NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 231/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se zřizuje nástroj předvstupní pomoci (NPP II)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 212 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Komise ve svém sdělení ze dne 29. června 2011 nazvaném „Rozpočet - Evropa 2020“ vymezuje rámec pro nástroje Unie pro financování vnější činnosti, včetně nástroje předvstupní pomoci (dále jen „NPP II“).
(2)
Jelikož nařízení Rady (ES) č. 1085/2006 (4) pozbylo dne 31. prosince 2013 platnosti, měl by být v zájmu vyšší účinnosti vnější činnosti Unie zachován na období 2014-2020 rámec pro plánování a poskytování vnější pomoci. Politika Unie v oblasti rozšíření by měla být i nadále podporována zvláštním nástrojem pro financování vnější činnosti. Je proto třeba zřídit NPP II.
(3)
Článek 49 Smlouvy o Evropské unii stanoví, že každý evropský stát, který uznává hodnoty úcty k lidské důstojnosti, svobody, demokracie, rovnosti, právního státu a dodržování lidských práv, včetně práv osob patřících k menšinám, může požádat o členství v Unii. Evropský stát, který požádal o přistoupení k Unii, se může členem stát pouze tehdy, pokud bylo potvrzeno, že splňuje kritéria členství stanovená na zasedání Evropské rady v Kodani v červnu 1993 (dále jen „kodaňská kritéria“), a za předpokladu, že přistoupení nepřesáhne schopnost Unie integrovat nového člena. Tato kritéria se týkají stability institucí zaručujících demokracii, právní stát, lidská práva a respektování a ochranu menšin, existence fungujícího tržního hospodářství a schopnosti vyrovnat se s konkurenčním tlakem a tržními silami v rámci Unie a schopnosti převzít nejen práva, nýbrž rovněž povinnosti podle Smluv, včetně dodržování cílů politické, hospodářské a měnové unie.
(4)
Základem obnovené shody o rozšíření je nadále strategie rozšíření založená na konsolidaci, podmíněnosti a komunikaci spolu se schopností Unie integrovat nové členy. Přístupový proces je založen na objektivních kritériích a použití zásady rovného zacházení se všemi žadateli, přičemž každý z nich je posuzován na základě svých vlastních výsledků. Pokrok na cestě k přistoupení závisí v případě každého žadatele na dodržování hodnot Unie a na jeho schopnosti provést potřebné reformy s cílem přizpůsobit svůj politický, institucionální, právní, správní a hospodářský systém pravidlům, standardům, politikám a postupům v Unii.
(5)
Proces rozšíření posiluje mír, demokracii a stabilitu v Evropě a Unie může být díky němu lépe připravena řešit globální výzvy. Transformační síla procesu rozšíření s sebou přináší v zemích zapojených procesu rozšíření dalekosáhlou politickou a hospodářskou reformu, z níž má prospěch i Unie jako celek.
(6)
Evropská rada udělila status kandidátské země Černé Hoře, Islandu, Bývalé jugoslávské republice Makedonii, Srbsku a Turecku. Potvrdila evropskou perspektivu západního Balkánu. Aniž jsou dotčeny postoje k otázce statusu nebo jakákoli budoucí rozhodnutí přijatá Evropskou radou či Radou, ti s evropskou perspektivou, kterým dosud nebyl udělen status kandidátské země, mohou být výhradně pro účely tohoto nařízení považovány za potenciální kandidáty. Finanční pomoc podle tohoto rozhodnutí by měla být poskytována všem příjemcům uvedeným v příloze I.
(7)
Pomoc podle tohoto nařízení by měla být poskytována v souladu s rámcem politiky rozšíření, který stanoví Evropská rada a Rada, a s řádným zohledněním sdělení o strategii rozšíření a zpráv o pokroku, které jsou součástí každoročního balíčku Komise týkajícího se rozšíření, a příslušných usnesení Evropského parlamentu. Pomoc by měla být také poskytována v souladu s dohodami, které Unie uzavřela s příjemci uvedenými v příloze I, a v souladu s evropskými a přístupovými partnerstvími. Pomoc by se měla zaměřit především na vybraný počet oblastí politiky, jež příjemcům uvedeným v příloze I pomohou posílit demokratické instituce a právní stát, reformovat soudnictví a veřejnou správu, dodržovat základní práva a prosazovat rovnost žen a mužů, toleranci, sociální začleňování a zákaz diskriminace. Pomoc by měla i nadále podporovat jejich úsilí o posílení regionální, makroregionální a přeshraniční spolupráce, jakož i územního rozvoje, mimo jiné prováděním makroregionálních strategií Unie. Měla by zlepšit rovněž jejich hospodářský a sociální rozvoj, který je základem programu inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění, se zvláštním zřetelem na malé a střední podniky, a to za účelem dosažení cílů strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění Evropa 2020 (dále jen „strategie Evropa 2020“) a zajištění postupného souladu s kodaňskými kritérii. Provázanost mezi finanční pomocí a celkovým pokrokem dosaženým při naplňování předvstupní strategie by měla být posílena.
(8)
V zájmu zohlednění změn rámce politiky rozšíření nebo významných změn týkajících se příjemců uvedených na seznamu v příloze I by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o přizpůsobení a aktualizaci tematických priorit pro poskytování pomoci uvedených v příloze II. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(9)
Pro většinu příjemců uvedených v příloze I zůstávají klíčovými výzvami posílení právního státu, včetně boje proti korupci a organizované trestné činnosti, a řádná správa věcí veřejných, včetně reformy veřejné správy; tyto aspekty mají zásadní význam, aby se tito příjemci přiblížili Unii a později v plném rozsahu převzali povinnosti vyplývající z členství v Unii. Vzhledem k dlouhodobější povaze reforem prováděných v těchto oblastech a k potřebě dosahovat lepších výsledků by finanční pomoc podle tohoto nařízení měla co nejdříve řešit požadavky kladené na příjemce uvedené v příloze I.
(10)
Příjemci uvedení v příloze I musí být lépe připraveni na řešení globálních výzev, jako je udržitelný rozvoj a změna klimatu, a zajistit soulad s úsilím Unie při řešení těchto záležitostí. Pomoc Unie podle tohoto nařízení by měla přispět rovněž k dosažení cíle, jenž spočívá ve zvýšení části rozpočtu Unie související s oblastí klimatu nejméně o 20 %.
(11)
Na základě zkušeností členských států by Unie měla rovněž poskytnout podporu pro transformaci na cestě k přistoupení ve prospěch všech příjemců uvedených v příloze I. Tato spolupráce by se měla zaměřit zejména na výměnu zkušeností, které členské státy získaly v procesu reforem.
(12)
Komise a členské státy by měly zajistit soulad, soudržnost a doplňkovost své pomoci, zejména prostřednictvím pravidelných konzultací a častých výměn informací v průběhu různých fází cyklu pomoci. Dále je třeba podniknout kroky nezbytné k zajištění lepší koordinace a doplňkovosti s dalšími dárci, a to i prostřednictvím pravidelných konzultací. Úloha občanské společnosti jak v programech prováděných vládními orgány, tak i jako přímého příjemce pomoci Unie by měla být posílena.
(13)
Priority činnosti zaměřené na dosažení cílů v příslušných oblastech politik, jež budou podporovány na základě tohoto nařízení, by měly být stanoveny v orientačních strategických dokumentech, jež vypracuje Komise na dobu trvání víceletého finančního rámce Unie na období 2014-2020 za partnerského přispění příjemců uvedených v příloze I na základě jejich konkrétních potřeb a na základě agendy rozšíření v souladu s obecnými a specifickými cíli vymezenými tímto nařízením a s řádným ohledem na příslušné vnitrostátní strategie. Strategické dokumenty by měly rovněž určovat oblasti politiky, jež je třeba poskytnutím pomoci podporovat, a měly by stanovit, aniž by byly dotčeny výsady Evropského parlamentu a Rady, orientační příděly finančních prostředků Unie podle jednotlivých oblastí politiky rozepsané na jednotlivé roky, včetně odhadu výdajů souvisejících s oblastí klimatu. Měla by být zajištěna dostatečná pružnost, aby bylo možné zohlednit nově vznikající potřeby a poskytnout pobídky ke zvýšení výkonnosti. Strategické dokumenty by měly zajistit soudržnost a soulad s úsilím příjemců uvedených v příloze I, jež se odráží v jejich státním rozpočtu, a měly by zohledňovat podporu poskytnutou ostatními dárci. V zájmu zohlednění vnitřního a vnějšího vývoje by měly být strategické dokumenty v případě potřeby přezkoumány a revidovány.
(14)
Je v zájmu Unie napomáhat příjemcům uvedeným v příloze I v reformním úsilí zaměřeném na členství v Unii. Pomoc by měla být řízena s důrazným zaměřením na výsledky a pomocí pobídek pro příjemce, kteří účinným prováděním předvstupní pomoci a pokrokem při plnění kritérií pro členství prokáží odhodlání k reformě.
(15)
Pomoc by měla i nadále využívat struktury a nástroje, které se osvědčily v předvstupním procesu. Přechod od přímého řízení prostředků předvstupní pomoci ze strany Komise k nepřímému řízení příjemci uvedenými v příloze I by měl být postupný a měl by být v souladu s kapacitami těchto příjemců. Komise by v souladu se zásadou participativní demokracie měla u každého příjemce uvedeného v příloze I podporovat parlamentní dohled nad pomocí mu poskytovanou.
(16)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci se týkají strategických dokumentů, programovacích dokumentů a zvláštních pravidel stanovících tyto jednotné podmínky a měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (5). Při přijímání těchto prováděcích aktů by se s ohledem na jejich povahu, zejména jejich politické zaměření a finanční dopady, měl v zásadě použít přezkumný postup, s výjimkou opatření malého finančního rozsahu. Při stanovování jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být zohledněny poznatky získané při řízení a provádění předchozí předvstupní pomoci. Bude-li to vyžadovat vývoj situace, měly by být tyto jednotné podmínky změněny.
(17)
Výbor zřízený tímto nařízením by měl být rovněž příslušný pro právní akty a závazky podle nařízení (ES) č. 1085/2006 a pro provádění článku 3 nařízení Rady (ES) č. 389/2006 (6).
(18)
Toto nařízení stanoví finanční krytí na celou dobu své použitelnosti, které představuje pro Evropský parlament a Radu při ročním rozpočtovém procesu hlavní referenční částku ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (7).
(19)
Unie by měla usilovat o co nejúčinnější využití dostupných zdrojů k optimalizaci dopadu své vnější činnosti. Toho by mělo být dosahováno soudržností a doplňkovostí nástrojů Unie pro vnější činnost, jakož i vytvářením synergie mezi NPP II, ostatními Unie nástroji pro financování vnější činnosti a dalšími politikami Unie. To by mělo dále vést ke vzájemnému posílení programů navržených na základě nástrojů pro financování vnější činnosti.
(20)
Společná pravidla a postupy pro provádění nástrojů Unie pro financování vnější činnosti jsou stanoveny v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2014 (8).
(21)
Jelikož cíle tohoto nařízení nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(22)
Je vhodné zajistit plynulý a nepřerušený přechod mezi nástrojem předvstupní pomoci NPP) zřízeným nařízením (ES) č. 1085/2006 a NPP II a uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (9). Proto by se toto nařízení mělo použít od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Obecný cíl
Nástroj předvstupní pomoci na období 2014-2020 (NPP II) podporuje příjemce uvedené v příloze I při přijímání a provádění politických, institucionálních, právních, správních, sociálních a hospodářských reforem, které jsou zapotřebí k tomu, aby tito příjemci dosáhli souladu s hodnotami Unie a postupného sblížení s pravidly, standardy, politikami a postupy Unie s ohledem na jejich budoucí členství v Unii.
Prostřednictvím této podpory přispívá NPP II ke stabilitě, bezpečnosti a prosperitě u příjemců uvedených v příloze I.
Článek 2
Specifické cíle
1. Pomoc podle tohoto nařízení sleduje dosažení následujících specifických cílů v souladu s potřebami každého příjemce uvedeného v příloze I a jeho individuální agendou rozšíření:
a)
podpora politických reforem, mimo jiné prostřednictvím:
i)
posílení demokracie a příslušných institucí, včetně nezávislého a efektivního soudnictví, a právního státu, včetně jeho prosazování;
ii)
prosazování a ochrany lidských práv a základních svobod, důslednějšího dodržování práv příslušníků menšin, včetně osob homosexuální, bisexuální, transsexuální a intersexuální orientace, prosazování rovnosti žen a mužů, nediskriminace a tolerance a svobody sdělovacích prostředků a respektování kulturní rozmanitosti;
iii)
regionální spolupráce a dobrých sousedských vztahů;
iv)
podpory usmíření, budování míru a opatření pro budování důvěry;
v)
boje proti korupci a organizované trestné činnosti;
vii)
posílení veřejné správy a řádné správy věcí veřejných na všech úrovních;
vii)
opatření pro budování kapacit v zájmu zlepšení vymáhání práva, správy hranic a provádění migrační politiky včetně řízení migračních toků;
viii)
rozvoje občanské společnosti;
ix)
zlepšení sociálního dialogu a posílení kapacit sociálních partnerů;
b)
podpora hospodářského, sociálního a územního rozvoje za účelem inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění, mimo jiné prostřednictvím:
i)
dosažení souladu s normami Unie v hospodářské oblasti, včetně fungující tržní ekonomiky, jakož i v daňovém řízení a správě ekonomických záležitostí;
ii)
hospodářských reforem nezbytných k vypořádání se s konkurenčními tlaky a tržními silami v Unii a současně přispívajících k dosažení sociálních a environmentálních cílů;
iii)
podpory zaměstnanosti a mobility pracovních sil, podpory vytváření kvalitních pracovních míst a rozvoje lidského kapitálu;
iv)
podpory sociálního a ekonomického začlenění, a to zejména menšin a zranitelných skupin obyvatelstva, včetně osob se zdravotním postižením, uprchlíků a vysídlených osob;
v)
prosazování integrovaných vzdělávacích systémů podporujících začlenění a ochrany a obnovy kulturního dědictví;
vi)
rozvoje fyzického kapitálu, včetně zlepšení infrastruktury, a lepšího propojení s unijními a regionálními sítěmi;
vii)
posílení kapacit v oblasti výzkumu, technologického rozvoje a inovací;
c)
posílení schopnosti příjemců uvedených v příloze I na všech úrovních plnit povinnosti vyplývající z členství v Unii podporou postupného sbližování s acquis Unie a jeho přijetí, provádění a vymáhání, včetně příprav na řízení strukturálních fondů, Fondu soudržnosti a Evropského fondu pro rozvoj venkova;
d)
posílení regionální integrace a územní spolupráce za účasti příjemců uvedených v příloze I, členských států a případně třetích zemí v rámci oblasti působnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 (10).
2. Pokrok v dosahování specifických cílů stanovených v odstavci 1 se sleduje a posuzuje na základě předem vymezených, jasných, transparentních a případně pro jednotlivé země uzpůsobených a měřitelných ukazatelů, mezi něž patří:
a)
pokrok v posilování demokracie, právního státu a nezávislého a efektivního systému soudnictví, dodržování lidských práv včetně práv příslušníků menšin a zranitelných skupin, základních svobod, rovnosti žen a mužů a práv žen, boji proti korupci a organizované trestné činnosti, usmíření, dobrých sousedských vztazích a navracení uprchlíků, a zejména přehled dosažených výsledků v těchto oblastech;
b)
pokrok v socioekonomických a fiskálních reformách zaměřených na strukturální a makroekonomické nerovnováhy; přiměřenost a účinnost strategií sociálního a hospodářského rozvoje, pokrok směrem k inteligentnímu a udržitelnému růstu podporujícímu začlenění a vytvoření otevřeného a integrovaného vzdělávání, kvalitní odborné přípravy a zaměstnání, mimo jiné prostřednictvím veřejných investic podporovaných z NPP II; pokrok při vytváření příznivého podnikatelského prostředí;
c)
pokrok při slaďování právního rámce s acquis Unie, včetně výsledků jeho provádění; pokrok v oblasti institucionální reformy související s Unií, včetně přechodu na nepřímé řízení pomoci poskytované podle tohoto nařízení;
d)
pokrok při rozvoji a posilování řádné správy věcí veřejných a správních, institucionálních a absorpčních kapacit na všech úrovních včetně dostatečných lidských zdrojů, jichž je třeba k přijetí a vymáhání právních předpisů souvisejících s acquis;
e)
iniciativy v oblasti regionální a územní spolupráce a vývoj obchodních toků.
3. Ukazatele uvedené v odstavci 2 se případně použijí k monitorování, posuzování a přezkumu výkonnosti. Jako referenční bod pro posuzování výsledků pomoci z NPP II se použijí každoroční zprávy Komise uvedené v článku 4. Příslušné ukazatele výkonnosti jsou uvedeny ve strategických dokumentech podle článku 6 a programech podle článku 7 a jsou stanoveny tak, aby dosažený pokrok mohl být objektivně posuzován průběžně a ve vhodných případech napříč programy.
Článek 3
Oblasti politiky
1. Pomoc podle tohoto nařízení se vztahuje především na tyto oblasti politiky:
a)
reformy při přípravě na členství v Unii a související budování institucí a kapacit;
b)
socioekonomický a regionální rozvoj;
c)
zaměstnanost, sociální politiky, vzdělávání, podpora rovnosti žen a mužů a rozvoj lidských zdrojů;
d)
zemědělství a rozvoj venkova;
e)
regionální a územní spolupráci.
2. Pomoc ve všech oblastech politiky uvedených v odstavci 1 tohoto článku podporuje příjemce uvedené v příloze I při plnění obecných a specifických cílů stanovených v článcích 1 a 2, zejména prostřednictvím politických reforem, sbližování právních předpisů, budování kapacit a investic.
Zvláštní pozornost je podle potřeby věnována řádné správě věcí veřejných, právnímu státu a boji proti korupci a organizované trestné činnosti.
3. Pomoc v oblastech politiky uvedených v odst. 1 písm. b) až e) může zahrnovat financování typu činností stanovených v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1301/2013 (11), v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1300/2013 (12), v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1304/2013 (13), v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1299/2013 (14) a v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 13/2013 (15).
4. Pomoc v oblasti politiky uvedené v odst. 1 písm. e) může zejména financovat činnosti zahrnující více zemí nebo horizontální činnosti, jakož i činnosti v oblasti přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráce.
Článek 4
Rámec pro pomoc
1. Pomoc podle tohoto nařízení se poskytuje v souladu s rámcem politiky rozšíření, který stanoví Evropská rada a Rada, a náležitě zohledňuje sdělení o strategii rozšíření a zprávy o pokroku, které jsou součástí každoročního balíčku Komise týkajícího se rozšíření, a příslušná usnesení Evropského parlamentu. Komise zajistí soudržnost mezi pomocí a rámcem politiky rozšíření.
2. Pomoc je cílená a je uzpůsobena konkrétní situaci příjemců uvedených v příloze I, přičemž se bere v úvahu další úsilí potřebné ke splnění kritérií pro členství i kapacity těchto příjemců. Rozsah a intenzita pomoci závisí na potřebách, odhodlání provádět reformy a pokroku při provádění těchto reforem. Pomoc se soustřeďuje především na pomoc příjemcům uvedeným v příloze I při navrhování a provádění odvětvových reforem. Odvětvové politiky a strategie musí být ucelené a přispívat k dosahování specifických cílů uvedených v čl. 2 odst. 1.
3. Tematické priority pro poskytování pomoci podle potřeb a kapacit příjemců uvedených v příloze I jsou v souladu se specifickými cíli uvedenými v čl. 2 odst. 1 uvedeny v příloze II. Každá z těchto tematických priorit může přispívat k dosahování více než jednoho specifického cíle.
4. V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 2 odst. 1 písm. d) pomoc podporuje přeshraniční spolupráci jak mezi příjemci uvedenými v příloze I, tak mezi těmito příjemci a členskými státy nebo zeměmi evropského nástroje sousedství, zřízeného nařízením (EU) č. 232/2014, a to za účelem podpory dobrých sousedských vztahů, posilování integrace Unie a podpory socio-ekonomického rozvoje. Tematické priority pro pomoc ve prospěch územní spolupráce jsou uvedeny v příloze III.
Článek 5
Soulad, soudržnost a doplňkovost
1. Finanční pomoc podle tohoto nařízení musí být v souladu s politikami Unie. Musí být v souladu s dohodami uzavřenými Unií s příjemci uvedenými v příloze I a musí dodržovat závazky vyplývající z mnohostranných dohod, jejichž je Unie smluvní stranou.
2. Komise ve spolupráci s členskými státy přispívá k plnění závazků Unie směřujících k větší transparentnosti a odpovědnosti při poskytování pomoci, mimo jiné zveřejňováním informací o objemu a přidělování pomoci, přičemž zajistí, aby údaje byly mezinárodně srovnatelné a snadno dostupné a aby bylo možné je sdílet a zveřejňovat.
3. Komise, členské státy a Evropská investiční banka (EIB) spolupracují, mimo jiné prostřednictvím pravidelných a otevřených zasedání věnovaných koordinaci pomoci, při zajišťování soudržnosti mezi pomocí poskytovanou podle tohoto nařízení a jinou pomocí poskytovanou Unií, členskými státy a EIB a usilují o to, aby se zabránilo zdvojování pomoci.
4. Komise, členské státy a EIB zajistí koordinaci svých programů pomoci, aby se zvýšila účinnost a efektivita při poskytování pomoci a předešlo dvojímu financování, v souladu se zavedenými zásadami pro posilování operativní koordinace v oblasti vnější pomoci a pro harmonizaci politik a postupů, zejména mezinárodními zásadami týkajícími se účinnosti pomoci. Koordinace zahrnuje pravidelné konzultace a časté výměny informací v jednotlivých fázích cyklu pomoci, zejména přímo na místě, a představuje klíčový krok v procesech programování členských států a Unie.
5. Za účelem zvýšení účinnosti a efektivity při poskytování pomoci a předcházení dvojímu financování přijme Komise ve spolupráci s členskými státy nezbytná opatření pro zajištění lepší koordinace a větší doplňkovosti s mnohostrannými a regionálními organizacemi a subjekty, jako jsou mezinárodní finanční instituce, agentury, fondy a programy OSN a dárci mimo Unii.
6. Při přípravě, provádění a monitorování pomoci podle tohoto nařízení Komise v zásadě jedná v partnerství s příjemci uvedenými v příloze I. Do partnerství jsou případně zapojeny příslušné státní a místní orgány, jakož i organizace občanské společnosti. Komise podporuje koordinaci mezi zúčastněnými stranami.
Kapacity organizací občanské společnosti musí být posilovány, a to případně i jejich zahrnutím mezi přímé příjemce pomoci.
HLAVA II
STRATEGICKÉ PLÁNOVÁNÍ
Článek 6
Strategické dokumenty
1. Pomoc podle tohoto nařízení je poskytována na základě orientačních strategických dokumentů pro jednotlivé země nebo více zemí (dále jen „strategické dokumenty“), které na dobu trvání víceletého finančního rámce Unie na období 2014-2020 vypracuje Komise v partnerství s příjemci uvedenými v příloze I.
2. Strategické dokumenty vymezují priority činnosti zaměřené na dosažení cílů v příslušných oblastech politiky uvedených v článku 3, jež jsou podporovány na základě tohoto nařízení v souladu s obecným cílem uvedeným v článku 1 a specifickými cíli uvedenými v článku 2. Strategické dokumenty se přijímají v souladu s rámcem pro pomoc stanoveným v článku 4 a náležitě zohledňují příslušné vnitrostátní strategie.
3. Strategické dokumenty obsahují orientační částku finančních prostředků Unie přidělenou na jednotlivé oblasti politiky a rozepsanou na jednotlivé roky a umožňují řešit nově vznikající potřeby, aniž je dotčena možnost kombinovat pomoc v různých oblastech politiky. Součástí strategických dokumentů jsou ukazatele pro posuzování pokroku při dosahování cílů, které jsou v nich stanoveny.
4. Komise každoročně posoudí provádění strategických dokumentů, přičemž rovněž posoudí, zda jsou nadále relevantní s ohledem na vývoj politického rámce uvedeného v článku 4. Komise informuje výbor podle čl. 13 odst. 1 o výsledcích tohoto posouzení a může případně navrhnout revizi strategických dokumentů podle tohoto článku nebo programů a opatření podle čl. 7 odst. 1. Tyto strategické dokumenty jsou také přezkoumány v polovině období a případně revidovány.
5. Komise přijímá strategické dokumenty uvedené v tomto článku a jejich případné revize přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2014.
HLAVA III
PROVÁDĚNÍ
Článek 7
Programování
1. Pomoc Unie podle tohoto nařízení je prováděna přímo, nepřímo nebo v rámci sdíleného řízení prostřednictvím programů a opatření uvedených v článcích 2 a 3 nařízení (EU) č. 236/2014 a v souladu se zvláštními pravidly, která stanoví jednotné podmínky k provedení tohoto nařízení, zejména pokud jde o řídící struktury a postupy, a která Komise přijme v souladu s článkem 13 tohoto nařízení. Provádění má zpravidla podobu ročních nebo víceletých programů pro jednotlivé země nebo pro více zemí a programů přeshraniční spolupráce, které vypracovávají příslušní příjemci uvedení v příloze I tohoto nařízení nebo případně Komise v souladu se strategickými dokumenty podle článku 6 tohoto nařízení.
2. Při tvorbě nebo přezkumech programů probíhajících po zveřejnění zprávy o přezkumu v polovině období podle článku 17 nařízení (EU) č. 236/2014 (dále jen „zpráva o přezkumu v polovině období“) se zohlední výsledky, zjištění a závěry této zprávy.
Článek 8
Rámcové a doplňkové dohody
1. Komise a příslušní příjemci uvedení v příloze I uzavřou rámcové dohody o provádění pomoci.
2. V případě potřeby mohou být mezi Komisí a příslušnými příjemci uvedenými v příloze I nebo jejich prováděcími orgány uzavřeny doplňkové dohody týkající se provádění pomoci.
Článek 9
Ustanovení o vztahu mezi nástroji
1. V řádně odůvodněných případech a k zajištění soudržnosti a účinnosti financování Unie nebo na podporu regionální spolupráce může Komise rozhodnout o rozšíření způsobilosti programů a opatření uvedených v čl. 7 odst. 1 na země, území a regiony, jež by jinak nebyly způsobilé pro financování podle článku 1, pokud má daný program nebo opatření globální, regionální nebo přeshraniční povahu.
2. Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) přispěje na programy nebo opatření přeshraniční spolupráce mezi příjemci uvedenými v příloze I a členskými státy, které se zavedou podle tohoto nařízení. Výše příspěvku z EFRR se určí podle článku 4 nařízení (EU) č. 1299/2013. Na použití tohoto příspěvku se vztahuje toto nařízení.
3. NPP II může tam, kde je to vhodné, přispět na programy nebo opatření nadnárodní a meziregionální spolupráce zavedené a prováděné podle nařízení (EU) č. 1299/2014, jichž se účastní příjemci uvedení v příloze I tohoto nařízení.
4. NPP II může tam, kde je to vhodné, přispět na programy nebo opatření přeshraniční spolupráce zavedené a prováděné podle nařízení (EU) č. 232/2014, jichž se účastní příjemci uvedení v příloze I tohoto nařízení.
5. NPP II může tam, kde je to vhodné, přispět na programy nebo opatření zavedené v rámci makroregionální strategie, jichž se účastní příjemci uvedení v příloze I.
HLAVA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 10
Přenesení pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 11 měnící přílohu II tohoto nařízení. Komise zejména do 31. března 2018 přijme akt v přenesené pravomoci, kterým se příloha II tohoto nařízení mění v návaznosti na zveřejnění zprávy o přezkumu v polovině období a na základě doporučení v ní obsažených.
Článek 11
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci podle článku 10 je Komisi svěřena do 31. prosince 2020.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci podle článku 10 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 10 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 12
Přijetí dalších prováděcích pravidel
Vedle pravidel stanovených v nařízení (EU) č. 236/2014 se přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3 nařízení (EU) č. 236/2014 přijmou zvláštní pravidla, jimiž se stanoví jednotné podmínky k provedení tohoto nařízení.
Článek 13
Postup projednávání ve výboru
1. Zřizuje se Výbor pro nástroj předvstupní pomoci (dále jen „Výbor pro NPP II“), který se skládá ze zástupců členských států a kterému předsedá zástupce Komise. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Výbor pro NPP II je nápomocen Komisi ve všech oblastech politiky uvedených v článku 3. Je rovněž příslušný pro právní akty a závazky podle nařízení (ES) č. 1085/2006 a pro provádění článku 3 nařízení Rady (ES) č. 389/2006.
Článek 14
Odměňování výkonnosti
1. Strategické dokumenty podle článku 6 stanoví, že přiměřená výše pomoci zůstává k dispozici za účelem odměnění konkrétního příjemce uvedeného v příloze I za:
a)
zvláštní pokrok při plnění kritérií pro členství nebo
b)
účinné uplatňování předvstupní pomoci, přičemž je dosahováno zvláště dobrých výsledků v souvislosti se specifickými cíli stanovenými v příslušném strategickém dokumentu.
2. Pokud pokrok dosažený příjemcem uvedeným v příloze I nebo jeho výsledky výrazným způsobem nedosahují úrovně stanovené ve strategických dokumentech, Komise přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3 nařízení (EU) č. 236/2014 výši přidělených prostředků přiměřeně upraví.
3. Za účelem odměn uvedených v odstavci 1 tohoto článku se vyčlení přiměřená částka a přidělí se na základě hodnocení výkonnosti a pokroku za období několika let, nejpozději však v roce 2017 v případě hodnocení výkonnosti a v roce 2020 v případě hodnocení pokroku. Zohlední se přitom ukazatele výkonnosti podle čl. 2 odst. 2 vymezené ve strategických dokumentech.
4. Orientační částka finančních prostředků Unie obsažená ve strategických dokumentech podle článku 6 zohlední možnost přidělit příslušné dodatečné finanční prostředky na základě výkonnosti nebo pokroku.
Článek 15
Finanční krytí
1. Finanční krytí pro provádění tohoto nařízení na období 2014-2020 činí 11 698 668 000 EUR v běžných cenách. Až 4 % finančního krytí se přidělí na programy přeshraniční spolupráce mezi příjemci uvedenými v příloze I a členskými státy na základě jejich potřeb a priorit.
2. Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce na období 2014-2020.
3. V souladu s čl. 18 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1288/2013 (16) se z různých nástrojů pro financování vnější činnosti, totiž nástroje pro rozvojovou spolupráci, zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 233/2014 (17), evropského nástroje sousedství, NPP II a nástroje partnerství, zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 234/2014 (18), přiděluje orientační částka ve výši 1 680 000 000 EUR na opatření v oblasti mobility ve vzdělávání do partnerských zemí nebo z partnerských zemí ve smyslu nařízení (EU) č. 1288/2013 a na spolupráci a politický dialog s orgány, institucemi a organizacemi z těchto zemí. Použití těchto finančních prostředků se řídí nařízením (EU) č. 1288/2013.
Finanční prostředky se poskytnou ve dvou víceletých přídělech, z nichž první se bude vztahovat na první čtyři roky, druhý pak na zbývající tři roky. S přidělením těchto finančních prostředků počítá programování stanovené v tomto nařízení v souladu se zjištěnými potřebami a prioritami dotčených zemí. V případě závažných nepředvídaných okolností nebo významných politických změn mohou být tyto příděly přehodnoceny v souladu s prioritami vnější činnosti Unie.
Článek 16
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014 do dne 31. prosince 2020.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2014.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 231/2014
(2014. gada 11. marts),
ar ko izveido Pirmspievienošanās palīdzības instrumentu (IPA II)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 212. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vēra Eiropas Ekonomikas un sociālās komitejas atzinumu (1),
ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),
tā kā:
(1)
Savā 2011. gada 29. jūnija paziņojumā “Budžets stratēģijai Eiropa 2020” Komisija noteica regulējumu Savienības instrumentiem ārējās darbības finansēšanai, tostarp Pirmspievienošanās palīdzības instrumentam (IPA II).
(2)
Tā kā 2013. gada 31. decembrī spēku zaudēja Padomes Regula (EK) Nr. 1085/2006 (4) un tādēļ, lai uzlabotu Savienības ārējās darbības efektivitāti, laikposmā no 2014. līdz 2020. gadam būtu jāsaglabā ārējās palīdzības plānošanas un sniegšanas regulējums. Savienības paplašināšanās politiku būtu jāturpina atbalstīt, izmantojot īpašu instrumentu ārējās darbības finansēšanai. Tādēļ būtu jāizveido IPA II.
(3)
Līguma par Eiropas Savienību (LES) 49. pantā ir noteikts, ka jebkura Eiropas valsts, kas ievēro tādas vērtības kā cilvēka cieņa, brīvība, demokrātija, vienlīdzība, tiesiskums un cilvēktiesības, tostarp minoritāšu tiesības, var iesniegt pieteikumu, lai to uzņem Savienībā. Eiropas valsts, kas iesniegusi pieteikumu pievienoties Savienībai, var kļūt par dalībvalsti tikai tad, kad ir apliecināts, ka tā atbilst dalības kritērijiem, kas tika noteikti Eiropadomes 1993. gada jūnija sanāksmē Kopenhāgenā (“Kopenhāgenas kritēriji”), un ar noteikumu, ka pievienošanās nepārsniedz Savienības spēju integrēt jauno dalībvalsti. Minētie kritēriji attiecas uz to iestāžu stabilitāti, kas nodrošina demokrātiju, tiesiskumu, cilvēktiesības un minoritāšu tiesību ievērošanu un aizsardzību, uz funkcionējošas tirgus ekonomikas pastāvēšanu, kā arī uz spēju izturēt konkurences spiedienu un tirgus spēkus Savienībā un uz spēju uzņemties ne tikai Līgumos paredzētās tiesības, bet arī pienākumus, tostarp pievienoties politiskās, ekonomiskās un monetārās savienības mērķiem.
(4)
Paplašināšanās stratēģija, kas balstās uz konsolidāciju, nosacījumu izpildi un saziņu, apvienojumā ar Savienības spēju integrēt jaunas dalībvalstis, joprojām ir pamats atjaunotajam konsensam par paplašināšanos. Pievienošanās procesa pamatā ir objektīvi kritēriji un tā principa piemērošana, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret visām pieteikuma iesniedzējām valstīm, no kurām katra ir jāvērtē pēc pašas nopelniem. Virzība uz pievienošanos ir atkarīga no tā, kā katrs pieteikuma iesniedzējs ievēro Savienības vērtības, un no tā spējas veikt nepieciešamās reformas, lai pielāgotu savu politisko, institucionālo, tiesisko, administratīvo un ekonomisko sistēmu Savienības noteikumiem, standartiem, politikas nostādnēm un praksēm.
(5)
Paplašināšanās process nostiprina mieru, demokrātiju un stabilitāti Eiropā un dod Eiropas Savienībai lielākas iespējas risināt globālas problēmas. Paplašināšanās procesa pārveidojošais spēks rosina tālejošas politiskas un ekonomiskas reformas paplašināšanās procesā iesaistītajās valstīs, dodot labumu arī Eiropas Savienībai kopumā.
(6)
Eiropadome kandidātvalsts statusu ir piešķīrusi Islandei, Melnkalnei, bijušajai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai, Turcijai un Serbijai. Tā ir apstiprinājusi Rietumbalkānu Eiropas perspektīvu. Neskarot nostājas par statusu vai jebkādus turpmākus lēmumus, kas jāpieņem Eiropadomei vai Padomei, valstis, kuras izmanto šādas Eiropas perspektīvas radītās priekšrocības un kurām vēl nav piešķirts kandidātvalsts statuss, var uzskatīt par potenciālajām kandidātvalstīm tikai šīs regulas īstenošanas nolūkos. Finansiālā palīdzība saskaņā ar šo regulu būtu jāpiešķir visiem I pielikumā uzskaitītajiem saņēmējiem.
(7)
Palīdzība saskaņā ar šo regulu būtu jāsniedz atbilstīgi paplašināšanās politikas regulējumam, ko noteikusi Eiropadome un Padome, un pienācīgi ņemot vērā paziņojumu par paplašināšanās stratēģiju un progresa ziņojumus, kas iekļauti Komisijas ikgadējā paplašināšanās dokumentu kopumā, kā arī attiecīgās Eiropas Parlamenta rezolūcijas. Palīdzība būtu jāsniedz arī atbilstīgi nolīgumiem, ko Savienība noslēgusi ar I pielikumā uzskaitītajiem saņēmējiem, un saskaņā ar Eiropas un pievienošanās partnerībām. Palīdzībai vajadzētu būt vērstai galvenokārt uz izraudzītu skaitu politikas jomu, kuras palīdzēs I pielikumā uzskaitītajiem saņēmējiem stiprināt demokrātiskās iestādes un tiesiskumu, reformēt tiesu sistēmu un valsts pārvaldi, ievērot pamattiesības un veicināt dzimumu līdztiesību, iecietību, sociālo iekļaušanu un diskriminācijas novēršanu. Sniedzot palīdzību, būtu jāturpina atbalstīt minēto saņēmēju centieni sekmēt reģionālu, makroreģionālu un pārrobežu sadarbību, kā arī teritoriālo attīstību, tostarp īstenojot ES makroreģionālās stratēģijas. Palīdzībai būtu jāveicina arī saņēmēju ekonomiskā un sociālā attīstība, atbalstot gudras, ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes programmu un īpašu uzmanību pievēršot mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, lai sasniegtu stratēģijas “Eiropa 2020” pārdomātai, ilgtspējīgai un iekļaujošai izaugsmei (“Eiropas 2020 stratēģija”) mērķus un pakāpeniski panāktu atbilstību Kopenhāgenas kritērijiem. Būtu jāstiprina saskaņotība starp finansiālo palīdzību un vispārējo progresu, kas panākts pirmspievienošanās stratēģijas īstenošanā.
(8)
Lai ņemtu vērā izmaiņas paplašināšanās politikas regulējumā vai būtiskus notikumus I pielikumā uzskaitītajos saņēmējos, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu attiecībā uz II pielikumā uzskaitīto palīdzības tematisko prioritāšu pielāgošanu un atjaunināšanu. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(9)
Tiesiskuma stiprināšana, tostarp cīņa pret korupciju un organizēto noziedzību, un laba pārvaldība, tostarp valsts pārvaldes reforma, joprojām ir galvenie uzdevumi lielākajai daļai I pielikumā uzskaitīto saņēmēju un ir minētajiem saņēmējiem būtiski, lai tuvinātos Savienībai un vēlāk pilnvērtīgi uzņemtos ES dalībvalsts pienākumus. Ņemot vērā to, ka minētajās jomās veiktās reformas noris ilgākā termiņā un ka ir jāgūst manāmi rezultāti, saskaņā ar šo regulu sniegtai finansiālajai palīdzībai iespējami īsā laikā būtu jāapmierina I pielikumā uzskaitīto saņēmēju vajadzības.
(10)
I pielikumā uzskaitītajiem saņēmējiem ir jābūt labāk sagatavotiem risināt globālās problēmas, piemēram, problēmas, kas saistītas ar ilgtspējīgu attīstību un klimata pārmaiņām, un jāpielāgojas Savienības centieniem risināt minētos jautājumus. Savienības palīdzībai saskaņā ar šo regulu būtu jādod savs ieguldījums, lai sasniegtu mērķi paaugstināt ar klimatu saistīto izdevumu daļu Savienības budžetā vismaz līdz 20 %.
(11)
Savienībai būtu jāsniedz arī atbalsts pārejai uz tādu pievienošanos, kas, pamatojoties uz pieredzi, dotu ieguvumu visiem I pielikumā uzskaitītajiem saņēmējiem. Šajā sadarbībā īpaša uzmanība būtu jāpievērš pieredzes apmaiņai, kuru dalībvalstīs guvušas reformu procesā.
(12)
Komisijai un dalībvalstīm būtu jānodrošina sniegtās palīdzības atbilstība prasībām, saskaņotība un papildināmība, jo īpaši regulāri apspriežoties un bieži apmainoties ar informāciju palīdzības sniegšanas cikla dažādos posmos. Būtu jāveic arī pasākumi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu labāku koordināciju un papildināmību, tostarp regulāri apspriežoties ar citiem līdzekļu devējiem. Vajadzētu palielināt pilsoniskās sabiedrības nozīmi - gan programmās, kuras īsteno valdības struktūras, gan pilsoniskās sabiedrības kā tiešas Savienības palīdzības saņēmējas nozīmi.
(13)
Rīcības prioritātes, lai sasniegtu attiecīgo politikas jomu mērķus, kurus atbalstīs saskaņā ar šo regulu, būtu jānosaka indikatīvos stratēģijas dokumentos, ko Komisija Savienības daudzgadu finanšu shēmas laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam ir izstrādājusi sadarbībā ar I pielikumā uzskaitītajiem saņēmējiem, pamatojoties uz to konkrētajām vajadzībām un paplašināšanās programmu, saskaņā ar vispārējiem un konkrētiem mērķiem, kas definēti šajā regulā, un pienācīgi ņemot vērā attiecīgās valstu stratēģijas. Stratēģijas dokumentos būtu arī jānosaka politikas jomas, kuras būtu jāatbalsta, izmantojot palīdzību, un, neskarot Eiropas Parlamenta un Padomes prerogatīvas, būtu jānosaka indikatīvi Savienības līdzekļu piešķīrumi pa politikas jomām un pa gadiem, tostarp prognozētie ar klimatu saistītie izdevumi. Būtu jāparedz pietiekams elastīgums, lai aptvertu jaunas vajadzības un sniegtu stimulus snieguma uzlabošanai. Stratēģijas dokumentos būtu jānodrošina saskaņotība ar I pielikumā uzskaitīto saņēmēju centieniem un atbilstība tiem, kā atspoguļots to valsts budžetā, un, tos izstrādājot, būtu jāņem vērā citu līdzekļu devēju sniegtais atbalsts. Lai ņemtu vērā iekšējos un ārējos apstākļus, stratēģijas dokumenti būtu pēc vajadzības jāpārskata un jārediģē.
(14)
Savienības interesēs ir palīdzēt I pielikumā uzskaitītajiem saņēmējiem to centienos veikt reformas, lai pievienotos Savienībai. Palīdzība būtu jāpārvalda, pastiprinātu uzmanību pievēršot rezultātiem un sniedzot stimulus tiem, kuri apliecina apņemšanos veikt reformas, efektīvi izmantojot pirmspievienošanās palīdzību, un panākumus, izpildot dalības kritērijus.
(15)
Sniedzot palīdzību, būtu jāturpina izmantot struktūras un instrumentus, kas pirmspievienošanās procesā ir apliecinājuši savu vērtību. Pāreja no pirmspievienošanās finansējuma tiešas pārvaldības, ko veic Komisija, uz netiešu pārvaldību, ko veic I pielikumā uzskaitītie saņēmēji, būtu jāveic pakāpeniski un ņemot vērā minēto saņēmēju attiecīgās spējas. Saskaņā ar līdzdalības demokrātijas principu Komisijai būtu jāsekmē, lai katrā I pielikumā uzskaitītajā saņēmējā parlaments pārraudzītu minētajam saņēmējam sniegto palīdzību.
(16)
Lai nodrošinātu vienotus šīs regulas īstenošanas nosacījumus, īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai. Minētās pilnvaras attiecas uz stratēģijas dokumentiem, plānošanas dokumentiem un konkrētiem noteikumiem, ar kuriem izveido šādus vienotus nosacījumus, un tās būtu jāīsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (5). Ņemot vērā minēto īstenošanas aktu būtību, jo īpaši to orientāciju uz politiku vai to finansiālo ietekmi, šādu aktu pieņemšanai principā būtu jāizmanto pārbaudes procedūra, izņemot pasākumus ar nelielu finansiālu ietekmi. Izstrādājot vienotus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, būtu jāņem vērā gūtā pieredze saistībā ar iepriekšējā Pirmspievienošanās palīdzības instrumenta pārvaldību un īstenošanu. Ja notikumu attīstība to liek darīt, minētie vienotie nosacījumi būtu jāgroza.
(17)
Saskaņā ar šo regulu izveidotās komitejas kompetencē vajadzētu būt tiesību aktiem un saistībām saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1085/2006, kā arī Padomes Regulas (EK) Nr. 389/2006 (6) 3. panta īstenošanai.
(18)
Ar šo regulu nosaka finansējumu visam programmas laikam, kas ir Eiropas Parlamenta un Padomes galvenā atsauces summa ikgadējās budžeta procedūras laikā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembris Iestāžu nolīguma par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību (7) 17. punkta nozīmē.
(19)
Savienībai būtu jācenšas maksimāli efektīvi izmantot pieejamos resursus, lai optimizētu savas ārējās darbības ietekmi. Tas būtu jāpanāk ar Savienības instrumentu ārējai darbībai saskaņotību un papildināmību, kā arī veidojot sinerģiju starp IPA II, citiem Savienības instrumentiem ārējās darbības finansēšanai un citām Savienības politikas jomām. Turklāt tas būtu jādara, savstarpēji pastiprinot programmas, kas izveidotas saskaņā ar instrumentiem ārējās darbības finansēšanai.
(20)
Kopīgi noteikumi un procedūras, lai īstenotu Savienības instrumentus ārējās darbības finansēšanai, ir noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 236/2014 (8).
(21)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķi nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs un to var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar LES 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai.
(22)
Ir lietderīgi nodrošināt netraucētu un nepārtrauktu pāreju no Pirmspievienošanās palīdzības instrumenta (IPA), kas izveidots saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1085/2006, uz IPA II un šīs regulas piemērošanas ilgumu saskaņot ar Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (9) piemērošanas ilgumu. Tādēļ šī regula būtu jāpiemēro no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I SADAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. pants
Vispārīgais mērķis
Ar Pirmspievienošanās palīdzības instrumentu laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam (“IPA II”) atbalsta I pielikumā uzskaitītos saņēmējus to politisko, institucionālo, tiesisko, administratīvo, sociālo un ekonomisko reformu pieņemšanā un īstenošanā, kuras minētajiem saņēmējiem ir jāveic, lai atbilstu Savienības vērtībām, un pakāpeniski pielāgotos Savienības noteikumiem, standartiem, politikas nostādnēm un praksēm nolūkā pievienoties Savienībai.
Ar šādu atbalstu IPA II dos ieguldījumu I pielikumā uzskaitīto saņēmēju stabilitātē, drošībā un labklājībā.
2. pants
Konkrēti mērķi
1. Palīdzību saskaņā ar šo regulu sniedz, lai saskaņā ar katra I pielikumā uzskaitītā saņēmēja vajadzībām, kā arī ar tā individuālo paplašināšanās programmu tiktu sasniegti šādi konkrēti mērķi:
a)
atbalsts politiskajām reformām, inter alia veicot pasākumus, ar ko:
i)
stiprina demokrātiju un tās iestādes, tostarp neatkarīgu un efektīvu tiesu sistēmu, un tiesiskumu, tostarp tā īstenošanu;
ii)
veicina un aizsargā cilvēktiesības un pamatbrīvības, nodrošina labāku to personu tiesību ievērošanu, kuras pieder pie minoritātēm, tostarp lesbiešu, geju, biseksuāļu, interseksuāļu un transpersonu tiesību ievērošanu, veicina dzimumu līdztiesību, diskriminācijas apkarošanu un iecietību, kā arī plašsaziņas līdzekļu brīvību un kultūru daudzveidības ievērošanu;
iii)
veicina reģionālu sadarbību un labas kaimiņattiecības;
iv)
veicina samierināšanas, miera un uzticēšanās veidošanas pasākumus;
v)
cīnās pret korupciju un organizēto noziedzību;
vi)
stiprina publisko pārvaldi un labu pārvaldību visos līmeņos;
vii)
īsteno spēju veidošanas pasākumus tiesībaizsardzības uzlabošanai, robežu pārvaldībai un migrācijas politikas īstenošanai, tostarp migrācijas plūsmu pārvaldībai;
viii)
veicina pilsoniskās sabiedrības attīstību;
ix)
uzlabo sociālo dialogu un stiprina sociālo partneru spējas;
b)
atbalsts ekonomiskai, sociālai un teritoriālai attīstībai, lai panāktu gudru, ilgtspējīgu un iekļaujošu izaugsmi, inter alia veicot pasākumus, ar ko:
i)
sasniedz Savienības standartus ekonomikā, tostarp funkcionējošu tirgus ekonomiku, kā arī fiskālā un ekonomikas pārvaldībā;
ii)
īsteno ekonomikas reformas, kas vajadzīgas, lai varētu izturēt konkurences spiedienu un tirgus spēkus Savienībā, vienlaikus sekmējot mērķu sasniegšanu sociālajā un vides jomā;
iii)
veicina nodarbinātību un darba ņēmēju mobilitāti, sekmē kvalitatīvu darbvietu izveidi un cilvēkkapitāla attīstību;
iv)
veicina sociālo un ekonomisko iekļaušanu, jo īpaši attiecībā uz minoritātēm un neaizsargātām iedzīvotāju grupām, tostarp personām ar invaliditāti, bēgļiem un pārvietotām personām;
v)
sekmē iekļaujošu un integrētu izglītības sistēmu un saglabā un atjauno kultūras mantojumu;
vi)
pilnveido fizisko kapitālu, tostarp uzlabo infrastruktūru un savienojumus ar Savienību un reģionālajiem tīkliem;
vii)
stiprina pētniecības, tehnoloģiju attīstības un inovācijas spējas;
c)
I pielikumā uzskaitīto saņēmēju spēju stiprināšana visos līmeņos, lai tie varētu izpildīt saistības, kas izriet no dalības Savienībā, atbalstot pakāpenisku pielāgošanos Savienības acquis, kā arī tā pieņemšanu, īstenošanu un izpildi, tostarp gatavošanos pārvaldīt Savienības struktūrfondus, kohēzijas fondus, un Eiropas lauksaimniecības fondu lauku attīstībai;
d)
reģionālās integrācijas un teritoriālās sadarbības stiprināšana, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 232/2014 (10) darbības jomā iekļaujot I pielikumā uzskaitītos saņēmējus, dalībvalstis un attiecīgā gadījumā trešās valstis.
2. Virzību uz 1. punktā minēto konkrēto mērķu sasniegšanu uzrauga un novērtē, pamatojoties uz iepriekš definētiem, skaidriem, pārredzamiem un vajadzības gadījumā uz valstij specifiskiem un izvērtējamiem rādītājiem, kuri inter alia aptver:
a)
to, kas panākts tādās jomās kā demokrātijas stiprināšana, tiesiskums un neatkarīga un efektīva tiesu sistēma, cilvēktiesību ievērošana, tostarp pie minoritātēm un neaizsargātām iedzīvotāju grupām piederošu personu tiesību ievērošana, pamatbrīvību, dzimumu līdztiesības un sieviešu tiesību ievērošana, cīņa pret korupciju un organizēto noziedzību, samierināšana, labas kaimiņattiecības un bēgļu atpakaļuzņemšana, un jo īpaši manāmu rezultātu sasniegšana minētajās jomās;
b)
to, kas panākts saistībā ar sociālekonomiskajām un fiskālajām reformām, ar kurām tiek risināts strukturālās un makroekonomikas nelīdzsvarotības jautājums; sociālās un ekonomiskās attīstības stratēģiju pamatotību un efektivitāti, progresu virzībā uz gudru, ilgtspējīgu un iekļaujošu izaugsmi un iekļaujošas un integrējošas izglītības, kvalitatīvu mācību un nodarbinātības izveidi, tostarp ar IPA II starpniecību izmantojot publiskas investīcijas, un to, kas panākts, veidojot uzņēmējdarbībai labvēlīgu vidi;
c)
to, kas panākts, tiesību aktus saskaņojot ar Savienības acquis, tostarp manāmus tā īstenošanas rezultātus; to, kas panākts ar Savienību saistītu institucionālo reformu īstenošanā, tostarp pāreja uz saskaņā ar šo regulu sniegtas palīdzības netiešu pārvaldību;
d)
to, kas panākts, veidojot un stiprinot labu pārvaldību, un administratīvās, institucionālās un līdzekļu apgūšanas spējas visos līmeņos, tostarp piemērotus cilvēkresursus, kas vajadzīgi, lai pieņemtu un īstenotu ar acquis saistītos tiesību aktus;
e)
reģionālās un teritoriālās sadarbības iniciatīvas un tirdzniecības plūsmu attīstību.
3. Rādītājus, kas minēti 2. punktā, izmanto, lai attiecīgā gadījumā uzraudzītu, novērtētu un pārskatītu sniegumu. Izvērtējot IPA II palīdzības rezultātus, kā atsauces punktu ņem vērā regulas 4. pantā minētos Komisijas ikgadējos ziņojumus. Attiecīgos darbības rādītājus definē un iekļauj 6. un 7. pantā minētajos stratēģijas dokumentos un programmās un tos nosaka tā, lai progresu varētu vērtēt objektīvi un visu laiku un vajadzības gadījumā - visās programmās.
3. pants
Politikas jomas
1. Palīdzību saskaņā ar šo regulu galvenokārt sniedz šādās politikas jomās:
a)
reformas, gatavojoties dalībai Savienībā, un saistītā iestāžu un spēju veidošana;
b)
sociālekonomiskā un reģionālā attīstība;
c)
nodarbinātība, sociālā politika, izglītība, dzimumu līdztiesības veicināšana un cilvēkresursu attīstība;
d)
lauksaimniecība un lauku attīstība;
e)
reģionālā un teritoriālā sadarbība.
2. Ar palīdzību visās šā panta 1. punktā minētajās politikas jomās atbalsta I pielikumā uzskaitītos saņēmējus 1. un 2. pantā noteikto vispārīgo un konkrēto mērķu sasniegšanā, jo īpaši ar politikas reformām, tiesību aktu tuvināšanu, spēju veidošanu un investīcijām.
Attiecīgos gadījumos īpašu uzmanību velta labai pārvaldībai, tiesiskumam un cīņai pret korupciju un organizēto noziedzību.
3. Palīdzība 1. punkta b) līdz e) apakšpunktā minētajās politikas jomās var ietvert tādu pasākumu finansēšanu, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1301/2013 (11), Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1300/2013 (12), Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1304/2013 (13), Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1299/2013 (14) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1305/2013 (15).
4. Palīdzību politikas jomā, kas noteikta 1. punkta e) apakšpunktā, jo īpaši var izmantot, lai finansētu vairāku valstu vai horizontālus pasākumus, kā arī pārrobežu, starptautiskus un starpreģionālus sadarbības pasākumus.
4. pants
Palīdzības regulējums
1. Palīdzību saskaņā ar šo regulu sniedz atbilstīgi paplašināšanās politikas regulējumam, ko noteikusi Eiropadome un Padome, un pienācīgi ņemot vērā paziņojumu par paplašināšanās stratēģiju un progresa ziņojumus, kas iekļauti Komisijas ikgadējā paplašināšanās dokumentu kopumā, kā arī attiecīgās Eiropas Parlamenta rezolūcijas. Komisija nodrošina palīdzības un paplašināšanās politikas regulējuma saskaņotību.
2. Palīdzība tiek paredzēta un pielāgota I pielikumā uzskaitīto saņēmēju konkrētajai situācijai, ņemot vērā vajadzīgos papildu centienus, lai nodrošinātu atbilstību dalības kritērijiem, kā arī minēto saņēmēju spējas. Palīdzība tiek diferencēta pēc apjoma un intensitātes atbilstīgi vajadzībām, saistībām reformu jomā un minēto reformu īstenošanas rezultātiem. Tās mērķis galvenokārt ir palīdzēt I pielikumā uzskaitītajiem saņēmējiem izstrādāt un īstenot nozaru reformas. Nozaru politika un stratēģijas ir visaptverošas, un tās palīdz sasniegt konkrētos mērķus, kas izklāstīti 2. panta 1. punktā.
3. Atbilstīgi 2. panta 1. punktā izklāstītajiem konkrētajiem mērķiem II pielikumā ir izklāstītas tematiskās prioritātes palīdzības sniegšanai, ņemot vērā I pielikumā uzskaitīto saņēmēju vajadzības un spējas. Katra no minētajām tematiskajām prioritātēm var palīdzēt sasniegt vienu vai vairākus konkrētus mērķus.
4. Saskaņā ar 2. panta 1. punkta d) apakšpunktā izklāstītajiem konkrētajiem mērķiem palīdzību sniedz pārrobežu sadarbībai gan starp I pielikumā izklāstītajiem saņēmējiem, gan starp viņiem un dalībvalstīm vai valstīm, uz kurām attiecas Eiropas kaimiņattiecību instruments (EKI), kas izveidots ar Regulu (ES) Nr. 232/2014 nolūkā veicināt labas kaimiņattiecības, veicināt Savienības integrāciju un sekmēt sociālekonomisko attīstību. III pielikumā ir izklāstītas tematiskās prioritātes palīdzībai teritoriālās sadarbības jomā.
5. pants
Atbilstība, saskaņotība un savstarpējā papildināmība
1. Finansiālā palīdzība saskaņā ar šo regulu atbilst Savienības politikai. Tā atbilst nolīgumiem starp Savienību un I pielikumā uzskaitītajiem saņēmējiem un ievēro to daudzpusējo nolīgumu saistības, kuros Savienība ir līgumslēdzēja puse.
2. Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm sniedz ieguldījumu Savienības saistību īstenošanā attiecībā uz palīdzības sniegšanas lielāku pārredzamību un pārskatatbildību, tostarp publicējot informāciju par palīdzības apjomu un sadalījumu, nodrošinot to, ka dati ir starptautiski salīdzināmi un tiem var viegli piekļūt, tos var kopīgi izmantot un publicēt.
3. Komisija, dalībvalstis un Eiropas Investīciju banka (EIB) sadarbojas, lai nodrošinātu saskaņotību, un tiecas novērst dublēšanos starp palīdzību, kas sniegta saskaņā ar šo regulu, un citiem Savienības, dalībvalstu un EIB sniegtās palīdzības veidiem, tostarp rīkojot regulāras un iekļaujošas sanāksmes, kuru mērķis ir palīdzības koordinēšana.
4. Komisija, dalībvalstis un EIB nodrošina savu attiecīgo palīdzības programmu koordināciju, lai, sniedzot palīdzību, palielinātu efektivitāti un lietderību un lai novērstu divkāršu finansēšanu atbilstīgi noteiktajiem principiem darbības koordinācijas stiprināšanai ārējās palīdzības jomā un politikas un procedūru saskaņošanai, jo īpaši starptautiskajiem palīdzības efektivitātes principiem. Koordinācija ietver regulāras apspriedes un biežu informācijas apmaiņu dažādos palīdzības sniegšanas posmos, jo īpaši vietējā līmenī, un koordinācija ir būtisks posms dalībvalstu un Savienības plānošanas procesos.
5. Lai palielinātu palīdzības sniegšanas efektivitāti un lietderību un lai novērstu divkāršu finansēšanu, Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu labāku koordināciju un savstarpējo papildināmību ar daudzpusējām un reģionālām organizācijām un vienībām, piemēram, ar starptautiskām finanšu iestādēm, Apvienoto Nāciju Organizācijas aģentūrām, fondiem un programmām, kā arī ar līdzekļu devējiem ārpus Savienības.
6. Gatavojot, īstenojot un uzraugot palīdzību saskaņā ar šo regulu, Komisija būtībā darbojas partnerībā ar I pielikumā uzskaitītajiem saņēmējiem. Ja nepieciešams, partnerībā tiek iekļautas kompetentās valsts, reģionālās un vietējās iestādes, kā arī pilsoniskās sabiedrības organizācijas. Komisija mudina veikt koordināciju starp attiecīgajām ieinteresētajām personām.
Pilsoniskās sabiedrības organizāciju spējas tiek stiprinātas, tostarp attiecīgā gadījumā kā palīdzības tiešās saņēmējas.
II SADAĻA
STRATĒĢISKĀ PLĀNOŠANA
6. pants
Stratēģijas dokumenti
1. Palīdzību saskaņā ar šo regulu sniedz, pamatojoties uz valsts vai starpvalstu indikatīvajiem stratēģijas dokumentiem (“stratēģijas dokumenti”), ko Komisija partnerībā ar I ielikumā uzskaitītajiem saņēmējiem pieņēmusi uz Savienības daudzgadu finanšu shēmas laiku - laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam.
2. Stratēģijas dokumentos tiek definētas prioritātes rīcībai, lai sasniegtu mērķus attiecīgajās 3. pantā minētajās politikas jomās, kuras atbalsta saskaņā ar šo regulu atbilstīgi, attiecīgi, 1. un 2. pantā minētajiem vispārējiem un konkrētiem mērķiem. Stratēģijas dokumentus pieņem saskaņā ar 4. pantā izklāstīto palīdzības regulējumu un pienācīgi ņemot vērā attiecīgās valsts stratēģijas.
3. Stratēģijas dokumentos ietver Savienības finansējuma indikatīvu sadalījumu pa politikas jomām, ja vajadzīgs, un pa gadiem un paredz iespēju risināt jaunas vajadzības, neskarot iespēju apvienot palīdzību dažādās politikas jomās. Stratēģijas dokumentos ir iekļauti rādītāji, lai novērtētu virzību uz stratēģijas dokumentos iekļauto mērķu sasniegšanu.
4. Komisija ik gadu izvērtē stratēģijas dokumentu īstenošanu un to, vai tie joprojām ir svarīgi, ņemot vērā 4. pantā minētā politikas regulējuma attīstību. Komisija informē 13. panta 1. punktā minēto komiteju par minētā izvērtējuma rezultātiem un var izteikt priekšlikumu pārskatīt šajā pantā minētos stratēģijas dokumentus un/vai programmas un attiecīgos gadījumos 7. panta 1. punktā minētos pasākumus. Minētos stratēģijas dokumentus pārskata arī termiņa vidusposmā, un vajadzības gadījumā tos koriģē.
5. Komisija pieņem šajā pantā minētos stratēģijas dokumentus un to pārskatītās versijas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 236/2014 16. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru.
III SADAĻA
ĪSTENOŠANA
7. pants
Plānošana
1. Savienības palīdzību saskaņā ar šo regulu īsteno tieši, netieši vai kopīgā pārvaldībā, izmantojot programmas un pasākumus, kā minēts Regulas (ES) Nr. 236/2014 2. un 3. pantā, un saskaņā ar īpašiem noteikumiem, ar ko nosaka vienotus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, jo īpaši attiecībā uz pārvaldības struktūrām un procedūrām, ko Komisija pieņem saskaņā ar šīs regulas 13. pantu. Parasti palīdzību sniedz, īstenojot gada vai daudzgadu valsts vai starpvalstu programmas, kā arī pārrobežu sadarbības programmas, kas izveidotas saskaņā ar 6. pantā minētajiem stratēģijas dokumentiem un ko izstrādājuši attiecīgie šīs regulas I pielikumā uzskaitītie saņēmēji un/vai attiecīgā gadījumā Komisija.
2. Veicot jebkādu plānošanu vai programmu pārskatīšanu pēc Regulas (ES) Nr. 236/2014 17. pantā minētā starpposma pārskata ziņojuma (“starpposma pārskata ziņojums”) publicēšanas, ņem vērā minētajā ziņojumā izklāstītos rezultātus, atzinumus un secinājumus.
8. pants
Pamatnolīgumi un papildu nolīgumi
1. Komisija un attiecīgie I pielikumā uzskaitītie saņēmēji slēdz pamatnolīgumus par palīdzības īstenošanu.
2. Vajadzības gadījumā starp Komisiju un attiecīgajiem I pielikumā uzskaitītajiem saņēmējiem vai to īstenošanas iestādēm var slēgt papildu nolīgumus par palīdzības īstenošanu.
9. pants
Horizontālie noteikumi
1. Pienācīgi pamatotos apstākļos un lai nodrošinātu Savienības finansējuma saskaņotību un efektivitāti vai lai veicinātu reģionālo sadarbību, Komisija var nolemt attiecināt 7. panta 1. punktā minētās programmas un pasākumus arī uz valstīm, teritorijām un reģioniem, kuri citādi nebūtu tiesīgi saņemt finansējumu saskaņā ar 1. pantu, ja īstenojamai programmai vai pasākumam ir globālas, reģionālas vai pārrobežu iezīmes.
2. Eiropas Reģionālās attīstības fonds (ERAF) sniedz ieguldījumu saskaņā ar šo regulu izveidotajās programmās vai pasākumos, kuru mērķis ir pārrobežu sadarbība starp I pielikumā uzskaitītajiem saņēmējiem un dalībvalstīm. ERAF ieguldījuma summu nosaka saskaņā ar 4. pantu Regulā (ES) Nr. 1299/2013. Minēto ieguldījumu izmanto saskaņā ar šo regulu.
3. Attiecīgos gadījumos IPA II var sniegt ieguldījumu starptautiskās un starpreģionālās sadarbības programmās vai pasākumos, kurus izveido un īsteno saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1299/2013 un kuros piedalās šīs regulas I pielikumā uzskaitītie saņēmēji.
4. Attiecīgos gadījumos IPA II var sniegt ieguldījumu pārrobežu sadarbības programmās vai pasākumos, kurus izveido un īsteno saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 232/2014 un kuros piedalās šīs regulas I pielikumā uzskaitītie saņēmēji.
5. Attiecīgos gadījumos IPA II var sniegt ieguldījumu programmās vai pasākumos, kurus ievieš kā daļu no makroreģionālas stratēģijas un kuros piedalās I pielikumā uzskaitītie saņēmēji.
IV SADAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
10. pants
Pilnvaru deleģēšana
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētus aktus saskaņā ar 11. pantu, lai grozītu šīs regulas II pielikumu. Konkrētāk, pēc starpposma pārskata ziņojuma publicēšanas, un pamatojoties uz minētajā starpposma pārskata ziņojumā iekļautajiem ieteikumiem, Komisija līdz 2018. gada 31. martam pieņem deleģēto aktu, ar ko groza II pielikumu.
11. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 10. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir līdz 2020. gada 31. decembrim.
3. Eiropas Parlaments vai Padome var jebkurā laikā atsaukt 10. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 10. pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
12. pants
Turpmāku īstenošanas noteikumu pieņemšana
Papildus Regulā (ES) Nr. 236/2014 paredzētajiem noteikumiem saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 236/2014 16. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru tiek pieņemti konkrēti noteikumi, ar ko paredz vienādus šīs regulas īstenošanas nosacījumus.
13. pants
Komiteja
1. Izveido Pirmspievienošanās palīdzības instrumenta komiteju (“IPA II komiteja”), un tās sastāvā ir dalībvalstu pārstāvji, un to vada Komisijas pārstāvis. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. IPA II komiteja palīdz Komisijai attiecībā uz visām politikas jomām, kas minētas 3. pantā. IPA II komitejas kompetencē ir arī tiesību akti un saistības saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1085/2006 un Regulas (EK) Nr. 389/2006 3. panta piemērošana.
14. pants
Rezultātu atalgošana
1. Šīs regulas 6. pantā minētajos stratēģijas dokumentos nosaka, ka paliek pieejams pienācīgs palīdzības apmērs, lai atsevišķu I pielikumā uzskaitīto saņēmēju varētu atalgot par:
a)
īpašu virzību, kas panākta nolūkā nodrošināt atbilstību dalības kritērijiem; un/vai
b)
efektīvu pirmspievienošanās palīdzības īstenošanu, panākot īpaši labus rezultātus attiecībā uz konkrētiem mērķiem, kas noteikti attiecīgajā stratēģijas dokumentā.
2. Ja kāda I pielikumā uzskaitītā saņēmēja panāktais progress un/vai rezultāti joprojām ir būtiski zemāki par tiem līmeņiem, par ko stratēģijas dokumentos panākta vienošanās, Komisija attiecīgi pielāgo piešķīrumus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 236/2014 16. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru.
3. Pienācīgu summu atliek šā panta 1. punktā minētajiem atalgojumiem, un to piešķir, pamatojoties uz izvērtējumu par rezultātiem un progresu vairāku gadu garumā, bet ne vēlāk kā, attiecīgi, 2017. un 2020. gadā. Tiek ņemti vērā darbības rādītāji, kas minēti 2. panta 2. punktā un noteikti stratēģijas dokumentos.
4. Šīs regulas 6. pantā minētajos stratēģijas dokumentos paredzētajā indikatīvajā Savienības līdzekļu sadalē ņem vērā iespēju piešķirt attiecīgos papildu līdzekļus, pamatojoties uz panāktajiem rezultātiem un/vai progresu.
15. pants
Finansējums
1. Finansējums šīs regulas īstenošanai laikposmā no 2014. līdz 2020. gadam ir noteikts EUR 11 698 668 000 pašreizējās cenās. Līdz 4 % no finansējuma piešķir pārrobežu sadarbības programmām starp I pielikumā uzskaitītajiem saņēmējiem un dalībvalstīm atbilstīgi viņu vajadzībām un prioritātēm.
2. Eiropas Parlaments un Padome daudzgadu finanšu shēmas satvarā apstiprina gada apropriācijas laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam.
3. Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1288/2013 (16) 18. panta 4. punktu no dažādiem instrumentiem ārējās darbības finansēšanai, proti, no Attīstības sadarbības instrumenta, kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 233/2014 (17), EKI, IPA II un Partnerības instrumenta, kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 234/2014 (18), tiks piešķirta indikatīva summa EUR 1 680 000 000 mācību mobilitātes darbībām uz un no partnervalstīm Regulas (ES) 1288/2013 nozīmē, kā arī sadarbībai un politiskajam dialogam ar minēto valstu iestādēm, institūcijām un organizācijām. Šo fondu izmantošanai piemēro Regulu (ES) Nr. 1288/2013.
Finansējumu nodrošina, izmantojot divus daudzgadu piešķīrumus, kas attiecīgi aptver pirmos četrus gadus un pārējos trīs gadus. Minētā finansējuma piešķīrums ir ietverts plānošanā, kas paredzēta šajā regulā, atbilstīgi attiecīgo valstu identificētajām vajadzībām un prioritātēm. Piešķīrumus var pārskatīt iepriekš neparedzētu būtisku apstākļu vai svarīgu politisko pārmaiņu gadījumā atbilstīgi Savienības ārējās darbības prioritātēm.
16. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2014. gada 11. marts