NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/160
ze dne 28. listopadu 2014,
kterým se mění nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, pokud jde o platební agentury a další subjekty, finanční řízení, schválení účetní závěrky, jistoty a použití eura
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (1), a zejména na článek 40 a čl. 53 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Článek 5 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014 (2) stanoví podmínky, za kterých jsou v souladu se zásadou proporcionality výdaje uhrazené po uplynutí platebních lhůt způsobilé pro financování Unií.
(2)
Z důvodů právní jistoty a jasnosti je třeba doplnit pravidla již stanovená v článku 5 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014 o podmínky, které by se měly vztahovat na přímé platby uskutečněné v rozpočtovém roce 2015, jak je stanoveno v nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (3). Za tímto účelem je nutné odkázat zejména na příslušné stropy stanovené pro členské státy v kalendářním roce 2014 v nařízení (ES) č. 73/2009 a rozlišit při tom ty členské státy, které používají režim jednotné platby, od těch, které uplatňují režim jednotné platby na plochu. Kromě toho by se mělo v zájmu řešení konkrétní situace týkající se uplatňování finanční kázně odkázat na ustanovení článku 11 nařízení (ES) č. 73/2009 týkající se plateb pro kalendářní rok 2013 a na ustanovení článku 26 nařízení (EU) č. 1306/2013, pokud jde o platby pro kalendářní rok 2014.
(3)
Je nezbytné vyjasnit čl. 12 odst. 8 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014, protože jeho znění by mohlo Komisi neúmyslně vést k tomu, že bude uplatňovat výši opravy na základě paušální částky, která je nižší než riziko pro rozpočet Unie. Ustanovení čl. 12 odst. 8 uvedeného nařízení by proto mělo být upraveno tak, aby jasně uvádělo, že pokud objektivní skutečnosti prokazují, že maximální ztráta pro fondy je nižší než ztráta, která by vyplynula z použití paušální sazby, jež je nižší, než navrhuje Komise, má Komise při rozhodování o částkách, které mají být vyloučeny z financování Unií, uplatnit onu nižší paušální sazbu.
(4)
Nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 907/2014 se mění takto:
1)
V článku 5 se vkládá nový odstavec 3a, který zní:
„3a. Odchylně od odstavce 2 se v průběhu rozpočtového roku 2015 v případě přímých plateb uvedených v příloze I nařízení Rady (ES) č. 73/2009 použijí tyto podmínky:
a)
pokud pro platby pro kalendářní rok 2014 provedené nejpozději dne 15. října roku 2015 nebylo zcela vyčerpáno rozpětí podle odst. 2 prvního pododstavce a zbylá část tohoto rozpětí překračuje 2 %, snižuje se tato zbylá část na 2 %;
b)
v případě členských států, které uplatňují režim jednotné platby podle kapitoly 3 hlavy III nařízení (ES) č. 73/2009, jsou přímé platby jiné než platby podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013 (4) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 229/2013 (5) pro kalendářní rok 2013 a dřívější provedené po uplynutí platební lhůty pro financování z EZZF způsobilé pouze tehdy, pokud celková částka přímých plateb provedených v rámci rozpočtového roku 2015, popřípadě opravená na částky před úpravou uvedenou v článku 11 nařízení (ES) č. 73/2009 nebo článku 26 nařízení (EU) č. 1306/2013, nepřesáhne strop stanovený v příloze VIII nařízení (ES) č. 73/2009 pro kalendářní rok 2014 při zohlednění částek vyplývajících z použití článku 136b nařízení (ES) č. 73/2009 pro kalendářní rok 2014 v souladu s přílohou VIIIa uvedeného nařízení;
c)
v případě členských států, které uplatňují režim jednotné platby na plochu podle článku 122 nařízení (ES) č. 73/2009, jsou přímé platby pro kalendářní rok 2013 nebo dřívější provedené po uplynutí platební lhůty pro financování z EZZF způsobilé pouze tehdy, pokud celková částka přímých plateb provedených v rámci rozpočtového roku 2015, popřípadě opravená na částky před úpravou uvedenou v článku 11 nařízení (ES) č. 73/2009 nebo v článku 26 nařízení (EU) č. 1306/2013, nepřesáhne součet jednotlivých stropů stanovených pro přímé platby pro kalendářní rok 2014 pro dotčený členský stát;
d)
výdaje překračující limity uvedené v písmenech a), b) nebo c) se sníží o 100 %.
Částky úhrad uvedené v čl. 26 odst. 5 nařízení (EU) č. 1306/2013 se pro ověření dodržování podmínky stanovené v prvním pododstavci písm. b) nebo c) tohoto odstavce nezohledňují.
2)
V článku 12 se odstavec 8 nahrazuje tímto:
„8. Pokud členský stát předloží určité objektivní skutečnosti, které nesplňují požadavky stanovené v odstavcích 2 a 3 tohoto článku, ale které prokazují, že maximální ztráta pro fondy je nižší než částka, která by vyplývala z uplatnění paušální částky nižší, než byla navrhována, použije Komise při rozhodování o částkách, které mají být vyloučeny z financování Unií podle článku 52 nařízení (EU) č. 1306/2013, uvedenou nižší paušální částku.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 28. listopadu 2014.
KOMISIJAS DELEĢĒTĀ REGULA (ES) 2015/160
(2014. gada 28. novembris),
ar kuru groza Deleģēto regulu (ES) Nr. 907/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1306/2013 attiecībā uz maksājumu aģentūrām un citām iestādēm, finanšu pārvaldību, grāmatojumu noskaidrošanu, nodrošinājumu un euro izmantošanu
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1306/2013 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu (1) un jo īpaši tās 40. pantu un 53. panta 3. punktu,
tā kā:
(1)
Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 907/2014 (2) 5. pantā paredzēti nosacījumi, ar kādiem, saskaņā ar proporcionalitātes principu, izdevumi, kas veikti pēc maksājuma termiņa beigām, var pretendēt uz Savienības maksājumiem.
(2)
Juridiskās noteiktības un skaidrības labad noteikumiem, kas jau paredzēti Deleģētās regulas (ES) Nr. 907/2014 5. pantā, jāpievieno nosacījumi, kuri būtu jāpiemēro tiešajiem maksājumiem, kas veikti 2015. finanšu gadā, kā noteikts Padomes Regulā (EK) Nr. 73/2009 (3). Šādā nolūkā it sevišķi jāsniedz atsauces uz attiecīgajiem robežlielumiem, kas Regulā (EK) Nr. 73/2009 dalībvalstīm noteikti attiecībā uz 2014. kalendāro gadu, nošķirot dalībvalstis, kuras piemēro vienotā maksājuma shēmu, un dalībvalstis, kuras piemēro vienotā platībmaksājuma shēmu. Turklāt, lai risinātu konkrētu situāciju attiecībā uz finanšu disciplīnas piemērošanu, būtu jāsniedz atsauce uz Regulas (EK) Nr. 73/2009 11. panta noteikumiem attiecībā uz maksājumiem par 2013. kalendāro gadu un uz Regulas (ES) Nr. 1306/2013 26. panta noteikumiem attiecībā uz maksājumiem par 2014. kalendāro gadu.
(3)
Jāprecizē Deleģētās regulas (ES) Nr. 907/2014 12. panta 8. punkts, jo tā formulējums netīši varētu likt Komisijai piemērot vienotas likmes korekcijas līmeni, kas ir zemāks nekā risks Savienības budžetam. Tāpēc minētās regulas 12. panta 8. punkts būtu jāpārformulē tā, lai skaidri norādītu, ka tādā gadījumā, kad objektīvi elementi pierāda, ka maksimālie zaudējumi fondiem ir mazāki nekā zaudējumi, kas rastos, piemērojot vienotas likmes korekciju, kas ir mazāka nekā Komisijas ierosinātā korekcija, Komisijai, lemjot par summām, kuras izslēdzamas no Savienības finansējuma, jāpiemēro šī mazākā vienotā likme.
(4)
Tāpēc Deleģētā regula (ES) Nr. 907/2014 būtu attiecīgi jāgroza,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulu (ES) Nr. 907/2014 groza šādi:
1)
regulas 5. pantam pievieno šādu 3.a punktu:
“3.a Atkāpjoties no 2. punkta, 2015. finanšu gadā Padomes Regulas (EK) Nr. 73/2009 I pielikumā norādīto tiešo maksājumu gadījumā piemēro šādus nosacījumus:
a)
ja 2. punkta pirmajā daļā minētais robežlielums par 2014. kalendāro gadu nav ticis pilnībā izmantots attiecībā uz maksājumiem, kas veikti ne vēlāk kā 2015. gada 15. oktobrī, un tā atlikusī daļa pārsniedz 2 %, šis atlikums tiek samazināts līdz 2 %;
b)
to dalībvalstu gadījumā, kuras piemēro vienotā maksājuma shēmu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 73/2009 III sadaļas 3. nodaļu, tiešie maksājumi par 2013. kalendāro gadu vai agrāku gadu, kas nav Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 228/2013 (4) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 229/2013 (5) noteiktie maksājumi un kas veikti pēc maksājuma termiņa, varēs pretendēt uz ELGF finansējumu tikai tad, ja 2015. finanšu gadā veikto tiešo maksājumu kopējā summa, attiecīgā gadījumā koriģējot summas pirms pielāgojuma, kas paredzēts Regulas (EK) Nr. 73/2009 11. pantā vai Regulas (ES) Nr. 1306/2013 26. pantā, nepārsniedz robežlielumu, kurš noteikts Regulas (EK) Nr. 73/2009 VIII pielikumā, attiecībā uz 2014. kalendāro gadu, ņemot vērā summas, kas izriet no Regulas (EK) Nr. 73/2009 136.b panta piemērošanas attiecībā uz 2014. kalendāro gadu, kā noteikts minētās regulas VIIIa pielikumā;
c)
to dalībvalstu gadījumā, kuras piemēro vienotā platībmaksājuma shēmu, kas noteikta Regulas (EK) Nr. 73/2009 122. pantā, tiešie maksājumi par 2013. kalendāro gadu vai agrāku gadu, kas veikti pēc maksājuma termiņa, varēs pretendēt uz ELGF finansējumu tikai tad, ja 2015. finanšu gadā veikto tiešo maksājumu kopējā summa, attiecīgā gadījumā koriģējot summas pirms pielāgojuma, kurš paredzēts Regulas (EK) Nr. 73/2009 11. pantā vai Regulas (ES) Nr. 1306/2013 26. pantā, nepārsniedz individuālo robežlielumu summu, kas attiecīgajai dalībvalstij noteikta tiešajiem maksājumiem par 2014. kalendāro gadu;
d)
izdevumus, kuri pārsniedz a), b) vai c) apakšpunktā minētos ierobežojumus, samazina par 100 %.
Lai pārbaudītu, vai ir ievērots šā punkta pirmās daļas b) vai c) apakšpunktā minētais nosacījums, Regulas (ES) Nr. 1306/2013 26. panta 5. punktā minētās atmaksājumu summas neņem vērā.
;
2)
regulas 12. panta 8. punktu aizstāj ar šādu:
“8. Ja dalībvalsts iesniedz objektīvus elementus, kuri neatbilst prasībām, kas noteiktas šā panta 2. un 3. punktā, bet kuri pierāda, ka maksimālais zaudējums fondiem ir mazāks nekā zaudējums, kas izrietētu no tādas vienotās likmes piemērošanas, kura ir zemāka par ierosināto vienoto likmi, Komisija izmanto minēto zemāko vienoto likmi, lemjot par to, kādas summas jāizslēdz no Savienības finansējuma saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 52. pantu.”
2. pants
Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2014. gada 28. novembrī