NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1067/2013
ze dne 30. října 2013,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1881/2006, pokud jde o maximální limity kontaminujících látek, a to dioxinů, PCB s dioxinovým efektem a PCB bez dioxinového efektu v játrech suchozemských zvířat
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách (1), a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1881/2006 ze dne 19. prosince 2006, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách (2), stanoví maximální limity pro dioxiny a polychlorované bifenyly s dioxinovým efektem v řadě potravin včetně jater některých suchozemských zvířat.
(2)
Vědecký výbor pro kontaminující látky v potravinovém řetězci (Výbor) Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) přijal 5. července 2011 na žádost Komise stanovisko k posouzení rizika pro veřejné zdraví v souvislosti s výskytem vysokých hladin dioxinů a PCB s dioxinovým efektem v játrech ovcí a jelenovitých (3).
(3)
Na žádost Komise by mělo stanovisko určit, zda může u spotřebitelů z podskupin obyvatelstva, které tyto výrobky konzumují (nadměrní konzumenti, lidé se zvláštními požadavky na stravu), dojít ke zvýšení zdravotního rizika. Stanovisko by také mělo posoudit možné příčiny výskytu zvýšených hladin dioxinů a PCB s dioxinovým efektem v játrech ovcí a jelenovitých a poskytnout vědecké informace o tom, zda by bylo v budoucnosti vhodné stanovit regulační hodnoty v játrech na základě výrobku, ne na základě obsahu tuku.
(4)
Výbor dospěl k závěru, že pravidelná konzumace ovčích jater by vedla k nárůstu expozice dioxinům a PCB s dioxinovým efektem v průměru přibližně o 20 %. V ojedinělých případech by mohla konzumace ovčích jater vést k příjmům převyšujícím tolerovatelný týdenní příjem těchto kontaminujících látek. Výbor dospěl k závěru, že častá konzumace ovčích jater, zejména u žen v plodném věku a dětí, může představovat zdravotní riziko.
(5)
Dále výbor dospěl k závěru, že půda a sedimenty jsou přirozenými zásobárnami dioxinů a PCB. Přenos dioxinů a PCB s dioxinovým efektem z půdy na rostliny přes kořenový systém je však celkově zanedbatelný. V minulých několika letech byly v řadě vzorků ovčích jater z různých zemí Evropy zjištěny vysoké koncentrace dioxinů a PCB, i když nebyly spojeny s konkrétními zdroji kontaminace. V případě ovcí je hlavním způsobem expozice pastva. Při pastvě mohou ovce přijmout i půdu, a to buď skrze částice, které ulpěly na rostlinách, nebo přímo při konzumaci pastvinné vegetace blízko povrchu země. Příjem půdy je značně proměnlivý a velmi se liší v závislosti na ročním období: průměrný příjem půdy činí podle zjištění asi 8 % z příjmu sušiny. Celkově může příjem půdy podstatně zvýšit expozici ovcí dioxinům a PCB. O přenosu dioxinů nebo PCB z krmiva do ovčích jater je k dispozici jen omezené množství údajů. V závislosti na polychlorovaném dibenzo-p-dioxinu (PCDD), polychlorovaném dibenzofuranu (PCDF) nebo kongenerech PCB se zaznamenané přenosové poměry pohybovaly mezi 5 a 175 a byly asi čtyřikrát vyšší v játrech než v mase nebo ledvinách.
(6)
Úřad EFSA dospěl k závěru, že ovčí játra jsou významným orgánem k ukládání dioxinů a PCB. Rozdíly v metabolismu by částečně mohly vysvětlit poměrně vysoké ukládání dioxinů a podobných sloučenin v játrech ovcí ve srovnání se skotem.
(7)
Dále úřad EFSA dospěl k závěru, že i kdyby byla možná sekvestrace jater a výskyt dioxinů a PCB by nebyl úplně spojen s tukovým podílem jater, nemělo by to žádný vliv na výsledek, ať už vyjádřený v poměru k tuku nebo čerstvé tkáni, protože veškeré dioxiny a PCB se extrahují analytickým postupem, bez ohledu na to, v jaké části jater se vyskytují.
(8)
Komise požádala referenční laboratoř Evropské unie (EURL) pro dioxiny a PCB v krmivech a potravinách, aby přezkoumala, jaký vliv mají různé metody extrakce na hladiny dioxinů a PCB v játrech ovcí s ohledem na uvedení analytického výsledku v poměru k tuku nebo čerstvé hmotnosti. Laboratoř EURL dospěla k závěru, že rozdíly v koncentracích dioxinů a PCB byly podstatně vyšší v poměru k tuku než v poměru k čerstvé hmotnosti. Koncentrace dioxinů a PCB v poměru k tuku v ovčích játrech závisely na použité metodě extrakce nebo rozpouštědlech, a tedy na výsledném obsahu tuku. Při porovnání výsledků v poměru k čerstvé hmotnosti byly hladiny dioxinů a PCB srovnatelné.
(9)
Aby byly zaručeny srovnatelné výsledky a zajištěn jednotný postup prosazování v celé Unii, pokud jde o dioxiny a PCB v játrech suchozemských zvířat, je proto vhodné stanovit maximální limity v poměru k čerstvé hmotnosti, jak už byly stanoveny pro rybí játra a výrobky z nich.
(10)
Je třeba zajistit, aby se tyto maximální limity nevztahovaly na potraviny, které jsou v souladu s právními předpisy uváděny na trh před datem použitelnosti.
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pozměňovací ustanovení
V příloze nařízení (ES) č. 1881/2006 se bod 5.2 nahrazuje tímto:
„5.2
Játra suchozemských zvířat uvedených v bodě 5.1 kromě jater ovcí a výrobků z nich
0,30 pg/g čerstvé hmotnosti
0,50 pg/g čerstvé hmotnosti
3,0 ng/g čerstvé hmotnosti
Ovčí játra a výrobky z nich
1,25 pg/g čerstvé hmotnosti
2,00 pg/g čerstvé hmotnosti
3,0 ng/g čerstvé hmotnosti“
Článek 2
Přechodná ustanovení
1. Toto nařízení se nepoužije na výrobky uvedené na trh před 1. lednem 2014 v souladu s ustanoveními použitelnými k tomuto datu.
2. Prokázat, kdy byly produkty uvedeny na trh, je úkolem hospodářského subjektu v potravinářském odvětví.
Článek 3
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. října 2013.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 1067/2013
(2013. gada 30. oktobris),
ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1881/2006 attiecībā uz piesārņotāju - dioksīnu, dioksīniem līdzīgu PHD un tādu PHD, kas nav dioksīniem līdzīgi, - maksimāli pieļaujamo koncentrāciju sauszemes dzīvnieku aknās
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 1993. gada 8. februāra Regulu (EEK) Nr. 315/93, ar ko nosaka Kopienas procedūras attiecībā uz piesārņotājiem pārtikā (1), un jo īpaši tās 2. panta 3. punktu,
tā kā:
(1)
Komisijas 2006. gada 19. decembra Regulā (EK) Nr. 1881/2006, ar ko nosaka konkrētu piesārņotāju maksimāli pieļaujamo koncentrāciju pārtikas produktos (2), ir noteikta dioksīnu un dioksīniem līdzīgu polihlordifenilu (PHD) maksimāli pieļaujamā koncentrācija virknē pārtikas produktu, tostarp dažu sauszemes dzīvnieku aknās.
(2)
Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (EFSA) zinātnes ekspertu grupa jautājumos, kas saistīti ar piesārņojumu pārtikas apritē (ekspertu grupa), 2011. gada 5. jūlijā pēc Komisijas lūguma ir pieņēmusi atzinumu par risku patērētāju veselībai saistībā ar augstu dioksīnu un dioksīniem līdzīgu polihlordifenilu (PHD) koncentrāciju aitu un briežu aknās (3).
(3)
Komisija lūdza atzinumā norādīt, vai ir iespējama riska palielināšanās patērētāju veselībai tajās sabiedrības apakšgrupās, kuras šādus produktus patērē (piemēram, intensīvi patērētāji, cilvēki, kas ievēro īpašas diētas, u. c.). Atzinumā būtu jāaplūko arī iespējamie iemesli, kāpēc aitu un briežu aknās ir konstatēts tik augsts dioksīnu un PHD līmenis, kā arī jāsniedz zinātniski apsvērumi tam, vai būtu vēlams turpmāk iedibināt reglamentētus līmeņus dioksīnu un PHD koncentrācijai aknās attiecībā pret produktu, nevis attiecībā pret tauku saturu.
(4)
Ekspertu grupa secināja, ka, regulāri lietojot aitu aknas, fona eksponētība dioksīniem un dioksīniem līdzīgiem PHD palielinātos aptuveni par 20 %. Atsevišķos gadījumos aitu aknu lietošana varētu izraisīt augstus uzņemtos daudzumus, kas pārsniedz šo piesārņotāju pieļaujamo nedēļas devu (TWI). Ekspertu grupa secināja, ka tad, ja aitu aknas lieto bieži, jo īpaši sievietes reproduktīvajā vecumā un bērni, var rasties potenciālas veselības problēmas.
(5)
Ekspertu grupa turklāt secināja, ka augsne un nogulsnes ir dabīgas dioksīnu un PHD krātuves. Dioksīnu un PHD pārnese no augsnes uz augiem pa sakņu sistēmu parasti nav nozīmīga. Pēdējo gadu laikā vairākos aitu aknu paraugos no dažādām Eiropas valstīm tika konstatēta augsta dioksīnu un PHD koncentrācija, bet tā netika saistīta ar konkrētiem piesārņojuma avotiem. Primārais iedarbības faktors aitām ir graušana. Aitas grauzdamas var uzņemt augsni ar daļiņām, kas nosēdušās uz augiem, vai, pie pašas zemes barodamās ar ganību zāli, uzņemt augsni tieši. Augsnes uzņemšana ir ļoti mainīga un izteikti atkarīga no gadalaika: ziņots, ka no uzņemtās sausnas vidēji 8 % ir augsne. Kopumā augsnes uzņemšana var ievērojami veicināt dioksīnu un PHD iedarbību uz aitām. Ir maz pieejamu datu par dioksīnu un/vai PHD pārnesi no barības uz aitu aknām. Atkarībā no aplūkotajām polihlordibenzo-p-dioksīnam (PHDD), polihlordibenzofurānam (PHDF) vai PHD radniecīgajām vielām paziņotie pārneses rādītāji bija diapazonā no 5 līdz 175 un bija aptuveni četras reizes lielāki aknām nekā gaļai vai nierēm.
(6)
EFSA secināja arī, ka aitu aknās uzkrājas nozīmīgs daudzums dioksīnu un PHD. Salīdzinoši augsto aknās uzkrāto dioksīnu un saistīto savienojumu līmeni varētu daļēji skaidrot ar aitu un liellopu vielmaiņas atšķirībām.
(7)
EFSA secināja, ka pat tad, ja būtu iespējama hepatiska sekvestrācija un dioksīni un PHD netiktu pilnībā saistīti ar aknu tauku šķelšanu, tas neietekmētu rezultātu, izteiktu taukos vai svaigā svarā, jo analītiskā procedūrā tiek ekstrahēti visi dioksīni un PHD neatkarīgi no aknu daļas, kurā tie atrodas.
(8)
Komisija lūdza, lai Eiropas Savienības barībā un pārtikā esošu dioksīnu un PHD references laboratorija (EURL) izmeklētu, kā dažādas ekstrakcijas metodes ietekmē paziņotos rezultātus, izteiktus taukos vai mitrā svarā, attiecībā uz dioksīnu un PHD līmeņiem aitu aknās. EURL secināja, ka dioksīnu un PHD koncentrācijas atšķirības ir ievērojami lielākas rezultātiem, kas izteikti taukos, nekā rezultātiem, kas izteikti mitrā svarā. Dioksīnu un PHD koncentrācija, kas izteikta taukos, aitu aknās bija atkarīga no izmantotās ekstrakcijas metodes vai šķīdinātājiem un tādējādi no izrietošā tauku satura. Salīdzinot rezultātus, kas izteikti mitrā svarā, dioksīnu un PHD līmeņi bija diezgan salīdzināmi.
(9)
Tālab, lai nodrošinātu salīdzināmus rezultātus un viendabīgu pieeju īstenošanai visā Savienībā attiecībā uz dioksīniem un PHD sauszemes dzīvnieku aknās, ir jānosaka maksimāli pieļaujamā koncentrācija, ko izsaka mitrā svarā, tāpat kā jau ir noteikts zivju aknām un atvasinātajiem produktiem.
(10)
Ir lietderīgi noteikt, ka maksimāli pieļaujamās koncentrācijas līmenis neattiecas uz pārtikas produktiem, kas likumīgi laisti tirgū pirms piemērošanas dienas.
(11)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Noteikumu grozījumi
Regulas (EK) Nr. 1881/2006 pielikuma 5.2. punktu aizstāj ar šādu:
“5.2
5.1. punktā minēto sauszemes dzīvnieku, izņemot aitas, aknas un atvasinātie produkti
0,30 pg uz g mitra svara
0,50 pg uz g mitra svara
3,0 ng uz g mitra svara
Aitu aknas un atvasinātie produkti
1,25 pg uz g mitra svara
2,00 pg uz g mitra svara
3,0 ng uz g mitra svara”
2. pants
Pārejas posma pasākumi
1. Šo regulu nepiemēro produktiem, kas laisti tirgū pirms 2014. gada 1. janvāra atbilstīgi minētajā dienā piemērojamajiem noteikumiem.
2. Pārtikas apritē iesaistītajam tirgus dalībniekam ir jāpierāda, kad produkti ir laisti tirgū.
3. pants
Stāšanās spēkā un piemērošana
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2014. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 30. oktobrī