PROVÁDĚCÍ SMĚRNICE KOMISE 2014/21/EU
ze dne 6. února 2014
o minimálních podmínkách a třídách Unie pro sadbu brambor předcházející základní sadbě brambor
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2002/56/ES ze dne 13. června 2002 o uvádění sadby brambor na trh (1), a zejména na čl. 18 písm. c) uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
S každým množícím cyklem přibývají v sadbě brambor nákazy. Řádně fungující systémy produkce sadby brambor se tudíž neobejdou bez zdravého základního materiálu, který je množen při minimální míře degenerace.
(2)
Rozdílné vnitrostátní normy týkající se produkce sadby brambor předcházející základní sadbě brambor stojí v cestě uvádění těchto brambor na trh v celé Unii a brání fungování vnitřního trhu. Proto je vhodné stanovit minimální podmínky, za kterých může být sadba brambor předcházející základní sadbě brambor uváděna na trh v celé Unii. Tyto podmínky by se měly týkat nákaz, příznaků, vad a požadavků na produkci sadby brambor předcházející základní sadbě brambor a partií těchto sadeb pro zajištění produkce a uvádění zdravé a vysoce kvalitní sadby brambor předcházející základní sazbě brambor na trh.
(3)
Tyto podmínky by měly s ohledem na vývoj technických a vědeckých poznatků zohledňovat normu Evropské hospodářské komise OSN (EHK OSN), pokud jde o uvádění na trh a kontrolu obchodní jakosti sadby brambor, jakož i příslušné normy Mezinárodní úmluvy o ochraně rostlin (IPPC) a Evropské a středozemní organizace ochrany rostlin (EPPO). Cílem těchto norem je usnadňování mezinárodního obchodu, podpora vysoce kvalitní produkce, zvyšování výnosnosti a ochrana zájmů spotřebitelů.
(4)
S ohledem na produkční praxi dodavatelů a požadavky uživatelů sadby brambor předcházející základní sadbě brambor je vhodné, aby minimální podmínky pro sadbu brambor předcházející základní sadbě brambor obsahovaly rovněž možnost jejího uvádění na trh jako tříd Unie. Pro sadbu brambor předcházející základní sadbě brambor by měly platit dvě třídy Unie („třída Unie PBTC“ a „třída Unie PB“), a to v souladu se stávající praxí produkce sadby brambor předcházející základní sadbě brambor třídy PBTC a sadby brambor předcházející základní sadbě brambor třídy PB. Pro každou třídu je tak nutné přijmout jiné podmínky týkající se nákaz, příznaků, vad, požadavků na produkci a generací.
(5)
Aby byla tato pravidla účinná, měla by dále obsahovat ustanovení o úředních zkouškách a úředních prohlídkách v terénu.
(6)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Definice
Pro účely této směrnice se použijí tyto definice:
1)
„mateřskou rostlinou“ se rozumí identifikovaná rostlina, z níž je odebrán materiál k množení;
2)
„mikrovegetativním množením“ se rozumí metoda rychlého množení rostlinného materiálu za účelem produkce velkého množství rostlin pomocí kultury in vitro diferencovaných vegetativních pupenů nebo meristémů odebraných z rostliny.
Článek 2
Minimální podmínky pro sadbu brambor předcházející základní sadbě brambor
1. Členské státy zajistí, aby sadba brambor předcházející základní sadbě brambor splňovala následující minimální podmínky:
a)
pochází z mateřských rostlin, jež jsou prosty následujících škodlivých organismů: Pectobacterium spp., Dickeya spp., virus svinutky brambor, A virus brambor, M virus brambor, S virus brambor, X virus brambor a Y virus brambor;
b)
je prosta příznaků černání;
c)
podíl pěstovaných rostlin neodpovídajících odrůdě a podíl rostlin cizích odrůd nepřesahuje dohromady 0,01 %;
d)
u přímého potomstva nepřesahuje podíl rostlin s příznaky virové nákazy 0,5 %;
e)
podíl pěstovaných rostlin s příznaky mozaikovitosti nebo virové svinutky nepřesahuje 0,1 %;
f)
maximální počet generací setých na poli je čtyři.
2. Členské státy zajistí, aby sadba brambor předcházející základní sadbě brambor mohla být uváděna na trh jako „třída Unie PBTC“ a „třída Unie PB“ v souladu s podmínkami uvedenými v příloze.
3. Vyhovění požadavkům podle odst. 1 písm. b), c) a e) se ověřuje úředními prohlídkami v terénu. V případě pochybností se v návaznosti na tyto prohlídky provedou úřední zkoušky na listech.
Je-li použita metoda mikrovegetativního množení, ověří se vyhovění požadavkům podle odst. 1 písm. a) úřední zkouškou mateřské rostliny, nebo zkouškou mateřské rostliny pod úředním dohledem.
Je-li použita metoda klonové selekce, ověří se vyhovění požadavkům podle odst. 1 písm. a) úřední zkouškou klonového materiálu, nebo zkouškou klonového materiálu pod úředním dohledem.
Článek 3
Minimální podmínky pro partie sadby brambor předcházející základní sadbě brambor
Členské státy zajistí, aby partie sadby brambor předcházející základní sadbě brambor splňovaly následující minimální podmínky:
a)
přichycená zemina a cizorodé látky nepřesahují 1,0 % hmotnosti;
b)
podíl brambor napadených jinými hnilobami než bakteriální kroužkovitostí bramboru nebo bakteriální hnědou hnilobou nepřesahuje 0,2 % hmotnosti;
c)
podíl brambor s vnějšími vadami, včetně deformovaných nebo poškozených hlíz, nepřesahuje 3,0 % hmotnosti;
d)
podíl brambor napadených obecnou strupovitostí brambor na více než jedné třetině povrchu brambor nepřesahuje 5,0 % hmotnosti;
e)
podíl brambor napadených kořenomorkou bramborovou na více než 10,0 % povrchu brambor nepřesahuje 1,0 % hmotnosti;
f)
podíl brambor napadených prašnou strupovitostí brambor na více než 10,0 % povrchu brambor nepřesahuje 1,0 % hmotnosti;
g)
scvrklé hlízy v důsledku nadměrné dehydratace nebo dehydratace způsobené stříbřitostí slupky nepřesahují 0,5 % hmotnosti;
h)
celkový podíl brambor popsaných v písmenech b) až g) nepřesahuje 6,0 % hmotnosti.
Článek 4
Provedení
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. prosince 2015. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
Použijí tyto předpisy ode dne 1. ledna 2016.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 5
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 6
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 6. února 2014.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS DIREKTĪVA 2014/21/ES
(2014. gada 6. februāris),
ar ko nosaka minimālos nosacījumus un Savienības kategorijas attiecībā uz pirmsbāzes sēklas kartupeļiem
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2002. gada 13. jūnija Direktīvu 2002/56/EK par sēklas kartupeļu tirdzniecību (1) un jo īpaši tās 18. panta c) punktu,
tā kā:
(1)
Ar katru pavairošanas ciklu sēklas kartupeļos pakāpeniski uzkrājas slimību izraisītāji. Tādēļ sēklas kartupeļu ražošanas sistēmu pienācīgai darbībai nepieciešams veselīgs sēklas izejmateriāls, kas pavairots, saglabājot minimālu deģenerācijas iespēju.
(2)
Atšķirīgi valstu standarti par pirmsbāzes sēklas kartupeļu ražošanu ir radījuši šķēršļus minēto kartupeļu ražošanai visā Savienībā, un tas ir traucējis iekšējā tirgus darbību. Tādēļ ir lietderīgi noteikt minimālos nosacījumus, kuri jāievēro, lai pirmsbāzes sēklas kartupeļus varētu tirgot visā Savienībā. Minētajiem nosacījumiem būtu jāattiecas uz pirmsbāzes sēklas kartupeļu un šo kartupeļu partiju slimībām, simptomiem, defektiem un ražošanas prasībām, lai nodrošinātu veselīgu un kvalitatīvu pirmsbāzes sēklas kartupeļu ražošanu un tirdzniecību.
(3)
Minētajos nosacījumos atbilstīgi tehnoloģiju un zinātnes attīstībai būtu jāņem vērā Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) standarts attiecībā uz sēklas kartupeļu tirdzniecību un komerciālās kvalitātes kontroli, kā arī Starptautiskās Augu aizsardzības konvencijas (IPPC) un Eiropas un Vidusjūras valstu Augu aizsardzības organizācijas (EPPO) attiecīgie standarti. Minēto standartu mērķis ir palīdzēt sekmēt starptautisko tirdzniecību, veicināt kvalitatīvu produkciju, uzlabot rentabilitāti un aizsargāt patērētāju intereses.
(4)
Ņemot vērā pirmsbāzes sēklas kartupeļu piegādātāju ražošanas praksi un lietotāju pieprasījumu, minimālajos nosacījumos attiecībā uz pirmsbāzes sēklas kartupeļiem ir lietderīgi paredzēt arī iespēju tos tirgot atbilstīgi Savienības kategorijām. Atbilstīgi spēkā esošajai ražošanas praksei, kas izveidojusies attiecībā uz kategorijas PBTC pirmsbāzes sēklas kartupeļiem un kategorijas PB pirmsbāzes sēklas kartupeļiem, pirmsbāzes sēklas kartupeļiem būtu piemērojamas divas Savienības kategorijas (“Savienības kategorija PBTC” un “Savienības kategorija PB”). Tādējādi būtu jāpieņem katrai kategorijai atšķirīgi nosacījumi attiecībā uz slimībām, simptomiem, defektiem, ražošanas prasībām un šo kategoriju paaudzēm.
(5)
Lai nosacījumi būtu efektīvi piemērojami, tajos būtu jāparedz arī noteikumi par oficiālajām pārbaudēm un oficiālajām lauka pārbaudēm.
(6)
Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības sēklu un pavairojamā materiāla pastāvīgās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
1. pants
Definīcijas
Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:
1)
“mātesaugs” ir identificēts augs, no kura ņem materiālu pavairošanai;
2)
“mikropavairošana” ir augu materiāla strauja pavairošana, lai izaudzētu lielu skaitu augu ar in vitro metodi, izmantojot diferencētus veģetatīvos pumpurus vai meristēmu audus.
2. pants
Minimālie nosacījumi pirmsbāzes sēklas kartupeļiem
1. Dalībvalstis nodrošina, ka pirmsbāzes sēklas kartupeļi atbilst šādiem minimālajiem nosacījumiem:
a)
tie attīstās no mātesaugiem, kuri ir brīvi no šādiem kaitīgajiem organismiem: Pectobacterium spp., Dickeya spp., kartupeļu lapu ritināšanās vīruss, kartupeļu A tipa vīruss, kartupeļu M tipa vīruss, kartupeļu S tipa vīruss, kartupeļu X tipa vīruss un kartupeļu Y tipa vīruss;
b)
tiem nav melnkājas simptomu;
c)
šķirnei netipisko augu skaits uz lauka un citu šķirņu piejaukums nepārsniedz 0,01 %.
d)
ataudzējumā to augu skaits, kam ir vīrusa infekcijas simptomi, nepārsniedz 0,5 %;
e)
to augu skaits, kam ir kartupeļu mozaīkas simptomi vai lapu ritināšanās vīrusa simptomi, nepārsniedz 0,1 %;
f)
maksimālais paaudžu skaits ir četras.
2. Dalībvalstis nodrošina, ka pirmsbāzes sēklas kartupeļus var tirgot kā “Savienības kategoriju PBTC” un “Savienības kategoriju PB” saskaņā ar pielikumā izklāstītajiem nosacījumiem.
3. Atbilstību šā panta 1. punkta b), c) un e) apakšpunktā noteiktajām prasībām nosaka, izmantojot oficiālās lauka pārbaudes. Šaubu gadījumā minētās pārbaudes papildina ar oficiālajām lapu pārbaudēm.
Ja izmanto mikropavairošanas metodes, atbilstību 1. punkta a) apakšpunktam nosaka, veicot mātesauga oficiālās pārbaudes vai pārbaudes oficiālā uzraudzībā.
Ja izmanto klonu selekcijas metodes, atbilstību 1. punkta a) apakšpunktam nosaka, veicot klona oficiālās pārbaudes vai pārbaudes oficiālā uzraudzībā.
3. pants
Minimālie nosacījumi pirmsbāzes sēklas kartupeļu partijām
Dalībvalstis nodrošina, ka pirmsbāzes sēklas kartupeļu partijas atbilst šādiem minimālajiem nosacījumiem:
a)
zeme un svešķermeņi nepārsniedz 1,0 masas %;
b)
kartupeļi, kurus skārusi puve, izņemot gaišo gredzenpuvi vai tumšo gredzenpuvi, nepārsniedz 0,2 masas %;
c)
kartupeļi, kuriem ir ārēji bojājumi, tostarp nepareizas formas vai mehāniski bojāti bumbuļi, nepārsniedz 3,0 masas %;
d)
kartupeļi, kurus skāris parastais kraupis, kas sedz vairāk nekā trešo daļu no bumbuļa virsmas, nepārsniedz 5,0 masas %;
e)
kartupeļi, kurus skāris melnais kraupis, kas sedz vairāk nekā 10,0 % no bumbuļa virsmas, nepārsniedz 1,0 masas %;
f)
kartupeļi, kurus skāris irdenais kraupis, kas sedz vairāk nekā 10,0 % no bumbuļa virsmas, nepārsniedz 1,0 masas %;
g)
pārliekas dehidrācijas vai sudrabotā kraupja izraisītas dehidrācijas dēļ sačokurojušies bumbuļi nepārsniedz 0,5 masas %;
h)
šā punkta b) līdz g) punktā minēto kartupeļu kopējais īpatsvars nepārsniedz 6,0 masas %.
4. pants
Transponēšana
1. Dalībvalstis vēlākais līdz 2015. gada 31. decembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis nekavējoties dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu.
Tās piemēro minētos noteikumus no 2016. gada 1. janvāra.
Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce.
2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
5. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
6. pants
Adresāti
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Briselē, 2014. gada 6. februārī