PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 299/2013
ze dne 26. března 2013,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2568/91 o charakteristikách olivového oleje a olivového oleje z pokrutin a o příslušných metodách analýzy
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména na čl. 113 odst. 1 písm. a) a čl. 121 písm. a) první pododstavec, ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (EHS) č. 2568/91 ze dne 11. července 1991 o charakteristikách olivového oleje a olivového oleje z pokrutin a o příslušných metodách analýzy (2) vymezuje chemické a organoleptické vlastnosti olivového oleje a oleje z pokrutin a stanoví metody hodnocení těchto vlastností. Uvedené metody by měly být aktualizovány na základě stanoviska chemiků a v souladu s prací prováděnou v Mezinárodní radě pro olivový olej (dále jen „IOC“).
(2)
Podle čl. 113 odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 ověřují členské státy, zda olivové oleje a olivové oleje z pokrutin splňují obchodní normy stanovené nařízením (EHS) č. 2568/91, a případně ukládají sankce. V článcích 2 a 2a nařízení (EHS) č. 2568/91 jsou stanovena podrobná pravidla pro tyto kontroly shody. Uvedená pravidla by měla zajistit, aby olivový olej, pro který byla stanovena norma jakosti, této normě skutečně odpovídal. Pravidla by měla být dále rozpracována a měla by zahrnovat analýzu rizik. Pro účely uvedených kontrol shody by měl být definován pojem „olivový olej uváděný na trh“.
(3)
Zkušenosti ukázaly, že některá rizika podvodu ohrožují plnou účinnost ochrany spotřebitelů, kterou poskytuje nařízení (EHS) č. 2568/91. Držitelé olivového oleje by proto měli pro každou kategorii oleje vést evidenci vstupů a výstupů. S cílem zamezit nadměrné administrativní zátěži, aniž by byly ohroženy cíle registru olivového oleje, by se shromažďování informací mělo omezit na fáze výroby až do fáze plnění olivového oleje.
(4)
S cílem zajistit návaznost a vyhodnotit opatření stanovená nařízením (EHS) č. 2568/91 by členské státy měly Komisi oznamovat nejen vnitrostátní prováděcí opatření, ale měly by též nahlašovat výsledky kontrol shody.
(5)
Za účelem pokračování procesu harmonizace s mezinárodními normami stanovenými IOC by měly být aktualizovány některé metody analýzy stanovené nařízením (EHS) č. 2568/91. Metoda analýzy podle přílohy XVIII uvedeného nařízení by proto měla být nahrazena účinnější metodou. Je rovněž vhodné napravit některé nesrovnalosti a nedostatky metod analýzy stanovených v příloze IX uvedeného nařízení.
(6)
Členské státy budou pro uplatňování nových pravidel stanovených tímto nařízením potřebovat přechodné období.
(7)
Komise vypracovala informační systém, který umožňuje elektronickou správu dokumentů a postupů v rámci jejích interních pracovních postupů a jejích vztahů s orgány podílejícími se na společné zemědělské politice. Má se za to, že oznamovací povinnosti uvedené v nařízení (EHS) č. 2568/91 mohou být splněny prostřednictvím uvedeného systému v souladu s nařízením Komise (ES) č. 792/2009 ze dne 31. srpna 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro předávání informací a dokumentů členskými státy Komisi v rámci provádění společné organizace trhů, režimu přímých plateb, propagace zemědělských produktů a režimů platných pro nejvzdálenější regiony a menší ostrovy v Egejském moři (3).
(8)
Nařízení (EHS) č. 2568/91 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(9)
Řídící výbor pro společnou organizaci zemědělských trhů nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené jeho předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2568/91 se mění takto:
1)
Článek 2a se nahrazuje tímto:
„Článek 2a
1. Pro účely tohoto článku se pojmem „olivový olej uváděný na trh“ rozumí celkové množství olivového oleje a olivového oleje z pokrutin příslušného členského státu, které se v uvedeném členském státě spotřebuje nebo které se z uvedeného členského státu vyveze.
2. Členské státy zajistí, aby kontroly shody byly prováděny selektivně, na základě analýzy rizik a s přiměřenou četností s cílem zajistit, aby olivový olej uváděný na trh byl v souladu s deklarovanou kategorií.
3. Kritéria pro posouzení rizika mohou zahrnovat:
a)
kategorii oleje, období produkce, cenu oleje v porovnání s jinými rostlinnými oleji, úkony mísení a balení, skladovací zařízení a podmínky, zemi původu, zemi určení, způsob přepravy nebo objem šarže;
b)
postavení hospodářských subjektů v marketingovém řetězci, objem nebo hodnotu výrobků jimi uváděných na trh, sortiment olejů jimi uváděných na trh, druh vykonávané hospodářské činnosti jako např. lisování, skladování, rafinace, mísení, balení nebo maloobchodní prodej;
c)
zjištění při předchozích kontrolách včetně počtu a druhu zjištěných nedostatků, obvyklou kvalitu olejů uváděných na trh, výkonnost používaného technického vybavení;
d)
spolehlivost systému zajištění jakosti či systému vlastní kontroly hospodářských subjektů v souvislosti s dodržováním obchodních norem;
e)
místo, kde se provádí kontrola, zejména, jde-li o první bod vstupu do Unie, poslední bod výstupu z Unie nebo o místo produkce, balení a naložení oleje či jeho prodeje konečnému spotřebiteli;
f)
jakékoliv další informace, které by mohly poukazovat na riziko nedodržování norem.
4. Členské státy předem stanoví:
a)
kritéria pro hodnocení rizika nedodržování norem u šarží;
b)
na základě analýzy rizik pro každou kategorii rizik minimální počet hospodářských subjektů či šarží a/nebo množství, u nichž budou provedeny kontroly shody.
Ročně se provádí alespoň jedna kontrola shody na každých tisíc tun olivového oleje uváděného na trh v členském státě.
5. Členské státy ověří dodržování shody:
a)
provedením analýz uvedených v příloze I v jakémkoli pořadí nebo
b)
v pořadí uvedeném v rozhodovacím schématu v příloze Ib, dokud není dosaženo jednoho z rozhodnutí uvedených v rozhodovacím schématu.“
2)
Článek 3 se nahrazuje tímto:
„Článek 3
Pokud se zjistí, že určitý olej neodpovídá popisu kategorie, do níž patří, uloží daný členský stát, aniž jsou dotčeny jakékoli další sankce, účinné, přiměřené a odrazující sankce, jejichž výše se stanoví podle závažnosti zjištěné nesrovnalosti.
Pokud jsou při kontrolách zjištěny závažné nesrovnalosti, zvýší členské státy četnost kontrol ve vztahu k etapě uvádění na trh, kategorii oleje, původu nebo jiným kritériím.“
3)
Vkládá se nový článek 7a, který zní:
„Článek 7a
Fyzické či právnické osoby a skupiny fyzických či právnických osob vlastnící z profesionálních či obchodních důvodů olivový olej a olivový olej z pokrutin od extrakce v lisovně až po fázi plnění, musí pro každou z kategorií těchto olejů vést evidenci vstupů a výstupů.
Členský stát zajistí, aby byla povinnost stanovená v prvním odstavci řádně dodržována.“
4)
Článek 8 se nahrazuje tímto:
„Článek 8
1. Členské státy sdělí Komisi opatření přijatá k provádění tohoto nařízení. Rovněž Komisi uvědomí o veškerých následných změnách.
2. Nejpozději 31. května každého roku předají členské státy Komisi zprávu o provádění tohoto nařízení v předchozím kalendářním roce. Zpráva musí obsahovat alespoň výsledky kontrol shody provedené u olivového oleje podle vzoru stanoveného v příloze XXI.
3. Oznámení uvedená v tomto nařízení se provádějí v souladu s nařízením Komise (ES) č. 792/2009 (4).
(4) Úř. věst. L 228, 1.9.2009, s. 3.“" 						
5)
Příloha IX se nahrazuje zněním uvedeným v příloze I tohoto nařízení.
6)
Příloha XVIII se nahrazuje zněním uvedeným v příloze II tohoto nařízení.
7)
Vkládá se příloha XXI, jejíž znění je stanoveno v příloze III tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014. Ustanovení čl. 8 odst. 2 se však použije ode dne 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 26. března 2013.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 299/2013
(2013. gada 26. marts),
ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 2568/91 par olīveļļas un olīvu izspaidu eļļas īpašībām un attiecīgajām analīzes metodēm
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2007. gada 22. oktobra Regulu (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (“Vienotā TKO regula”) (1), un jo īpaši tās 113. panta 1. punkta a) apakšpunktu un 121. panta pirmās daļas a) punktu saistībā ar tās 4. pantu,
tā kā:
(1)
Komisijas 1991. gada 11. jūlija Regulā (EEK) Nr. 2568/91 par olīveļļas un olīvu izspaidu eļļas īpašībām un attiecīgajām analīzes metodēm (2) ir noteiktas olīveļļas un olīvu izspaidu eļļas ķīmiskās un organoleptiskās īpašības, kā arī šo īpašību novērtēšanas metodes. Šīs metodes būtu jāatjaunina, pamatojoties uz ķīmijas ekspertu viedokli un ievērojot Starptautiskās olīvu padomes (turpmāk “IOC”) paveikto.
(2)
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1234/2007 113. panta 3. punktu dalībvalstīm ir jāpārbauda, vai olīveļļas un olīvu izspaidu eļļas atbilst Regulā (EEK) Nr. 2568/91 noteiktajiem tirdzniecības standartiem, un vajadzības gadījumā jāpiemēro sankcijas. Regulas (EEK) Nr. 2568/91 2. un 2.a pants paredz sīkus noteikumus par šīm atbilstības pārbaudēm. Šiem noteikumiem vajadzētu nodrošināt, ka olīveļļa, kurai ir noteikts kvalitātes standarts, faktiski atbilst šim standartam. Noteikumi būtu jāizstrādā sīkāk, tostarp par riska analīzi. Šo atbilstības pārbaužu vajadzībām vajadzētu definēt terminu “pārdota olīveļļa”.
(3)
Pieredze liecina, ka pastāv zināmi krāpšanas riski, kas liedz pilnībā īstenot Regulā (EEK) Nr. 2568/91 paredzēto patērētāju aizsardzību. Tāpēc olīveļļas turētājiem būtu jāreģistrē katras kategorijas eļļas ievešana un izvešana. Lai neradītu pārmērīgu administratīvo slogu, nekaitējot olīveļļas reģistra kārtošanas mērķiem, informācijas vākšanai būtu jānotiek līdz olīveļļas pildīšanas posmam.
(4)
Lai nodrošinātu pēcpasākumus un izvērtētu Regulas (EEK) Nr. 2568/91 pasākumus, dalībvalstīm vajadzētu Komisijai paziņot ne tikai par valsts īstenošanas pasākumiem, bet arī par atbilstības pārbaužu rezultātiem.
(5)
Lai turpinātu procesu, kurā notiek harmonizācija ar IOC noteiktajiem starptautiskajiem standartiem, atsevišķas Regulā (EEK) Nr. 2568/91 paredzētās analīzes metodes būtu jāatjaunina. Tādēļ minētās regulas XVIII pielikumā paredzētā metode būtu jāaizstāj ar efektīvāku metodi. Tāpat ir lietderīgi novērst dažas neatbilstības un nepareizības IX pielikumā paredzētajās analīzes metodēs.
(6)
Ir vajadzīgs pārejas periods, lai dalībvalstis varētu piemērot jaunos noteikumus, kas paredzēti šajā regulā.
(7)
Komisija ir izstrādājusi informācijas sistēmu, kas ļauj elektroniski pārvaldīt dokumentus un procedūras gan tās iekšējā darba procedūrā, gan attiecībās ar iestādēm, kuras iesaistītas kopējā lauksaimniecības politikā. Tiek uzskatīts, ka Regulā (EEK) Nr. 2568/91 paredzēto paziņošanas pienākumu izpildi var nodrošināt, izmantojot minēto sistēmu saskaņā ar Komisijas 2009. gada 31. augusta Regulu (EK) Nr. 792/2009, ar ko nosaka kārtību, kādā dalībvalstis Komisijai paziņo informāciju un dokumentus, kas pieprasīti, īstenojot tirgu kopīgo organizāciju, tiešo maksājumu režīmu, lauksaimniecības produktu veicināšanas pasākumus, kā arī režīmus, ko piemēro attālākajiem reģioniem un Egejas jūras nelielajām salām (3).
(8)
Tādēļ attiecīgi būtu jāgroza Regula (EEK) Nr. 2568/91.
(9)
Lauksaimniecības tirgu kopīgās organizācijas pārvaldības komiteja nav sniegusi atzinumu tās priekšsēdētāja noteiktajā termiņā,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulu (EEK) Nr. 2568/91 groza šādi:
1)
regulas 2.a pantu aizstāj ar šādu:
“2.a pants
1. Šajā pantā jēdziens “pārdotā olīveļļa” nozīmē to attiecīgās dalībvalsts olīveļļas un olīvu izspaidu eļļas kopējo daudzumu, kas ir patērēts šajā dalībvalstī vai eksportēts no šīs dalībvalsts.
2. Dalībvalstis nodrošina, ka atbilstības pārbaudes notiek izlases veidā, pamatojoties uz riska analīzi, un pietiekami bieži, lai nodrošinātu, ka pārdotā olīveļļa atbilst deklarētajai kategorijai.
3. Kritēriji riska novērtēšanai var būt šādi:
a)
eļļas kategorija, ražošanas periods, eļļas cena salīdzinājumā ar citu augu eļļu cenu, jaukšanas un iepakošanas operācijas, glabātavas un glabāšanas apstākļi, izcelsmes valsts, galamērķa valsts, transporta veids vai partijas apjoms;
b)
uzņēmumu pozīcija tirgus ķēdē, uzņēmumu tirgotās produkcijas apjoms un/vai vērtība, tirgoto eļļas kategoriju klāsts, veiktā saimnieciskā darbība, piemēram, malšana, glabāšana, rafinēšana, sajaukšana, iepakošana vai mazumtirdzniecība;
c)
iepriekšējo pārbaužu rezultāti, tai skaitā atklāto defektu skaits un veids, pārdotās eļļas parastā kvalitāte, izmantotā tehniskā aprīkojuma līmenis;
d)
uzņēmumu kvalitātes nodrošinājuma sistēmu vai pašpārbaudes sistēmu uzticamība attiecībā uz atbilstību tirdzniecības standartiem;
e)
pārbaudes norises vieta, jo īpaši, ja tā ir pirmā produkcijas ievešanas vieta Savienībā, pēdējā izvešanas vieta no Savienības vai vieta, kur notiek eļļu ražošana, iepakošana, iekraušana vai pārdošana galapatērētājam;
f)
visa citu informācija, kas var liecināt par neatbilstības risku.
4. Dalībvalstis jau iepriekš nosaka:
a)
kritērijus partiju neatbilstības riska noteikšanai;
b)
pamatojoties uz riska analīzi katrai riska kategorijai, minimālo uzņēmumu skaitu vai partiju skaitu un/vai daudzumu, kam veiks atbilstības pārbaudi.
Gadā veic vismaz vienu atbilstības pārbaudi katrām tūkstoš tonnām olīveļļas, ko pārdod dalībvalstī.
5. Dalībvalstis atbilstību pārbauda:
a)
jebkādā kārtībā veicot analīzes, kas paredzētas I pielikumā; vai
b)
ievērojot kārtību, kas izklāstīta I.b pielikumā par lēmumu pieņemšanas shēmu, līdz pieņem vienu no lēmumiem, kas iekļauts lēmumu pieņemšanas shēmā.”;
2)
regulas 3. pantu aizstāj ar šādu:
“3. pants
Ja konstatē, ka kāda eļļa neatbilst tās kategorijas aprakstam, attiecīgā dalībvalsts, neskarot jebkādas citas sankcijas, piemēro efektīvas, samērīgas un preventīvas sankcijas, kas nosakāmas atkarībā no atklātā pārkāpuma smaguma.
Ja pārbaudēs konstatē būtiskus pārkāpumus, dalībvalstis palielina pārbaužu biežumu attiecībā uz pārdošanas posmu, eļļas kategoriju, izcelsmi vai citiem kritērijiem.”;
3)
regulā pievieno šādu 7.a pantu:
“7.a pants
Fiziskām vai juridiskām personām vai personu grupām, kas jebkādos profesionālos vai komerciālos nolūkos glabā olīveļļu un olīvu izspaidu eļļu ražošanas posmos no eļļas ekstrakcijas spiestuvē līdz tās iepildīšanai pudelēs (ieskaitot), ir jākārto ievešanas un izvešanas reģistrs par katru šādu eļļas kategoriju.
Dalībvalsts nodrošina, ka pirmajā daļā paredzētais pienākums tiek pienācīgi pildīts.”;
4)
regulas 8. pantu aizstāj ar šādu:
“8. pants
1. Dalībvalstis paziņo Komisijai par šīs regulas īstenošanas pasākumiem. Tās informē Komisiju par visiem turpmākajiem grozījumiem.
2. Ne vēlāk kā katra gada 31. maijā dalībvalstis nosūta Komisijai ziņojumu par šīs regulas piemērošanu iepriekšējā kalendāra gada laikā. Ziņojumā iekļauj vismaz olīveļļas atbilstības pārbaužu rezultātus saskaņā ar XXI pielikumā ietverto paraugu.
3. Šajā Regulā minētos paziņojumus sniedz saskaņā ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 792/2009 (4).
(4) OV L 228, 1.9.2009., 3. lpp.”" 						
5)
Regulas IX pielikumu aizstāj ar šīs regulas I pielikuma tekstu.
6)
Regulas XVIII pielikumu aizstāj ar šīs regulas II pielikuma tekstu.
7)
Pievieno XXI pielikumu, kura teksts ir izklāstīts šīs regulas III pielikumā.
2. pants
Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2014. gada 1. janvāra. Tomēr regulas 8. panta 2. punktu piemēro no 2015. gada 1. janvāra.
Šī regula ir saistoša kopumā un tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 26. martā