ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 472/2014/EU
ze dne 16. dubna 2014
o Evropském roku pro rozvoj (2015)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 209 a čl. 210 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 10. prosince 2013 (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Hlavním cílem politiky rozvojové spolupráce je zmírňování chudoby a v konečném důsledku její vymýcení, jak je stanoveno v článku 21 Smlouvy o Evropské unii a v článku 208 Smlouvy o fungování Evropské unie. Celosvětový boj proti chudobě pomůže rovněž vybudovat stabilnější, mírumilovnější a spravedlivější svět s větší mírou prosperity, který by odrážel vzájemnou závislost bohatších a chudších zemí.
(2)
Jak je uvedeno v usnesení Evropského parlamentu ze dne 23. října 2012 nazvaném „Agenda pro změnu: budoucnost rozvojové politiky EU“, podstatou rozvojové spolupráce je rovněž podpora všech stránek lidského rozvoje a naplňování potřeb lidí ve všech směrech, včetně kulturního rozměru.
(3)
Unie poskytuje pomoc v oblasti rozvojové spolupráce od roku 1957 a je nyní největším dárcem oficiální rozvojové pomoci na světě.
(4)
Lisabonská smlouva pevně ukotvila rozvojovou politiku v rámci vnější činnosti Unie, aby podpořila zájem Unie na vytvoření stabilního a prosperujícího světa. Rozvojová politika pomáhá řešit také další globální výzvy a přispívá k plnění strategie Evropa 2020, uvedené ve sdělení Komise ze dne 3. března 2010 nazvaném „Evropa 2020 Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“.
(5)
Unie zaujímá vedoucí postavení při vytváření a provádění koncepce soudržnosti politik ve prospěch rozvoje, která je zaměřena na posílení součinnosti mezi politikami, jež se pomoci bezprostředně netýkají, a rozvojovými cíli, s cílem zajistit, aby politiky Unie podporovaly potřeby rozvojových zemí související s rozvojem nebo přinejmenším aby nebyly v rozporu s cílem vymýtit chudobu.
(6)
V roce 2000 se mezinárodní společenství zavázalo, že do roku 2015 uskuteční konkrétní kroky v boji proti chudobě, a to přijetím rozvojových cílů tisíciletí, jež byly schváleny Unií a členskými státy.
(7)
Ve společném prohlášení Rady a zástupců vlád členských států, zasedajících v Radě, Evropského parlamentu a Komise o rozvojové politice Evropské unie: „Evropský konsenzus“ (3), který i nadále tvoří nejkomplexnější základ rozvojové spolupráce Unie, se Unie vyzývá, aby pomáhala posilovat úlohu nových členských států jakožto nových dárců.
(8)
Náš svět prošel v posledních letech obrovskými změnami, včetně výrazných globálních posunů v hospodářské a politické rovnováze. Na světovou scénu vstoupili noví aktéři, včetně soukromých a jiných nestátních subjektů. I když většina celosvětového hrubého domácího produktu připadá na rozvinuté a rychle se rozvíjející ekonomiky, rychle se rozvíjející země se stávají nejdůležitější hybnou silou celosvětového růstu a již nyní mají výrazný vliv na světovou ekonomiku.
(9)
Životně důležitá je v rychle se měnícím světě kontinuita podpory rozvojové spolupráce. Přibližně 1,3 miliardy lidí stále ještě žije v extrémní příjmové chudobě a potřeby pro lidský rozvoj mnoha dalších nejsou dosud uspokojeny. Téměř všude na světě se prohloubily nerovnosti v rámci jednotlivých zemí. Přirozené životní prostředí se ocitá pod stále vyšším tlakem a důsledky změny klimatu obzvláště těžce dopadají na rozvojové země. Tyto problémy jsou univerzální a vzájemně spolu souvisejí, proto je musí řešit všechny země společně.
(10)
Byly zahájeny diskuse o rámci na období po roce 2015: v návaznosti na sdělení Komise ze dne 13. října 2011 nazvané „Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro změnu“ a na závěry Rady ze dne 14. května 2012 týkající se Agendy pro změnu, která již vedly k zásadní změně orientace rozvojové politiky Unie, Komise vyjádřila svůj názor ve sdělení ze dne 27. února 2013 nazvaném „Důstojný život pro všechny: skoncovat s chudobou a umožnit světu udržitelnou budoucnost“, a ve svých závěrech ze dne 25. června 2013 Rada přijala „Souhrnný rámec na období po roce 2015“, jejichž cílem je vyřešit nedostatky stávajícího rámce pro rozvoj a stanovit společný postup pro vytvoření zastřešujícího mezinárodního rámce, jenž by řešil tematiku vymýcení chudoby společně s problémy týkajícími se udržitelnosti.
(11)
Rok 2015 by měl být symbolickým a zároveň rozhodujícím rokem, neboť je posledním rokem pro dosažení společně dohodnutých rozvojových cílů tisíciletí, a nabízí tedy jedinečnou příležitost zhodnotit mezinárodní závazky. Rok 2015 bude rovněž rokem, ve kterém by měla být přijata zásadní mezinárodní rozhodnutí o rámci pro rozvoj, který má v příštích desetiletích nahradit rámec pro rozvojové cíle tisíciletí.
(12)
Rok 2015 je vhodným rokem k předložení výsledků rozvojové politiky Unie, kterých bylo dosaženo v návaznosti na uplatnění zásad stanovených ve sdělení Komise o Agendě pro změnu.
(13)
Rok 2015 bude také rokem, během kterého se v členských státech uskuteční důležité mezinárodní události, jako je Světová výstava „Nasytit planetu - energie pro život“ v Miláně, jež budou představovat zvláštní příležitost k diskuzi o celosvětové rozvojové politice a k uskutečnění rozsáhlého informování veřejnosti o udržitelném rozvoji a s ním spojených otázkách.
(14)
Ve svém usnesení o Agendě o změně vyzval Evropský parlament Komisi, aby vyhlásila rok 2015 Evropským rokem pro rozvoj, a vyjádřil naději, že takové opatření zvýší viditelnost rozvojové spolupráce.
(15)
Rok 2015 by měl tedy být vyhlášen Evropským rokem pro rozvoj (dále jen „evropský rok“) s cílem zvýšit povědomí veřejnosti o stávající orientaci rozvojové politiky Unie. Je třeba přinést informace o tom, jak může Unie hledící za své hranice pomoci se zajištěním celosvětové udržitelnosti. V tomto kontextu je třeba více hovořit o celosvětové vzájemné závislosti a o tom, že rozvoj je víc než pouhá pomoc.
(16)
Klíčem k zajištění úspěšného dopadu činnosti Unie v oblasti rozvoje je míra podpory veřejnosti, politické podpory a účinného a účelného vynakládání veřejných prostředků za účelem dosažení výsledků v oblasti rozvoje. Evropský rok by proto měl být příležitostí ke zvyšování informovanosti, mimo jiné i prostřednictvím veřejné politické diskuze a vzdělávání o otázkách rozvoje, podnětem k větší aktivitě v této oblasti a k výměně osvědčených postupů mezi členskými státy, místními a regionálními orgány, občanskou společností, soukromým sektorem, sociálními partnery a mezinárodními subjekty a organizacemi, které se zabývají problematikou rozvoje. Měl by pomoci soustředit politickou pozornost na tuto problematiku a mobilizovat všechny zúčastněné strany, aby se prosadila a podpořila další opatření a iniciativy na úrovni Unie a členských států ve spolupráci s příjemci rozvojové pomoci a jejich zástupci.
(17)
V rámci evropského roku by se měla zvýšit informovanost o všech formách diskriminace na základě pohlaví, kterým čelí ženy a dívky v různých regionech, zejména pokud jde o přístup ke vzdělání, k pracovním příležitostem a k systémům zdravotnictví a o nucené sňatky, sexuální vykořisťování, mrzačení pohlavních orgánů a jiné podobné praktiky.
(18)
Ze zvláštního průzkumu Eurobarometr č. 392 zveřejněného v říjnu 2012 a nazvaného „Globální solidarita: Evropané a rozvojová pomoc“ vyplynulo, že pomoc lidem v partnerských zemích se u občanů Unie těší silné podpoře ve výši 85 %. Jak se uvádí v tomto průzkumu, navzdory současné hospodářské situaci se více než šest občanů z deseti domnívá, že by mělo dojít ke zvýšení pomoci poskytované osobám v partnerských zemích. Zároveň z tohoto průzkumu jasně vyplynulo, že lidé toho o rozvojové spolupráci Unie mnoho nevědí; toto zjištění implikuje potřebu lepší komunikace s lidmi.
(19)
Účinná koordinace aktivit všech partnerů působících na úrovni Unie a na celostátní, regionální a místní úrovni je condicio sine qua non skutečně účinného evropského roku. Při prosazování rozvojové politiky Unie hrají v tomto případě obzvláště důležitou roli místní a regionální partneři.
(20)
Různorodé vnitrostátní socioekonomické a kulturní kontexty a citlivé otázky vyžadují, aby se činnosti v rámci evropského roku decentralizovaly na vnitrostátní úroveň, a to v souladu s článkem 58 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (4). Stanovení priorit na vnitrostátní úrovni by však mělo být koordinováno spolu s Komisí s cílem zajistit soulad se strategickými cíli evropského roku. Pro zajištění synergického působení a úspěšný průběh evropského roku je důležitá v prvé řadě pečlivá koordinace činnosti Komise a členských států.
(21)
Účast na financovaných činnostech evropského roku by měla být kromě členských států umožněna i kandidátským zemím, na něž se vztahuje předvstupní strategie, a to v souladu se všeobecnými zásadami a podmínkami pro účast těchto zemí na programech Unie, jež jsou stanoveny v příslušných rámcových dohodách a v rozhodnutích Rady přidružení. Je třeba podporovat koordinaci s vnitrostátními opatřeními, zejména s vnitrostátními programy pro rozvojové vzdělávání a zvyšování informovanosti. Míra a forma zapojení do evropského roku by měla být na zvážení každého členského státu.
(22)
Měla by být zajištěna soudržnost a doplňkovost s dalšími právními předpisy a akcemi Unie, zejména s nástrojem pro rozvojovou spolupráci zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 233/2014 (5), včetně programu pro rozvojové vzdělávání a zvyšování informovanosti, s Evropským rozvojovým fondem, evropským nástrojem sousedství zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 (6) a s dalšími nástroji Unie pro financování vnější činnosti, které mají význam pro rozvojovou politiku.
(23)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny prostřednictvím přiměřených opatření v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případně správních a finančních sankcí v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
(24)
Aby bylo možné optimalizovat účinnost a účelnost akcí plánovaných na evropský rok, je důležité, aby byl soubor přípravných akcí proveden v roce 2014.
(25)
Komise již přijala nejrůznější opatření na podporu politik rozvoje a ke zvýšení informovanosti občanů o rozvojové spolupráci. Pro účely evropského roku by se tato stávající opatření měla využívat co nejvíce.
(26)
Primární odpovědnost za zvyšování povědomí občanů o problematice rozvoje leží na členských státech. Akce na úrovni Unie doplňuje iniciativy přijímané na celostátní, regionální a místní úrovni, jak je zdůrazněno v politickém prohlášení nazvaném „Partnerství pro komunikaci o Evropě“, které dne 22. října 2008 podepsal Evropský parlament, Rada a Komise.
(27)
Jelikož cílů tohoto rozhodnutí nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, vzhledem k potřebě mnohostranných partnerství, nadnárodní výměny informací, zvyšování povědomí o této problematice napříč Unií a šíření osvědčených postupů, ale spíše jich, z důvodu rozsahu evropského roku, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět
Rok 2015 se vyhlašuje „Evropským rokem pro rozvoj“ (dále jen „evropský rok“).
Motto evropského roku zní „Náš svět, naše důstojnost, naše budoucnost“.
Článek 2
Cíle
Cílem evropského roku je:
a)
informovat občany Unie o rozvojové spolupráci Unie a členských států a zdůraznit přitom výsledky, jichž Unie jakožto globální aktér spolu s členskými státy dosáhla a v jejichž dosahování bude v souladu s nejnovějšími jednáními o zastřešujícím rámci na období po roce 2015 pokračovat;
b)
podporovat přímé zapojení, kritické myšlení a aktivní zájem občanů Unie a zúčastněných stran o rozvojovou spolupráci, mimo jiné i o vytváření a provádění politik a
c)
zvýšit informovanost o přínosech rozvojové spolupráce Unie nejen z hlediska příjemců rozvojové pomoci Unie, ale také občanů Unie, a dospět k širšímu pochopení provázanosti politik v oblasti rozvoje, a podpořit mezi občany v Evropě a občany v rozvojových zemích smysl pro společnou odpovědnost, solidaritu a příležitosti v měnícím se a stále více vzájemně provázaném světě.
Článek 3
Opatření
1. Opatření přijatá k dosažení cílů evropského roku zahrnují tato opatření, která mohou být organizována na úrovni Unie a na celostátní, regionální nebo místní úrovni, jak je uvedeno v příloze tohoto rozhodnutí, a v souladu s čl. 6 odst. 5 v partnerských zemích:
a)
sdělovací kampaně za účelem šíření klíčových sdělení zaměřené na širokou veřejnost i na konkrétnější cílové skupiny, zejména na mladé lidi a další klíčové cílové skupiny, a to i prostřednictvím sociálních médií;
b)
pořádání konferencí, akcí a iniciativ ve spolupráci se všemi příslušnými zúčastněnými stranami s cílem podpořit aktivní účast a diskusi a zvýšit informovanost na všech úrovních;
c)
konkrétní opatření v členských státech zaměřená na podporu cílů evropského roku, zejména prostřednictvím vzdělávání o otázkách rozvoje, výměny informací a sdílení zkušeností a osvědčených postupů mezi celostátními, regionálními, místními správami a jinými organizacemi, a
d)
provádění studií a průzkumů a šíření jejich výsledků.
2. Komise může označit další opatření jako přínosná pro cíle evropského roku a umožnit, aby odkazy na evropský rok a jeho motto mohly být použity k propagaci těchto opatření za podmínky, že budou přispívat k dosažení těchto cílů.
Článek 4
Koordinace s členskými státy
1. Komise vyzve členské státy, aby každý z nich jmenoval svého národního koordinátora pověřeného organizací účasti tohoto členského státu na evropském roce. Členské státy informují o takovém jmenování Komisi.
2. Národní koordinátoři v úzké spolupráci s Komisí konzultují a spolupracují s celou řadou příslušných zúčastněných stran, včetně občanské společnosti a soukromého sektoru, vnitrostátních parlamentů, sociálních partnerů a případně vnitrostátních agentur, a to na federální nebo nižší správní úrovni, včetně regionálních a místních orgánů, případně s příslušnými přidruženými zámořskými zeměmi a územími, nebo s kontaktními místy pro příslušné programy Unie.
3. Komise vyzve členské státy, aby jí do 1. září 2014 předložily svůj pracovní program, v němž budou uvedeny podrobnosti o vnitrostátních činnostech plánovaných na evropský rok v souladu s cíli evropského roku a s podrobnostmi o opatřeních uvedenými v příloze.
4. Před schválením pracovních programů Komise ověří, jak je stanoveno v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (7), že navrhovaná opatření jsou v souladu s cíli evropského roku.
Článek 5
Účast
Činností v rámci evropského roku, které mají být financovány z rozpočtu Unie, se mohou účastnit členské státy a kandidátské země, na něž se vztahuje předvstupní strategie, v souladu se všeobecnými zásadami a podmínkami pro účast těchto zemí na programech Unie, jež jsou stanoveny v příslušných rámcových dohodách a v rozhodnutích Rady přidružení.
Článek 6
Koordinace na úrovni Unie a provádění
1. Komise provádí toto rozhodnutí na úrovni Unie, zejména prostřednictvím přijetí nezbytných rozhodnutí o financování v souladu s nařízeními zřizujícími nástroje pro financování vnější činnosti, která se týkají dotčených akcí, tedy nástroj pro rozvojovou spolupráci, evropský nástroj pro demokracii a lidská práva ve světě zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 235/2014 (8), evropský nástroj sousedství, nástroj přispívající ke stabilitě a míru zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 230/2014 (9), nástroj předvstupní pomoci zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 231/2014 (10) a nástroj partnerství pro spolupráci se třetími zeměmi zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 234/2014 (11) (dále jen „nástroje pro financování vnější činnosti“).
2. Komise spolu s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) úzce spolupracuje s Evropským parlamentem, Radou a členskými státy, Evropským hospodářským a sociálním výborem, Výborem regionů a s orgány a sdruženími působícími na úrovni Unie v oblasti problematiky rozvoje.
3. Komise uspořádá zasedání národních koordinátorů s cílem koordinovat provádění evropského roku a vyměňovat informace o jeho provádění na úrovni Unie a členských států. Komise může pozvat zástupce občanské společnosti a regionálních a místních orgánů a členy Evropského parlamentu, aby se těchto zasedání účastnili jako pozorovatelé.
4. Komise uspořádá zasedání všech příslušných zúčastněných stran zapojených do rozvojové spolupráce Unie, které jí budou nápomocny při provádění evropského roku na úrovni Unie. Na tato zasedání jsou zváni národní koordinátoři.
5. Komise zajistí, aby se téma evropského roku stalo prioritou sdělovacích činností jejích zastoupení v členských státech a delegací EU v partnerských zemích. Pokud jde o jejich účast na činnostech souvisejících s evropským rokem, a to bez ohledu na to, zda probíhají v Unii, nebo ve třetích zemích, je podpora rozvojovým partnerům ve třetích zemích poskytována prostřednictvím delegací EU a zámořské země a území jsou podporovány příslušnou institucionální cestou.
6. ESVČ a delegace EU učiní z evropského roku nedílnou součást své současné informační a sdělovací činnosti.
Článek 7
Soudržnost a doplňkovost
V souladu s nařízeními zřizujícími nástroje pro financování vnější činnosti, která se týkají dotčených akcí, Komise zajistí, aby opatření stanovená v tomto rozhodnutí byla v souladu s ostatními unijními, celostátními a regionálními opatřeními, která přispívají k dosažení cílů evropského roku, a aby v plné míře doplňovala stávající unijní, celostátní a regionální opatření.
Článek 8
Zvláštní ustanovení o finanční a nefinanční podpoře
1. Celounijní opatření uvedená v části A přílohy vedou k zadávání veřejných zakázek nebo udělování grantů financovaných Unií v souladu s hlavou V a VI nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. Celounijní opatření uvedená v části B přílohy mohou být spolufinancována Unií.
3. Komise může postupem uvedeným v části C přílohy poskytnout spolufinancování každému národnímu koordinátorovi.
4. Je-li to vhodné, mohou být stávající programy, které přispívají k podpoře rozvoje, použity k podpoře evropského roku, a to aniž jsou dotčeny jejich cíle a rozpočty. Ve vnitrostátních pracovních programech lze rovněž zohlednit mimořádné úsilí členských států při řízení akcí a činnosti v oblasti mezinárodního rozvoje.
5. Komise může poskytnout nefinanční podporu činnostem prováděným veřejnými a soukromými organizacemi, které jsou v souladu s čl. 3 odst. 2.
6. Aby byla opatření způsobilá pro financování podle tohoto rozhodnutí, musejí účinně využívat veřejné zdroje, musejí přinášet přidanou hodnotu a musejí být orientována na výsledky.
Článek 9
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby byly při provádění akcí financovaných podle tohoto rozhodnutí finanční zájmy Unie chráněny preventivními opatřeními proti podvodům, korupci a jinému protiprávnímu jednání, účinnými kontrolami a inspekcemi, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět audit na základě kontroly veškerých dokladů a kontrol a inspekcí na místě u všech příjemců grantů, zhotovitelů, dodavatelů, poskytovatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie na základě tohoto rozhodnutí.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) je oprávněn provádět vyšetřování včetně kontrol a inspekcí na místě v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (12) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (13) s cílem zjistit, zda nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie, pokud jde o grantovou dohodu, rozhodnutí o grantu nebo smlouvu, které jsou financovány podle tohoto rozhodnutí.
Článek 10
Podávání zpráv a hodnocení
Do 31. prosince 2016 předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů zprávu o provádění, výsledcích a celkovém hodnocení opatření stanovených v tomto rozhodnutí, aby bylo možné zvážit vhodné návazné kroky.
Článek 11
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS Nr. 472/2014/ES
(2014. gada 16. aprīlis)
par Eiropas gadu attīstībai (2015)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 209. pantu un 210. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas 2013. gada 10. decembra atzinumu (1),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Attīstības sadarbības politikas primārais mērķis ir nabadzības samazināšana un ilgtermiņā - izskaušana, kā noteikts Līguma par Eiropas Savienību (LES) 21. pantā un Līguma par Eiropas Savienības darbību 208. pantā. Nabadzības apkarošana visā pasaulē palīdz arī veidot stabilāku, mierīgāku, pārtikušāku un taisnīgāku pasauli, atspoguļojot bagātāku un nabadzīgāku valstu savstarpējo atkarību.
(2)
Eiropas Parlamenta 2012. gada 23. oktobra rezolūcijā “Pārmaiņu programma - ES attīstības politikas nākotne” uzsvērts, ka attīstības sadarbība ietver arī cilvēku attīstības veicināšanu un cilvēku piepildījumu visos aspektos, ieskaitot kultūras dimensiju.
(3)
Savienība sniedz attīstības sadarbības palīdzību kopš 1957. gada un pašlaik ir lielākā oficiālās attīstības palīdzības līdzekļu devēja pasaulē.
(4)
Ar Lisabonas līgumu attīstības politika ir stingri nostiprināta Savienības ārējā darbībā, atbalstot Savienības ieinteresētību stabilā un pārtikušā pasaulē. Attīstības politika palīdz arī risināt citas globālas problēmas un dod ieguldījumu stratēģijā “Eiropa 2020”, kas izklāstīta Komisijas 2010. gada 3. marta paziņojumā “Eiropa 2020 - stratēģijai gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei”.
(5)
Savienībai ir bijusi vadošā loma attīstības jomas politikas saskaņotības koncepcijas formulēšanā un īstenošanā, un šīs koncepcijas mērķis ir stiprināt sinerģiju ar palīdzību nesaistītu politiku un attīstības mērķu starpā, lai nodrošinātu, ka Savienības politika atbalsta jaunattīstības valstu attīstības vajadzības vai vismaz nav pretrunā nabadzības izskaušanas mērķim.
(6)
Starptautiskā kopiena 2000. gadā apņēmās līdz 2015. gadam veikt konkrētus pasākumus, lai apkarotu nabadzību, pieņemot Tūkstošgades attīstības mērķus (TAM), kurus akceptējusi Savienība un dalībvalstis.
(7)
Padomes un Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju, Eiropas Parlamenta un Komisijas kopīgajā paziņojumā par Eiropas Savienības attīstības politiku “Eiropas Konsenss” (3), kas joprojām ir visaptverošākais pamats Savienības attīstības sadarbībai, Savienība tiek aicināta stiprināt jauno dalībvalstu kā jauno līdzekļu devēju lomu.
(8)
Pasaulē pēdējos gados ir notikušas lielas pārmaiņas, tostarp ievērojamas pārmaiņas globālajā ekonomikas un politiskajā līdzsvarā. Pasaules arēnā ir parādījušies jauni dalībnieki, tostarp privātā sektora un citi nevalstiskā sektora dalībnieki. Lai gan attīstītās un jaunietekmes ekonomikas valstis rada lielāko daļu pasaules iekšzemes kopprodukta, pēdējās minētās tagad ir kļuvušas par pasaules izaugsmes galveno virzītājspēku, un tām jau ir ievērojama ietekme uz pasaules ekonomiku.
(9)
Pastāvīgs atbalsts sadarbībai attīstības jomā ir vitāli svarīgs strauji mainīgajā pasaulē. Aptuveni 1,3 miljardi cilvēku joprojām dzīvo galējā nabadzībā ienākumu trūkuma dēļ, un daudzu citu cilvēku attīstības vajadzības joprojām netiek apmierinātas. Nevienlīdzība valstīs ir palielinājusies lielākajā daļā pasaules. Dabas vide ir pakļauta arvien lielākam spiedienam, un klimata pārmaiņu ietekme īpaši smagi skar jaunattīstības valstis. Šīs problēmas ir globālas un savstarpēji saistītas, un tās ir jārisina, visām valstīm rīkojoties kopā.
(10)
Diskusijas par satvaru laikposmam pēc 2015. gada ir sākušās: pamatojoties uz Komisijas 2011. gada 13. oktobra paziņojumu “ES attīstības politikas ietekmes palielināšana: Pārmaiņu programma” un Padomes 2012. gada 14. maija secinājumiem par Pārmaiņu programmu, kā rezultātā Savienības attīstības politikā jau notikusi būtiska pārorientācija, Komisija ir paudusi savu viedokli 2013. gada 27. februāra paziņojumā “Cilvēka cienīgu dzīvi visiem - nabadzības izskaušana un ilgtspējīgas nākotnes nodrošināšana pasaulē” un Padome savos 2013. gada 25. jūnija secinājumos pieņēma “Visaptverošo programmu laikposmam pēc 2015. gada” ar mērķi novērst nepilnības pašreizējā attīstības satvarā un noteikt vienotu pieeju, kas apvieno nabadzības izskaušanu un ilgtspējas problēmas visaptverošā starptautiskā satvarā.
(11)
2015. gadam vajadzētu būt simboliskam un izšķirošam, jo tas ir pēdējais gads, lai sasniegtu kopīgi pieņemtos TAM, un tādējādi piedāvā vienreizēju iespēju izvērtēt starptautiskās saistības. 2015. gads būs arī gads, kurā jāpieņem nozīmīgi starptautiski lēmumi par attīstības satvaru, kam jāaizstāj TAM nākamajās desmitgadēs.
(12)
2015. gads ir piemērots gads, kura laikā nākt klajā ar Savienības attīstības politikas rezultātiem pēc to principu īstenošanas, kuri paredzēti Komisijas paziņojumā par Pārmaiņu programmu.
(13)
2015. gads būs arī gads, kad dalībvalstīs notiks svarīgi starptautiski pasākumi, piemēram, Milānā notiks pasaules izstāde “Paēdināt planētu: enerģija dzīvei”, kas būs īpaša iespēja apspriest globāla mēroga attīstības politiku un veikt plašas sabiedrības informēšanas darbības par ilgtspējīgu attīstību un ar to saistītiem jautājumiem.
(14)
Eiropas Parlaments rezolūcijā par Pārmaiņu programmu aicināja Komisiju pasludināt 2015. gadu par Eiropas gadu attīstībai, paužot cerību, ka tas pievērstu vairāk uzmanības attīstības sadarbībai.
(15)
Tāpēc 2015. gads būtu jāpasludina par Eiropas gadu attīstībai (“Eiropas gads”), lai sniegtu savlaicīgu iespēju uzlabot plašākas sabiedrības informētību par Savienības attīstības politikas pašreizējo virzienu. Ir nepieciešama informācija par to, kā uz āru vērsta Savienība var palīdzēt nodrošināt globālu ilgtspējību. Tas ietver informēšanu par globālo savstarpējo atkarību un par to, ka attīstība nenozīmē tikai palīdzību vien.
(16)
Savienības rīcības attīstības jomā sekmīgas ietekmes pamatā ir tas, cik lielā mērā tai ir plašs sabiedrības un politiskais atbalsts un cik lielā mērā tā apliecina publisko līdzekļu efektīvu un lietderīgu izmantošanu, lai sasniegtu attīstības rezultātus. Tāpēc Eiropas gadam būtu jādarbojas kā katalizatoram, lai uzlabotu informētību, tostarp ar publiskām politiskām debatēm un izglītību attīstības jomā, radītu stimulu un apmainītos ar paraugpraksi starp dalībvalstīm, vietējām un reģionālām iestādēm, pilsonisko sabiedrību, privāto sektoru, sociālajiem partneriem un starptautiskām struktūrām un organizācijām, kas nodarbojas ar attīstības jautājumiem. Tam būtu jāpalīdz koncentrēt politisko uzmanību un iesaistīt ikvienu ieinteresēto personu, lai virzītu uz priekšu un sekmētu turpmākas darbības un iniciatīvas gan Savienības, gan dalībvalstu līmenī sadarbībā ar attīstības palīdzības saņēmējiem un to pārstāvjiem.
(17)
Eiropas gadam būtu jāveicina izpratne par visiem dzimuma diskriminācijas veidiem, ar ko sastopas sievietes un meitenes dažādos reģionos, īpaši saistībā ar izglītības, darba un veselības aprūpes sistēmu pieejamību, kā arī piespiedu laulībām, seksuālo izmantošanu, dzimumorgānu kropļošanu un citām ļaunprātīgām darbībām.
(18)
Īpašais Eirobarometrs 392 “Solidaritāte visā pasaulē: eiropieši un attīstības palīdzība”, kas publicēts 2012. gada oktobrī, liecināja, ka 85 % Savienības iedzīvotāju atbalsta palīdzību cilvēkiem partnervalstīs. Kā norādīts minētajā ziņojumā - neraugoties uz pašreizējo ekonomikas stāvokli, vairāk nekā seši no desmit iedzīvotājiem uzskata, ka palīdzība cilvēkiem partnervalstīs būtu jāpalielina. Tajā pašā laikā minētais ziņojums nepārprotami liecināja, ka trūkst zināšanu par Savienības attīstības sadarbību, par ko nepieciešama labāka informēšana.
(19)
Lai Eiropas gads būtu efektīvs, būtisks priekšnoteikums ir efektīva koordinācija starp visiem partneriem, kas dod savu ieguldījumu Savienības, valstu, reģionālajā un vietējā līmenī. Vietējiem un reģionālajiem partneriem šajā gadījumā ir īpaša nozīme Savienības attīstības politikas veicināšanā.
(20)
Atšķirīgā valstu sociālekonomiskā un kultūras konteksta un sensitīvo jautājumu dēļ dažus Eiropas gada pasākumus vajadzētu decentralizēt, tos pārceļot valstu līmenī, saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (4) 58. pantu. Tomēr politikas prioritāšu noteikšana valsts līmenī būtu jākoordinē ar Komisiju, lai nodrošinātu atbilstību Eiropas gada stratēģiskajiem mērķiem. Ciešai Komisijas un dalībvalstu darbību koordinācijai ir primāra nozīme, lai radītu sinerģiju un nodrošinātu sekmīgu Eiropas gadu.
(21)
Papildus dalībvalstīm līdzdalībai pasākumos, ko finansē Eiropas gada satvarā, vajadzētu būt pieejamai arī kandidātvalstīm, kuras gūst labumu no pirmspievienošanās stratēģijas, saskaņā ar vispārējiem principiem un vispārējiem noteikumiem un nosacījumiem šo valstu dalībai Savienības programmās, kas izveidotas ar attiecīgiem pamatnolīgumiem un Asociācijas padomes lēmumiem. Būtu jāveicina koordinācija ar valstu pasākumiem, jo īpaši ar valstu programmām “Izglītības un izpratnes veicināšana attīstības jomā”. Iesaistes līmenim un veidam Eiropas gada norisēs būtu jāpaliek katras dalībvalsts ziņā.
(22)
Būtu jānodrošina konsekvence un papildināmība ar citiem Savienības tiesību aktiem un darbībām, jo īpaši ar Attīstības sadarbības instrumentu, kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 233/2014 (5), tostarp programmu “Izglītības un izpratnes veicināšana attīstības jomā”, Eiropas Attīstības fondu, Eiropas kaimiņattiecību instrumentu, kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 232/2014 (6), un citiem Savienības instrumentiem ārējās darbības finansēšanai, kad tas skar attīstības politiku.
(23)
Savienības finanšu intereses būtu jāaizsargā, piemērojot samērīgus pasākumus visā izdevumu ciklā, tostarp preventīvi novēršot, konstatējot un izmeklējot pārkāpumus, atgūstot zaudētus, nepamatoti izmaksātus vai nepareizi izmantotus līdzekļus un attiecīgā gadījumā izmantojot administratīvus un finansiālus sodus saskaņā ar Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012.
(24)
Lai optimizētu Eiropas gadam paredzēto pasākumu efektivitāti un lietderību, ir svarīgi, lai 2014. gadā tiktu veikta virkne sagatavošanas darbību.
(25)
Komisija jau ir veikusi vairākus pasākumus, lai veicinātu attīstības politiku un informētu Savienības iedzīvotājus par tās sadarbību attīstības jomā. Minētie pasākumi būtu cik vien iespējams jāizmanto Eiropas gadam.
(26)
Galvenā atbildība par iedzīvotāju informētības palielināšanu attīstības jautājumos ir dalībvalstīm. Rīcība Savienības līmenī papildina valstu, reģionālā un vietējā līmenī veikto rīcību, kā uzsvērts politiskajā deklarācijā “Partnerība informācijas sniegšanai par Eiropu”, ko 2008. gada 22. oktobrī parakstīja Eiropas Parlaments, Padome un Komisija.
(27)
Ņemot vērā to, ka šā lēmuma mērķus nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, jo ir vajadzīgas daudzpusējas partnerības, transnacionāla informācijas apmaiņa un izpratnes veidošana un labas prakses izplatīšana visā Savienībā, bet drīzāk Eiropas gada mēroga dēļ minētos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar LES 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu, šajā lēmumā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Priekšmets
2015. gads tiek pasludināts par “Eiropas gadu attīstībai” (“Eiropas gads”).
Eiropas gada moto ir “Mūsu pasaule, mūsu cieņa, mūsu nākotne”.
2. pants
Mērķi
Eiropas gada mērķi ir:
a)
informēt Savienības iedzīvotājus par Savienības un dalībvalstu attīstības sadarbību, uzsverot rezultātus, ko Savienība, rīkojoties kopā ar dalībvalstīm, ir sasniegusi kā pasaules mēroga dalībnieks un ko tā turpinās īstenot saskaņā ar jaunākajām diskusijām par visaptverošu starptautisko satvaru laikposmam pēc 2015. gada;
b)
sekmēt Savienības iedzīvotāju un ieinteresēto personu tiešu iesaisti, analītisku domāšanu un aktīvu ieinteresētību attīstības sadarbībā, tostarp politikas formulēšanā un īstenošanā; un
c)
veicināt informētību par ieguvumiem no Savienības attīstības sadarbības ne tikai Savienības attīstības palīdzības saņēmējiem, bet arī Savienības iedzīvotājiem un panākt plašāku izpratni par attīstības jomas politikas saskaņotību, kā arī starp Eiropas un jaunattīstības valstu iedzīvotājiem veicināt kopīgas atbildības, solidaritātes un iespēju sajūtu mainīgajā un aizvien vairāk savstarpēji atkarīgajā pasaulē.
3. pants
Pasākumi
1. Pasākumi, ko veic, lai sasniegtu Eiropas gada mērķus, ietver šādus pasākumus, kurus var organizēt Savienības, valsts, reģionālā vai vietējā līmenī, kā izklāstīts pielikumā, un partnervalstīs saskaņā ar 6. panta 5. punktu:
a)
komunikācijas kampaņas, lai izplatītu galvenos vēstījumus, kas vērsti uz sabiedrību kopumā un konkrētām auditorijām, it īpaši jauniešiem un citām galvenajām mērķa grupām, tostarp izmantojot sociālos plašsaziņas līdzekļus;
b)
konferenču, pasākumu un iniciatīvu organizēšana ar visām attiecīgajām ieinteresētajām personām, lai sekmētu aktīvu līdzdalību un diskusijas, kā arī palielinātu informētību visos līmeņos;
c)
konkrēti pasākumi dalībvalstīs ar mērķi popularizēt Eiropas gada mērķus, jo īpaši izmantojot izglītību attīstības jomā, informācijas apmaiņu un dalīšanos pieredzē un paraugpraksē starp valstu, reģionālām vai vietējām pārvaldes iestādēm un citām organizācijām; un
d)
pētījumu un apsekojumu veikšana un to rezultātu izplatīšana.
2. Komisija var noteikt citus pasākumus par tādiem, kas veicina Eiropas gada mērķus, un var atļaut izmantot atsauces uz Eiropas gadu un moto minēto pasākumu popularizēšanā, ciktāl tie palīdz sasniegt minētos mērķus.
4. pants
Koordinācija ar dalībvalstīm
1. Komisija aicina dalībvalstis iecelt katras valsts koordinatoru, kas atbild par attiecīgās dalībvalsts dalības Eiropas gadā organizēšanu. Dalībvalsts informē Komisiju par jebkādu šādu iecelšanu.
2. Valstu koordinatori ciešā sadarbībā ar Komisiju apspriežas un sadarbojas ar plašu ieinteresēto personu loku, tostarp pilsonisko sabiedrību un privāto sektoru, valstu parlamentiem, sociālajiem partneriem un vajadzības gadījumā valstu aģentūrām, federālās valsts vai vietējā mēroga valdības līmenī, tostarp reģionālajām un vietējām iestādēm un attiecīgā gadījumā ar asociētajām aizjūras zemēm un teritorijām (AZT) vai attiecīgo Savienības programmu kontaktpunktiem.
3. Komisija aicina dalībvalstis līdz 2014. gada 1. septembrim tai nosūtīt savas darba programmas, kurās izklāstīta sīka informācija par Eiropas gadam plānotajiem valstu pasākumiem saskaņā ar Eiropas gada mērķiem un sīka informācija par pielikumā noteiktajiem pasākumiem.
4. Pirms darba programmu apstiprināšanas Komisija pārbauda, vai minētie pasākumi saskaņā ar Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 un Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 1268/2012 (7) atbilst Eiropas gada mērķiem.
5. pants
Dalība
No Savienības budžeta finansējamos Eiropas gada pasākumos var piedalīties dalībvalstis un kandidātvalstis, kas gūst labumu no pirmspievienošanās stratēģijas, saskaņā ar vispārējiem principiem un noteikumiem un nosacījumiem šo valstu dalībai Savienības programmās, kas izveidotas ar attiecīgajiem pamatnolīgumiem un Asociācijas padomes lēmumiem.
6. pants
Koordinēšana Savienības līmenī un īstenošana
1. Komisija šo lēmumu īsteno Savienības līmenī, jo īpaši, pieņemot vajadzīgos finansēšanas lēmumus saskaņā ar regulām, ar kurām izveido instrumentus ārējās darbības finansēšanai un kas ir nozīmīgi attiecīgajiem pasākumiem, proti, Attīstības sadarbības instrumentu, Eiropas instrumentu demokrātijai un cilvēktiesībām, kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 235/2014 (8), Eiropas kaimiņattiecību instrumentu, Stabilitātes un miera veicināšanas instrumentu, kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 230/2014 (9), Pirmspievienošanās palīdzības instrumentu, kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 231/2014 (10), un Partnerības instrumentu sadarbībai ar trešām valstīm, kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 234/2014 (11) (“instrumenti ārējās darbības finansēšanai”).
2. Komisija kopā ar Eiropas Ārējās darbības dienestu (EĀDD) cieši sadarbojas ar Eiropas Parlamentu, Padomi un dalībvalstīm, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju, Reģionu komiteju, kā arī struktūrām un apvienībām, kas nodarbojas ar attīstības jautājumiem Savienības līmenī.
3. Komisija organizē sanāksmes ar valstu koordinatoriem, lai koordinētu Eiropas gada īstenošanu un apmainītos ar informāciju par tā īstenošanu Savienības un valstu līmenī. Komisija var aicināt pilsoniskās sabiedrības un reģionālo un vietējo iestāžu pārstāvjus, kā arī Eiropas Parlamenta deputātus piedalīties šajās sanāksmēs kā novērotājiem.
4. Komisija sasauc sanāksmes, kurās piedalās visas ieinteresētās personas, kas iesaistītas Savienības attīstības sadarbības jomā, lai palīdzētu tai īstenot Eiropas gadu Savienības līmenī. Valstu koordinatorus uzaicina piedalīties minētajās sanāksmēs.
5. Komisija nosaka Eiropas gadu par prioritāti komunikācijas pasākumos, ko organizē Komisijas pārstāvniecības dalībvalstīs un ES delegācijas partnervalstīs. Attīstības partneri trešās valstīs attiecībā uz to dalību ar Eiropas gadu saistītos pasākumos neatkarīgi no tā, vai tie notiek Savienībā vai trešās valstīs, tiek atbalstīti ar ES delegāciju starpniecību, savukārt AZT tiek atbalstītas, izmantojot atbilstošus institucionālos kanālus.
6. EĀDD un ES delegācijas Eiropas gadu padara par savu pašreizējo informācijas un komunikācijas darbību sastāvdaļu.
7. pants
Konsekvence un papildināmība
Saskaņā ar regulām, ar kurām izveido instrumentus ārējās darbības finansēšanai, kas ir nozīmīgi attiecīgajiem pasākumiem, Komisija nodrošina, ka šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskanīgi ar jebkuriem citiem Savienības, valstu vai reģionāliem pasākumiem, kas palīdz sasniegt Eiropas gada mērķus, un pilnībā papildina pašreizējos Savienības, valstu un reģionālos pasākumus.
8. pants
Īpaši noteikumi par finansiālu un nefinansiālu atbalstu
1. Pielikuma A daļā minēto Savienības mēroga pasākumu rezultātā veic iepirkuma procedūru vai piešķir dotācijas, ko finansē Savienība saskaņā ar Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 V un VI sadaļu.
2. Pielikuma B daļā minētos Savienības mēroga pasākumus var līdzfinansēt Savienība.
3. Komisija var piešķirt līdzfinansējumu katras valsts koordinatoram saskaņā ar procedūru, kas izklāstīta pielikuma C daļā.
4. Attiecīgā gadījumā Eiropas gadu var atbalstīt no jau pieņemtām programmām, kas palīdz sekmēt attīstību, ja netiek traucēta programmu mērķu sasniegšana un budžeta izpilde. Turklāt valstu darba programmās var ņemt vērā arī dalībvalstu ārkārtas centienus pārvaldīt starptautiskos attīstības jomas notikumus vai starptautiskā attīstības darba virzienus.
5. Komisija var piešķirt nefinansiālu atbalstu darbībām, ko uzņemas veikt publiskas un privātas organizācijas un kas atbilst 3. panta 2. punktam.
6. Lai pasākumus uzskatītu par tādiem, kam ir tiesības uz finansējumu saskaņā ar šo lēmumu, tiem jābūt veiktiem, ievērojot publisko izdevumu lietderīgu izlietojumu, jānodrošina pievienotā vērtība un jābūt vērstiem uz rezultātu gūšanu.
9. pants
Savienības finanšu interešu aizsardzība
1. Komisija veic atbilstošus pasākumus, lai nodrošinātu, ka saskaņā ar šo lēmumu finansētu darbību īstenošanā Savienības finansiālās intereses tiek aizsargātas, piemērojot aizsargpasākumus pret krāpšanu, korupciju un jebkādām citām nelikumīgām darbībām, veicot efektīvas pārbaudes un inspekcijas un, ja ir atklāti pārkāpumi, atgūstot nepamatoti izmaksātās summas un attiecīgā gadījumā piemērojot iedarbīgus, samērīgus un atturošus administratīvus un finansiālus sodus.
2. Komisijai vai tās pārstāvjiem un Revīzijas palātai ir tiesības, pārbaudot dokumentus un veicot pārbaudes un inspekcijas uz vietas, revidēt visus dotāciju saņēmējus, līgumslēdzējus un apakšuzņēmējus, kuri saskaņā ar šo lēmumu ir saņēmuši Savienības līdzekļus.
3. Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) var veikt izmeklēšanu, tostarp pārbaudes un inspekcijas uz vietas, saskaņā ar noteikumiem un procedūrām, kas noteiktas Padomes, Regulā (Euratom, EK) Nr. 2185/96 (12) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES, Euratom) Nr. 883/2013 (13), lai noteiktu, vai notikusi krāpšana, korupcija vai jebkāda cita nelikumīga darbība, kas ietekmē Savienības finanšu intereses, saistībā ar dotāciju nolīgumu vai lēmumu par dotāciju, vai līgumu, kas finansēts saskaņā ar šo lēmumu.
10. pants
Ziņošana un novērtēšana
Komisija līdz 2016. gada 31. decembrim iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai ziņojumu par šajā lēmumā paredzēto pasākumu īstenošanu, rezultātiem un vispārējo izvērtējumu, lai apsvērtu atbilstošas turpmākās darbības.
11. pants
Stāšanās spēkā
Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Strasbūrā, 2014. gada 16. aprīlī