien pastāv apstākļi, uz kuru pamata šīs nozares tika iekļautas nozaru un apakšnozaru sarakstā. Tāpēc uzskatāms, ka arī 2015.-2019. gadā šīs nozares būs pakļautas būtiskam oglekļa dioksīda emisiju pārvirzes riskam.
(16)
Tika veikts kvalitatīvais novērtējums par nozari “Iesala ražošana” (NACE kods 1106), jo šī nozare Direktīvas 2003/87/EK 10.a panta 16.b punkta kontekstā uzskatāma par robežgadījumu. Ņemot vērā Direktīvas 2003/87/EK īstenošanas izraisīto izmaksu pieaugumu, novērtējumā secināts, ka pastāv liela tirdzniecības intensitāte un ka nozares rentabilitāte Savienībā ir ievērojami mazinājusies. Zemās rentabilitātes dēļ šo ražotņu investēšanas un emisiju samazināšanas iespējas ir ierobežotas. Pamatojoties uz šo faktoru kopējo ietekmi, konstatēts, ka šajā nozarē pastāv būtisks oglekļa dioksīda emisiju pārvirzes risks.
(17)
Pielikuma 2. punktā uzskaitītās nozares saskaņā ar kvalitatīvajiem kritērijiem uzskatāmas par nozarēm, kuras pakļautas būtiskam oglekļa dioksīda emisiju pārvirzes riskam.
(18)
Tā kā to nozaru un apakšnozaru saraksts, kas uzskatāmas par tādām, kuras pakļautas būtiskam oglekļa dioksīda emisiju pārvirzes riskam, ir iekļaujams pielikumā un tam jābūt spēkā no 2015. līdz 2019. gadam, šis lēmums jāpiemēro no 2015. gada 1. janvāra.
(19)
Tiesiskās noteiktības un skaidrības labad Lēmums 2010/2/ES ir jāatceļ no 2015. gada 1. janvāra.
(20)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Klimata pārmaiņu komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Uzskatāms, ka pielikumā uzskaitītajās nozarēs un apakšnozarēs pastāv būtisks oglekļa dioksīda emisiju pārvirzes risks.
2. pants
No 2015. gada 1. janvāra Lēmumu 2010/2/ES atceļ.
3. pants
Šo lēmumu piemēro no 2015. gada 1. janvāra.
4. pants
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
Briselē, 2014. gada 27. oktobrī