NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 223/2014
ze dne 11. března 2014
o Fondu evropské pomoci nejchudším osobám
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 175 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu se závěry Evropské rady ze dne 17. června 2010, jimiž byla přijata strategie Unie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění (dále jen „strategie Evropa 2020“), si Unie a členské státy vytyčily cíl, jímž je snížení počtu osob ohrožených chudobou a sociálním vyloučením do roku 2020 nejméně o 20 milionů. Přesto byla v roce 2011 téměř jedna čtvrtina obyvatel Unie (119,82 milionů) ohrožena chudobou nebo sociálním vyloučením, což je přibližně o 4 miliony osob více než v předchozím roce. Míra chudoby a sociálního vyloučení však není ve všech částech Unie stejná a jejich závažnost se v různých členských státech liší.
(2)
Počet osob, jež trpí materiální či dokonce vážnou materiální deprivací, v Unii neustále narůstá, takže v roce 2011 žilo v podmínkách vážné materiální deprivace téměř 8,8 % občanů Unie. Tyto osoby jsou navíc často natolik vyloučeny, že nemohou využívat aktivačních opatření podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (4), a zejména nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1304/2013 (5).
(3)
Členské státy a Komise by měly přijmout vhodná opatření, která by zabránila veškeré diskriminaci, a měly by zajistit rovnost žen a mužů a systematické začleňování genderového hlediska do všech fází přípravy, programování, řízení a provádění, monitorování a hodnocení Fondu evropské pomoci nejchudším osobám (dále jen „fond“), do informačních a osvětových kampaní a do výměny osvědčených postupů.
(4)
Článek 2 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) zdůrazňuje, že Unie je založena na hodnotách úcty k lidské důstojnosti, svobody, demokracie, rovnosti, právního státu a dodržování lidských práv, včetně práv příslušníků menšin.
(5)
Článek 6 Smlouvy o EU zdůrazňuje, že Unie uznává práva, svobody a zásady obsažené v Listině základních práv Evropské unie.
(6)
Článek 174 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) stanoví, že Unie za účelem podpory celkového harmonického vývoje rozvíjí a prosazuje svou činnost vedoucí k posílení hospodářské, sociální a územní soudržnosti.
(7)
Fond by měl posílit sociální soudržnost, a tím přispět ke snížení chudoby - a v konečném důsledku k odstranění jejích nejhorších forem - v Unii prostřednictvím podpory vnitrostátních systémů, jež poskytují pomoc nefinanční povahy nejchudším osobám, a zmírňují tak potravinovou a vážnou materiální deprivaci, nebo napomáhají sociálnímu začleňování nejchudších osob. Fond by měl zmírňovat ty formy extrémní chudoby, jejichž dopad na sociální vyloučení je největší, jako jsou například bezdomovectví, chudoba dětí a potravinová nouze.
(8)
Účelem fondu není nahradit veřejné politiky členských států zaměřené na boj proti chudobě a sociálnímu vyloučení, a zejména politiky, které jsou nezbytné s cílem předcházet marginalizaci zranitelných skupin a skupin s nízkými příjmy a zabránit zvyšování rizika chudoby a sociálního vyloučení.
(9)
Podle článku 317 Smlouvy o fungování EU a v rámci sdíleného řízení by měly být stanoveny podmínky umožňující Komisi vykonávat své úkoly při plnění souhrnného rozpočtu Unie a rovněž by měly být vyjasněny oblasti odpovědnosti v rámci spolupráce členských států. Uplatňování těchto podmínek by mělo umožnit Komisi ujistit se o tom, že členské státy využívají fond zákonným a správným způsobem a v souladu se zásadou řádného finančního řízení ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6) (dále jen „finanční nařízení“).
(10)
Uvedená ustanovení rovněž zajišťují, aby byly podporované operace v souladu s platnými právními předpisy Unie a se souvisejícími vnitrostátními právními předpisy, které přímo či nepřímo provádějí toto nařízení, jakož i s příslušnými politikami, zejména pokud jde o bezpečnost potravinové pomoci nebo základní materiální pomoci poskytovaných nejchudším osobám.
(11)
Přidělování prostředků fondu jednotlivým členským státům v období 2014-2020 zohledňuje ve stejné míře následující ukazatele, které jsou vyhodnocovány na základě údajů Eurostatu týkající se počtu obyvatel, kteří jsou obětí vážné materiální deprivace a počtu obyvatel žijících v domácnostech s velmi nízkou intenzitou práce. Kromě toho toto přidělování rovněž zohlední různé způsoby, jimiž se nejchudším osobám v jednotlivých členských státech pomáhá. Každému členskému státu by nicméně měla být přidělena přinejmenším částka 3 500 000 EUR na programové období 2014-2020, aby mohl zavést operační program se smysluplnou úrovní prostředků.
(12)
Prostředky, které jsou členskému státu přiděleny ze strukturálních fondů, by měly být sníženy o prostředky, které jsou mu přiděleny z fondu.
(13)
Operační programy členských států by měly stanovit a vysvětlit formy potravinové nebo materiální deprivace, které mají být řešeny, nebo činnosti na podporu sociálního začlenění, které mají být podporovány, a popsat rysy pomoci nejchudším osobám, která bude poskytnuta prostřednictvím podpory z fondu vnitrostátním systémům. Tento popis by měl rovněž zahrnovat prvky nezbytné k zajištění účinného a efektivního provádění operačních programů.
(14)
Vážná potravinová nouze v Unii existuje současně se značným plýtváním potravinami. V tomto ohledu by měl fond ve vhodných případech usnadňovat potravinové dary. Tímto však nesmí být ohrožena snaha o odstranění stávajících překážek s cílem podněcovat dary přebytečných potravin pro účely boje proti potravinové nouzi.
(15)
V zájmu účinného a efektivního provádění opatření financovaných z fondu by členské státy měly ve vhodných případech podporovat spolupráci mezi regionálními a místními orgány a subjekty zastupujícími občanskou společnost a také účast všech zapojených stran do vypracovávání a provádění činností, které jsou z fondu financovány.
(16)
S cílem co nejvíce zvýšit účinnost fondu, zejména pokud jde o případné změny okolností v konkrétním členském státě, je vhodné stanovit postup pro změny operačního programu.
(17)
S cílem co nejefektivněji a nejvhodněji reagovat na různé potřeby a zdokonalit poskytování pomoci nejchudším osobám by se měla uplatňovat zásada partnerství.
(18)
Značný přínos má výměna zkušeností a osvědčených postupů, protože usnadňuje vzájemné učení. Komise by měla takovou výměnu usnadňovat a podporovat jejich šíření a zároveň hledat synergie s výměnou osvědčených postupů v souvislosti se souvisejícími fondy, zejména Evropským sociálním fondem (dále jen „ESF“).
(19)
S cílem sledovat pokrok při provádění operačních programů by měly členské státy vypracovat výroční a závěrečné zprávy o provádění a poskytnout je Komisi. To by mělo zajistit, aby byly k dispozici důležité a aktuální informace pro tyto operační programy. Z téhož důvodu by se měla Komise a každý členský stát každoročně sejít za účelem provedení posouzení, nedohodnou-li se jinak. Příslušné zúčastněné strany by měly být do tohoto monitorování vhodným způsobem zapojeny.
(20)
V zájmu vyšší kvality a lepšího vypracování každého operačního programu a posouzení účinnosti a efektivity fondu by se měla vypracovat předběžná a následná hodnocení. Tato hodnocení by měla být založena na relevantních údajích a ve vhodných případech doplněna průzkumy prováděnými u nejchudších osob, jež čerpají pomoc z operačního programu, a v případě potřeby hodnocením v průběhu programového období. Tato hodnocení by měla rovněž respektovat soukromí konečných příjemců a měla by být prováděna takovým způsobem, aby nejchudší osoby nebyly stigmatizovány. Měly by být upřesněny oblasti odpovědnosti členských států a Komise v tomto ohledu.
(21)
Při hodnocení fondu a vypracovávání metodiky tohoto hodnocení by se měla brát v potaz skutečnost, že pojem deprivace je značně složitý a vícerozměrný.
(22)
Občané mají právo vědět, jak a s jakým účinkem jsou finanční zdroje Unie investovány. Pro účely zajištění většího rozšíření informací o tom, čeho fond dosáhl, a zajištění dostupnosti a transparentnosti příležitostí pro financování by měla být stanovena podrobná pravidla o informačních a komunikačních činnostech, zejména v souvislosti s odpovědnostmi příjemců, členských států a ve vhodných případech také místních a regionálních orgánů.
(23)
Použije se právo Unie týkající se ochrany fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů, zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (7).
(24)
Je třeba stanovit maximální úroveň spolufinancování z fondu na operační programy, aby se zajistil multiplikační účinek unijních zdrojů. Navíc by se měla řešit situace členských států, jež se potýkají s dočasnými rozpočtovými nesnázemi.
(25)
V celé Unii by se měla používat jednotná, jednoduchá a nestranná pravidla ohledně období způsobilosti, způsobilých operací a výdajů fondu. Podmínky způsobilosti by měly odrážet specifickou povahu cílů a cílové populace fondu, zejména prostřednictvím vhodných a zjednodušených podmínek způsobilosti operací a forem podpory a pravidel a podmínek pro úhrady.
(26)
S ohledem na datum, k němuž musí být vyhlášena výběrová řízení, na lhůty pro přijetí tohoto nařízení a na dobu potřebnou k přípravě operačních programů je třeba zavést pravidla, která umožní plynulý přechod, s cílem zabránit výpadkům v dodávkách potravinové pomoci. K tomuto účelu je třeba umožnit, aby výdaje byly způsobilé od 1. prosince 2013.
(27)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (8) stanoví, že produkty zakoupené v rámci veřejné intervence mohou být poskytnuty pro režim distribuce potravin nejchudším osobám v Unii, umožňuje-li to dotčený režim. V závislosti na okolnostech může být nejhospodárnější získat potraviny z použití, zpracování nebo prodeje těchto produktů, a proto je vhodné stanovit takovou možnost v tomto nařízení. Částky pocházející z prodeje těchto produktů by měly být použity ve prospěch nejchudších osob. Tyto částky by se neměly použít ke snížení povinné částky ke spolufinancování programu členskými státy. K zajištění co nejúčinnějšího využití těchto produktů a výnosu z nich by měla Komise přijmout prováděcí akty v souladu s nařízením (EU) č. 1308/2013 stanovící postupy, podle nichž lze tyto produkty použít, zpracovat či prodat pro účely programu pomoci nejchudším osobám.
(28)
Je nezbytné určit druhy činností, které lze provádět z podnětu Komise a členských států jakožto technickou pomoc s podporou fondu. Za tímto účelem by Komise měla konzultovat členské státy a zástupce partnerských organizací na úrovni Unie.
(29)
Za řízení a kontrolu programů by měly v souladu se zásadou sdíleného řízení zodpovídat členské státy a Komise. Za provádění a kontrolu svého operačního programu by měly v prvé řadě odpovídat členské státy prostřednictvím svých systémů řízení a kontroly.
(30)
Členské státy by měly přijmout přiměřená opatření, aby zajistily řádné nastavení a fungování svých systémů řízení a kontroly, a tím poskytly jistotu, pokud jde o zákonné a řádné využívání fondu. Proto by měly být specifikovány povinnosti členských států, pokud jde o systémy řízení a kontroly jejich operačních programů a prevenci, zjišťování a nápravu nesrovnalostí a porušování práva Unie.
(31)
Členské státy by měly plnit povinnosti v oblasti řízení, kontroly a auditu a nést z toho vyplývající odpovědnost, jak ji stanoví pravidla sdíleného řízení uvedená v tomto nařízení a ve finančním nařízení. Členské státy by měly zajistit, aby byla v souladu s podmínkami stanovenými v tomto nařízení zavedena účinná opatření pro posuzování stížností týkajících se fondu. V souladu se zásadou subsidiarity by členské státy měly na žádost Komise prošetřit stížnosti, které byly předloženy Komisi a které spadají do působnosti jejich opatření, a měly by Komisi informovat o výsledcích požadovaného šetření.
(32)
Členské státy by měly určit pro každý ze svých operačních programů řídící orgán, certifikační orgán a funkčně nezávislý auditní orgán. Aby se zajistila flexibilita pro členské státy při zřizování jejich systémů kontroly, je vhodné umožnit, aby funkce certifikačního orgánu mohl vykonávat i řídící orgán. Členské státy by měly mít rovněž možnost určit zprostředkující subjekty, které mají provádět určité úkoly řídícího orgánu nebo certifikačního orgánu. Členské státy by měly v takovém případě jasně stanovit jejich povinnosti a funkce.
(33)
Řídící orgán má hlavní odpovědnost za účinné a efektivní provádění fondu, a proto plní mnoho funkcí souvisejících s řízením a monitorováním operačního programu, finančním řízením a kontrolami a rovněž výběrem projektu. Toto nařízení by tedy mělo stanovit oblasti odpovědnosti a funkce řídícího orgánu.
(34)
Certifikační orgán by měl vypracovávat a předkládat Komisi žádosti o platby. Měl by vypracovávat účetní závěrky, osvědčovat jejich úplnost, přesnost a věrnost a to, že v nich zaúčtované výdaje jsou v souladu s platnými unijními a vnitrostátními předpisy. Toto nařízení by mělo stanovit oblasti odpovědnosti a funkce certifikačního orgánu.
(35)
Auditní orgán by měl zajišťovat, aby se prováděly audity systémů řízení a kontroly za použití vhodného vzorku operací a účetní závěrky. Toto nařízení by mělo stanovit oblasti odpovědnosti a funkce auditního orgánu. Audity vykázaných výdajů by se měly provádět na reprezentativním vzorku operací, aby bylo možné vyvozovat z jejich výsledků závěry. Obecně platí, že k získání spolehlivého reprezentativního vzorku by se měla používat statistická metoda výběru vzorků. Auditní orgány by však měly mít možnost za řádně odůvodněných okolností použít jinou než statistickou metodu výběru vzorků nebo testování věcné správnosti, jsou-li splněny podmínky stanovené v tomto nařízení.
(36)
Aby se přihlédlo ke zvláštní organizaci systémů řízení a kontroly u fondu a k potřebě zajistit vyvážený přístup, měla by být stanovena zvláštní ustanovení pro určení řídícího orgánu a certifikačního orgánu. Aby se zabránilo jakékoli zbytečné administrativní zátěži, mělo by se předběžné ověření souladu s kritérii určení uvedenými v tomto nařízení týkat pouze řídícího orgánu a certifikačního orgánu. Nemělo by být požadováno, aby toto určení schválila Komise. Sledování souladu s kritérii určení prováděné prostřednictvím auditu a kontrolních mechanismů by v případě, že výsledky prokáží nesplnění kritérií, mělo vést k nápravným opatřením a případně k možnosti ukončit toto určení.
(37)
Aniž jsou dotčeny pravomoci Komise, pokud jde o finanční kontrolu, měla by se zajistit spolupráce mezi členskými státy a Komisí v rámci tohoto nařízení a měla by být stanovena kritéria, jež Komisi umožní, aby v souvislosti se svou strategií kontroly vnitrostátních systémů určila úroveň ujištění, kterou by jí měly poskytovat vnitrostátní auditní subjekty.
(38)
Měly by být stanoveny pravomoci a odpovědnosti Komise, pokud jde o ověřování účinnosti fungování systémů řízení a kontroly a požadování zásahu členského státu. Komise by rovněž měla mít pravomoc provádět audity na místě zaměřené na otázky související s řádným finančním řízením, aby mohla vyvodit závěry o výkonnosti fondu.
(39)
Rozpočtové závazky Unie by se měly plnit každý rok. Aby bylo zajištěno účinné řízení programů, je nutno stanovit jednoduchá pravidla pro předběžné financování, žádosti o průběžné platby a konečný zůstatek.
(40)
S cílem zajistit přiměřenou jistotu pro Komisi před schválením účetní závěrky by se měly žádosti o průběžné platby proplácet ve výši 90 % částky vyplývající z uplatnění míry spolufinancování stanovené v rozhodnutí o přijetí operačního programu na způsobilé výdaje. Zůstatek dlužných částek by měl být členským státům vyplacen po schválení účetní závěrky, pokud Komise dospěje k závěru, že je úplná, přesná a věrná.
(41)
Předběžná platba na začátku operačního programu by měla zajistit, aby měl členský stát prostředky k poskytnutí podpory příjemcům při provádění operací od přijetí operačního programu. Toto předběžné financování by se mělo použít výhradně pro tyto účely a příjemci by měli obdržet dostatečné finanční prostředky, aby operaci poté, co je vybrána, zahájili.
(42)
Příjemce by měl obdržet podporu v plné výši nejpozději 90 dní ode dne, kdy předložil žádost o platbu, v závislosti na dostupných finančních prostředcích z předběžných a průběžných plateb. Řídící orgán by měl mít možnost tuto lhůtu přerušit, nejsou-li předložené doklady úplné nebo existuje-li důkaz o nesrovnalosti vyžadujících další šetření.
(43)
Za účelem ochrany finančních zájmů Unie by měla být stanovena časově omezená opatření, která pověřenému schvalujícímu úředníkovi umožní přerušit platby v případě, že existují jasné důkazy o možných významných nedostatcích ve fungování systému řízení a kontroly, důkazy o pochybení souvisejícím se žádostí o platbu nebo nedodržení povinnosti předložit dokumenty pro účely kontroly a schválení účetní závěrky. Toto přerušení by mělo trvat nejvýše šest měsíců s možností prodloužení této lhůty, se souhlasem členského státu, na devět měsíců, s cílem poskytnout dostatek času na odstranění příčin přerušení, a předejít tak pozastavení plateb.
(44)
Za účelem ochrany finančních zájmů Unie a poskytnutí prostředků pro zajištění účinného provádění programů by měla být přijata ustanovení umožňující pozastavení plateb Komise.
(45)
S cílem uplatnit požadavky finančního nařízení na finanční řízení fondu je nezbytné stanovit jednoduché postupy pro sestavování, kontrolu a schvalování účetní závěrky, které by měly zajistit jasný základ a právní jistotu pro tato opatření. Navíc by mělo být členskému státu umožněno, aby v zájmu řádného plnění svých povinností vyloučil částky, u nichž probíhá posuzování jejich zákonnosti a správnosti.
(46)
S cílem omezit riziko vykazování neoprávněných výdajů by certifikační orgán měl mít možnost bez nutnosti dodatečného odůvodnění zahrnout částky, které vyžadují další ověření, do žádosti o průběžnou platbu po skončení účetního období, kdy byly zaúčtovány do jeho účetního systému.
(47)
V zájmu snížení administrativní zátěže pro příjemce by měly být stanoveny konkrétní lhůty, během nichž jsou řídící orgány povinny zajistit dostupnost dokladů týkajících se operací v návaznosti na uplatnění výdajů nebo dokončení operace. V souladu se zásadou proporcionality by doba uchovávání dokumentů měla být rozlišena podle celkových způsobilých výdajů konkrétní operace.
(48)
Vzhledem k tomu, že účetní závěrka je ověřována a schvalována každý rok, postup uzavření programu by měl být jednoduchý. Konečné uzavření programu by tak mělo vycházet pouze z dokladů vztahujících se k závěrečnému účetnímu období a k závěrečné zprávě o provádění nebo k poslední výroční zprávě o provádění, bez nutnosti poskytovat jakékoli dodatečné doklady.
(49)
V zájmu ochrany rozpočtu Unie může být nezbytné, aby Komise prováděla finanční opravy. Aby se zajistila právní jistota pro členské státy, je důležité vymezit okolnosti, za kterých porušení použitelného unijního právního předpisu nebo vnitrostátního právního předpisu týkajícího se jeho uplatňování může vést k finančním opravám ze strany Komise. Aby se zajistila souvislost případných finančních oprav ukládaných Komisí členským státům s ochranou finančních zájmů Unie, měly by být takové opravy omezeny pouze na případy, kdy se porušení použitelného unijního právního předpisu nebo vnitrostátního právního předpisu týkajícího se jeho uplatňování týká způsobilosti, správnosti, řízení nebo kontroly operací a souvisejících výdajů vykázaných Komisi. Pro zajištění proporcionality je důležité, aby Komise při rozhodování o finanční opravě zvážila povahu a závažnost dotčeného porušení a související finanční důsledky pro rozpočet Unie.
(50)
Je třeba vybudovat takový právní rámec, který umožňuje vytvoření solidních systémů řízení a kontroly a odpovídající rozdělení úloh a povinností v souvislosti se sdíleným řízením. Úloha Komise by proto měla být přesně určena a vysvětlena a měla by být stanovena přiměřená pravidla pro provádění finančních oprav Komisí.
(51)
Četnost auditů operací by měla odpovídat rozsahu podpory Unie z fondu. Zejména by se měl snížit počet provedených auditů, pokud celkové způsobilé výdaje na danou operaci nepřesahují 150 000 EUR. Mělo by nicméně být možné provádět audity kdykoli, pokud existuje důkaz o nesrovnalosti nebo podvodu, nebo - v rámci auditního vzorku - po uzavření dokončené operace. Komise by měla mít možnost přezkoumat auditní stopu dotyčného auditního orgánu nebo se zúčastnit auditů na místě prováděných auditním orgánem. Pokud Komise nezíská nezbytnou jistotu ohledně účinného fungování auditního orgánu těmito prostředky, měla by mít možnost auditní činnost opakovat, pokud je to v souladu s mezinárodně uznávanými auditními standardy. Aby byla úroveň auditů prováděných Komisí úměrná riziku, měla by Komise mít možnost snížit úroveň auditní činnosti v souvislosti s operačními programy, pokud nebyly zjištěny žádné závažné nedostatky nebo pokud je auditní orgán spolehlivý. V zájmu snížení administrativní zátěže pro příjemce by měla být zavedena konkrétní pravidla pro snížení rizika překrývání auditů, které u stejných operací provádějí různé orgány, tedy konkrétně Evropský účetní dvůr, Komise a auditní orgán. Kromě toho by rozsah auditů měl plně zohlednit cíl a charakter cílové populace fondu a povahu mnoha příjemců, kteří svou činnost vykonávají na dobrovolném základě.
(52)
Za účelem zajištění finanční disciplíny je vhodné stanovit opatření ke zrušení kterékoli části rozpočtového závazku v rámci některého operačního programu, zejména pokud částka může být vyňata ze zrušení závazku, především tehdy, pokud prodlevy při provádění vyplývají z mimořádných nebo nepředvídatelných okolností nezávislých na dotyčné straně, jejichž následkům nelze ani přes veškeré prokázané úsilí zabránit, jakož i v situaci, kdy byla předložena žádost o platbu, avšak lhůta pro její uhrazení byla přerušena nebo byla pozastavena platba.
(53)
Za účelem doplnění a změny některých jiných než podstatných prvků tohoto nařízení by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o obsah výročních zpráv a závěrečných zpráv o provádění, včetně seznamu společných ukazatelů, kritéria určení případů nesrovnalostí, které je třeba oznámit, a údajů, jež je třeba poskytnout, a vymáhání neoprávněně vyplacených částek, pravidla upravující údaje, jež je třeba v rámci systému monitorování zavedeného řídícím orgánem zaznamenat a uchovat v počítačové podobě, minimální požadavky na auditní stopu, rozsah a obsah vnitrostátních auditů a metodiku výběru vzorků, podrobná pravidla pro používání údajů shromážděných během auditů a kritéria pro určování závažných nedostatků v účinném fungování systémů řízení a kontroly, kritéria k určení výše finančních oprav, jež mají být použita, a kritéria pro použití paušálních sazeb nebo extrapolovaných finančních oprav. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni.
(54)
Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(55)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o rozhodnutí o výročních plánech akcí, jež mají být financovány z technické pomoci z podnětu Komise, rozhodnutí o přijetí a změně operačních programů, rozhodnutí o pozastavení předběžných plateb, rozhodnutí o neschválení účetní závěrky a rozhodnutí, v němž stanoví částku k tíži fondu pro dané účetní období, rozhodnutí o finančních opravách, rozhodnutí o ročním rozpisu rozpočtových závazků mezi členské státy a v případě zrušení závazku rozhodnutí o změně rozhodnutí o přijetí programů.
(56)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o vzor pro strukturovaný průzkum u konečných příjemců, četnost podávání zpráv a jejich formát, podmínky, jež musí systém řízení a kontroly pro elektronickou výměnu dat splňovat, vzor prohlášení řídícího subjektu, vzory pro auditní strategii, výrok auditora a kontrolní zprávu, vzor zprávy a stanoviska nezávislého auditního subjektu a popisu funkcí a postupů zavedených pro řídící orgán a případně pro certifikační orgán, vzor žádostí o platbu a vzor účetní závěrky. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (9).
(57)
Některé prováděcí akty, jež mají být přijímány přezkumným postupem podle článku 5 nařízení (EU) č. 182/2011, mohou mít dopad a důsledky natolik významné pro členské státy, že je důvodné odchýlit se od obecného pravidla. Proto by v případech, kdy výbor nevydá stanovisko, Komise neměla návrh prováděcího aktu přijmout. Tyto prováděcí akty se týkají stanovení technických specifikací pro zaznamenávání a uchovávání údajů ve vztahu k systému řízení a kontroly. Na takové prováděcí akty by se proto měl použít čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
(58)
Toto nařízení ctí základní práva a zachovává zásady uznávané zejména v Listině základních práv Evropské unie, včetně úcty k lidské důstojnosti a soukromému a rodinnému životu, práva na ochranu osobních údajů, práv dítěte, práv starších osob, rovnosti mezi ženami a muži a zákazu diskriminace. Toto nařízení by mělo být uplatňováno v souladu s těmito právy a zásadami.
(59)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž zlepšení sociálního začleňování v Unii a pomoci v boji proti chudobě a sociálnímu vyloučení, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy ale spíše jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, smí Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedených cílů,
(60)
Je třeba zajistit, aby fond doplňoval činnosti financované z ESF, jako jsou například činnosti zaměřené na sociální začleňování, a současně pomáhal výhradně nejchudším osobám.
(61)
Aby bylo možné neprodleně přijmout akty v přenesené pravomoci stanovené v tomto nařízení, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a účel nařízení
Tímto nařízením se zřizuje Fond evropské pomoci nejchudším osobám (dále jen „fond“) na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 a stanoví se cíle fondu, rozsah jeho podpory, dostupné finanční zdroje a jejich přidělení jednotlivým členským státům a také pravidla nezbytná pro zajištění účinného a účelného fungování fondu.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„základní materiální pomocí“ základní spotřební zboží, jehož hodnota je omezená a které je určeno pro osobní spotřebu nejchudších osob, například ošacení, obuv, hygienické potřeby, školní pomůcky a spací pytle;
2)
„nejchudšími osobami“ fyzické osoby, ať již jednotlivci, rodiny, domácnosti nebo skupiny složené z takových osob, jejichž potřeba pomoci byla zjištěna v souladu s objektivními kritérii, která určily příslušné vnitrostátní orgány v konzultaci s příslušnými zúčastněnými stranami - aniž by došlo ke střetu zájmů -, nebo která definovaly partnerské organizace a schválily tyto příslušné vnitrostátní orgány; tato kritéria mohou zahrnovat prvky umožňující zaměřit se na nejchudší osoby v určitých zeměpisných oblastech;
3)
„partnerskými organizacemi“ veřejné subjekty nebo neziskové organizace, které poskytují potraviny nebo případně základní materiální pomoc, společně s doprovodnými opatřeními přímo nebo prostřednictvím jiných partnerských organizací, nebo které provádějí činnosti přímo zaměřené na sociální začlenění nejchudších osob, a jejichž operace byly vybrány řídícím orgánem v souladu s čl. 32 odst. 3 písm. b);
4)
„vnitrostátním systémem“ jakýkoli systém, jenž má, alespoň částečně, stejné cíle jako fond a který provádějí na celostátní, regionální nebo místní úrovni veřejné subjekty nebo neziskové organizace;
5)
„operačním programem pro potraviny nebo základní materiální pomoc“ (dále také jen „OP I“) operační program na podporu distribuce potravin nebo základní materiální pomoci nejchudším osobám, který může být případně spojen s doprovodnými opatřeními zaměřenými na zmírnění sociálního vyloučení nejchudších osob;
6)
„operačním programem pro sociální začlenění nejchudších osob“ (dále také jen „OP II“) operační program podporující činnosti, které nespadají pod aktivní opatření na trhu práce a které spočívají v pomoci, jež není finanční ani materiální povahy a jejímž cílem je sociální začlenění nejchudších osob;
7)
„operací“ projekt, smlouva nebo opatření, které byly vybrány řídícím orgánem dotčeného operačního programu nebo z jeho pověření a které přispívají k dosažení cílů operačního programu, k němuž se vztahují;
8)
„dokončenou operací“ operace, která je fyzicky dokončena nebo zcela provedena a v souvislosti s níž příjemci provedli všechny příslušné platby a byla jim vyplacena podpora z odpovídajícího operačního programu;
9)
„příjemcem“ veřejný nebo soukromý subjekt odpovědný za zahájení nebo za zahájení a provádění operací;
10)
„konečným příjemcem“ nejchudší osoba nebo osoby, jež obdrží pomoc ve smyslu článku 4 tohoto nařízení;
11)
„doprovodnými opatřeními“ činnosti, které přesahují rámec distribuce potravin nebo základní materiální pomoci a jejichž cílem je zmírňovat sociální vyloučení nebo řešit udržitelnějším způsobem, který současně posiluje postavení nejchudších osob, naléhavé sociální situace, například poradenství týkající se vyváženého stravování nebo domácího rozpočtu;
12)
„veřejným výdajem“ příspěvek z veřejných zdrojů na financování operací, jehož zdrojem je rozpočet celostátních, regionálních nebo místních orgánů veřejné správy, rozpočet Unie související s fondem, rozpočet veřejnoprávních subjektů nebo rozpočet sdružení orgánů veřejné správy nebo veřejnoprávních subjektů ve smyslu čl. 1 odst. 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES (10);
13)
„zprostředkujícím subjektem“ jakýkoli veřejný nebo soukromý subjekt, za jehož činnost odpovídá řídící nebo certifikační orgán nebo který z pověření takového orgánu plní povinnosti související s prováděním operací příjemci;
14)
„účetním obdobím“ období od 1. července do 30. června, s výjimkou prvního účetního období programového období, u nějž se tím rozumí období od počátečního dne způsobilosti výdajů do 30. června 2015; poslední účetní období je období od 1. července 2023 do 30. června 2024;
15)
„rozpočtovým rokem“ období od 1. ledna do 31. prosince;
16)
„nesrovnalostí“ jakékoli porušení unijního právního předpisu nebo vnitrostátního právního předpisu týkajícího se jeho uplatňování, které vyplývá z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu zapojeného do provádění fondu a v jehož důsledku je nebo by mohl být poškozen rozpočet Unie tím, že by z něj byl uhrazen neoprávněný výdaj;
17)
„hospodářským subjektem“ jakákoli fyzická či právnická osoba nebo jiný subjekt, které se podílejí na provádění pomoci z fondu, s výjimkou členského státu při výkonu veřejné moci;
18)
„systémovou nesrovnalostí“ nesrovnalost, jež se může opakovat a u níž je vysoká pravděpodobnost, že se bude vyskytovat u podobných typů operací, a která je důsledkem závažného nedostatku v účinném fungování systému řízení a kontroly, včetně nezavedení odpovídajících postupů v souladu s tímto nařízením;
19)
„závažným nedostatkem v účinném fungování systému řízení a kontroly“ nedostatek, který vyžaduje podstatná zlepšení systému, který vystavuje fond závažnému riziku nesrovnalostí a jehož existence je neslučitelná s výrokem auditora bez výhrad ohledně fungování systému řízení a kontroly.
Článek 3
Cíle
1. Fond podporuje sociální soudržnost, posiluje sociální začlenění, a v konečném důsledku tak napomáhá dosahování cíle, jímž je vymýcení chudoby v Unii, neboť přispívá k dosažení cíle strategie Evropa 2020, jímž je snížení počtu osob ohrožených chudobou a sociálním vyloučením do roku 2020 nejméně o 20 milionů, přičemž současně doplňuje strukturální fondy. Fond přispívá k dosahování specifického cíle, jímž je zmírnění nejhorších forem chudoby, tím, že poskytuje nejchudším osobám pomoc nefinanční povahy: potraviny nebo základní materiální pomoc a činnosti na podporu sociálního začlenění nejchudších osob.
Tento cíl a výsledky provádění fondu se vyhodnocují z kvalitativního i kvantitativního hlediska.
2. Fond doplňuje vnitrostátní programy na udržitelné vymýcení chudoby a sociální začlenění, za něž i nadále zodpovídají členské státy.
Článek 4
Rozsah podpory
1. Fond podporuje vnitrostátní systémy, jež prostřednictvím partnerských organizací vybraných členskými státy distribuují nejchudším osobám potraviny nebo základní materiální pomoc.
Fond může podporovat činnosti spojené se sběrem, přepravou, skladováním a distribucí potravinových darů s cílem zvýšit a rozrůznit dodávky potravin nejchudším osobám a omezit plýtvání potravinami a předcházet mu.
Fond může také podporovat doprovodná opatření, jež doplňují poskytování potravin nebo základní materiální pomoci.
2. Fond podporuje činnosti, jež napomáhají sociálnímu začleňování nejchudších osob.
3. Fond podporuje na unijní úrovni vzájemné učení, vytváření sítí a šíření osvědčených postupů v oblasti pomoci nefinanční povahy nejchudším osobám.
Článek 5
Zásady
1. Část rozpočtu Unie přidělená fondu je plněna v rámci sdíleného řízení, na němž se podílejí členské státy a Komise, v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. b) finančního nařízení, s výjimkou technické pomoci z podnětu Komise, která se provádí v rámci přímého řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. a) finančního nařízení.
2. Komise a členské státy s přihlédnutím ke specifickým podmínkám v jednotlivých členských státech zajistí, aby byla podpora z fondu v souladu s příslušnými politikami a prioritami Unie a vzájemně se doplňovala s dalšími nástroji Unie.
3. Podpora z fondu se provádí v úzké spolupráci mezi Komisí a členskými státy v souladu se zásadou subsidiarity.
4. Členské státy a subjekty určené členskými státy pro tento účel zodpovídají za provádění operačních programů a plní své úkoly podle tohoto nařízení v souladu s institucionálním, právním a finančním rámcem dotčeného členského státu a v souladu s tímto nařízením.
5. Opatření pro provádění a využívání fondu a zejména finanční a správní zdroje potřebné v souvislosti s podáváním zpráv, hodnocením, řízením a kontrolou musí zohlednit zásadu proporcionality s ohledem na výši přidělené podpory a na omezenou administrativní kapacitu organizací, které fungují především díky dobrovolníkům.
6. Komise a členské státy v souladu se svými povinnostmi a s cílem zamezit dvojímu financování zajišťují koordinaci s ESF a dalšími relevantními politikami, strategiemi a nástroji Unie, zejména iniciativami Unie v oblasti veřejného zdraví a boje proti plýtvání potravinami.
7. Komise, členské státy a příjemci uplatňují zásadu řádného finančního řízení v souladu s článkem 30 finančního nařízení.
8. Komise a členské státy zajistí účinnost fondu, zejména monitorováním, podáváním zpráv a hodnocením.
9. Členské státy a Komise zajistí, aby byly operační programy vypracovávány, programovány, prováděny, monitorovány a vyhodnocovány za dodržení zásady partnerství a v konzultaci s příslušnými zúčastněnými stranami, jak stanoví toto nařízení.
10. Komise a členské státy přijmou opatření k zajištění účinnosti fondu a plní své úlohy v souvislosti s fondem s cílem snížit administrativní zátěž pro příjemce.
11. Komise a členské státy zajistí, aby byly rovnost mezi ženami a muži a začlenění hlediska rovnosti pohlaví brány v úvahu a podporovány v různých etapách přípravy, programování, řízení a provádění, monitorování a hodnocení fondu, jakož i v informačních a osvětových kampaních a při výměnách osvědčených postupů. Komise a členské státy využívají údaje rozčleněné podle pohlaví, jsou-li dostupné.
Komise a členské státy přijmou vhodná opatření, aby v získání přístupu k fondu a k programům a operacím podporovaným z fondu nedocházelo k diskriminaci na základě pohlaví, rasového nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo víry, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace.
12. Operace podporované z fondu musí být v souladu s platnými unijními právními předpisy a vnitrostátními právními předpisy týkajícími se jeho uplatňování (dále jen „použitelné právo“). Fondu lze využít pouze na podporu distribuce potravin nebo zboží, které jsou v souladu s právem Unie týkajícím se bezpečnosti spotřebních výrobků.
13. Členské státy a příjemci vybírají potraviny nebo základní materiální pomoc na základě objektivních kritérií týkajících se potřeb nejchudších osob. Kritéria výběru potravin, a případně také zboží, rovněž zohledňují klimatické a environmentální aspekty, zejména s ohledem na omezení plýtvání potravinami. Ve vhodných případech přihlíží výběr typu potravin, které mají být distribuovány, k jejich přínosu k vyváženému stravování nejchudších osob.
14. Komise a členské státy zajistí, aby pomoc poskytovaná v rámci tohoto fondu respektovala důstojnost nejchudších osob.
HLAVA II
ZDROJE A PROGRAMOVÁNÍ
Článek 6
Celkové finanční zdroje
1. Finanční zdroje, které jsou k dispozici na rozpočtové závazky z fondu na období 2014 až 2020, činí 3 395 684 880 EUR v cenách roku 2011, v souladu s ročním rozpisem uvedeným v příloze II.
2. Prostředky z fondu přidělené každému členskému státu na období 2014-2020 stanoví příloha III. Minimální částka, kterou lze přidělit členskému státu na celé období, činí 3 500 000 EUR.
3. Pro účely vypracování programu a následného zahrnutí do souhrnného rozpočtu Unie se částka finančních zdrojů indexuje mírou 2 % ročně.
4. Částka ve výši 0,35 % celkových finančních zdrojů se přiděluje na technickou pomoc z podnětu Komise.
Článek 7
Operační programy
1. Každý členský stát předloží Komisi do šesti měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost OP I nebo OP II na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020:
2. OP I uvádí tyto údaje:
a)
určení a vysvětlení výběru druhu či druhů materiální deprivace, jichž se opatření v rámci operačního programu týkají, a popis každého druhu materiální deprivace, hlavních charakteristik distribuce potravin nebo základní materiální pomoci a tam, kde je to vhodné, doprovodných opatření, jež mají být provedena, s ohledem na výsledky předběžného hodnocení provedeného v souladu s článkem 16;
b)
popis odpovídajícího vnitrostátního systému či systémů pro každý druh dotčené materiální deprivace;
c)
popis mechanismu, kterým se stanoví kritéria způsobilosti nejchudších osob, případně rozdělená podle druhu dotčené materiální deprivace;
d)
kritéria výběru operací a popis mechanismu pro výběr, případně rozdělené podle druhu dotčené materiální deprivace;
e)
kritéria pro výběr partnerských organizací, případně rozdělená podle druhu dotčené materiální deprivace;
f)
popis mechanismu použitého k zajištění doplňkovosti s ESF;
g)
plán financování obsahující tabulku, ve které se pro celé programové období uvede celková výše finančních prostředků na podporu z operačního programu orientačně rozdělených podle druhu dotčené materiální deprivace, a odpovídající doprovodná opatření.
3. OP II uvádí:
a)
strategii, jak bude program přispívat k podpoře sociální soudržnosti a snižování chudoby v souladu se strategií Evropa 2020, včetně odůvodnění výběru priorit pomoci;
b)
specifické cíle operačního programu vycházející ze zjištění vnitrostátních potřeb, s ohledem na výsledky předběžného hodnocení provedeného v souladu s článkem 16; předběžné hodnocení se předloží Komisi spolu s operačním programem;
c)
plán financování obsahující tabulku, ve které se pro celé programové období uvede celková výše finančních prostředků na podporu z operačního programu orientačně rozdělených podle druhu dotčené materiální deprivace;
d)
určení nejchudších osob, kterým bude pomoc určena;
e)
finanční ukazatele týkající se odpovídajících přidělených výdajů;
f)
očekávané výsledky pro specifické cíle a odpovídající ukazatele pro výstupy a výsledky programu, spolu s výchozími a cílovými hodnotami;
g)
popis typů a příkladů opatření, která mají být podporována, a jejich očekávaný přínos ke splnění specifických cílů uvedených v písmeni b), včetně hlavních zásad pro výběr operací, a případně určení hlavních druhů příjemců;
h)
popis mechanismu zajišťujícího doplňkovost s ESF, jehož pomocí se má předejít překrývaní a dvojímu financování operací.
4. Každý operační program kromě toho uvádí:
a)
určení řídícího orgánu, případného certifikačního orgánu, auditního orgánu a subjektu, kterému bude Komise vyplácet finanční částky, a popis postupu monitorování;
b)
popis opatření k zapojení všech příslušných zúčastněných stran a případně také příslušných regionálních, místních a jiných orgánů veřejné správy do přípravy operačního programu;
c)
popis plánovaného využití technické pomoci v souladu s čl. 27 odst. 4, včetně kroků vedoucích k posílení správní kapacity příjemců ve vztahu k provádění operačního programu;
d)
plán financování obsahující tabulku, ve které se pro jednotlivé roky v souladu s článkem 20 uvede výše předpokládaných finančních prostředků na podporu z fondu a spolufinancování v souladu s článkem 20.
Partnerské organizace uvedené v čl. 7 odst. 2 písm. e), jež dodávají přímo potraviny nebo základní materiální pomoc, provádějí samy nebo ve spolupráci s jinými organizacemi činnosti doplňující poskytování potravinové pomoci, které případně spočívají v přesměrování na příslušné služby, aby se zlepšilo sociální začleňování nejchudších osob, a to bez ohledu na to, zda tyto činnosti dostávají podporu z fondu. Taková doprovodná opatření nejsou však povinná v případech, kdy jsou potraviny nebo základní materiální pomoc poskytovány pouze nejchudším dětem v zařízeních péče o děti nebo obdobných zařízeních.
5. Členské státy nebo jimi určené orgány vypracovávají operační programy. Spolupracují se všemi příslušnými zúčastněnými stranami a případně s příslušnými regionálními, místními a jinými orgány veřejné správy. Členské státy zajistí, aby byly operační programy úzce propojeny s jejich vnitrostátní politikou sociálního začleňování.
6. Členské státy vypracují své operační programy v souladu s odpovídajícími vzory obsaženými v příloze I.
Článek 8
Přijímání operačních programů
1. Komise posoudí soulad každého operačního programu s tímto nařízením a jeho přínos k cílům fondu s přihlédnutím k předběžnému hodnocení provedenému v souladu s článkem 16. Komise zajistí, aby se programy nepřekrývaly s jinými operačními programy financovanými z ESF v členském státě.
2. Komise může vyjádřit své připomínky do tří měsíců ode dne předložení operačního programu. Členský stát poskytne Komisi veškeré nezbytné dodatečné informace a případně navrhovaný operační program upraví.
3. Jsou-li případné připomínky Komise v souladu s odstavcem 2 odpovídajícím způsobem zohledněny, Komise prostřednictvím prováděcích aktů každý operační program schválí nejpozději šest měsíců od jejich předložení členským státem.
Článek 9
Změny operačních programů
1. Členský stát může podat žádost o změnu operačního programu. Spolu se žádostí se předkládá upravený operační program a odůvodnění změny.
2. Komise informace poskytnuté v souladu s odstavcem 1 posoudí s přihlédnutím k odůvodnění poskytnutému členským státem. Komise může vznést připomínky a členský stát poskytne Komisi všechny nezbytné dodatečné informace.
3. Jsou-li případné připomínky Komise odpovídajícím způsobem zohledněny, Komise prostřednictvím prováděcích aktů změnu operačního programu schválí nejpozději čtyři měsíce od jejich předložení členským státem.
Článek 10
Výměna osvědčených postupů
Komise usnadňuje, rovněž prostřednictvím internetové stránky, výměnu zkušeností, budování kapacit a sítí a šíření podstatných výstupů v oblasti nefinanční pomoci nejchudším osobám.
Mohou být zahrnuty také příslušné organizace, které nečerpají podporu z fondu.
Komise kromě toho alespoň jednou za rok konzultuje organizace, jež zastupují partnerské organizace na úrovni Unie, k provádění podpory z fondu a po těchto konzultacích podá včas zprávu Evropskému parlamentu a Radě.
Komise usnadňuje také šíření příslušných výsledků, zpráv a informací týkajících se fondu prostřednictvím internetu.
HLAVA III
MONITOROVÁNÍ, HODNOCENÍ, INFORMAČNÍ A KOMUNIKAČNÍ ČINNOSTI
Článek 11
Monitorovací výbor pro OP II
1. Do tří měsíců ode dne oznámení rozhodnutí o přijetí OP II členskému státu tento členský stát po dohodě s řídícím orgánem a v souladu se svým institucionálním, právním a finančním rámcem zřídí nebo určí výbor, jehož úkolem je monitorovat provádění programu.
2. Každý monitorovací výbor vypracuje a přijme svůj jednací řád v souladu s institucionálním, právním a finančním rámcem daného členského státu.
3. O složení monitorovacího výboru rozhodne členský stát za předpokladu, že se monitorovací výbor skládá ze zástupců příslušných orgánů členského státu, zprostředkujících subjektů a všech příslušných zúčastněných stran a případně rovněž ze zástupců příslušných regionálních, místních a jiných orgánů veřejné správy. Zástupci příslušných regionálních, místních a jiných orgánů veřejné správy a rovněž příslušných zúčastněných stran musí být delegováni jako členové monitorovacího výboru příslušnými organizacemi transparentním postupem. Každý člen monitorovacího výboru může mít hlasovací právo. Seznam členů monitorovacího výboru se zveřejní.
4. Komise se účastní činnosti monitorovacího výboru jako poradce.
5. Monitorovacímu výboru předsedá zástupce členského státu nebo řídícího orgánu.
Článek 12
Funkce monitorovacího výboru OP II
1. Monitorovací výbor se schází nejméně jednou za rok a posuzuje provádění programu a pokrok v dosahování jeho specifických cílů. Zohledňuje přitom finanční údaje, společné ukazatele a ukazatele specifické pro jednotlivé programy, včetně změn ukazatelů výsledků a pokroku při plnění vyčíslených cílových hodnot, a případně výsledky kvalitativních analýz.
2. Monitorovací výbor se zabývá všemi aspekty, které ovlivňují výkonnost programu. Prověřuje zejména:
a)
pokrok při dosahování specifických cílů operačních programů na základě podkladů předložených řídícím orgánem, včetně závěrů hodnocení;
b)
provádění informačních a komunikačních činností;
c)
činnosti zohledňující a prosazující rovnost mezi muži a ženami, rovnost příležitostí a zákaz diskriminace.
3. Monitorovací výbor prověřuje a schvaluje:
a)
metodiku a kritéria výběru operací v souladu s hlavními zásadami stanovenými v čl. 7 odst. 3 písm. f);
b)
výroční a závěrečné zprávy o provádění;
c)
jakýkoli návrh řídícího orgánu na případné změny operačního programu.
4. Monitorovací výbor může řídícímu orgánu sdělit připomínky ohledně provádění programu a jeho hodnocení.
Monitoruje opatření přijatá na základě jeho připomínek.
Článek 13
Zprávy o provádění a ukazatele provádění
1. Od roku 2015 do roku 2023 předkládají členské státy Komisi do 30. června každého roku výroční zprávu o provádění operačního programu v předchozím rozpočtovém roce.
2. Členské státy vypracují výroční zprávu o provádění v souladu s aktem v přenesené pravomoci uvedeným v odstavci 6, včetně seznamu společných ukazatelů, a v případě operačních programů na podporu sociálního začleňování včetně seznamu ukazatelů specifických pro tento program.
Členské státy konzultují příslušné zúčastněné strany v souvislosti se zprávami o provádění OP I, přičemž je nutné předejít střetu zájmů. Souhrn připomínek těchto příslušných zúčastněných stran se přiloží ke zprávě.
3. Výroční zprávy o provádění jsou přípustné, obsahují-li všechny požadované informace podle aktu v přenesené pravomoci uvedeného v odstavci 6. O tom, že určitá výroční zpráva o provádění není přípustná, vyrozumí Komise dotčený členský stát do 15 pracovních dnů ode dne jejího obdržení. Pokud Komise své připomínky ve stanovené lhůtě členskému státu nesdělí, má se za to, že dotyčný zpráva je přípustná.
4. Komise posoudí výroční zprávu o provádění a uvědomí členský stát o svých připomínkách do dvou měsíců od jejího obdržení.
Pokud Komise nesdělí své připomínky členskému státu v této lhůtě, považují se zprávy za schválené.
5. Závěrečnou zprávu o provádění operačního programu předloží členské státy do 30. září 2024.
Členské státy vypracují závěrečnou zprávu o provádění operačního programu v souladu s akty v přenesené pravomoci uvedenými v odstavci 6.
Komise závěrečné zprávy o provádění přezkoumá a uvědomí členský stát o svých připomínkách do pěti měsíců od jejího obdržení.
Pokud Komise nesdělí své připomínky členskému státu v této lhůtě, považují se zprávy za schválené.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 62, jimiž stanoví obsah výročních zpráv a závěrečných zpráv o provádění, včetně seznamu společných ukazatelů, do 17. července 2014.
7. Komise může členskému státu sdělit připomínky k provádění operačního programu. Řídící orgán vyrozumí Komisi do tří měsíců o přijetí nápravných opatřeních.
8. Řídící orgán zveřejní shrnutí obsahu výroční a závěrečné zprávy o provádění.
9. Komise předloží shrnutí výročních a závěrečných zpráv o provádění operačního programu včas Evropskému parlamentu a Radě.
10. Postup týkající se zpráv o provádění operačního programu nesmí být neúměrný přiděleným finančním zdrojům a povaze podpory a nesmí působit zbytečnou administrativní zátěž.
Článek 14
Přezkumná jednání
1. Každoročně od roku 2014 do roku 2023 se uspořádá jednání mezi Komisí a členskými státy, není-li dohodnuto jinak, za účelem přezkoumání pokroku při provádění operačního programu s ohledem na výroční zprávu o provádění a na případné připomínky Komise zmíněné v čl. 13 odst. 7.
2. Přezkumnému jednání předsedá Komise. Příslušné zúčastněné strany jsou přizvány k účasti na přezkumných jednáních o OP I s výjimkou těch částí jednání, kde by jejich účast vedla ke střetu zájmů nebo porušení důvěrnosti v souvislosti s auditem.
3. Členské státy zajistí, aby po skončení přezkumného jednání byly učiněny vhodné kroky v reakci na připomínky Komise, a odkáží na tyto kroky ve zprávě o provádění v následujícím rozpočtovém roce nebo v následujících rozpočtových rocích.
Článek 15
Obecná ustanovení o hodnocení
1. Členské státy poskytnou zdroje nezbytné k provádění hodnocení a zajistí zavedení postupů pro tvorbu a sběr údajů potřebných k hodnocení, včetně údajů týkajících se společných ukazatelů zmíněných v článku 13.
2. Hodnocení provádějí odborníci, kteří jsou funkčně nezávislí na řídících orgánech odpovědných za provádění operačního programu. Všechna hodnocení se v plném rozsahu zveřejňují, nesmějí však obsahovat informace o totožnosti konečných příjemců pomoci.
3. Hodnocení nesmějí být neúměrná přiděleným finančním zdrojům a povaze podpory a nesmějí působit zbytečnou administrativní zátěž.
Článek 16
Předběžné hodnocení
1. Členské státy provádějí předběžné hodnocení každého operačního programu.
2. Provádění předběžných hodnocení je povinností orgánu odpovědného za přípravu operačního programu. Předběžná hodnocení se předkládají Komisi současně s operačním programem a se shrnutím.
3. V rámci předběžného hodnocení OP I se posuzují tyto prvky:
a)
přínos k cíli Unie, jímž je snížení počtu osob žijících v chudobě nebo ohrožených chudobou a sociálním vyloučením do roku 2020 nejméně o 20 milionů, s přihlédnutím k vybranému druhu materiální deprivace, jejž je třeba řešit, a k okolnostem, pokud jde o chudobu, sociální vyloučení a materiální deprivaci v konkrétním členském státě;
b)
vnitřní soudržnost navrhovaného operačního programu a jeho návaznost na ostatní příslušné finanční nástroje;
c)
soulad mezi přidělováním rozpočtových prostředků a cíli operačního programu;
d)
přínos očekávaných výstupů k výsledkům, a tím ke splnění cílů fondu;
e)
zapojení příslušných zúčastněných stran;
f)
vhodnost postupů pro monitorování operačního programu a shromažďování údajů nezbytných k provádění hodnocení.
4. V rámci předběžného hodnocení OP II se posuzují tyto prvky:
a)
přispění k podpoře sociální soudržnosti a snižování chudoby v souladu se strategií Evropa 2020 při zohlednění vnitrostátních potřeb;
b)
vnitřní ucelenost navrhovaného operačního programu a jeho návaznost na ostatní příslušné nástroje, zejména na ESF;
c)
soulad mezi přidělováním rozpočtových prostředků a cíli programu;
d)
relevance a srozumitelnost navržených ukazatelů specifických pro jednotlivé programy;
e)
jak očekávané výstupy přispějí k dosažení výsledků;
f)
zda jsou vyčíslené cílové hodnoty ukazatelů reálné s ohledem na plánovanou výši podpory z fondu;
g)
odůvodnění navrhované formy podpory;
h)
přiměřenost lidských zdrojů a správní kapacity pro řízení programu;
i)
vhodnost postupů pro monitorování programu a shromažďování údajů nezbytných k provádění hodnocení;
j)
přiměřenost plánovaných opatření na podporu rovných příležitostí pro ženy a muže a opatření k předcházení jakékoli diskriminaci.
Článek 17
Hodnocení během programového období
1. Do 31. prosince 2018 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě hodnocení fondu v polovině období.
2. Komise může hodnotit operační programy z vlastního podnětu.
3. Řídící orgán OP I může hodnotit účinnost a efektivitu operačního programu během programového období.
4. Řídící orgán OP I provede v letech 2017 a 2022 strukturovaný průzkum u konečných uživatelů v souladu se vzorem přijatým Komisí. Komise po konzultaci s příslušnými zúčastněnými stranami přijme prováděcí akty, jimiž tento vzor stanoví. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 63 odst. 2.
5. Řídící orgán OP II provede do 31. prosince 2022 alespoň jedno hodnocení. Hodnotí se účinnost, efektivita a dopad podporovaných operací. Zajistí se přijetí vhodných následných opatření.
Článek 18
Následné hodnocení
Komise provádí z vlastního podnětu a v úzké spolupráci s členskými státy a za pomoci externích odborníků následné hodnocení, které zhodnotí účinnost a efektivnost fondu a udržitelnost dosažených výsledků a měří přínos fondu. Následné hodnocení se dokončí do 31. prosince 2024.
Článek 19
Informační a komunikační činnosti
1. Komise a členské státy poskytují informace týkající se opatření podporovaných z fondu a propagují tato opatření. Informace jsou určeny zejména nejchudším osobám a rovněž širší veřejnosti a sdělovacím prostředkům. Mají zdůraznit úlohu Unie a zajistit zviditelnění příspěvku z fondu a příspěvku členských států a partnerských organizací, pokud jde o cíle Unie v oblasti sociální soudržnosti, bez stigmatizace konečných příjemců pomoci.
2. V zájmu zajištění transparentního přidělování podpory z fondu vede řídící orgán seznam operací, které fond podporuje, a to v tabulkovém formátu umožňujícím třídění, vyhledávání, výpisy, srovnávání a snadné zveřejnění na internetu. Na seznamu operací jsou uvedeny přinejmenším tyto informace:
a)
jméno a adresa příjemce;
b)
částka přidělená z finančních prostředků Unie;
c)
v případě OP I druh dotčené materiální deprivace.
Řídící orgán aktualizuje seznam operací nejméně jednou za dvanáct měsíců.
3. Během provádění operace příjemci podpory a partnerské organizace informují veřejnost o podpoře získané z fondu tím, že umístí buď alespoň jeden plakát s informacemi o operaci (minimální velikost A3), včetně informací o finanční podpoře od Unie nebo znak Unie v přiměřené velikosti, na místě snadno viditelném pro veřejnost. Tento požadavek musí být splněn tak, aby koneční příjemci nebyli stigmatizováni, a to na každém místě, kde se poskytuje pomoc v rámci OP I nebo OP II, kromě případů, kdy to okolnosti distribuce neumožňují.
Příjemci a partnerské organizace, které mají internetové stránky, rovněž poskytnou stručný popis operace včetně jejích cílů a výsledků na svých internetových stránkách a zdůrazní, že je na danou operaci poskytována finanční podpora Unie.
4. Všechny informační a komunikační činnosti příjemce a partnerských organizací zmiňují podporu operace z fondu tak, že zobrazí znak Unie a odkaz na Unii a fond.
5. Řídící orgán informuje příjemce o tom, že zveřejnil seznam operací v souladu s odstavcem 2. Řídící orgán poskytne soubory informačních a komunikačních nástrojů, včetně šablon v elektronické podobě, jež mají příjemcům a partnerským organizacím pomoci, aby splnili své povinnosti stanovené v odstavci 3.
6. V případě OP II:
a)
je členský stát nebo řídící orgán odpovědný za organizaci:
i)
hlavní informační činnosti spočívající ve zveřejnění zahájení operačního programu a
ii)
nejméně jedné hlavní informační činnosti za rok, která propaguje možnosti financování a sledované strategie nebo představuje úspěchy operačního programu, případně včetně příkladů operací;
b)
příjemce během provádění operace informuje veřejnost o podpoře obdržené z fondu tak, že zajistí, aby účastníci operace byli o poskytnutí podpory z fondu informováni;
c)
každý dokument, včetně potvrzení účasti nebo jakéhokoli jiného potvrzení, týkající se takové operace musí obsahovat prohlášení o tom, že operační program byl podporován z fondu;
d)
řídící orgán zajistí, aby potenciální příjemci měli přístup k příslušným informacím o možnostech financování, zahájení výzev k předkládání žádostí a podmínkách předkládání žádostí a kritériích výběru operací, jež mají obdržet podporu.
7. Při zpracovávání osobních údajů podle článků 15 až 19 tohoto nařízení řídící orgán, příjemci a partnerské organizace dodržují směrnici 95/46/ES.
HLAVA IV
FINANČNÍ PODPORA Z FONDU
Článek 20
Spolufinancování
1. Míra spolufinancování na úrovni operačního programu činí nejvýše 85 % způsobilých výdajů z veřejných zdrojů. V případech uvedených v čl. 21 odst. 1 ji lze zvýšit. Členské státy mohou podporovat činnost fondu z vlastních dodatečných zdrojů.
2. V rozhodnutí Komise o přijetí operačního programu se stanoví míra spolufinancování pro operační program a maximální výše podpory z fondu.
3. Opatření v oblasti technické pomoci prováděná z podnětu nebo z pověření Komise lze financovat ve 100 % výši.
Článek 21
Zvýšení plateb pro členské státy s dočasnými rozpočtovými problémy
1. Na žádost členského státu mohou být průběžné platby a platby konečného zůstatku zvýšeny o 10 procentních bodů nad míru spolufinancování platnou pro operační program. Zvýšená míra, která nesmí přesáhnout 100 %, se uplatňuje v případě žádostí o platby za účetní období, ve kterém členský stát předložil svou žádost, a v následujících účetních obdobích, v jejichž průběhu členský stát splňuje jednu z následujících podmínek:
a)
pokud dotyčný členský stát přijal euro, dostává makrofinanční pomoc od Unie v souladu s nařízením Rady (EU) č. 407/2010 (11);
b)
pokud dotyčný členský stát nepřijal euro, dostává střednědobou finanční pomoc v souladu s nařízením Rady (ES) č. 332/2002 (12);
c)
členskému státu je poskytována finanční pomoc v souladu se Smlouvou o založení Evropského mechanismu stability.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, nesmí být podpora Unie vyplacená prostřednictvím průběžných plateb a plateb konečného zůstatku vyšší než příspěvek z veřejných zdrojů a maximální výše podpory z fondu, jak stanoví rozhodnutí Komise o schválení operačního programu.
Článek 22
Období způsobilosti
1. Tímto článkem nejsou dotčena pravidla způsobilosti technické pomoci z podnětu Komise stanovená v článku 27.
2. Výdaje jsou způsobilé pro podporu z operačního programu, jestliže vzniky příjemci a byly zaplaceny v období od 1. prosince 2013 do 31. prosince 2023.
3. Pro poskytnutí podpory z operačního programu nelze vybrat operace, které byly fyzicky dokončeny nebo plně provedeny dříve, než příjemce předložil žádost o financování v rámci operačního programu řídícímu orgánu, a to bez ohledu na to, zda příjemce provedl všechny související platby či nikoli.
4. Při změně operačního programu jsou výdaje, které se stávají způsobilými v důsledku změny operačního programu, způsobilé až ode dne, kdy členský stát předložil žádost o změnu Komisi.
Článek 23
Způsobilost operací
1. Operace podporované z operačního programu se provádějí v členském státě, na který se operační program vztahuje.
2. Operace mohou obdržet podporu z operačního programu, pokud byly vybrány na základě spravedlivého a transparentního postupu a na základě kritérií stanovených v operačním programu nebo případně schválených monitorovacím výborem.
3. O kritériích výběru a seznamech vybraných operací, které obdrží podporu z OP II, jsou při jejich přijetí informovány monitorovací výbory operačních programů spolufinancovaných z ESF.
4. Potraviny nebo základní materiální pomoc pro nejchudší osoby mohou nakupovat samy partnerské organizace.
Potraviny nebo základní materiální pomoc pro nejchudší osoby může nakupovat rovněž veřejnoprávní subjekt a bezplatně je poskytovat partnerským organizacím. V tomto případě mohou být potraviny získány použitím, zpracováním či prodejem produktů, s nimiž se nakládá v souladu s čl. 16 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013, jedná-li se o nejhospodárnější možnost a nezpůsobí-li to přílišné zpoždění při dodávce potravin partnerským organizacím. Veškeré částky získané z této transakce se použijí ve prospěch nejchudších osob a nesmějí se použít ke snížení povinné částky ke spolufinancování programu členskými státy, jak je stanoveno v článku 20 tohoto nařízení.
Komise použije postupy přijaté podle čl. 20 písm. i) nařízení (EU) č. 1308/2013, podle nichž lze produkty uvedené ve zmíněném nařízení použít, zpracovat či prodat pro účely tohoto nařízení, aby se zajistila jejich maximální účinnost.
5. Potraviny nebo základní materiální pomoc se nejchudším osobám poskytují bezplatně.
6. Operace podporovaná z fondu nesmí čerpat podporu z více než jednoho operačního programu spolufinancovaného z fondu nebo z jiného nástroje Unie, aby nedocházelo ke zdvojování financování.
Článek 24
Formy podpory
Členské státy používají fond pro poskytování podpory ve formě grantů, veřejných zakázek nebo jejich kombinace. Tato podpora však nesmí mít formu pomoci ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.
Článek 25
Formy grantů
1. Granty mohou mít tyto formy:
a)
úhrada způsobilých nákladů, které skutečně vznikly a byly zaplaceny;
b)
proplacení na základě jednotkových nákladů;
c)
jednorázové částky příspěvku z veřejných zdrojů nepřesahující 100 000 EUR;
d)
financování paušální sazbou, která se určí za použití procentního podílu z jedné nebo více stanovených kategorií nákladů.
2. Možnosti zmíněné v odstavci 1 lze kombinovat u jedné operace pouze tehdy, pokud se každá z nich vztahuje na jinou kategorii nákladů nebo pokud se použijí na jednotlivé po sobě jdoucí fáze této operace.
3. Částky podle odst. 1 písm. b), c) a d) se určují jedním z těchto způsobů:
a)
spravedlivými, přiměřenými a ověřitelnými metodami výpočtu založenými na:
i)
statistických údajích nebo jiných objektivních informacích; nebo
ii)
ověřených údajích jednotlivých příjemců z minulých let nebo za použití jejich obvyklých postupů účtování nákladů;
b)
metodami a použitím odpovídajících jednotkových nákladů, jednorázových částek a paušálních sazeb, které se v rámci režimů pro granty financované výhradně dotčeným členským státem uplatňují na podobný druh operace a příjemce;
c)
sazbami stanovenými tímto nařízením;
d)
postupem případ od případu s odkazem na návrh rozpočtu předem schválený řídícím orgánem, pokud příspěvek z veřejných zdrojů nepřesahuje 100 000 EUR.
4. Částky vypočtené ve formě grantů uvedené v odst. 1 písm. b), c) a d) se považují za způsobilé výdaje vzniklé příjemci a zaplacené pro účely uplatnění hlavy VI.
5. Dokument, který stanoví podmínky podpory pro jednotlivé operace, stanoví metodu, která se má použít pro určení nákladů operace, a podmínky pro vyplacení grantu.
Článek 26
Způsobilost výdajů
1. Způsobilost výdajů se kromě případů, kdy jsou přímo v tomto nařízení či na jeho základě stanovena zvláštní pravidla, určuje na základě vnitrostátních pravidel.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, jsou pro podporu z OP I způsobilé:
a)
výdaje na nákup potravin nebo základní materiální pomoci;
b)
provádí-li nákup potravin nebo základní materiální pomoci veřejný subjekt a poskytuje-li je partnerským organizacím, výdaje na dopravu potravin nebo základní materiální pomoci do skladu partnerské organizace a výdaje na skladování v paušální sazbě 1 % výdajů uvedených v písmeni a), nebo v řádně odůvodněných případech výdaje, které skutečně vznikly a byly zaplaceny;
c)
administrativní výdaje a výdaje na dopravu a skladování, které vznikly partnerské organizaci v paušální sazbě 5 % výdajů zmíněných v písmeni a); nebo 5 % hodnoty potravinářských produktů, s nimiž je nakládáno v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1308/2013;
d)
výdaje na sběr, dopravu, skladování a distribuci potravinových darů a na činnosti přímo spojené se zvyšováním povědomí veřejnosti o těchto činnostech, vynaložené a zaplacené partnerskými organizacemi;
e)
výdaje na doprovodná opatření, jež podnikají a vykazují partnerské organizace poskytující potraviny nebo základní materiální pomoc nejchudším osobám přímo nebo v rámci smluv o spolupráci, v paušální sazbě 5 % výdajů zmíněných v písmeni a).
3. Aniž je dotčen odstavec 1 tohoto článku, jsou pro podporu z operačního programu způsobilé výdaje vzniklé podle čl. 27 odst. 4 nebo, v případě nepřímých výdajů vzniklých podle čl. 27 odst. 4, výdaje v paušální sazbě až 15 % způsobilých přímých nákladů na zaměstnance.
4. Pro podporu z operačního programu nejsou způsobilé tyto výdaje:
a)
úroky z dlužných částek;
b)
poskytování infrastruktury;
c)
výdaje za použité zboží;
d)
daň z přidané hodnoty, kromě případů, kdy je podle vnitrostátních právních předpisů neodpočitatelná.
Článek 27
Technická pomoc
1. Z podnětu Komise nebo z podnětu vedeného jejím jménem může fond financovat přípravu, monitorování, správní a technickou pomoc, audit, informační, kontrolní a vyhodnocovací opatření nezbytná pro provádění tohoto nařízení, jakož i činnosti podle článku 10, a to až do výše 0,35 % svého ročního přídělu.
2. Komise konzultuje členské státy a organizace, které zastupují partnerské organizace na úrovni Unie, v souvislosti s plánovaným využitím technické pomoci.
3. Pokud se předpokládá příspěvek z fondu, stanoví Komise každý rok prostřednictvím prováděcích aktů své plány týkající se druhu opatření souvisejících s opatřeními uvedenými v odstavci 1.
4. Z operačního programu mohou být z podnětu členských států financována opatření zaměřená na přípravu, řízení, monitorování, správní a technickou pomoc, audit a informační, kontrolní a vyhodnocovací opatření nezbytná pro provádění tohoto nařízení, a to až do výše 5 % přídělu fondu. Lze z něj rovněž financovat technickou pomoc a budování kapacit partnerských organizací.
HLAVA V
ŘÍZENÍ A KONTROLA
Článek 28
Obecné zásady systémů řízení a kontroly
Systémy řízení a kontroly musí v souladu s čl. 5 odst. 7 zajistit:
a)
popis funkcí jednotlivých subjektů zapojených do řízení a kontroly a rozdělení funkcí v rámci jednotlivých subjektů;
b)
dodržování zásady oddělení funkcí uvnitř těchto subjektů a mezi nimi;
c)
postupy pro zajištění správnosti a řádnosti vykazovaných výdajů;
d)
počítačové systémy pro účetnictví, ukládání a přenos finančních údajů a údajů o ukazatelích, monitorování a podávání zpráv;
e)
systémy podávání zpráv a monitorování, pokud odpovědný subjekt pověří výkonem úkolů jiný subjekt;
f)
opatření pro audit fungování systémů řízení a kontroly;
g)
systémy a postupy pro zabezpečení odpovídající auditní stopy;
h)
předcházení nesrovnalostem, včetně podvodů, jejich odhalování a náprava a vymáhání neoprávněně vyplacených částek spolu s případnými úroky z prodlení.
Článek 29
Odpovědnost v rámci sdíleného řízení
V souladu se zásadou sdíleného řízení jsou členské státy a Komise odpovědné za řízení a kontrolu programů v souladu se svými povinnostmi stanovenými tímto nařízením.
Článek 30
Odpovědnost členských států
1. Členské státy plní povinnosti v oblasti řízení, kontroly a auditu a nesou z toho vyplývající odpovědnost, kterou stanoví pravidla sdíleného řízení obsažená ve finančním nařízení a v tomto nařízení.
2. Členské státy předcházejí nesrovnalostem, odhalují je a zajišťují jejich nápravu a vymáhají neoprávněně vyplacené částky spolu s případnými úroky z prodlení. Oznamují Komisi nesrovnalosti v příspěvcích z fondu přesahující 10 000 EUR a průběžně ji informují o podstatných aspektech průběhu souvisejících správních a soudních řízení.
Členské státy neoznamují Komisi nesrovnalosti související s případy:
a)
kdy nesrovnalost spočívá pouze v úplném nebo částečném neprovedení určité operace uvedené ve spolufinancovaném operačním programu z důvodu úpadku příjemce;
b)
na něž příjemce upozornil řídící či certifikační orgán dobrovolně a dříve, než je některý z těchto orgánů odhalil, ať již před nebo po vyplacení příspěvku z veřejných zdrojů;
c)
které řídící nebo certifikační orgán odhalil a napravil dříve, než byly příslušné výdaje zahrnuty do výkazu výdajů předkládaných Komisi.
Ve všech ostatních případech, zejména před úpadkem nebo existuje-li podezření z podvodu, se zjištěné nesrovnalosti a související preventivní a nápravná opatření oznámí Komisi.
Nelze-li částky neoprávněně vyplacené příjemci získat zpět v důsledku pochybení nebo nedbalosti členského státu, zodpovídá členský stát za uhrazení dotčených částek zpět do rozpočtu Unie. Členské státy se mohou rozhodnout nevymáhat od příjemce neoprávněně vyplacenou částku příspěvku z fondu, pokud nepřesahuje 250 EUR bez úroku.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 62, které stanoví další podrobná pravidla pro kritéria určení případů nesrovnalostí, které je třeba oznámit, a údajů, jež je třeba poskytnout, a pro podmínky a postupy, jež se mají použít k rozhodnutí, zda mají členské státy uhradit částky, které nelze získat zpět.
Komise přijme poradním postupem podle čl. 63 odst. 2 prováděcí akty, jimiž stanoví četnost podávání zpráv a jejich formát.
3. Členské státy zajistí, aby existovala účinná opatření na přezkum stížností týkajících se fondu. Rozsah působnosti, pravidla a postupy týkající se těchto opatření jsou v pravomoci členských států v souladu s jejich institucionálním a právním rámcem. Členské státy na žádost Komise prošetří stížnosti podané Komisi, jež spadají do působnosti jejich opatření. Členské státy na žádost informují Komisi o výsledcích těchto šetření.
4. Všechny úřední výměny informací mezi členskými státy a Komisí se provádějí za použití systému pro elektronickou výměnu dat. Komise přijme prováděcí akty, které stanoví podmínky, jež má uvedený systém pro elektronickou výměnu dat splňovat. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 63 odst. 3.
Článek 31
Určení orgánů
1. Každý členský stát určí pro každý operační program vnitrostátní orgán veřejné správy nebo veřejnoprávní subjekt jako řídící orgán. Tentýž řídící orgán může být určen pro dva operační programy.
2. Členský stát určí pro každý operační program vnitrostátní orgán veřejné správy nebo veřejnoprávní subjekt jakožto certifikační orgán, aniž je dotčen odstavec 3. Tentýž certifikační orgán může být určen pro dva operační programy.
3. Členský stát může pro operační program určit řídící orgán, který navíc plní i funkce certifikačního orgánu.
4. Členský stát určí pro každý operační program vnitrostátní orgán veřejné správy nebo veřejnoprávní subjekt funkčně nezávislý na řídícím orgánu a certifikačním orgánu jakožto auditní orgán. Tentýž auditní orgán může být určen pro dva operační programy.
5. Za předpokladu, že je dodržena zásada oddělení funkcí, mohou být řídící orgán, certifikační orgán v případě OP I a OP II, jejichž celková výše podpory z fondu nepřekračuje 250 000 000 EUR, i auditní orgán součástí stejného orgánu veřejné správy nebo veřejnoprávního subjektu.
6. Členský stát může určit jeden nebo více zprostředkujících subjektů pro výkon některých úkolů řídícího nebo certifikačního orgánu z pověření tohoto orgánu. Příslušná ujednání mezi řídícím orgánem nebo certifikačním orgánem a zprostředkujícími subjekty musí být oficiálně písemně zaznamenána.
7. Členský stát nebo řídící orgán může pověřit řízením části operačního programu zprostředkující subjekt, a to písemnou dohodou mezi zprostředkujícím subjektem a členským státem nebo řídícím orgánem. Zprostředkující subjekt poskytne záruky své solventnosti a způsobilosti v dotčeném oboru, jakož i svých schopností v oblasti správního a finančního řízení.
8. Členský stát stanoví písemně pravidla upravující jeho vztah s řídícími orgány, certifikačními orgány a auditními orgány, vztahy mezi těmito orgány navzájem a vztahy těchto orgánů s Komisí.
Článek 32
Funkce řídícího orgánu
1. Řídící orgán zodpovídá za řízení operačního programu v souladu se zásadou řádného finančního řízení.
2. Pokud jde o řízení operačního programu, řídící orgán:
a)
podporuje v případě potřeby činnost monitorovacího výboru uvedeného v článku 11 a poskytuje mu informace, které výbor potřebuje k plnění svých úkolů, zejména údaje týkající se pokroku operačního programu v dosahování cílů, finanční údaje a údaje týkající se ukazatelů;
b)
pro OP I po konzultaci s příslušnými zúčastněnými stranami, a aniž by došlo ke střetu zájmů, nebo pro OP II po schválení monitorovacím výborem uvedeným v článku 11 vypracovává výroční a závěrečné zprávy o provádění uvedené v článku 13 a předkládá je Komisi;
c)
zpřístupňuje zprostředkujícím subjektům informace, které jsou důležité pro plnění jejich úkolů, a příjemcům informace potřebné pro provádění operací;
d)
zřizuje systém pro zaznamenávání a uchovávání počítačových údajů o každé operaci, které jsou nezbytné pro monitorování, hodnocení, finanční řízení, ověřování a audit, včetně údajů o jednotlivých účastnících operací spolufinancovaných z OP II;
e)
zajišťuje, aby údaje uvedené v písmeni d) byly shromažďovány, zadávány a ukládány v systému uvedeném v písmeni d) v souladu se směrnicí 95/46/ES, a je-li to možné, rozlišeny podle pohlaví.
3. Pokud jde o výběr operací, řídící orgán:
a)
vypracovává a případně po schválení uplatňuje vhodné postupy nebo kritéria výběru, jež jsou nediskriminační a transparentní;
b)
zajišťuje, aby vybraná operace:
i)
spadala do působnosti fondu a operačního programu;
ii)
splňovala kritéria stanovená v operačním programu a v článcích 22, 23 a 26;
iii)
je-li to relevantní, zohledňovala obecné zásady stanovené v čl. 5 odst. 11, 12, 13 a 14;
c)
zajišťuje, aby byl příjemci poskytnut dokument, který stanoví podmínky podpory pro každou operaci, včetně zvláštních požadavků týkajících se produktů nebo služeb, jež mají být dodány v rámci operace, plánu financování a lhůty pro provedení;
d)
před schválením operace se přesvědčí, že příjemce má správní, finanční a provozní způsobilost ke splnění podmínek uvedených v písmeni c);
e)
přesvědčí se, že pokud operace začala před předložením žádosti o financování řídícímu orgánu, bylo dodrženo použitelné právo vztahující se na danou operaci;
f)
určí druh materiální pomoci pro OP I a druh opatření pro OP II, na něž jsou určeny výdaje operace.
4. Pokud jde o finanční řízení a kontrolu operačního programu, řídící orgán:
a)
ověřuje, že spolufinancované produkty a služby byly dodány, že výdaje, jež příjemci vykázali, byly skutečně zaplaceny, že je dodržen soulad s platnými právními předpisy a operačním programem a že jsou splněny podmínky podpory operace;
b)
zajišťuje, aby příjemci zapojení do provádění operací hrazených na základě skutečně vzniklých způsobilých nákladů buď vedli oddělený účetní systém, nebo používali vhodný účetní kód pro všechny transakce související s operací;
c)
zavádí účinná a přiměřená opatření proti podvodům s přihlédnutím ke zjištěným rizikům;
d)
stanoví postupy k zajištění toho, aby všechny doklady týkající se výdajů a auditů, jež jsou nezbytné pro zajištění odpovídající auditní stopy, byly uchovávány v souladu s požadavky čl. 28 písm. g);
e)
vypracovává prohlášení řídícího subjektu a shrnutí výsledků za daný rok podle čl. 59 odst. 5 prvního pododstavce písm. a) a b) finančního nařízení.
5. Ověřování podle odst. 4 písm. a) musí zahrnovat tyto postupy:
a)
správní ověření každé žádosti o úhradu předložené příjemcem,
b)
ověření operací na místě.
Četnost a rozsah ověření na místě musí být úměrné výši příspěvku z veřejných zdrojů poskytnutého na danou operaci a úrovni rizika zjištěného při takovýchto ověřeních a auditech prováděných auditním orgánem u systému řízení a kontroly jako celku.
6. Ověření jednotlivých operací na místě podle odst. 5 prvního pododstavce písm. b) lze provádět na základě výběru vzorků.
7. Pokud je v rámci operačního programu řídící orgán rovněž příjemcem, je třeba přijmout pro ověření uvedená v odst. 4 písm. a) taková opatření, která zajistí odpovídající oddělení funkcí.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 62, kterými stanoví pravidla upřesňující informace týkající se údajů, jež je třeba v rámci systému monitorování zavedeného podle odst. 2 písm. d) tohoto článku zaznamenat a uchovat v počítačové podobě.
Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví technické specifikace systému zavedeného podle odst. 2 písm. d) tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 63 odst. 3.
9. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 62, kterými stanoví podrobné minimální požadavky na auditní stopu uvedenou v odst. 4 písm. d) tohoto článku, pokud jde o účetní záznamy, které mají být vedeny, a o podklady, které mají být uchovávány na úrovni certifikačního orgánu, řídícího orgánu, zprostředkujících subjektů a příjemců.
10. Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto článku Komise přijme prováděcí akty týkající se vzoru prohlášení řídícího subjektu uvedeného v odst. 4 písm. e) tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 63 odst. 2.
Článek 33
Funkce certifikačního orgánu
Certifikační orgán operačního programu je pověřen výkonem zejména těchto úkolů:
a)
vypracovává a předkládá žádosti o platbu Komisi a potvrzuje, že pocházejí ze spolehlivých účetních systémů, zakládají se na ověřitelných podkladech a byly ověřeny řídícím orgánem;
b)
vypracovává účetní závěrky uvedené v čl. 59 odst. 5 prvním pododstavci písm. a) finančního nařízení;
c)
potvrzuje úplnost, přesnost a věrnost účetní závěrky a osvědčuje, že zaúčtované výdaje jsou v souladu s použitelným právem a byly vynaloženy na operace vybrané pro financování podle kritérií platných pro daný operační program a v souladu s použitelným právem;
d)
zajišťuje, aby existoval systém, který v počítačové podobě zaznamenává a ukládá účetní záznamy za každou operaci a který umožňuje zaznamenávat a ukládat všechny údaje potřebné k vypracování žádostí o platby a účetní závěrky, včetně záznamů o částkách, jež mají být získány zpět, částkách získaných zpět a částkách odejmutých z důvodu zrušení celého příspěvku na operaci či operační program nebo části tohoto příspěvku;
e)
zajišťuje, aby pro účely vypracování a předkládání žádostí o platbu obdržel od řídícího orgánu přiměřené informace o postupech a ověřeních prováděných v souvislosti s výdaji;
f)
při vypracování a předkládání žádostí o platbu zohledňuje výsledky všech auditů provedených auditním orgánem nebo z jeho pověření;
g)
vede v počítačové podobě účetní záznamy o výdajích vykázaných Komisi a odpovídajících příspěvcích z veřejných zdrojů vyplacených příjemcům;
h)
vede záznamy o částkách, které mají být získány zpět, a částkách odejmutých z důvodu zrušení celého příspěvku na operaci nebo jeho části. Částky získané zpět se vracejí do rozpočtu Unie před uzavřením operačního programu tak, že se odečtou z následného výkazu výdajů.
Článek 34
Funkce auditního orgánu
1. Auditní orgán zajišťuje, aby se prováděly audity řádného fungování systému řízení a kontroly operačního programu a audity vhodného vzorku operací na základě vykázaných výdajů.
Audity vykázaných výdajů vycházejí z reprezentativního vzorku, nebo je-li to vhodné, z testování věcné správnosti a zpravidla jsou založeny na statistických metodách výběru vzorků.
V řádně odůvodněných případech v souladu s mezinárodně uznávanými auditními normami a ve všech případech, kdy počet operací v účetním období nestačí k tomu, aby bylo možné použít statistickou metodu výběru vzorků, je možné na základě odborného úsudku auditního orgánu použít jinou než statistickou metodu výběru vzorků.
V těchto případech musí být velikost vzorku dostatečná na to, aby auditnímu orgánu umožnila vypracovat platný výrok auditora podle čl. 59 odst. 5 prvním pododstavci písm. b) finančního nařízení.
Jiná než statistická metoda výběru vzorků se vztahuje alespoň na 5 % operací, jejichž výdaje byly vykázány Komisi v účetním období, a na 10 % výdajů, které byly vykázány Komisi v účetním období.
Nepřesahuje-li celková výše podpory z fondu pro OP I částku 35 000 000 EUR, může auditní orgán omezit činnosti v oblasti auditu na každoroční audit systému, jehož součástí je testování věcné správnosti založené na kombinaci namátkových kontrol operací a kontrol v závislosti na riziku. Audit je prováděn v souladu s mezinárodně uznávanými auditními normami a každoročně kvantifikuje chybovost ověřených výkazů údajů předkládaných Komisi.
2. Provádí-li audity jiný subjekt než auditní orgán, zajistí auditní orgán, aby měl takový subjekt nezbytnou funkční nezávislost.
3. Auditní orgán zajistí, aby byly při auditní činnosti zohledněny mezinárodně uznávané auditní standardy.
4. Do osmi měsíců od schválení operačního programu vypracuje auditní orgán auditní strategii pro provádění auditů. Auditní strategie stanoví metodiku auditu, způsob výběru vzorků, nebo je-li to vhodné, testování věcné správnosti pro audity operací a plánování auditů v souvislosti s aktuálním účetním obdobím a dvěma následujícími účetními obdobími. Od roku 2016 do roku 2024 včetně se auditní strategie každoročně aktualizuje. Pokud se společný systém řízení a kontroly vztahuje na dva operační programy, může být pro dotčené operační programy vypracována jediná auditní strategie. Na žádost předkládá auditní orgán auditní strategii Komisi.
5. Auditní orgán vypracovává:
a)
výrok auditora v souladu s čl. 59 odst. 5 prvním pododstavcem písm. b) finančního nařízení;
b)
kontrolní zprávu uvádějící hlavní zjištění auditů provedených v souladu s odstavcem 1 tohoto článku, včetně zjištění ohledně nedostatků v systému řízení a kontroly, a navrhovaná a provedená nápravná opatření.
Pokud se společný systém řízení a kontroly vztahuje na dva operační programy, lze informace požadované podle prvního pododstavce písm. b) tohoto odstavce seskupit do jediné zprávy.
6. Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto článku Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví vzory pro auditní strategii, výrok auditora a kontrolní zprávu. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 63 odst. 2.
7. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 62, kterými stanoví rozsah a obsah auditů operací a auditů účetnictví a metodiku pro výběr vzorku operací uvedených v odstavci 1 tohoto článku.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 62, jimiž stanoví podrobná pravidla pro používání údajů shromážděných během auditů prováděných úředníky Komise nebo pověřenými zástupci Komise.
Článek 35
Postup pro určení řídícího orgánu a certifikačního orgánu
1. Předtím, než předloží Komisi první žádost o průběžnou platbu, oznámí jí členský stát den a formu určení řídícího orgánu a případně certifikačního orgánu, které musí být provedeny na příslušné úrovni.
2. Určení uvedená v odstavci 1 vycházejí ze zprávy a stanoviska nezávislého auditního subjektu, který hodnotí, zda orgány dodržují kritéria týkající se prostředí vnitřní kontroly, řízení rizik, řídící a kontrolní činnosti a monitorování stanovená v příloze IV.
Nezávislým auditním subjektem je auditní orgán nebo jiný veřejnoprávní či soukromoprávní subjekt, který má potřebnou auditorskou způsobilost, je nezávislý na řídícím orgánu a případně i na certifikačním orgánu a při výkonu své činnosti bere v úvahu mezinárodně uznávané auditní standardy.
3. Členské státy mohou rozhodnout, že se řídící orgán nebo certifikační orgán, jenž byl určen v souvislosti s operačním programem spolufinancovaným s ESF podle nařízení (EU) č. 1303/2013, považuje za určený pro účely tohoto nařízení.
4. Komise si může do jednoho měsíce od oznámení určení zmíněných v odstavci 1 vyžádat zprávu a stanovisko nezávislého auditního subjektu uvedeného v odstavci 2 a popis funkcí a postupů zavedených pro řídící orgán a případně pro certifikační orgán. Komise rozhodne, zda si tyto dokumenty vyžádá, na základě svého posouzení rizik.
Komise může vznést připomínky do dvou měsíců od obdržení dokumentů uvedených v prvním pododstavci.
Aniž je dotčen článek 46, posuzování těchto dokumentů nepřeruší vyřizování žádostí o průběžné platby.
5. Pokud ze stávajících výsledků auditu a kontroly vyplývá, že určený orgán již nesplňuje kritéria uvedená v odstavci 2, členský stát na odpovídající úrovni a podle závažnosti problému stanoví zkušební dobu, během níž musí být učiněna nezbytná nápravná opatření.
Pokud určený orgán neprovede požadovaná nápravná opatření ve zkušební době stanovené členským státem, členský stát na odpovídající úrovni ukončí určení tohoto orgánu.
Je-li pro některý určený orgán stanovena zkušební doba, členský stát o tom neprodleně informuje Komisi, přičemž jí poskytne údaje o dané zkušební době, o jejím ukončení v návaznosti na provedení nápravných opatření, jakož i o ukončení určení některého orgánu. Aniž je dotčeno použití článku 46, oznámení o tom, že členský stát stanovil pro některý určený orgán zkušební dobu, nepřeruší vyřizování žádostí o průběžné platby.
6. Je-li určení řídícího orgánu nebo certifikačního orgánu ukončeno, členský stát určí v souladu s postupem uvedeným v odstavci 2 nový subjekt, který převezme funkce řídícího orgánu nebo certifikačního orgánu, a oznámí to Komisi.
7. Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto článku Komise přijme prováděcí akty týkající se vzoru zprávy a stanoviska nezávislého auditního subjektu a popisu funkcí a postupů zavedených pro řídící orgán a případně pro certifikační orgán. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 63 odst. 3.
Článek 36
Pravomoci a odpovědnosti Komise
1. Komise se na základě dostupných informací, včetně informací o určení orgánů odpovědných za řízení a kontrolu, dokumentů každoročně poskytovaných podle čl. 59 odst. 5 finančního nařízení uvedenými určenými orgány, kontrolních zpráv, výročních zpráv o provádění a auditů provedených subjekty členských států a subjekty Unie přesvědčí, že členské státy zavedly systémy řízení a kontroly, které jsou v souladu s tímto nařízením, a že tyto systémy během provádění operačních programů účinně fungují.
2. Úředníci nebo pověření zástupci Komise mohou provádět audity nebo kontroly na místě, které alespoň dvanáct pracovních dní předem, s výjimkou naléhavých případů, oznámí příslušnému vnitrostátnímu orgánu. Komise dodržuje zásadu proporcionality, a za tímto účelem zohledňuje potřebu zamezit bezdůvodnému zdvojování auditů či kontrol prováděných členskými státy, úroveň rizika pro rozpočet Unie a potřebu minimalizovat administrativní zátěž příjemců v souladu s tímto nařízením. Rozsah takových auditů nebo kontrol může zahrnovat zejména ověření účinného fungování systémů řízení a kontroly v rámci programu nebo jeho části a v rámci operací a posouzení řádného finančního řízení operací nebo programů. Těchto auditů nebo kontrol se mohou účastnit úředníci nebo pověření zástupci členského státu.
Úředníci nebo pověření zástupci Komise řádně zplnomocnění k provádění auditů nebo kontrol na místě mají přístup ke všem potřebným záznamům, dokladům a metadatům, které se týkají operací podporovaných z fondu nebo systémů řízení a kontroly, a to bez ohledu na médium, na němž jsou uloženy. Na žádost poskytnou členské státy kopie takových záznamů, dokladů a metadat Komisi.
Pravomocemi stanovenými v tomto odstavci není dotčeno uplatňování vnitrostátních ustanovení, jež vyhrazují některé úkony činitelům zvlášť určeným vnitrostátními právními předpisy. Úředníci a pověření zástupci Komise se neúčastní mimo jiné domovních prohlídek ani úředních výslechů osob podle vnitrostátních právních předpisů. Tito úředníci a zástupci však mají přístup k takto získaným informacím, aniž jsou dotčeny pravomoci vnitrostátních soudů, a při plném dodržování základních práv dotčených právních subjektů.
3. Komise může požádat členský stát, aby přijal opatření nezbytná k zajištění účinného fungování systémů řízení a kontroly nebo k ověření správnosti výdajů v souladu s tímto nařízením.
Článek 37
Spolupráce s auditními orgány
1. Komise spolupracuje s auditními orgány za účelem koordinace jejich plánů a způsobů auditu a neprodleně si s těmito orgány sděluje výsledky auditů zaměřených na systémy řízení a kontroly.
2. Pokud členský stát určí více auditních orgánů, může za účelem usnadnění této spolupráce určit koordinační subjekt.
3. Komise, auditní orgány a případný koordinační subjekt se scházejí pravidelně a obvykle nejméně jednou za rok, pokud není dohodnuto jinak, aby posoudily výroční kontrolní zprávu, výrok auditora a strategii auditu a vyměnily si názory na otázky týkající se zlepšení systémů řízení a kontroly.
HLAVA VI
FINANČNÍ ŘÍZENÍ, KONTROLA A SCHVÁLENÍ ÚČETNÍ ZÁVĚRKY, FINANČNÍ OPRAVY A ZRUŠENÍ ZÁVAZKU
KAPITOLA 1
Finanční řízení
Článek 38
Rozpočtové závazky
Rozpočtové závazky Unie týkající se jednotlivých operačních programů v období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 se uskutečňují v ročních splátkách. Rozhodnutí Komise o přijetí operačního programu představuje rozhodnutí o financování ve smyslu článku 84 finančního nařízení, a jakmile je oznámeno dotčenému členskému státu, je právním závazkem ve smyslu uvedeného nařízení.
U každého operačního programu platí, že rozpočtový závazek na první splátku následuje po přijetí operačního programu Komisí.
S výjimkou případů, kdy je použit článek 16 finančního nařízení, provádí rozpočtové závazky na další splátky Komise na základě rozhodnutí uvedeného ve druhém pododstavci do 1. května každého roku.
Článek 39
Platby Komise
1. Platby příspěvků z fondu na jednotlivé operační programy provádí Komise v souladu s rozpočtovými prostředky a v závislosti na dostupných finančních prostředcích. Každá platba se přiřadí k nejstaršímu otevřenému rozpočtovému závazku fondu.
2. Platby probíhají formou předběžného financování, průběžných plateb a vyplacení konečného zůstatku.
Článek 40
Průběžné platby a vyplacení konečného zůstatku Komisí
1. Jako průběžnou platbu uhradí Komise 90 % z částky vyplývající z uplatnění míry spolufinancování stanovené v rozhodnutí o přijetí operačního programu na způsobilé výdaje z veřejných zdrojů uvedené v žádosti o platbu. Komise určí výši zbývajících prostředků, které mají být uhrazeny jako průběžné platby nebo získány zpět v souladu s článkem 50.
2. Aniž je dotčen článek 21, nesmí být příspěvek z fondu poskytovaný prostřednictvím průběžných plateb a platby konečného zůstatku vyšší než maximální výše příspěvku z fondu stanovená v rozhodnutí Komise o schválení operačního programu.
Článek 41
Žádosti o platbu
1. Žádost o platbu předkládaná Komisi musí poskytovat veškeré informace, které Komise potřebuje k sestavování účetních závěrek v souladu s čl. 68 odst. 3 finančního nařízení.
2. Žádosti o platbu u operačního programu jako celku a technické pomoci uvedené v čl. 27 odst. 4 musí obsahovat:
a)
celkovou výši způsobilých výdajů z veřejných zdrojů, které vznikly příjemci a které byly zaplaceny při provádění operací, zanesenou v účetním systému certifikačního orgánu;
b)
celkovou výši výdajů z veřejných zdrojů vzniklých při provádění operací zanesenou v účetním systému certifikačního orgánu;
3. Způsobilé výdaje zahrnuté v žádosti o platbu musí být doloženy potvrzenými fakturami nebo účetními doklady stejné důkazní hodnoty, kromě forem podpory podle čl. 25 odst. 1 písm. b), c) a d). Pro tyto formy grantu se částky zahrnuté v žádosti o platbu rovnají nákladům vypočteným na příslušném základě.
4. Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto článku Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví vzor žádostí o platbu. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 63 odst. 3.
Článek 42
Vyplácení příjemcům
1. Řídící orgán zajistí, aby v případě grantů pro partnerské organizace měli příjemci k dispozici dostatečné finanční prostředky k zajištění řádného provádění operací.
2. Řídící orgány v závislosti na dostupnosti finančních prostředků z předběžného financování a průběžných plateb zajistí, aby příjemce obdržel celkovou částku způsobilých výdajů z veřejných zdrojů v plné výši do 90 dnů ode dne předložení žádosti o platbu. Žádná částka se neodečítá ani nezadržuje a nejsou ukládány žádné zvláštní poplatky či jiné poplatky s rovnocenným účinkem, které by snížily částky určené příjemcům.
3. Platební lhůta uvedená v odstavci 2 může být řídícím orgánem přerušena v jednou z těchto řádně odůvodněných případů:
a)
částka uvedená v žádosti o platbu není splatná nebo nebyly předloženy příslušné podklady, včetně dokladů nutných k ověřování řízení podle čl. 32 odst. 4 písm. a);
b)
bylo zahájeno řízení v souvislosti s možnými nesrovnalostmi týkajícími se příslušných výdajů.
Dotčený příjemce je písemně informován o přerušení platební lhůty a jeho důvodech.
Článek 43
Použití eura
1. Částky uváděné v operačních programech předložených členskými státy, ve výkazech výdajů, žádostech o platby a účetních závěrkách a výdaje uváděné ve výročních a závěrečných zprávách o provádění se vyjadřují v eurech.
2. Členské státy, které ke dni předložení žádosti o platbu nepřijaly euro jako svou měnu, přepočítají na eura výši výdajů vzniklých v národní měně. Tyto částky se přepočítají na eura tak, že se použije měsíční účetní směnný kurs Komise platný v měsíci, v němž výdaj zaúčtuje certifikační orgán dotčeného operačního programu. Směnný kurs Komise elektronicky zveřejňuje každý měsíc.
3. Pokud se euro stane měnou členského státu, použije se postup pro přepočet uvedený v odstavci 2 i nadále na veškeré výdaje zaúčtované certifikačním orgánem přede dnem vstupu pevného přepočítacího koeficientu mezi národní měnou a eurem v platnost.
Článek 44
Vyplácení a zúčtování předběžných plateb
1. V návaznosti na rozhodnutí Komise o přijetí operačního programu vyplatí Komise předběžnou platbu ve výši 11 % celkového příspěvku fondu pro dotčený operační program.
2. Předběžné financování lze použít pouze pro platby příjemcům při provádění operačního programu. Za tímto účelem musí být okamžitě k dispozici odpovědnému orgánu.
3. Celková částka vyplacená v rámci předběžného financování musí být vrácena Komisi, jestliže jí není do 24 měsíců od vyplacení první části předběžného financování zaslána žádost o platbu v rámci dotčeného operačního programu. Příspěvek Unie na dotčený operační program není tímto vrácením nijak dotčen.
4. Částku vyplacenou v rámci předběžného financování Komise plně zúčtuje nejpozději při uzavření operačního programu.
Článek 45
Lhůta pro podávání žádostí o průběžné platby a pro jejich vyplácení
1. Certifikační orgán předkládá v souladu s čl. 41 odst. 2 pravidelně žádosti o průběžné platby k pokrytí částek zanesených v účetním systému v účetním období. Pokud to však certifikační orgán považuje za nezbytné, může uvést takové částky v žádostech o platbu předložených v následujících účetních obdobích.
2. Certifikační orgán předloží konečné žádosti o průběžnou platbu do 31. července po konci předchozího účetního období a v každém případě před první žádostí o průběžnou platbu na další účetní období.
3. První žádost o průběžnou platbu nesmí být předložena dříve, než Komise obdrží oznámení o určení řídícího orgánu a certifikačního orgánu v souladu s článkem 35.
4. Průběžné platby se na operační program neposkytují, pokud výroční zpráva o provádění nebyla zaslána Komisi v souladu s článkem 13.
5. V závislosti na dostupných finančních prostředcích provede Komise průběžnou platbu do 60 dnů ode dne, kdy byla žádost o platbu zaregistrována u Komise.
Článek 46
Přerušení platební lhůty
1. Pověřená schvalující osoba ve smyslu finančního nařízení může na dobu nejvýše šesti měsíců přerušit platební lhůtu týkající se žádosti o průběžnou platbu, pokud:
a)
informace poskytnuté auditorským subjektem členského státu nebo Unie jasně ukazují na možnost významných nedostatků ve fungování systému řízení a kontroly;
b)
pověřená schvalující osoba musí provést dodatečná ověření poté, co obdrží informaci, která ji upozorní na skutečnost, že určitý výdaj uvedený v žádosti o platbu je spojen s nesrovnalostí, která má vážné finanční následky;
c)
nebyl předložen jeden z dokumentů požadovaných podle čl. 59 odst. 5 finančního nařízení.
Členské státy mohou souhlasit s prodloužením přerušení platební lhůty o další tři měsíce.
2. Pověřená schvalující osoba omezí přerušení platební lhůty pouze na tu část výdajů, na něž se vztahuje žádost o platbu ovlivněná situacemi uvedenými v odst. 1 prvním pododstavci, ledaže by nebylo možné určit část výdajů, které se to týká. Pověřená schvalující osoba okamžitě písemně informuje členský stát a řídící orgán o důvodu přerušení platební lhůty a vyzve je k nápravě situace. Pověřená schvalující osoba přerušení platební lhůty ukončí, jakmile jsou přijata nezbytná opatření.
Článek 47
Pozastavení plateb
1. Komise může všechny průběžné platby nebo jejich část pozastavit, jestliže je splněna alespoň jedna z následujících podmínek:
a)
v účinném fungování systému řízení a kontroly operačního programu existuje závažný nedostatek, který ohrožuje příspěvek Unie k operačnímu programu a v souvislosti s nímž nebyla přijata opatření k nápravě;
b)
určitý výdaj ve výkazu výdajů je spojen s nesrovnalostí, jež má závažné finanční důsledky a která nebyla napravena;
c)
členský stát nepřijal nezbytná opatření k nápravě situace, která vedla k přerušení platební lhůty podle článku 46;
d)
existují závažné nedostatky v kvalitě a spolehlivosti systému monitorování nebo údajů o ukazatelích.
2. Komise se může prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnout pozastavit všechny průběžné platby nebo jejich část poté, co poskytla členskému státu příležitost, aby předložil své připomínky.
3. Komise ukončí pozastavení všech průběžných plateb nebo jejich části, pokud členský stát přijme nezbytná opatření, která umožňují pozastavení zrušit.
KAPITOLA 2
Sestavení, kontrola a schválení účetní závěrky a uzavírání operačních programů
Článek 48
Předkládání informací
Členské státy předloží za každý rok období 2016 až 2025 včetně ve lhůtě stanovené v čl. 59 odst. 5 finančního nařízení dokumenty uvedené ve zmíněném článku, a to:
a)
účetní závěrku uvedenou v čl. 49 odst. 1 tohoto nařízení za předchozí účetní období;
b)
prohlášení řídícího subjektu a shrnutí výsledků za daný rok uvedené v čl. 32 odst. 4 písm. e) tohoto nařízení za předchozí účetní období;
c)
výrok auditora a kontrolní zprávu uvedené v čl. 34 odst. 5 písm. a) a b) tohoto nařízení za předchozí účetní období.
Článek 49
Sestavení účetní závěrky
1. Komisi se předkládá účetní závěrka uvedená v čl. 59 odst. 5 prvním pododstavci písm. a) finančního nařízení za každý operační program. Tato účetní závěrka pokrývá účetní období a zahrnuje:
a)
celkovou výši způsobilých výdajů z veřejných zdrojů vedenou v účetních systémech certifikačního orgánu, která byla zahrnuta v žádostech o platbu předložených Komisi v souladu s článkem 41 a čl. 45 odst. 2 do 31. července následujícího po skončení účetního období, celkovou výši odpovídajících způsobilých výdajů z veřejných zdrojů vzniklých při provádění operací a celkovou výši odpovídajících plateb vyplacených příjemcům podle čl. 42 odst. 2;
b)
částky odňaté a získané zpět v průběhu účetního období, částky, které mají být získány zpět na konci účetního období, a částky, které zpět získat nelze;
c)
porovnání výdajů uvedených podle písmene a) s výdaji vykázanými za totéž účetní období v žádostech o platbu, spolu s vysvětlením případných rozdílů.
2. Pokud některý členský stát neuvede v účetní závěrce výdaje předtím uvedené v žádosti o průběžnou platbu na dané účetní období, protože jsou předmětem probíhajícího posuzování jejich zákonnosti a správnosti, mohou být veškeré tyto výdaje nebo jejich část, které jsou následně shledány zákonnými a správnými, uvedeny v žádosti o průběžnou platbu týkající se následujících účetních období.
3. Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto článku Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví vzor účetní závěrky uvedené v tomto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 63 odst. 3.
Článek 50
Kontrola a schválení účetní závěrky
1. Do 31. května následujícího po skončení účetního období Komise v souladu s čl. 59 odst. 6 finančního nařízení zkontroluje dokumenty, které jí členské státy předkládají podle článku 48 tohoto nařízení.
Na žádost Komise poskytne členský stát veškeré dodatečné informace potřebné k tomu, aby umožnil Komisi ve lhůtě uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce zjistit, zda je účetní závěrka úplná, přesná a věrná.
2. Komise schválí účetní závěrku, pokud dospěje k závěru, že je úplná, přesná a věrná. Komise dojde k takovému závěru v případě, že auditní orgán poskytl výrok bez výhrad, pokud jde o úplnost, přesnost a věrnost účetní závěrky, pokud Komise nemá konkrétní důkazy o tom, že je výrok auditora ohledně účetní závěrky nespolehlivý.
3. Komise oznámí členským státům ve lhůtě stanovené v odstavci 1, zda může účetní závěrku schválit.
4. Pokud z důvodů na straně členského státu nemůže Komise účetní závěrku schválit ve lhůtě stanovené v odstavci 1, oznámí to členským státům a v souladu s odstavcem 2 uvede důvody svého rozhodnutí a opatření, která je třeba přijmout, a lhůtu pro jejich provedení. Na konci uvedené lhůty oznámí Komise členskému státu, zda může účetní závěrku schválit.
5. Komise pro účely schválení účetní závěrky nezohledňuje otázky související se zákonností a správností příslušných transakcí týkajících se výdajů uvedených v účetní závěrce. Aniž jsou dotčeny články 46 a 47, postup kontroly a schvalování účetní závěrky nepřeruší zpracovávání žádostí o průběžné platby a nepovede k pozastavení plateb.
6. Na základě schválené účetní závěrky vypočte Komise částky k tíži fondů za účetní období a následné úpravy, pokud jde o platby převáděné členskému státu. Komise vezme v úvahu:
i)
zaúčtované částky uvedené v čl. 49 odst. 1 písm. a), u nichž se použije míra spolufinancování vymezená v článku 20;
ii)
celkovou částku plateb provedených Komisí v průběhu účetního období, která se skládá z částky průběžných plateb vyplacených Komisí v souladu s článkem 21 a čl. 40 odst. 1.
7. Po provedení výpočtu podle odstavce 6 tohoto článku Komise vyplatí veškeré dodatečné splatné částky během 30 dnů po schválení účetní závěrky. Pokud existuje částka, která má být získána zpět od členského státu, musí být předmětem inkasního příkazu vydaného Komisí, který se provádí pokud možno započtením proti částce splatné příslušnému členskému státu v rámci následujících plateb na stejný operační program. Takové zpětné získání finanční částky nepředstavuje finanční opravu a nesnižuje podporu příslušného operačního programu poskytovanou z fondů. Částka získaná zpět představuje v souladu s čl. 177 odst. 3 finančního nařízení účelově vázaný příjem.
8. Pokud po uplatnění postupu uvedeného v odstavci 4 nemůže Komise schválit účetní závěrku, rozhodne na základě dostupných informací a v souladu s odstavcem 6 o částce k tíži fondu pro dané účetní období a informuje o tom členský stát. Pokud členský stát během dvou měsíců po předání informací Komisí oznámí Komisi svůj souhlas, použije se odstavec 7. V případě nesouhlasu přijme Komise prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí, v němž stanoví částku k tíži fondu pro dané účetní období. Toto rozhodnutí nepředstavuje finanční opravu a nesnižuje podporu příslušného operačního programu poskytovanou z fondu. Na základě takového rozhodnutí Komise provede v souladu s odstavcem 7 úpravy plateb poskytovaných členskému státu.
9. Schválením účetní závěrky Komisí nebo rozhodnutím Komise podle odstavce 8 není dotčeno provádění oprav podle článků 55 a 56.
10. Aniž jsou dotčeny články 55 a 56, členské státy mohou nahradit nesprávné částky, které jsou zjištěny po předložení účetní závěrky, provedením odpovídajících úprav v účetní závěrce za účetní období, v němž jsou nesrovnalosti odhaleny.
Článek 51
Dostupnost dokladů
1. Řídící orgán zajistí, aby všechny doklady o výdajích podporovaných z fondu na operace, u nichž jsou celkové způsobilé výdaje z veřejných zdrojů nižší než 1 000 000 EUR, byly na požádání k dispozici Komisi a Evropskému účetnímu dvoru po dobu tří let od 31. prosince následujícího po předložení účetní závěrky, která obsahuje výdaje na danou operaci.
V případě operací neuvedených v prvním pododstavci musí být všechny doklady k dispozici po dobu dvou let od 31. prosince následujícího po předložení účetní závěrky, v níž jsou uvedeny konečné výdaje na dokončenou operaci.
Řídící orgán může rozhodnout, že na operace, jejichž celkové způsobilé výdaje jsou nižší než 1 000 000 EUR, použije pravidlo uvedené ve druhém pododstavci.
Lhůta uvedená v prvním pododstavci se přeruší buď v případě soudního řízení, nebo na základě řádně odůvodněné žádosti Komise.
2. Řídící orgán informuje příjemce o datu, kdy začíná běžet lhůta uvedená v odstavci 1.
3. Doklady se uchovávají buď ve formě originálů, nebo ověřených kopií originálů, případně na běžných nosičích dat, včetně elektronické verze originálních dokladů nebo dokladů existujících pouze v elektronické podobě.
4. Doklady se uchovávají ve formě umožňující identifikaci subjektů údajů po dobu ne delší než je nezbytné pro účely, ke kterým byly údaje shromážděny nebo ke kterým jsou dále zpracovávány.
5. Postup ověřování souladu dokladů uchovávaných na běžných nosičích dat s originály dokladů stanoví vnitrostátní orgány, přičemž tento postup zajistí, aby uchovávané verze splňovaly požadavky vnitrostátních právních předpisů a byly dostatečně spolehlivé pro účely auditu.
6. Pokud doklady existují pouze v elektronické podobě, musí používané počítačové systémy splňovat uznávané bezpečnostní normy, které zajistí, že uchovávané doklady splňují požadavky vnitrostátních právních předpisů a jsou dostatečně spolehlivé pro účely auditu.
Článek 52
Předkládání závěrečných dokladů a platba konečného zůstatku
1. Kromě dokumentů uvedených v článku 48 členské státy za poslední účetní období od 1. července 2023 do 30. června 2024 předloží závěrečnou zprávu o provádění operačního programu.
2. Konečný zůstatek bude vyplacen do tří měsíců ode dne schválení účetní závěrky za poslední účetní období nebo do jednoho měsíce ode dne schválení závěrečné zprávy o provádění, podle toho, co nastane později.
KAPITOLA 3
Finanční opravy a zpětné získávání prostředků
Článek 53
Finanční opravy prováděné členskými státy
1. Za vyšetřování nesrovnalostí, provedení potřebných finančních oprav a vymáhání neoprávněně vyplacených částek zodpovídají v prvé řadě členské státy. V případě systémových nesrovnalostí rozšíří členský stát své vyšetřování na všechny operace, které by mohly být dotčeny.
2. Členské státy provádějí finanční opravy požadované v souvislosti s jednotlivými nebo systémovými nesrovnalostmi zjištěnými u operací nebo operačních programů. Finanční opravy spočívají ve zrušení celého příspěvku na operaci nebo operační program z veřejných zdrojů nebo jeho části. Členský stát zohlední povahu a závažnost nesrovnalostí a finanční ztrátu, která fondu vznikla, a uplatní přiměřenou opravu. Finanční opravy zaznamená řídící orgán do účetní závěrky za účetní období, ve kterém se o zrušení rozhodlo.
3. Příspěvek z fondu zrušený podle odstavce 2 může členský stát znovu použít v rámci daného operačního programu s výhradou odstavce 4.
4. Příspěvek zrušený podle odstavce 2 nelze znovu použít na žádnou operaci, která byla předmětem opravy nebo - pokud je finanční oprava provedena z důvodu systémové nesrovnalosti - na žádnou operaci ovlivněnou touto systémovou nesrovnalostí.
5. Finanční opravou není dotčena povinnost členského státu získávat zpět vyplacené částky podle tohoto článku.
Článek 54
Finanční opravy prováděné Komisí
1. Komise provádí finanční opravy prostřednictvím prováděcích aktů zrušením celého příspěvku Unie na daný operační program nebo jeho části a získáním částky zpět od členského státu s cílem vyloučit z financování Unie výdaje, které jsou v rozporu s platnými právními předpisy.
2. Porušení použitelného práva vede k finanční opravě pouze v souvislosti s výdaji, které byly vykázány Komisi, a v případě, že je splněna jedna z těchto podmínek:
a)
porušení ovlivnilo výběr operace odpovědným orgánem k podpoře z fondu nebo pokud s ohledem na povahu porušení nelze takový dopad stanovit, avšak existuje odůvodněné riziko, že toto porušení takový vliv mělo;
b)
porušení ovlivnilo výši výdajů, které mají být uhrazeny z rozpočtu Unie, nebo s ohledem na povahu porušení nelze jeho finanční dopad stanovit, avšak existuje odůvodněné riziko, že toto porušení takový vliv mělo.
3. Při rozhodování o provedení finanční opravy podle odstavce 1 Komise dodržuje zásadu proporcionality zohledněním povahy a závažnosti porušení použitelného práva a finanční důsledky takového porušení pro rozpočet Unie. Komise informuje Evropský parlament a Radu o rozhodnutích o provedení finančních oprav.
Článek 55
Kritéria pro finanční opravy prováděné Komisí
1. Komise provede finanční opravy prostřednictvím prováděcích aktů zrušením celého příspěvku Unie na operační program nebo jeho části podle článku 54, jestliže po provedení nezbytného šetření dojde k závěru, že:
a)
vyskytují se závažné nedostatky v účinném fungování systému řízení a kontroly operačního programu, které ohrožují příspěvek Unie již vyplacený na daný operační program;
b)
členský stát nesplnil před zahájením opravného řízení podle tohoto odstavce své povinnosti podle článku 53;
c)
výdaje uvedené v žádosti o platbu nejsou správné a nebyly členským státem opraveny před zahájením opravného řízení podle tohoto odstavce.
Komise při svých finančních opravách vychází z jednotlivých případů zjištěných nesrovnalostí, přičemž přihlíží k tomu, zda se jedná o systémovou nesrovnalost. Pokud nelze přesně vyčíslit výši nesprávných výdajů uplatněných u fondu, použije Komise finanční opravu na základě paušální sazby nebo extrapolace.
2. Při rozhodování o provedení opravy podle odstavce 1 Komise dodržuje zásadu proporcionality zohledněním povahy a závažnosti nesrovnalostí a rozsahu a finančních důsledků nedostatků zjištěných v systému řízení a kontroly daného operačního programu.
3. Jestliže Komise zakládá své stanovisko na výrocích jiných auditorů než auditorů svých vlastních útvarů, vypracuje vlastní závěry ohledně finančních důsledků po posouzení opatření přijatých dotyčným členským státem podle čl. 53 odst. 2, oznámení zaslaných podle čl. 30 odst. 2 a případných odpovědí členského státu.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 62, jimiž stanoví podrobná pravidla týkající se kritérií pro určování závažných nedostatků v účinném fungování systémů řízení a kontroly, včetně základních typů těchto nedostatků, kritéria k určení výše finančních oprav, jež mají být použita, a kritéria pro použití paušálních sazeb nebo extrapolovaných finančních oprav.
Článek 56
Postup pro finanční opravy prováděné Komisí
1. Před přijetím rozhodnutí o finanční opravě zahájí Komise řízení oznámením předběžných závěrů svého šetření členskému státu spolu s výzvou, aby členský stát do dvou měsíců předložil své připomínky.
2. Navrhuje-li Komise finanční opravu na základě extrapolace nebo paušální sazby, dostane členský stát příležitost prokázat přezkoumáním příslušné dokumentace, že skutečný rozsah nesrovnalosti je menší, než jak byl posouzen Komisí. Po dohodě s Komisí může členský stát omezit rozsah tohoto přezkumu na vhodnou část nebo vzorek příslušné dokumentace. S výjimkou řádně odůvodněných případů nesmí doba povolená pro takové přezkoumání překročit další dva měsíce od uplynutí lhůty dvou měsíců uvedené v odstavci 1.
3. Komise zohlední veškeré důkazy předložené členským státem ve lhůtách uvedených v odstavcích 1 a 2.
4. Nepřijme-li členský stát předběžné závěry Komise, pozve ho Komise na slyšení, aby se zaručilo, že jsou k vyvození závěru Komise ohledně uplatnění finanční opravy k dispozici všechny důležité informace a zjištění.
5. V případě dohody a aniž je dotčen odstavec 7 tohoto článku, může členský stát opětovně použít fond v souladu s čl. 53 odst. 3.
6. V zájmu uplatnění finančních oprav přijme Komise prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí do šesti měsíců ode dne slyšení nebo ode dne obdržení dalších informací, pokud členský stát souhlasil s tím, že tyto dodatečné informace po slyšení předloží. Komise vezme v úvahu veškeré informace a připomínky předložené v průběhu řízení. Pokud se slyšení neuskuteční, začíná šestiměsíční lhůta běžet dva měsíce po dni, kdy Komise odeslala pozvánku ke slyšení.
7. Zjistí-li Komise při vykonávání svých funkcí podle článku 36 nebo Evropský účetní dvůr nesrovnalosti dokládající závažné nedostatky v účinném fungování systémů řízení a kontroly, sníží výsledná finanční oprava podporu z fondu na daný operační program.
První pododstavec se nepoužije v případě závažných nedostatků v účinném fungování systémů řízení a kontroly, které byly před jejich zjištěním ze strany Komise nebo Evropského účetního dvora:
a)
zjištěny v prohlášení řídícího subjektu, výroční kontrolní zprávě nebo výroku auditora předložených Komisi v souladu s čl. 59 odst. 5 finančního nařízení nebo v jiných zprávách o auditu auditního orgánu předložených Komisi a pokud byla přijata příslušná opatření; nebo
b)
předmětem náležitých nápravných opatření ze strany členského státu.
Posouzení závažných nedostatků v účinném fungování systému řízení a kontroly vychází z práva použitelného v době, kdy byly předloženy příslušné prohlášení řídících subjektů, výroční kontrolní zprávy a výroky auditora.
Komise při rozhodování o finanční opravě:
a)
dodržuje zásadu proporcionality tím, že zohlední povahu a závažnost závažného nedostatku v účinném fungování systému řízení a kontroly a jeho finanční dopady na rozpočet Unie;
b)
pro účely použití paušální sazby nebo opravy extrapolací vyloučí výdaje, u nichž nesrovnalosti odhalil již členský stát a které byly předmětem úpravy v účetní uzávěrce v souladu s čl. 50 odst. 10, jakož i výdaje podléhající probíhajícímu posuzování jejich zákonnosti a správnosti podle čl. 49 odst. 2;
c)
zohlední paušální sazbu nebo opravy extrapolací použité v případě výdajů členským státem z důvodu jiných závažných nedostatků, které členský stát odhalil při určování zbytkového rizika pro rozpočet Unie.
Článek 57
Vrácení platby
1. Každá částka, která má být vrácena do rozpočtu Unie, se uhrazuje přede dnem splatnosti uvedeným v příkazu k úhradě vydaném v souladu s článkem 73 finančního nařízení. Dnem splatnosti je poslední den druhého měsíce po vydání příkazu.
2. Každým prodlením při navracení částky vzniká nárok na úrok z prodlení ode dne splatnosti až do dne uskutečnění platby. Sazba tohoto úroku z prodlení je o jeden a půl procentního bodu vyšší než sazba používaná Evropskou centrální bankou při jejích hlavních refinančních operacích v první pracovní den měsíce, do kterého spadá den splatnosti.
Článek 58
Přiměřená kontrola operačních programů
1. Na operace, u nichž celkové způsobilé výdaje nepřesahují 150 000 EUR, se nevztahuje více než jeden audit provedený buď auditním orgánem, nebo Komisí před předložením účetní závěrky za účetní období, během něhož byla operace dokončena. Na jiné operace se nevztahuje více než jeden audit za účetní období provedený buď auditním orgánem, nebo Komisí před předložením účetní závěrky za účetní období, během kterého byla operace dokončena. Operace nepodléhají auditu ze strany Komise nebo auditního orgánu v roce, kdy audit již provedl Evropský účetní dvůr, pokud mohou být výsledky auditní činnosti, kterou Evropský účetní dvůr s ohledem na tyto operace provedl, použity auditním orgánem nebo Komisí za účelem splnění jejich příslušných povinností.
2. Audit operace podporované OP I může zahrnovat všechny fáze provádění a všechny úrovně distribučního řetězce s jedinou výjimkou kontroly skutečných konečných příjemců, nezjistí-li posouzení rizik zvláštní riziko nesrovnalostí či podvodu.
3. U operačních programů, jež podle posledního výroku auditora nevykazují žádné významné nedostatky, se může Komise s auditním orgánem při následujícím setkání podle čl. 37 odst. 2 dohodnout, že lze úroveň potřebné auditní činnosti snížit tak, aby byla úměrná zjištěné míře rizika. V takových případech neprovádí Komise své vlastní audity na místě, pokud neexistují důkazy naznačující nedostatky v systému řízení a kontroly, jež nepříznivě ovlivňují výdaje vykázané Komisi v účetním období, za které byla účetní závěrka přijata Komisí.
4. V případě operačních programů, u nichž Komise dojde k závěru, že výrok auditního orgánu je spolehlivý, se může s auditním orgánem dohodnout, že omezí své vlastní audity na místě, jejichž předmětem je práce auditního orgánu, pokud neexistují důkazy o nedostatcích v práci auditního orgánu za účetní období, za které byla účetní závěrka přijata Komisí.
5. Aniž je dotčen odstavec 1, mohou auditní orgán a Komise provádět audity operací v případě, že se při posuzování rizik nebo v rámci auditu ze strany Evropského účetního dvora zjistí zvláštní riziko nesrovnalostí či podvodu, v případě důkazů o závažných nedostatcích v účinném fungování systému řízení a kontroly daného operačního programu a po dobu uvedenou v čl. 51 odst. 1. Komise může za účelem hodnocení práce auditního orgánu přezkoumat auditní stopu dotyčného auditního orgánu nebo se zúčastnit auditů na místě prováděných auditním orgánem, a pokud je to z hlediska získání jistoty o účinném fungování auditního orgánu nutné v souladu s mezinárodně přijatými auditními standardy, může Komise provádět i audit operací.
KAPITOLA 4
Zrušení závazku
Článek 59
Zrušení závazku
1. Komise zruší jakýkoli díl částky v operačním programu, který nebyl použit pro výplatu předběžného financování a průběžných plateb do 31. prosince třetího rozpočtového roku následujícího po roce, v němž byl přijat rozpočtový závazek v rámci operačního programu nebo v souvislosti s nímž nebyla v souladu s článkem 45 předložena žádost o platbu podle článku 41, včetně všech žádostí o platby, které zcela nebo zčásti podléhají přerušení platební lhůty nebo pozastavení plateb.
2. Ta část závazků, která zůstane otevřená ke dni 31. prosince 2023, se zruší, pokud nebude ve lhůtě stanovené v čl. 52 odst. 1 předložen Komisi některý z dokladů požadovaných podle čl. 52 odst. 1.
Článek 60
Výjimka ze zrušení závazku
1. Částka, jíž se zrušení týká, se snižuje o částky odpovídající té části rozpočtového závazku, u níž:
a)
operace byly pozastaveny soudním řízením nebo řízením o správním opravném prostředku s odkladným účinkem; nebo
b)
nebylo možné předložit žádost o platbu z důvodů působení vyšší moci, která vážně ovlivnila provádění operačního programu nebo jeho části.
Vnitrostátní orgány, které se na vyšší moc podle prvního pododstavce písm. b) odvolávají, musí prokázat její přímé důsledky pro provádění operačního programu nebo jeho části.
Pro účely prvního pododstavce písm. a) a b) lze o snížení požádat jednou, pokud pozastavení nebo vyšší moc netrvaly déle než jeden rok, nebo několikrát podle trvání vyšší moci nebo počtu let, které uběhnou mezi dnem soudního nebo správního rozhodnutí o pozastavení provádění dané operace a dnem nabytí právní moci konečného soudního nebo správního rozhodnutí.
2. Do 31. ledna zašle členský stát Komisi informace o výjimkách podle odst. 1 prvního pododstavce písm. a) a b) v souvislosti s částkou, která se měla vykázat do konce předcházejícího roku.
Článek 61
Postup
1. Komise uvědomí členský stát a řídící orgán s dostatečným předstihem vždy, když hrozí nebezpečí uplatnění ustanovení o zrušení závazku podle článku 59.
2. Komise na základě informací, které obdržela ke dni 31. ledna, informuje členský stát a řídící orgán o výši zrušeného závazku podle těchto informací.
3. Členský stát má dva měsíce, aby odsouhlasil částku, která má být zrušena, nebo předložil své připomínky.
4. Do 30. června předloží členský stát Komisi revidovaný plán financování zohledňující snížení částky podpory na dotčený rozpočtový rok pro operační program. Pokud jej nepředloží, Komise upraví plán financování snížením příspěvku z fondu na dotčený rozpočtový rok.
5. Komise prostřednictvím prováděcích aktů pozmění rozhodnutí o přijetí operačního programu nejpozději 30. září.
HLAVA VII
PŘENESENÍ PRAVOMOCI, PROVÁDĚCÍ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 62
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 13 odst. 6, čl. 30 odst. 2 pátém pododstavci, čl. 32 odst. 8 prvním pododstavci a odst. 9, čl. 34 odst. 7 a 8 a čl. 55 odst. 4 je svěřena Komisi na dobu neurčitou počínaje dnem vstupu tohoto nařízení v platnost.
3. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
4. Akt v přenesené pravomoci vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament a Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Pokud Evropský parlament ani Rada v uvedené lhůtě námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, vyhlásí se akt v přenesené pravomoci v Úředním věstníku Evropské unie a vstupuje v platnost dnem v něm stanoveným.
Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím této lhůty, pokud Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi o svém rozhodnutí námitky nevyslovit.
Pokud Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky proti aktu v přenesené pravomoci, nevstoupí tento akt v platnost. Orgán, který vyslovuje námitku proti aktu v přenesené pravomoci, svou námitku odůvodní.
Článek 63
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise navrhovaný prováděcí akt v rámci prováděcí pravomoci uvedené v čl. 32 odst. 8 druhém pododstavci tohoto nařízení nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 64
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2014.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 223/2014
(2014. gada 11. marts)
par Eiropas atbalsta fondu vistrūcīgākajām personām
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 175. panta 3. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),
tā kā:
(1)
Atbilstīgi 2010. gada 17. jūnija Eiropadomes secinājumiem, ar ko pieņēma Savienības stratēģiju gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei ("stratēģija "Eiropa 2020""), Savienība un dalībvalstis ir izvirzījušas mērķi līdz 2020. gadam vismaz par 20 miljoniem samazināt to cilvēku skaitu, kurus apdraud nabadzības un sociālās atstumtības risks. Tomēr 2011. gadā gandrīz vienu ceturto daļu (119,82 miljonus) Savienībā dzīvojošo cilvēku apdraudēja nabadzības vai sociālās atstumtības risks, un tas ir par 4 miljoniem vairāk nekā iepriekšējā gadā. Tomēr nabadzība un sociālā atstumtība visā Savienībā nav vienāda, un to nopietnība katrā dalībvalstī atšķiras.
(2)
To cilvēku skaits, kuri cieš no materiālās nenodrošinātības vai pat dziļas materiālās nenodrošinātības, Savienībā pieaug, un 2011. gadā dziļas materiālās nenodrošinātības apstākļos dzīvoja gandrīz 8,8 % Savienības iedzīvotāju. Turklāt minētie cilvēki bieži ir pārāk atstumti, lai spētu gūt labumu no Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013 (4) un jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1304/2013 (5) aktivizācijas pasākumiem.
(3)
Dalībvalstīm un Komisijai būtu jāveic atbilstīgi pasākumi, lai novērstu jebkādu diskrimināciju, un būtu jānodrošina vīriešu un sieviešu līdztiesība un dzimumu līdztiesības perspektīvas saskaņota integrēšana visos Eiropas atbalsta fonda vistrūcīgākajām personām ("Fonds") sagatavošanas, plānošanas, pārvaldības un īstenošanas, uzraudzības un novērtēšanas posmos, kā arī informatīvajās un izpratnes veidošanas kampaņās un apmaiņā ar paraugpraksi.
(4)
Līguma par Eiropas Savienību (LES) 2. pantā ir uzsvērts, ka Savienība ir dibināta, pamatojoties uz vērtībām, kas respektē cilvēka cieņu, brīvību, demokrātiju, vienlīdzību, tiesiskumu un cilvēktiesības, tostarp minoritāšu tiesības.
(5)
LES 6. pantā ir uzsvērts, ka Savienība atzīst Eiropas Savienības Pamattiesību hartā izklāstītās tiesības, brīvības un principus.
(6)
Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 174. pantā paredzēts - lai veicinātu tās vispārēju harmonisku attīstību, Savienība izstrādā un veic darbības, kas stiprina tās ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju.
(7)
Fondam būtu jāstiprina sociālā kohēzija, veicinot nabadzības mazināšanu un, visbeidzot, vissmagāko nabadzības formu izskaušanu Savienībā ar atbalstu valsts shēmām, kas sniedz nefinansiālu palīdzību, lai mazinātu nenodrošinātību ar pārtiku un dziļu materiālo nenodrošinātību un/vai veicinātu vistrūcīgāko personu sociālo iekļaušanu. Fondam būtu jāmazina tādas ārkārtīgas nabadzības formas, kuras rada vislielāko iespaidu sociālās atstumtības ziņā, piemēram, bezpajumtniecību, bērnu nabadzību un nenodrošinātību ar pārtiku.
(8)
Fondu nav paredzēts izmantot, lai aizstātu dalībvalstu īstenotos valsts politikas pasākumus cīņā pret nabadzību un sociālo atstumtību, jo īpaši politikas pasākumus, kas ir nepieciešami, lai novērstu neaizsargātu personu un personu ar maziem ienākumiem marginalizāciju un nepieļautu to, ka palielinās nabadzības un sociālās atstumtības risks.
(9)
Saskaņā ar LESD 317. pantu dalītas pārvaldības kontekstā būtu jāparedz nosacījumi, kas ļautu Komisijai īstenot atbildību par Savienības vispārējā budžeta īstenošanu, un būtu jāprecizē atbildība attiecībā uz dalībvalstu sadarbību. Ar minētajiem nosacījumiem būtu jānodrošina Komisijai iespēja pārliecināties par to, ka dalībvalstis Fondu izmanto likumīgi un pareizi, ievērojot pareizas finanšu pārvaldības principu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (6) ("Finanšu regula") nozīmē.
(10)
Minētie noteikumi nodrošina arī to, ka atbalstītās darbības atbilst piemērojamiem Savienības un attiecīgajiem valsts tiesību aktiem, ar kuriem tieši vai netieši tiek īstenota šī regula, kā arī politikas pasākumi, jo īpaši attiecībā uz vistrūcīgākajām personām izdalītās pārtikas palīdzības un/vai pamata materiālās palīdzības drošumu.
(11)
Laikposmā no 2014. gada līdz 2020. gadam piešķirot dalībvalstīm Fonda līdzekļus, vienlīdz lielā mērā tiek ņemti vērā šādi saskaņā ar Eurostat datiem noteikti rādītāji par to iedzīvotāju skaitu, kuri cieš no dziļas materiālās nenodrošinātības un to iedzīvotāju skaitu, kas dzīvo mājsaimniecībās ar ļoti zemu nodarbinātības intensitāti. Turklāt līdzekļu sadalē tiek arī ņemti vērā dažādie vistrūcīgākajām personām sniegtās palīdzības veidi, kas tiek izmantoti dalībvalstīs. Tomēr 2014.-2020. gada plānošanas periodā katrai dalībvalstij būtu jāpiešķir vismaz EUR 3 500 000, lai izstrādātu darbības programmu ar nozīmīgu resursu līmeni.
(12)
To līdzekļu apmērs, kas dalībvalstij tiek piešķirts no Fonda, būtu jāatvelk no dalībvalstij paredzētā struktūrfondu piešķīruma.
(13)
Dalībvalstu darbības programmās būtu jānorāda un jāpamato risināmās nenodrošinātības ar pārtiku un/vai materiālās nenodrošinātības formas un/vai atbalstāmie sociālās iekļaušanas pasākumi, un jāapraksta tās vistrūcīgākajām personām paredzētās palīdzības īpatnības, ko nodrošinās Fonda atbalsts valsts shēmām. Tajās būtu jāietver arī elementi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu efektīvu un lietderīgu darbības programmu īstenošanu.
(14)
Savienībā ir vienlaikus vērojams ārkārtīgs pārtikas trūkums un ievērojama lietošanai derīgas pārtikas apmēra nonākšana atkritumos. Šajā sakarībā ar Fondu būtu attiecīgos gadījumos jāveicina pārtikas produktu ziedošana. Tomēr tādējādi netiek atcelta vajadzība likvidēt pastāvošos šķēršļus, lai veicinātu pārtikas pārpalikumu ziedošanu nolūkā novērst pārtikas trūkumu.
(15)
Lai nodrošinātu Fonda finansēto pasākumu efektīvu un lietderīgu īstenošanu, dalībvalstīm attiecīgos gadījumos būtu jāveicina sadarbība starp reģionālajām un vietējām iestādēm un struktūrām, kas pārstāv pilsonisko sabiedrību, un visu iesaistīto personu līdzdalība Fonda finansēto pasākumu izstrādē un īstenošanā.
(16)
Lai Fonds būtu maksimāli efektīvs, jo īpaši saistībā ar apstākļu iespējamajām izmaiņām valstī, ir lietderīgi noteikt procedūru darbības programmas grozīšanai.
(17)
Lai visefektīvāk un visatbilstīgāk reaģētu uz dažādām vajadzībām un vislabāk sasniegtu vistrūcīgākās personas, būtu jāievēro partnerības princips.
(18)
Pieredzes un paraugprakses apmaiņai ir ievērojama pievienotā vērtība, jo tā sekmē savstarpēju mācīšanos. Komisijai būtu jāveicina un jāpopularizē to izplatīšana, vienlaikus cenšoties rast sinerģiju ar paraugprakses apmaiņu saistībā ar fondiem, jo īpaši Eiropas Sociālo fondu (ESF).
(19)
Lai uzraudzītu darbības programmu īstenošanas gaitu, dalībvalstīm būtu jāizstrādā un jāiesniedz Komisijai gada un nobeiguma īstenošanas ziņojumi. Tam būtu jānodrošina svarīgākās un jaunākās informācijas pieejamība minētajām darbības programmām. Šo pašu iemeslu dēļ Komisijai un katrai dalībvalstij ik gadu būtu jātiekas, lai veiktu pārskatīšanu, ja vien tās nevienojas citādi. Uzraudzībā būtu attiecīgi jāiesaista atbilstīgās ieinteresētās personas.
(20)
Lai uzlabotu katras darbības programmas kvalitāti un plānojumu un novērtētu Fonda efektivitāti un lietderību, jāveic ex ante un ex post novērtēšana. Minētās novērtēšanas būtu jāveic, pamatojoties uz attiecīgajiem datiem un, attiecīgā gadījumā, jāpapildina ar apsekojumiem par vistrūcīgākajām personām, kas saņēmušas atbalstu no darbības programmas, un vajadzības gadījumā ar novērtēšanu plānošanas periodā. Veicot minētās novērtēšanas, būtu jāievēro galasaņēmēju privātums, un novērtēšana būtu jāīsteno tā, lai vistrūcīgākās personas netiktu stigmatizētas. Saistībā ar to būtu jānosaka dalībvalstu un Komisijas atbildība.
(21)
Novērtējot Fondu un izstrādājot novērtēšanas metodoloģiju, būtu jāpatur prātā tas, ka nabadzība ir sarežģīta un daudzšķautņaina parādība.
(22)
Pilsoņiem ir tiesības zināt, kā un kādam mērķim tiek ieguldīti Savienības finanšu līdzekļi. Lai nodrošinātu plašu informācijas izplatīšanu par Fonda panākumiem un lai nodrošinātu finansēšanas darbību pieejamību un pārredzamību, būtu jāparedz sīki izstrādāti noteikumi par informāciju un saziņu, jo īpaši attiecībā uz atbalsta saņēmēju, dalībvalstu un attiecīgos gadījumos vietējo un reģionālo iestāžu atbildību.
(23)
Ir piemērojami Savienības tiesību akti par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti, jo īpaši Parlamenta un Padomes Direktīva 95/46/EK (7).
(24)
Lai Savienības resursiem nodrošinātu daudzkāršotāja efektu, nepieciešams noteikt maksimālo līdzfinansējuma apmēru, ko no Fonda piešķir darbības programmām. Turklāt būtu jārisina to dalībvalstu situācija, kuras uz laiku saskārušās ar budžeta grūtībām.
(25)
Visā Savienībā attiecībā uz Fondu būtu jāpiemēro vienveidīgi, vienkārši un taisnīgi noteikumi par atbilstības periodu, darbībām un izdevumiem. Atbilstības nosacījumos būtu jāatspoguļo Fonda mērķu īpašais raksturs un mērķauditorija, jo īpaši būtu vajadzīgi pienācīgi un vienkāršoti darbību atbilstības nosacījumi, kā arī atbalsta formas un atmaksāšanas nosacījumi.
(26)
Ņemot vērā datumu, kurā ir jāizsludina uzaicinājums iesniegt piedāvājumus, šīs regulas pieņemšanas termiņu un darbības programmas sagatavošanai nepieciešamo laiku, būtu jāizstrādā noteikumi, kas garantētu elastīgu pāreju, lai nepieļautu pārtikas palīdzības piegādes pārtraukšanu. Tālab ir lietderīgi izdevumu atbilstību ļaut no 2013. gada 1. decembra.
(27)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1308/2013 (8) paredz, ka produktus, kas iepirkti publiskā sektora intervencē, var realizēt, darot tos pieejamus vistrūcīgākajām personām paredzētai pārtikas izdalīšanas shēmai, ja minētā shēma to paredz. Ņemot vērā to, ka atkarībā no apstākļiem pārtikas ieguve no minēto produktu izmantošanas, apstrādes vai pārdošanas ir ekonomiski vislabākais variants, šajā regulā ir lietderīgi paredzēt šādu iespējamību. Summas, ko iegūst darījumos, kas skar šādus produktus, būtu jāizmanto vistrūcīgāko personu interesēs. Minētās summas nebūtu jāizmanto, lai mazinātu dalībvalstu pienākumu līdzfinansēt programmu. Lai nodrošinātu minēto produktu un no tiem gūto ienākumu iespējami visefektīvāko izmantošanu, Komisijai saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1308/2013 būtu jāpieņem īstenošanas akti, ar ko iedibina procedūras, kā izmantot, apstrādāt vai pārdot minētos produktus vistrūcīgāko personu programmas vajadzībām.
(28)
Ir nepieciešams precizēt rīcības veidus, kurus kā Fonda atbalstītu tehnisko palīdzību var īstenot pēc Komisijas un pēc dalībvalstu iniciatīvas. Komisijai šajā nolūkā būtu jāapspriežas ar dalībvalstīm un partnerorganizāciju Savienības līmeņa pārstāvjiem.
(29)
Saskaņā ar dalītas pārvaldības principu dalībvalstīm un Komisijai būtu jāatbild par programmu pārvaldību un kontroli. Dalībvalstīm ar pārvaldības un kontroles sistēmu starpniecību būtu jāuzņemas galvenā atbildība par savas darbības programmas īstenošanu un kontroli.
(30)
Lai Fonds tiktu izmantots likumīgi un pareizi, dalībvalstīm būtu jāpieņem atbilstīgi pasākumi, kas garantētu to pārvaldības un kontroles sistēmu pareizu izveidi un darbību. Tādēļ būtu jānosaka dalībvalstu pienākumi attiecībā uz to darbības programmas pārvaldības un kontroles sistēmām un Savienības tiesību aktu pārkāpumu prevenciju, atklāšanu un labošanu.
(31)
Dalībvalstīm būtu jāpilda pienākumi pārvaldības, kontroles un revīzijas jomā un jāuzņemas ar to saistītā atbildība, kas paredzēta šīs regulas un Finanšu regulas noteikumos par dalīto pārvaldību. Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka saskaņā ar šajā regulā izklāstītajiem nosacījumiem pastāv efektīva kārtība, kā izskatīt sūdzības saistībā ar Fondu. Saskaņā ar subsidiaritātes principu dalībvalstīm pēc Komisijas pieprasījuma būtu jāizskata Komisijai iesniegtās sūdzības, kas ir to sūdzības izskatīšanas jomā, un būtu jāinformē Komisija par pieprasīto izskatīšanu rezultātiem.
(32)
Dalībvalstīm attiecībā uz katru darbības programmu būtu jāizraugās vadošā iestāde, sertifikācijas iestāde un funkcionāli neatkarīga revīzijas iestāde. Lai nodrošinātu dalībvalstīm elastību kontroles sistēmu izveidošanā, ir lietderīgi dot iespēju vadošajai iestādei veikt sertifikācijas iestādes uzdevumus. Būtu jāļauj dalībvalstīm arī izraudzīties starpniekstruktūras konkrētu vadošās iestādes vai sertifikācijas iestādes uzdevumu veikšanai. Tādā gadījumā dalībvalstīm būtu skaidri jānosaka šādas starpniekstruktūras attiecīgie pienākumi un funkcijas.
(33)
Vadošajai iestādei ir galvenā atbildība par Fonda efektīvu un lietderīgu īstenošanu, un tādējādi tā veic vairākus uzdevumus, kas saistīti ar programmas pārvaldību un uzraudzību, finanšu pārvaldību un kontroli, kā arī projektu atlasi. Tādēļ šajā regulā būtu jānosaka vadošās iestādes pienākumi un uzdevumi.
(34)
Sertifikācijas iestādei būtu jāsagatavo un jāiesniedz Komisijai maksājumu pieteikumi. Tai būtu jāsagatavo pārskati, kuros apliecina to pilnīgumu, precizitāti un ticamību un to, ka tajos norādītie izdevumi atbilst piemērojamiem Savienības un valstu noteikumiem. Šajā regulā būtu jānosaka sertifikācijas iestādes pienākumi un uzdevumi.
(35)
Revīzijas iestādei būtu jānodrošina, ka tiek veikta pārvaldības un kontroles sistēmu, atbilstoši atlasītu darbību kopas un pārskatu revīzija. Šajā regulā būtu jānosaka revīzijas iestādes pienākumi un uzdevumi. Deklarēto izdevumu revīzijas būtu jāveic, izmantojot reprezentatīvu darbību izlasi, lai iegūtos rezultātus varētu ekstrapolēt. Lai nodrošinātu ticamu un reprezentatīvu izlasi, parasti būtu jāizmanto statistiska izlases veidošanas metode. Revīzijas iestādēm pienācīgi pamatotos gadījumos tomēr vajadzētu būt iespējai izmantot nestatistisku izlases veidošanas metodi vai padziļinātu pārbaudi, ja tiek ievēroti šajā regulā norādītie nosacījumi.
(36)
Lai ņemtu vērā Fonda pārvaldības un kontroles sistēmu īpašo organizāciju un nepieciešamību nodrošināt samērīgu pieeju, būtu jāparedz īpaši noteikumi attiecībā uz vadošās iestādes un sertifikācijas iestādes izraudzīšanu. Lai izvairītos no jebkāda nevajadzīga administratīva sloga, ex ante pārbaudi attiecībā uz atbilstību šajā regulā norādītajiem izraudzīšanas kritērijiem būtu jāpiemēro tikai attiecībā uz vadošo un sertifikācijas iestādi. Nevajadzētu pastāvēt prasībai izraudzīšanu apstiprināt Komisijai. Ja, uzraugot atbilstību izraudzīšanas kritērijiem saskaņā ar kontroles un revīzijas kārtību, atklājas neatbilstība šiem kritērijiem, seko korektīvās darbības un, iespējams, izraudzīšanas pārtraukšana.
(37)
Neskarot Komisijas pilnvaras attiecībā uz finanšu kontroli, ar šo regulu būtu jānodrošina dalībvalstu un Komisijas sadarbība un jāiedibina kritēriji, kas ļauj Komisijai saistībā ar tās valsts sistēmu kontroles stratēģiju noteikt valsts revīzijas institūciju nodrošinātās ticamības līmeni.
(38)
Būtu jānosaka Komisijas pilnvaras un pienākumi pārbaudīt, vai pārvaldības un kontroles sistēmas darbojas efektīvi, un pieprasīt dalībvalsts rīcību. Turklāt, lai izdarītu secinājumus par Fonda darbības rezultātiem, būtu jāpilnvaro Komisija veikt revīziju uz vietas par jautājumiem, kas saistīti ar pareizu finanšu pārvaldību.
(39)
Katru gadu būtu jāpanāk Savienības budžeta saistību izpilde. Lai nodrošinātu efektīvu programmas pārvaldību, būtu jāparedz vienkārši noteikumi par priekšfinansējumu, starpposma maksājuma pieprasījumiem un slēguma bilances maksājumiem.
(40)
Lai pirms pārskatu akceptēšanas Komisijai būtu pietiekama pārliecība, pieprasītie starpposma maksājumi būtu jāatlīdzina 90 % apmērā no summas, kura iegūta, piemērojot atbilstīgajiem izdevumiem līdzfinansējuma likmi, kas noteikta lēmumā par darbības programmas pieņemšanu. Nesamaksātās summas būtu jāizmaksā dalībvalstīm pēc pārskatu apstiprināšanas, ja Komisija secina, ka pārskati ir pilnīgi, precīzi un ticami.
(41)
Darbības programmas sākumā ar priekšfinansējuma maksājumu būtu jānodrošina, lai dalībvalstij būtu līdzekļi, ar ko atbalsta saņēmēju darbību īstenošanā atbalstīt sākot no darbības programmas pieņemšanas brīža. Šis priekšfinansējums būtu jāizmanto tikai minētajam nolūkam un tā, lai atbalsta saņēmējiem pēc tam, kad tie atlasīti, būtu jāsaņem pietiekams finansējums darbības sākšanai.
(42)
Atbalsts pilnā apmērā atbalsta saņēmējiem būtu jāsaņem ne vēlāk kā 90 dienas pēc datuma, kad atbalsta saņēmējs iesniedzis maksājuma pieprasījumu, ja ir pieejams finansējums no priekšfinansējuma un starpposma maksājumiem. Vadošajai iestādei vajadzētu būt iespējai apturēt maksājuma termiņu, ja iesniegti nepilnīgi apliecinošie dokumenti vai konstatēti pārkāpumi, kas papildus jāizmeklē.
(43)
Lai nodrošinātu Savienības finanšu interešu aizsardzību, būtu japaredz pasākumi, kam ir noteikts laika ierobežojums un kas ļautu deleģētajam kredītrīkotājam pārtraukt maksājumus, ja ir novērotas skaidras pazīmes, kuras liecina par nopietniem trūkumiem pārvaldības un kontroles sistēmas darbībā, par pārkāpumiem saistībā ar maksājuma pieprasījumu vai par to, ka netiek iesniegti dokumenti, kas vajadzīgi pārskata pārbaudei un akceptēšanai. Pārtraukšanas laikposma ilgumam vajadzētu būt līdz sešiem mēnešiem, ko, dalībvalstīm vienojoties, varētu pagarināt līdz deviņiem mēnešiem, lai būtu pietiekami daudz laika novērst pārtraukšanas iemeslus, tādējādi izvairoties no apturēšanas pasākumiem.
(44)
Lai aizsargātu Savienības finansiālās intereses un nodrošinātu līdzekļus programmas efektīvai īstenošanai, būtu jāparedz noteikumi, kas ļautu Komisijai apturēt maksājumus.
(45)
Lai piemērotu Fonda finanšu pārvaldībai Finanšu regulas prasības, būtu jānosaka vienkāršas pārskatu sagatavošanas, pārbaudes un apstiprināšanas procedūras, kas nodrošinātu šiem pasākumiem skaidru pamatojumu un juridisko noteiktību. Turklāt, lai dalībvalstīm būtu iespējams pildīt savus pienākumus, būtu jāļauj tām neiekļaut summas, kuru likumība un pareizība vēl tiek noskaidrota.
(46)
Lai mazinātu risku, ka tiek nepareizi deklarēti izdevumi, būtu jādod sertifikācijas iestādei iespēja, neprasot tai nekādu papildu pamatojumu, starpposma maksājuma pieteikumā iekļaut summas, kuras vēl jāpārbauda sīkāk pēc grāmatvedības gada, kurā tās tika iekļautas uzskaites sistēmā.
(47)
Lai mazinātu administratīvo slogu atbalsta saņēmējiem, būtu jānosaka konkrēti termiņi, kuros vadošajai iestādei ir jānodrošina darbību dokumentu pieejamība pēc izdevumu deklarācijas iesniegšanas vai darbības pabeigšanas. Saskaņā ar proporcionalitātes principu dokumentu glabāšanas laikposmam vajadzētu būt atšķirīgam atkarībā no darbības kopējiem atbilstīgajiem izdevumiem.
(48)
Tā kā pārskati tiek pārbaudīti un akceptēti katru gadu, slēgšanas procedūrai vajadzētu būt vienkāršai. Tāpēc darbības programmas pilnīgai slēgšanai par pamatu būtu jāizmanto tikai dokumenti, kas attiecas uz pēdējo grāmatvedības gadu un nobeiguma īstenošanas ziņojumu vai pēdējo gada īstenošanas ziņojumu, un nav vajadzības nodrošināt vēl citus dokumentus.
(49)
Lai aizsargātu Savienības budžetu, iespējams, ka Komisijai varētu nākties veikt finanšu korekcijas. Lai dalībvalstīm nodrošinātu juridisko noteiktību, ir svarīgi noteikt apstākļus, kādos Savienības tiesību aktu vai valsts tiesību aktu, kas saistīti ar to piemērošanu, pārkāpumu gadījumā Komisija var veikt finanšu korekcijas. Lai nodrošinātu, ka jebkuras finanšu korekcijas, ko Komisija nosaka dalībvalstīm, ir saistītas ar Savienības finanšu interešu aizstāvību, šādas korekcijas būtu attiecināmas tikai uz gadījumiem, kad piemērojamo Savienības tiesību aktu vai valstu tiesību aktu, kas saistīti ar to piemērošanu, pārkāpums ir saistīts ar darbību atbilstību, pareizību, pārvaldību vai kontroli un attiecīgajiem izdevumiem, kas deklarēti Komisijai. Samērīguma nodrošināšanas labad ir svarīgi, lai Komisija, pieņemot lēmumu par finanšu korekcijas summu, ņemtu vērā pārkāpuma veidu un smaguma pakāpi, kā arī attiecīgo finansiālo ietekmi uz Savienības budžetu.
(50)
Ir nepieciešams izveidot tiesisko regulējumu, kas paredzētu stingras pārvaldības un kontroles sistēmas un atbilstošu atbildības un pienākumu sadalījumu dalītās pārvaldības kontekstā. Tādēļ būtu konkrēti jānosaka un jāprecizē Komisijas loma un jāizstrādā samērīgi noteikumi par Komisijas veicamo finanšu korekciju piemērošanu.
(51)
Darbību revīzijas biežumam vajadzētu būt samērīgam ar Savienības atbalsta apjomu no Fonda. Jo īpaši būtu jāsamazina veikto revīziju skaits, ja kopējie atbilstīgie izdevumi par darbību nepārsniedz EUR 150 000. Tomēr vajadzētu būt iespējai veikt revīzijas jebkurā laikā, kad ir pazīmes, kas liecina par pārkāpumiem vai krāpšanu, vai arī izlases veidā veicot daļēju revīziju pēc pabeigtas darbības slēgšanas. Būtu jādod Komisijai iespēja pārbaudīt revīzijas iestādes veiktās revīzijas liecības vai piedalīties revīzijas iestādes veiktajās pārbaudēs uz vietas. Ja Komisija šādā veidā negūst vajadzīgo pārliecību, ka revīzijas iestāde darbojas efektīvi, būtu jādod Komisijai iespēja atkārtoti veikt revīzijas pasākumu, ja vien tas nav pretrunā starptautiski pieņemtajiem standartiem. Lai Komisijas veiktās revīzijas līmenis būtu samērīgs ar risku, būtu jāparedz iespēja Komisijai samazināt revīzijas darba apjomu saistībā ar darbības programmām, kurās nav novēroti vērā ņemami pārkāpumi, vai gadījumos, kad var paļauties uz revīzijas iestādi. Nolūkā samazināt administratīvo slogu atbalsta saņēmējiem, būtu jāievieš īpaši noteikumi, lai samazinātu dažādu iestāžu, proti, Eiropas Revīzijas palātas, Komisijas vai revīzijas iestādes, veiktas revīzijas pārklāšanās iespējamību attiecībā uz vienām un tām pašām darbībām. Turklāt revīzijas apjomam ir jābūt tādam, lai pilnībā būtu ņemti vērā Fonda mērķi un mērķpopulācijas īpatnības, kā arī tas, ka daudzi atbalsta saņēmēji ir brīvprātīgas organizācijas.
(52)
Lai nodrošinātu finanšu disciplīnu, ir lietderīgi noteikt kārtību jebkuras budžeta saistību daļas atcelšanai darbības programmā, jo īpaši tad, ja no saistību atcelšanas var izslēgt kādu summu, jo īpaši, ja īstenošanas kavējumus izraisa apstākļi, kuri nav atkarīgi no attiecīgās personas, nav parasti vai paredzami un kuru sekas nav iespējams novērst, neskatoties uz rūpību, kā arī situācijā, kad ir izdarīts maksājuma pieprasījums, bet attiecībā uz kuru maksājuma termiņš ir pārtraukts vai maksājums apturēts.
(53)
Lai papildinātu un grozītu dažus nebūtiskus šīs regulas elementus, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu attiecībā uz gada un nobeiguma īstenošanas ziņojumu saturu, tostarp kopējo rādītāju sarakstu, kritērijiem attiecībā uz pārkāpumiem, par kuriem jāziņo, iesniedzamajiem datiem un nepareizi samaksāto summu atgūšanai, noteikumiem par informāciju attiecībā uz datiem, ko datorizētā veidā reģistrē un glabā vadošo iestāžu izveidotās uzraudzības sistēmās, minimālajām prasībām revīzijas liecībām, valstu revīziju jomu un saturu, kā arī izlases metodoloģiju, sīki izstrādātiem noteikumiem par tādu datu izmantošanu, kuri savākti revīzijās un kritērijiem, lai noteiktu gadījumus, kas uzskatāmi par būtiskiem trūkumiem pārvaldības un kontroles sistēmu efektīvā darbībā, lai noskaidrotu piemērojamās finanšu korekcijas līmeni, un kritērijiem vienotās likmes piemērošanai vai ekstrapolētām finanšu korekcijām. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī.
(54)
Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(55)
Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai attiecībā uz lēmumiem par ikgadējiem darbību plāniem, ko pēc Komisijas iniciatīvas finansēs no tehniskās palīdzības, lēmumiem par darbības programmu pieņemšanu un grozīšanu, lēmumiem par starpposma maksājumu apturēšanu, lēmumiem par pārskatu neakceptēšanu un par summu, kāda pieprasāma, ja pārskati netiek akceptēti, lēmumiem par finanšu korekcijām, lēmumiem, ar kuriem nosaka saistību apropriāciju sadalījumu dalībvalstīm pa gadiem, un attiecībā uz saistību atcelšanu - lēmumiem grozīt lēmumus par programmu pieņemšanu.
(56)
Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, būtu japiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai attiecībā uz atbalsta saņēmēju strukturēta apsekojuma paraugu, ziņošanas par pārkāpumiem biežumu un izmantojamo ziņojumu formātu, pārvaldības un kontroles elektroniskās datu apmaiņas sistēmas nosacījumiem, tehniskajām prasībām ierakstīšanai un datu uzglabāšanai attiecībā uz pārvaldības un kontroles sistēmu, pārvaldības deklarācijas paraugu, revīzijas stratēģijas, revīzijas atzinuma un kontroles ziņojuma paraugus, neatkarīgās revīzijas struktūras ziņojuma un atzinuma paraugu un vadošās iestādes vai attiecīgā gadījumā sertifikācijas iestādes funkciju un pastāvošo procedūru aprakstu, maksājumu pieteikumu paraugiem un pārskatu paraugiem. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (9).
(57)
Dažu īstenošanas aktu, kas jāpieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru. kura noteikta Regulas (ES) Nr. 182/2011 5 pantā, iespējamā ietekme un sekas ir tik svarīgas dalībvalstīm, ka izņēmums no vispārēja noteikuma ir pamatots. Līdz ar to, ja komiteja nesniedz atzinumu, Komisijai nebūtu jāpieņem īstenošanas akta projekts. Minētie īstenošanas akti attiecas uz tehniskajām prasībām ierakstīšanai un datu uzglabāšanai attiecībā uz pārvaldības un kontroles sistēmu. Tādēļ Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. panta 4. Punktam būtu jāattiecas uz minētajiem īstenošanas aktiem.
(58)
Šī regula ievēro pamattiesības un ņem vērā principus, kas jo īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, tostarp ievēro cilvēka cieņu un privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību, tiesības uz personas datu aizsardzību, bērnu un vecu cilvēku tiesības, vīriešu un sieviešu līdztiesību, kā arī diskriminācijas aizliegumu. Šī regula būtu jāpiemēro saskaņā ar minētajām tiesībām un principiem.
(59)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus, proti, uzlabot sociālo kohēziju Savienībā un cīnīties pret nabadzību un sociālo atstumtību, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet tos var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar LES 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.
(60)
Būtu jānodrošina, ka ar Fondu tiek papildinātas darbības, kas saņem ESF finansējumu kā sociālās iekļaušanas pasākumi, atbalstu sniedzot tikai vistrūcīgākajām personām.
(61)
Lai varētu ātri pieņemt šajā regulā paredzētos deleģētos aktus, šai regulai būtu jāstājas spēkā dienā, kad tā tiek publicēta Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I SADAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. pants
Priekšmets un mērķis
Ar šo regulu izveido Eiropas atbalsta fondu vistrūcīgākajām personām ("Fonds") uz laikposmu no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim un nosaka Fonda mērķus, tā atbalsta darbības jomu, pieejamos finanšu līdzekļus un to piešķiršanu katrai dalībvalstij un noteikumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu Fonda efektivitāti un lietderību.
2. pants
Definīcijas
Piemēro šādas definīcijas:
1)
"pamata materiālā palīdzība" ir pamata patēriņa preces ierobežotā vērtībā, kas paredzētas vistrūcīgāko personu personīgai lietošanai, piemēram, apģērbs, apavi, higiēnas preces, skolas piederumi un guļammaisi;
2)
"vistrūcīgākās personas" ir fiziskas personas - indivīdi, ģimenes, mājsaimniecības vai grupas, kur ietilpst šādi cilvēki -, kuru nepieciešamība pēc palīdzības noteikta pēc objektīviem kritērijiem, ko paredzējušas valsts kompetentās iestādes, apspriežoties ar attiecīgajām ieinteresētajām personām un vienlaikus izvairoties no interešu konflikta, vai ko noteikušas partnerorganizācijas un apstiprinājušas minētās valsts kompetentās iestādes un kuros var tikt iekļauti elementi, kas ļauj palīdzību mērķtiecīgi novirzīt vistrūcīgākajām personām konkrētās ģeogrāfiskās teritorijās;
3)
"partnerorganizācijas" ir publiskās struktūras un/vai bezpeļņas organizācijas, kuras tieši vai ar citu partnerorganizāciju starpniecību piegādā pārtiku un/vai pamata materiālo palīdzību, attiecīgā gadījumā to apvienojot ar papildpasākumu īstenošanu, vai īsteno pasākumus, kas tieši paredzētas vistrūcīgāko personu sociālai iekļaušanai, un kuru darbības izvēlējusies vadošā iestāde saskaņā ar 32. panta 3. punkta b) apakšpunktu;
4)
"valsts shēma" ir jebkura shēma, kam vismaz daļēji ir tādi paši mērķi kā Fondam un ko valsts, reģiona vai vietējā līmenī īsteno publiskās struktūras vai bezpeļņas organizācijas;
5)
"darbības programma pārtikas un/vai pamata materiālās palīdzības sniegšanai" (arī 'DP I') ir darbības programma, ar kuru tiek atbalstīta pārtikas un/vai pamata materiālās palīdzības izdalīšana vistrūcīgākajām personām, attiecīgos gadījumos to apvienojot ar papildpasākumiem, kuru mērķis ir mazināt vistrūcīgāko personu sociālo atstumtību;
6)
"darbības programma vistrūcīgāko personu sociālajai iekļaušanai" (arī "DP II") ir darbības programma, ar kuru tiek atbalstīti pasākumi, kas neietilpst aktīvos darba tirgus pasākumos un ko veido nefinansiāla, nemateriāla palīdzība, kuras mērķis ir vistrūcīgāko personu sociālā iekļaušana;
7)
"darbība" ir projekts, līgums vai rīcība, ko atlasījusi attiecīgās darbības programmas vadošā iestāde vai kas atlasīta tās atbildībā un kas veicina attiecīgās darbības programmas mērķu sasniegšanu;
8)
"pabeigta darbība" ir darbība, kura ir fiziski pabeigta vai pilnībā īstenota un par kuru atbalsta saņēmēji veikuši visus saistītos maksājumus un atbalsta saņēmējiem ir izmaksāts attiecīgais darbības programmu ieguldījums;
9)
"atbalsta saņēmējs" ir publiska vai privāta struktūra, kas atbild par darbību sākšanu vai sākšanu un īstenošanu;
10)
"galasaņēmējs" ir vistrūcīgākā persona vai personas, kas saņem atbalstu, kā norādīts šīs regulas 4. pantā;
11)
"papildpasākumi" ir pasākumi, kuri tiek īstenoti papildus pārtikas un/vai pamata materiālās palīdzības piešķiršanai un kuru mērķis ir mazināt sociālo atstumtību un/vai patstāvīgāk un ilgtspējīgāk rast risinājumu sociāla rakstura ārkārtas situācijās, piemēram, sniedzot informāciju par līdzsvarotu uzturu un padomus par budžeta pārvaldību;
12)
"publiskie izdevumi" ir publisks ieguldījums darbību finansēšanai, kura avots ir valsts, reģionālas vai vietējas iestādes budžets, Savienības Fonda budžets, publisko tiesību subjektu budžets vai publisko iestāžu apvienību budžeta, vai kādas citas tādas struktūras budžeta, kura ir publisko tiesību subjekts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/18/EK (10) 1. panta 9. punkta nozīmē;
13)
"starpniekstruktūra" ir jebkura publiska vai privāta struktūra, kas darbojas vadošās iestādes vai sertifikācijas iestādes pakļautībā vai kas šādu iestāžu vārdā veic pienākumus saistībā ar atbalsta saņēmēju īstenošanas darbībām;
14)
"grāmatvedības gads" ir laikposms no 1. jūlija līdz 30. jūnijam, izņemot pirmo plānošanas perioda grāmatvedības gadu, kad tas ir laikposms no izdevumu atbilstības sākuma datuma līdz 2015. gada 30. jūnijam. Pēdējais grāmatvedības gads ir no 2023. gada 1. jūlija līdz 2024. gada 30. jūnijam;
15)
"finanšu gads" ir laikposms no 1. janvāra līdz 31. decembrim;
16)
"pārkāpums" ir jebkurš Savienības tiesību akta vai valsts tiesību akta pārkāpums saistībā ar tā piemērošanu, kas noticis tāda ekonomikas dalībnieka darbības vai bezdarbības dēļ, kurš ir iesaistīts Fonda īstenošanā, un kas rada vai varētu radīt kaitējumu Savienības budžetam, prasot no Savienības budžeta segt nepamatotu izdevumu daļu;
17)
"ekonomikas dalībnieks" ir jebkura fiziska vai juridiska persona vai cita vienība, kas piedalās Fonda sniegtās palīdzības īstenošanā, izņemot dalībvalsti, kas īsteno valsts varu;
18)
"sistēmisks pārkāpums" ir jebkurš pārkāpums, kurš var atkārtoties, attiecībā uz kuru pastāv liela iespēja, ka tas notiks līdzīga veida darbībās, un kurš izriet no nopietniem trūkumiem pārvaldības un kontroles sistēmu efektīvā darbībā, tostarp no tā, ka nav izdevies izveidot piemērotas procedūras saskaņā ar šo regulu;
19)
"nopietns trūkums pārvaldības un kontroles sistēmu efektīvā darbībā" ir trūkums, kura dēļ sistēma ir būtiski jāuzlabo, kurš pakļauj Fondu ievērojamam pārkāpumu riskam un kura pastāvēšana nav savietojama ar revīzijas atzinumu bez iebildēm attiecībā uz pārvaldības un kontroles sistēmas darbību.
3. pants
Mērķi
1. Fonds veicina sociālo kohēziju, sekmē sociālo iekļaušanu un tādējādi palīdz sasniegt mērķi attiecībā uz nabadzības izskaušanu Savienībā, saskaņā ar stratēģiju "Eiropa 2020" palīdzot sasniegt mērķi samazināt nabadzību vismaz par 20 miljoniem cilvēku, kurus apdraud nabadzības un sociālās atstumtības risks, un vienlaikus papildinot struktūrfondu darbību. Fonds palīdz sasniegt konkrēto mērķi mazināt nabadzības smagākās formas, sniedzot nefinansiālu palīdzību vistrūcīgākajām personām - pārtiku un/vai pamata materiālo palīdzību un sociālās iekļaušanas pasākumus, kuru mērķis ir vistrūcīgāko personu sociālā iekļaušana.
Attiecībā uz šā mērķa sasniegšanu un Fonda darbības īstenošanas rezultātiem tiek veikta kvalitatīva un kvantitatīva novērtēšana.
2. Ar Fondu papildina ilgtspējīgas valstu programmas nabadzības izskaušanas un sociālās iekļaušanas jomā, par kurām joprojām atbild dalībvalstis.
4. pants
Atbalsta darbības joma
1. Fonds atbalsta valsts shēmas, kurās ar dalībvalstu atlasītu partnerorganizāciju starpniecību vistrūcīgākajām personām tiek piešķirta pārtika un/vai pamata materiālā palīdzība.
Lai palielinātu un dažādotu pārtikas piegādi vistrūcīgākajām personām, kā arī lai samazinātu un novērstu lietošanai derīgas pārtikas nonākšanu atkritumos, Fonds var atbalstīt darbības, kas saistītas ar pārtikas ziedojumu savākšanu, pārvadāšanu, uzglabāšanu un izdalīšanu.
Fonds var arī atbalstīt papildpasākumus, kas tiek īstenoti līdztekus pārtikas un/vai pamata materiālās palīdzības sniegšanai.
2. Fonds atbalsta pasākumus, ar kuriem tiek veicināta vistrūcīgāko personu sociālā iekļaušana.
3. Vistrūcīgākajām personām paredzētas nefinansiālas palīdzības jomā Fonds veicina savstarpēju mācīšanos, sabiedrisku sakaru veidošanu un labas prakses izplatīšanu Savienības līmenī.
5. pants
Principi
1. Fondam atvēlēto Savienības budžeta daļu īsteno ar dalītu pārvaldību dalībvalstu un Komisijas starpā saskaņā ar Finanšu regulas 58. panta 1. punkta b) apakšpunktu, izņemot tehnisko palīdzību pēc Komisijas iniciatīvas, kuru īsteno ar tiešu pārvaldību saskaņā ar Finanšu regulas 58. panta 1. punkta a) apakšpunktu.
2. Komisija un dalībvalstis, ņemot vērā konkrētos apstākļus katrā dalībvalstī, nodrošina, lai atbalsts no Fonda būtu saderīgs ar attiecīgajām Savienības politikas jomām un prioritātēm un papildinātu citus Savienības instrumentus.
3. Fonda atbalstu īsteno saskaņā ar subsidiaritātes principu, cieši sadarbojoties Komisijai un dalībvalstīm.
4. Par to darbības programmu īstenošanu un to uzdevumu veikšanu, uz kuriem attiecas šī regula, ievērojot dalībvalsts institucionālo, tiesisko un finanšu sistēmu un atbilstīgi šai regulai, atbild dalībvalstis un to attiecīgi izraudzītās struktūras.
5. Fonda īstenošanas un izmantošanas kārtībā, jo īpaši attiecībā uz finanšu un administratīvajiem resursiem, kas nepieciešami saistībā ar ziņošanu, novērtēšanu, pārvaldību un kontroli, ņem vērā proporcionalitātes principu atbilstīgi piešķirtā atbalsta apmēram un to, ka organizācijām, kuras darbojas, galvenokārt pateicotiesbrīvprātīgajiem, bieži vien ir ierobežotas administratīvās spējas.
6. Atbilstīgi savai atbildībai un nolūkā nepieļaut dubultu finansēšanu Komisija un dalībvalstis nodrošina koordināciju ar ESF un citām atbilstīgām Savienības politikas jomām, stratēģijām un instrumentiem, jo īpaši Savienības iniciatīvām sabiedrības veselības jomā un cīņā pret lietošanai derīgas pārtikas nonākšanu atkritumos.
7. Komisija, dalībvalstis un atbalsta saņēmēji piemēro pareizas finanšu pārvaldības principu saskaņā ar Finanšu regulas 30. pantu.
8. Komisija un dalībvalstis nodrošina Fonda efektivitāti, jo īpaši veicot uzraudzību, ziņošanu un novērtēšanu.
9. Dalībvalstis un Komisija nodrošina to, ka darbības programmas tiek sagatavotas, plānotas, īstenotas, uzraudzītas un novērtētas, ievērojot partnerības principu un apspriežoties ar attiecīgajām ieinteresētajām personām, kā noteikts šajā regulā.
10. Komisija un dalībvalstis rīkojas, lai nodrošinātu Fonda darbības efektivitāti, un veic savus attiecīgos ar Fondu saistītos uzdevumus, tiecoties mazināt administratīvo slogu atbalsta saņēmējiem.
11. Komisija un dalībvalstis nodrošina, lai dažādos Fonda sagatavošanas, plānošanas, pārvaldības un īstenošanas, uzraudzības un novērtēšanas posmos, kā arī informatīvajās un izpratnes veidošanas kampaņās un apmaiņā ar paraugpraksi tiktu ņemta vērā un veicināta vīriešu un sieviešu līdztiesība un dzimumu perspektīvas integrēšana. Komisija un dalībvalstis, kad vien iespējams, izmanto pa dzimumiem dalītus datus.
Komisija un dalībvalstis attiecīgi rīkojas, lai nepieļautu, ka, iegūstot piekļuvi Fondam un Fonda atbalstītām programmām un darbībām, tiek pieļauta diskriminācija dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai seksuālās orientācijas dēļ.
12. Fonda atbalstītās darbības atbilst piemērojamiem Savienības tiesību aktiem un valstu tiesību aktiem, kas attiecas uz to piemērošanu ("piemērojamie tiesību akti"). Proti, Fondu var izmantot vienīgi tam, lai atbalstītu tādas pārtikas vai preču izdalīšanu, kuras atbilst Savienības tiesību aktiem par patēriņa produktu drošumu.
13. Dalībvalstis un atbalsta saņēmēji izvēlas pārtiku un/vai pamata materiālo palīdzību pēc objektīviem kritērijiem, kas saistīti ar vistrūcīgāko personu vajadzībām. Pārtikas produktu un attiecīgā gadījumā preču atlases kritērijos ņem vērā arī klimata un vides aspektus, tiecoties mazināt pārtikas atkritumu daudzumu. Attiecīgos gadījumos izdalāmo pārtikas produktu veidu izvēlas, ņemot vērā tā nozīmi vistrūcīgāko personu līdzsvarota uztura nodrošināšanā.
14. Komisija un dalībvalstis nodrošina, ka, piešķirot palīdzību no šā Fonda, tiek ievērota vistrūcīgāko personu cieņa.
II SADAĻA
RESURSI UN PLĀNOŠANA
6. pants
Kopējie resursi
1. Resursi, kas laikposmam no 2014. gada līdz 2020. gadam pieejami Fonda budžeta saistībām, ir EUR 3 395 684 880 2011. gada cenās, kas sadalīti pa gadiem atbilstīgi II pielikumā norādītajam.
2. Fonda līdzekļu apmērs, kas katrai dalībvalstij piešķirts laikposmā no 2014. gada līdz 2020. gadam, ir noteikts III pielikumā. Minimālais līdzekļu apmērs, kas katrai dalībvalstij tiek piešķirts uz visu laikposmu, ir EUR 3 500 000.
3. Plānošanas vajadzībām un vēlākai iekļaušanai Savienības vispārējā budžetā, resursu summu indeksē par 2 % gadā.
4. Pēc Komisijas iniciatīvas 0,35 % no kopējiem resursiem atvēl tehniskajai palīdzībai.
7. pants
Darbības programmas
1. Sešos mēnešos no šīs regulas stāšanās spēkā katra dalībvalsts iesniedz Komisijai DP I un/vai DP II, kas aptver laikposmu no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim.
2. DP I tiek iekļauta šāda informācija:
a)
ņemot vērā saskaņā ar 16. pantu veiktās ex ante novērtēšanas rezultātus, tā izraudzītā risināmā materiālās nenodrošinātības veida vai veidu norāde un atlasīšanas pamatojums, uz ko attiecas darbības programma, un attiecībā uz katru risināmo materiālās nenodrošinātības veidu - pārtikas un/vai pamata materiālās palīdzības izdalīšanas galveno raksturlielumu apraksts, un attiecīgā gadījumā nodrošināmie papildpasākumi;
b)
attiecīgās valsts shēmas vai shēmu apraksts katram materiālās nenodrošinātības veidam;
c)
tā mehānisma apraksts, kas nosaka atbilstības kritērijus vistrūcīgākajām personām, vajadzības gadījumā diferencēts pēc risināmā materiālās nenodrošinātības veida;
d)
darbību atlases kritēriji un atlases mehānisma apraksts, vajadzības gadījumā diferencēti pēc risināmā materiālās nenodrošinātības veida;
e)
partnerorganizāciju atlases kritēriji, vajadzības gadījumā diferencēti pēc risināmā materiālās nenodrošinātības veida;
f)
tā mehānisma apraksts, kuru izmanto, lai nodrošinātu papildināmību ar ESF;
g)
finansēšanas plāns ar tajā ietvertu tabulu, kurā visam plānošanas periodam norāda kopējo finansējumu, kas paredzēts atbalsta sniegšanai no darbības programmas, un aptuvenu summu katram risināmās materiālās nenodrošinātības veidam, kā arī attiecīgos papildpasākumus.
3. DP II tiek iekļauta šāda informācija:
a)
stratēģija attiecībā uz programmas devumu sociālās kohēzijas un nabadzības samazināšanas veicināšanā saskaņā ar stratēģiju "Eiropa 2020", tostarp palīdzības prioritāšu izvēles pamatojums;
b)
darbības programmas īpašie mērķi, pamatojoties uz noteiktajām valsts vajadzībām un ņemot vērā saskaņā ar 16. pantu veiktās ex ante novērtēšanas rezultātus. Ex ante novērtējumu iesniedz Komisijai vienlaikus ar darbības programmu;
c)
finansēšanas plāns ar tajā ietvertu tabulu, kurā visam plānošanas periodam norāda kopējo finansējumu, kas paredzēts atbalsta sniegšanai no darbības programmas, un aptuvenās summas pa darbības veidiem;
d)
to vistrūcīgāko personu noteikšana, kurām piešķirama palīdzība;
e)
finansiālie rādītāji, kas attiecas uz atbilstīgajiem izdevumu vajadzībām piešķirtajiem līdzekļiem;
f)
rezultāti, kas gaidāmi, īstenojot konkrētos mērķus, un atbilstīgās programmas īpašie rezultāti un rezultātu rādītāji ar pamata un mērķa vērtībām;
g)
atbalstāmo darbību veida apraksts un piemēri un to gaidāmais devums b) apakšpunktā minēto īpašo mērķu sasniegšanā, tostarp darbību atlases pamatprincipi un attiecīgā gadījumā atbalsta saņēmēju veidu noteikšana;
h)
tā mehānisma apraksts, ar kuru tiek nodrošināta papildināmība ar ESF, kā arī novērsta darbību pārklāšanās un dubulta finansēšana.
4. Turklāt katrā darbības programmā tiek iekļauta šāda informācija:
a)
norādīta vadošā iestāde, attiecīgā gadījumā sertifikācijas iestāde, revīzijas iestāde un struktūra, kurai Komisija veic maksājumus, un uzraudzības procedūras apraksts;
b)
to pasākumu apraksts, kas veikti, lai iesaistītu visas attiecīgās ieinteresētās personas, kā arī attiecīgā gadījumā kompetentās reģionālās, vietējās un citas publiskās iestādes darbības programmas sagatavošanā;
c)
tehniskās palīdzības plānotā izmantojuma apraksts saskaņā ar 27. panta 4. punktu, ieskaitot darbības, kuru uzdevums ir stiprināt atbalsta saņēmēju administratīvās spējas attiecībā uz darbības programmu īstenošanu;
d)
finansēšanas plāns ar tajā iekļautu tabulu, kurā katram gadam norāda finansējuma summu, kas saskaņā ar 20. pantu paredzēta atbalstam no Fonda, un līdzfinansējumu saskaņā ar 20. pantu.
Partnerorganizācijas, kas minētas 7. panta 2. punkta e) apakšpunktā un kas tieši piegādā pārtiku un/vai sniedz pamata materiālo palīdzību, pašas vai sadarbībā ar citām organizācijām veic papildpasākumus, kuri attiecīgā gadījumā izpaužas kā novirzīšana uz kompetentajiem dienestiem, ar kuriem papildina materiālās palīdzības sniegšanu un kuru mērķis ir panākt vistrūcīgāko personu sociālo iekļaušanu, neatkarīgi no tā, vai pasākumus atbalsta Fonds. Tomēr šādu papildpasākumu īstenošana nav obligāta gadījumos, kad pārtika un/vai pamata materiālā palīdzība tiek piešķirta tikai vistrūcīgākajiem bērniem bērnu aprūpes iestādēs vai tām pielīdzināmās iestādēs.
5. Dalībvalstis vai jebkura to izraudzīta iestāde izstrādā darbības programmas. Tās sadarbojas ar visām attiecīgajām ieinteresētajām personām, kā arī attiecīgā gadījumā kompetentajām reģionālajām, vietējām un citām publiskām iestādēm. Dalībvalstis nodrošina, ka darbības programmas ir cieši saistītas ar valsts politiku sociālās iekļaušanas jomā.
6. Dalībvalstis izstrādā darbības programmas saskaņā ar attiecīgajiem I pielikumā iekļautajiem paraugiem.
8. pants
Darbības programmu pieņemšana
1. Komisija izvērtē katras darbības programmas saskaņotību ar šo regulu un tās devumu Fonda mērķu sasniegšanā, ņemot vērā ex ante novērtējumu, kas gūts saskaņā ar 16. pantu. Komisija nodrošina to, ka nenotiek nekāda pārklāšanās ar ESF finansētām darbības programmām, kas tiek īstenotas šajā dalībvalstī.
2. Trīs mēnešos no darbības programmas iesniegšanas Komisija var sniegt piezīmes par to. Dalībvalsts iesniedz Komisijai visu vajadzīgo papildinformāciju un vajadzības gadījumā pārskata ierosināto darbības programmu.
3. Ar noteikumu, ka visas piezīmes, ko saskaņā ar 2. punktu sniegusi Komisija, ir pienācīgi ņemtas vērā, Komisija ar īstenošanas aktiem apstiprina katru darbības programmu ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc tam, kad dalībvalsts to iesniegusi.
9. pants
Darbības programmu grozījumi
1. Dalībvalsts var iesniegt pieprasījumu grozīt darbības programmu. Pieprasījumam pievieno pārstrādāto darbības programmu, kā arī grozījumu pamatojumu.
2. Komisija novērtē saskaņā ar 1. punktu iesniegto informāciju, ņemot vērā dalībvalsts iesniegto pamatojumu. Komisija var sniegt piezīmes, un dalībvalsts iesniedz Komisijai visu vajadzīgo papildinformāciju.
3. Komisija ar īstenošanas aktiem apstiprina darbības programmas grozījumu ne vēlāk kā četrus mēnešus pēc tam, kad tos oficiāli iesniegusi dalībvalsts, ja vien pienācīgi ņemtas vērā visas piezīmes, ko sniegusi Komisija.
10. pants
Labas prakses apmaiņa
Komisija, tostarp izmantojot tīmekļa vietni, veicina pieredzes apmaiņu, spēju veidošanu un tīklu veidošanu, kā arī izplata attiecīgos rezultātus vistrūcīgākajām personām paredzētās nefinansiālās palīdzības jomā.
Šajās darbībās var iekļaut arī attiecīgas organizācijas, kas neizmanto Fondu.
Turklāt par to, kā tiek īstenots atbalsts no Fonda, vismaz reizi gadā Komisija apspriežas ar organizācijām, kuras pārstāv partnerorganizācijas Savienības līmenī, un pēc šādas apspriešanās pienācīgā laikā par to ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei.
Komisija arī veicina ar Fondu saistītu attiecīgu rezultātu, ziņojumu un informācijas izplatīšanu tiešsaistē.
III SADAĻA
UZRAUDZĪBA UN NOVĒRTĒŠANA, INFORMĀCIJA UN SAZIŅA
11. pants
DP II uzraudzības komiteja
1. Trīs mēnešos no dienas, kad dalībvalsti informē par DP II pieņemšanas lēmumu, tā, vienojoties ar vadošo iestādi, saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts institucionālo, tiesisko un finanšu sistēmu izveido vai ieceļ komiteju programmas īstenošanas uzraudzībai.
2. Katra uzraudzības komiteja izstrādā un apstiprina savu reglamentu saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts institucionālo, tiesisko un finanšu sistēmu.
3. Par uzraudzības komitejas sastāvu lemj dalībvalsts ar nosacījumu, ka uzraudzības komiteju veido attiecīgās dalībvalsts iestāžu un starpniekstruktūru pārstāvji un visas attiecīgās ieinteresētās personas, kā arī attiecīgā gadījumā - kompetento reģionālo, vietējo un citu publisko iestāžu pārstāvji. Attiecīgā organizācija, nodrošinot procesu pārredzamību, deleģē kompetento reģionālo, vietējo un citu publisko iestāžu pārstāvjus, kā arī attiecīgās ieinteresētās personas kļūt par uzraudzības komitejas locekļiem. Katram uzraudzības komitejas loceklim var būt balsstiesības. Uzraudzības komitejas locekļu sarakstu publicē.
4. Komisija piedalās uzraudzības komitejas darbā kā padomdevēja.
5. Uzraudzības komitejas priekšsēdētājs ir dalībvalsts vai vadošās iestādes pārstāvis.
12. pants
DP II uzraudzības komitejas funkcijas
1. Uzraudzības komiteja tiekas vismaz reizi gadā un pārskata programmas īstenošanu un tās konkrēto mērķu sasniegšanā paveikto. To darot, komiteja ņem vērā finanšu datus, kopējos un programmas īpašos rādītājus, tostarp rezultātu rādītāju vērtības izmaiņas, pabeikto skaitliski izteikto mērķvērtību sasniegšanā un attiecīgā gadījumā kvalitātes analīžu rezultātus.
2. Uzraudzības komiteja izvērtē visus jautājumus, kas ietekmē programmas izpildi. Tā jo īpaši pārbauda:
a)
paveikto darbības programmas konkrēto mērķu sasniegšanā, pamatojoties uz vadošās iestādes iesniegtajiem dokumentiem, tostarp novērtējumā konstatēto;
b)
informēšanas un komunikācijas pasākumu īstenošanu;
c)
darbības, kurās ņemta vērā un veicināta vīriešu un sieviešu līdztiesība, vienlīdzīgas iespējas un nediskriminācija.
3. Uzraudzības komiteja pārbauda un apstiprina:
a)
darbību atlases metodes un kritērijus atbilstīgi 7. panta 3. punkta f) apakšpunktā noteiktajiem pamatprincipiem;
b)
gada un nobeiguma īstenošanas ziņojumus;
c)
jebkuru vadošās iestādes priekšlikumu par jebkuriem darbības programmas grozījumiem.
4. Uzraudzības komiteja var sniegt vadošajai iestādei apsvērumus par programmas īstenošanu un tās novērtējumu.
Tā uzrauga darbības, kas veiktas, pamatojoties uz tās apsvērumiem.
13. pants
Īstenošanas ziņojumi un rādītāji
1. No 2015. līdz 2023. gadam ik gadu līdz 30. jūnijam dalībvalstis iesniedz Komisijai gada īstenošanas ziņojumu par iepriekšējā finanšu gadā īstenoto darbības programmu.
2. Dalībvalstis izstrādā gada īstenošanas ziņojumu saskaņā ar 6. punktā minēto deleģēto aktu, tostarp kopējo rādītāju sarakstu, un attiecībā uz sociālās iekļaušanas darbības programmām - atbilstīgi konkrētas programmas rādītājiem.
Dalībvalstis ar attiecīgajām ieinteresētajām personām apspriež DP I īstenošanas ziņojumus, nepieļaujot interešu konfliktus. Minēto attiecīgo ieinteresēto personu piezīmju kopsavilkumu pievieno ziņojumam.
3. Gada īstenošanas ziņojumi ir pieņemami, ja tajos ir ietverta visa vajadzīgā informācija, kas norādīta 6. punktā minētajā deleģētajā aktā. Ja gada īstenošanas ziņojums nav pieņemams, 15 darba dienās no tā saņemšanas Komisija informē attiecīgo dalībvalsti. Ja Komisija nav informējusi dalībvalsti noteiktajā termiņā, ziņojumu uzskata par pieņemamu.
4. Komisija pārbauda gada īstenošanas ziņojumu un divos mēnešos no gada īstenošanas ziņojuma saņemšanas nosūta dalībvalstij piezīmes.
Ja Komisija dalībvalstij nenosūta piezīmes šajā termiņā, ziņojumus uzskata par akceptētiem.
5. Dalībvalsts līdz 2024. gada 30. septembrim iesniedz darbības programmas īstenošanas nobeiguma ziņojumu.
Dalībvalstis saskaņā ar 6. punktā minētajiem deleģētajiem aktiem sagatavo nobeiguma īstenošanas ziņojumu.
Komisija pārbauda nobeiguma īstenošanas ziņojumu un piecos mēnešos no nobeiguma ziņojuma saņemšanas nosūta dalībvalstij piezīmes.
Ja Komisija dalībvalstij nenosūta piezīmes minētajā termiņā, ziņojumus uzskata par akceptētiem.
6. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētus aktus saskaņā ar 62. pantu, nosakot gada un nobeiguma īstenošanas ziņojumu saturu, tostarp kopējo rādītāju sarakstu, līdz 2014. gada 17. jūlijam.
7. Komisija var izteikt piezīmes dalībvalstij par darbības programmas īstenošanu. Vadošā iestāde trīs mēnešos informē Komisiju par veiktajiem koriģējošajiem pasākumiem.
8. Katram gada un nobeiguma īstenošanas ziņojumam vadošā iestāde publisko kopsavilkumu.
9. Komisija pienācīgā laikā iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei gada īstenošanas ziņojumu un nobeiguma īstenošanas ziņojumu kopsavilkumu.
10. Īstenošanas ziņojumu procedūra nav pārmērīgi sarežģīta salīdzinājumā ar piešķirtajiem resursiem un atbalsta raksturu un nerada nevajadzīgu administratīvo slogu.
14. pants
Pārskatīšanas sanāksmes
1. Ja vien nav citādas vienošanās, Komisija un dalībvalstis no 2014. līdz 2023. gadam ik gadu tiekas sanāksmē, lai, ņemot vērā gada īstenošanas ziņojumu un attiecīgā gadījumā 13. panta 7. punktā minētās Komisijas piezīmes, pārskatītu darbības programmas īstenošanas gaitu.
2. Pārskatīšanas sanāksmi vada Komisija. Attiecīgās ieinteresētās personas aicina piedalīties DP I pārskatīšanas sanāksmēs, izņemot minēto sanāksmju daļas, kad to līdzdalība varētu radīt interešu konfliktu vai pārkāpt konfidencialitāti saistībā ar revīzijas jautājumiem.
3. Dalībvalsts nodrošina, lai pēc pārskatīšanas sanāksmes tiktu ņemti vērā Komisijas norādījumi, un informāciju par minētajiem norādījumiem iekļauj nākamā finanšu gada vai attiecīgā gadījumā nākamo finanšu gadu īstenošanas ziņojumos.
15. pants
Vispārīgi noteikumi par novērtēšanu
1. Dalībvalstis nodrošina resursus, kas vajadzīgi novērtēšanai, un nodrošina, lai tiktu piemērotas procedūras novērtēšanai vajadzīgo datu izveidei un vākšanai, ieskaitot datus, kas saistīti ar 13. pantā minētajiem kopējiem rādītājiem.
2. Novērtēšanu veic eksperti, kas ir funkcionāli neatkarīgi no iestādēm, kuras atbild par darbības programmas īstenošanu. Visus novērtējumus dara pilnībā publiski pieejamus, bet tajos nekādā gadījumā neiekļauj informāciju par galasaņēmēju identitāti.
3. Novērtējumi nav pārmērīgi sarežģīti salīdzinājumā ar piešķirtajiem resursierm vai atbalsta raksturu un nerada nevajadzīgu administratīvo slogu.
16. pants
Ex ante novērtēšana
1. Dalībvalstis veic katras darbības programmas ex ante novērtēšanu.
2. Ex ante novērtēšanu veic tās iestādes atbildībā, kas atbild par darbības programmas sagatavošanu. Novērtējumu kopā ar kopsavilkumu iesniedz Komisijai vienlaikus ar darbības programmu.
3. DP I ex ante novērtēšanā pārbauda šādus elementus:
a)
devums tā Savienības mērķa īstenošanā, kurš paredz līdz 2020. gadam par vismaz 20 miljoniem samazināt to cilvēku skaitu, kuri nonākuši nabadzībā vai kurus apdraud nabadzības un sociālās atstumtības risks, ņemot vērā atlasītos risināmos materiālās nenodrošinātības veidus un konkrētos apstākļus valstī nabadzības, sociālās atstumtības un materiālās nenodrošinātības ziņā;
b)
ierosinātās darbības programmas iekšējā saskaņotība un saistība ar citiem attiecīgiem finanšu instrumentiem;
c)
budžeta līdzekļu piešķīruma saskaņotība ar darbības programmas mērķiem;
d)
gaidāmā iznākuma devums rezultātu un līdz ar to Fonda mērķu sasniegšanā;
e)
attiecīgo ieinteresēto personu līdzdalība;
f)
to procedūru piemērotība, kas paredzētas darbības programmas uzraudzībai un novērtēšanai vajadzīgo datu vākšanai.
4. DP II ex ante novērtēšanā pārbauda šādus elementus:
a)
ieguldījums sociālās kohēzijas un nabadzības mazināšanas veicināšanā saskaņā ar stratēģiju "Eiropa 2020", ņemot vērā dalībvalstu vajadzības;
b)
ierosinātās programmas iekšējā saskaņotība un saistība ar citiem attiecīgiem finanšu instrumentiem, jo īpaši ESF;
c)
budžeta līdzekļu piešķīruma saskaņotība ar programmas mērķiem;
d)
ierosināto konkrētās programmas rādītāju atbilstība un skaidrība;
e)
tas, kā paredzamais iznākums veicinās rezultātu sasniegšanu;
f)
tas, vai rādītājiem noteiktās skaitliski izteiktās mērķvērtības ir reālas, ņemot vērā no Fonda paredzēto atbalstu;
g)
ierosinātā atbalsta veida loģiskais pamatojums;
h)
cilvēkresursu un administratīvās spējas atbilstība programmas pārvaldībai;
i)
to procedūru piemērotība, kas paredzētas programmas uzraudzībai un novērtējumiem vajadzīgo datu savākšanai;
j)
to plānoto pasākumu atbilstība, kuru mērķis ir veicināt vīriešu un sieviešu iespēju vienlīdzību un novērst jebkādu diskrimināciju.
17. pants
Novērtēšana plānošanas periodā
1. Komisija līdz 2018. gada 31. decembrim iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei Fonda termiņa vidusposma novērtējumu.
2. Komisija pēc savas iniciatīvas var novērtēt darbības programmas.
3. Plānošanas periodā DP I vadošā iestāde var novērtēt darbības programmas lietderību un efektivitāti.
4. 2017. gadā un 2022. gadā DP I vadošā iestāde atbilstīgi Komisijas apstiprinātajam paraugam veic galasaņēmēju strukturētu apsekojumu. Komisija pēc apspriešanās ar attiecīgajām ieinteresētajām personām pieņem īstenošanas aktus. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar konsultēšanās procedūru, kas minēta 63. panta 2. punktā.
5. DP II vadošā iestāde līdz 2022. gada 31. decembrim veic vismaz vienu novērtēšanu. Šajā novērtējumā izvērtē atbalstīto pasākumu lietderību, efektivitāti un ietekmi. Tiek nodrošināti atbilstīgi turpmākie pasākumi.
18. pants
Ex post novērtēšana
Pēc savas iniciatīvas un ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm Komisija ar ārējo ekspertu palīdzību veic ex post novērtēšanu, lai izvērtētu Fonda efektivitāti un lietderību un sasniegto rezultātu ilgtspēju, kā arī lai izvērtētu Fonda pievienoto vērtību. Ex post novērtēšanu pabeidz līdz 2024. gada 31. decembrim.
19. pants
Informācija un saziņa
1. Komisija un dalībvalstis sniedz informāciju par Fonda atbalstītajiem pasākumiem un popularizē tos. Informāciju jo īpaši adresē vistrūcīgākajām personām, kā arī plašai sabiedrībai un plašsaziņas līdzekļiem. Tajā norāda Savienības lomu un parāda Fonda, dalībvalstu un partnerorganizāciju ieguldījumu Savienības sociālās kohēzijas mērķu sasniegšanā, nestigmatizējot galasaņēmējus.
2. Lai nodrošinātu no Fonda sniegtā atbalsta pārredzamību, vadošā iestāde uztur Fonda atbalstīto darbību sarakstu izklājlapas formātā, kas dod iespēju šķirot, meklēt, iegūt, salīdzināt un bez grūtībām publicēt datus internetā. Darbību sarakstā iekļauj vismaz šādu informāciju:
a)
atbalsta saņēmēja nosaukumu un adresi;
b)
piešķirto Savienības finansējuma summu;
c)
DP I gadījumā - materiālās nenodrošinātības veidu.
Vadošā iestāde darbību sarakstu atjaunina vismaz ik pēc divpadsmit mēnešiem.
3. Īstenojot darbību, atbalsta saņēmēji un partnerorganizācijas informē sabiedrību par Fonda atbalstu, tai labi redzamā vietā izvietojot vai nu vismaz vienu plakātu ar informāciju par šo darbību (minimālais izmērs A3), tostarp par Savienības finansiālo atbalstu, vai atbilstīga izmēra Savienības emblēmu. Nestigmatizējot galasaņēmējus, šo prasību ievēro visās DP I un/vai DP II palīdzības sniegšanas vietās, ja vien konkrētajos apstākļos tas nav iespējams.
Atbalsta saņēmēji un partnerorganizācijas, kam ir tīmekļa vietnes, savā vietnē sniedz arī īsu darbības aprakstu, kas ietver tās mērķus un rezultātus, un norāda, ka saņem atbalstu no Savienības.
4. Visos informācijas un saziņas pasākumos, ko veic atbalsta saņēmēji un partnerorganizācijas, apliecina, ka darbība saņem atbalstu no Fonda, darot redzamu Savienības emblēmu un atsaucoties uz Savienību un Fondu.
5. Vadošā iestāde informē atbalsta saņēmējus par to, ka saskaņā ar 2. punktu ir publicēts darbību saraksts. Vadošā iestāde nodrošina informēšanas un komunikācijas līdzekļus, tostarp elektroniskus paraugus, lai atbalsta saņēmēji un partnerorganizācijas varētu izpildīt 3. punktā noteiktos pienākumus.
6. DP II gadījumā:
a)
dalībvalstis vai vadošā iestāde atbild par:
i)
galvenā informatīvā pasākuma rīkošanu, lai paziņotu par darbības programmas uzsākšanu; un
ii)
par vismaz viena galvenā informatīvā pasākuma rīkošanu reizi gadā, lai veicinātu finansēšanas iespējas un izmantotās stratēģijas un/vai iepazīstinātu ar darbības programmas sasniegumiem, attiecīgā gadījumā sniedzot darbību piemērus;
b)
darbības īstenošanas laikā atbalsta saņēmējs informē sabiedrību par Fonda sniegto atbalstu, nodrošinot, ka darbības īstenošanā iesaistītie ir informēti par Fonda sniegto atbalstu;
c)
ikvienā dokumentā, tostarp jebkurā dalības sertifikātā vai citā sertifikātā, kas attiecas uz darbību, iekļauj paziņojumu par to, ka darbības programmu ir atbalstījis Fonds;
d)
vadošā iestāde nodrošina, ka potenciālajiem atbalsta saņēmējiem ir pieejama attiecīga informācija par finansēšanas iespējām, pieteikumu iesniegšanas izsludināšanu un ar to saistītajiem nosacījumiem, kā arī par atbalstāmo darbību atlases kritērijiem.
7. Apstrādājot personas datus saskaņā ar šīs regulas 15. līdz 19. pantu, vadošā iestāde, kā arī atbalsta saņēmēji un partnerorganizācijas nodrošina atbilstību Direktīvai 95/46/EK.
IV SADAĻA
FINANSIĀLS ATBALSTS NO FONDA
20. pants
Līdzfinansējums
1. Līdzfinansējuma likme darbības programmas līmenī ir līdz pat 85 % no atbilstīgajiem publiskajiem izdevumiem. To var palielināt 21. panta 1. punktā aprakstītajos gadījumos. Dalībvalstis var brīvi izvēlēties, vai atbalstīt Fonda iniciatīvas, piešķirot papildu līdzekļus no valsts.
2. Komisijas lēmums, ar ko pieņem darbības programmu, nosaka līdzfinansējuma likmi, kas piemērojama darbības programmai, un no Fonda piešķirtā atbalsta maksimālo summu.
3. Tehniskās palīdzības pasākumus, ko īsteno pēc Komisijas iniciatīvas vai tās vārdā, var finansēt 100 % apmērā.
21. pants
Maksājumu palielinājums dalībvalstīm, kam ir īslaicīgas budžeta grūtības
1. Pēc dalībvalsts pieprasījuma starpposma maksājumus un slēguma bilances maksājumus var palielināt par 10 procentu punktiem virs līdzfinansējuma likmes, kas piemērojama darbības programmai. Palielināto likmi, kas nevar būt lielāka par 100 %, piemēro maksājuma pieprasījumiem, kas attiecas uz pārskata periodu, kurā dalībvalsts ir iesniegusi pieprasījumu, un uz nākamajiem pārskata periodiem, kuru laikā, dalībvalsts atbilst vienam no šādiem nosacījumiem:
a)
ja attiecīgā dalībvalsts ir ieviesusi euro, tā saņem makrofinansiālo palīdzību no Savienības saskaņā ar Padomes Regulu (ES) Nr. 407/2010 (11);
b)
ja attiecīgā dalībvalsts nav ieviesusi euro, tā saņem vidēja termiņa finansiālo palīdzību saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 332/2002 (12);
c)
finansiālo palīdzību dara pieejamu dalībvalstij saskaņā ar Līgumu par Eiropas Stabilizācijas mehānisma izveidi.
2. Neatkarīgi no 1. punkta Savienības atbalsts, ko sniedz ar starpposma maksājumiem un slēguma bilances maksājumiem, nepārsniedz publisko atbalstu un maksimālo Fonda atbalsta summu, kas noteikts Komisijas lēmumā, ar ko apstiprina darbības programmu.
22. pants
Atbilstības periods
1. Šis pants neskar tās tehniskās palīdzības atbilstības noteikumus, kuru sniedz pēc Komisijas iniciatīvas, kā izklāstīts 27. pantā.
2. Izdevumi ir tiesīgi saņemt atbalstu no darbības programmas, ja tie ir radušies atbalsta saņēmējam un ir apmaksāti no 2013. gada 1. decembra līdz 2023. gada 31. decembrim.
3. Darbības neatlasa atbalstam no darbības programmas, ja tās ir fiziski pabeigtas vai pilnībā īstenotas, pirms atbalsta saņēmējs vadošajai iestādei ir iesniedzis pieteikumu par darbības programmas finansējumu, neatkarīgi no tā, vai atbalsta saņēmējs veicis visus saistītos maksājumus.
4. Ja darbības programmā izdara grozījumus, izdevumi, kas kļūst atbilstīgi tādēļ, ka programmā izdarīti grozījumi, kļūst atbilstīgi tikai no dienas, kad dalībvalsts Komisijai iesniegusi grozījumu pieprasījumu.
23. pants
Darbību atbilstība
1. Darbības, ko atbalsta darbības programma, notiek dalībvalstī, uz kuru attiecas darbības programma.
2. Darbības var saņemt atbalstu no darbības programmas ar noteikumu, ka tās ir atlasītas saskaņā ar taisnīgu un pārredzamu procedūru un pamatojoties uz kādu no kritērijiem, kuri noteikti darbības programmā vai kurus uzraudzības komiteja apstiprinājusi kā atbilstošus.
3. Atlases kritērijus un to darbību sarakstus, kuras izraudzītas atbalsta saņemšanai no DP II, pēc pieņemšanas nosūta ESF līdzfinansēto darbības programmu uzraudzības komitejām.
4. Pārtiku un/vai pamata materiālo palīdzību vistrūcīgākajām personām var pirkt pašas partnerorganizācijas.
Pārtiku un/vai pamata materiālo palīdzību vistrūcīgākajām personām var pirkt arī publiska sektora institūcija un bez maksas darīt pieejamas partnerorganizācijām. Šādā gadījumā pārtiku var iegūt izmantojot, apstrādājot un pārdodot saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 16. panta 2. punktu realizētos produktus, ja vien tas ir ekonomiski vislabākais variants un nesamērīgi nekavē pārtikas produktu piegādi partnerorganizācijām. Visas summas, kas iegūtas šādos darījumos, izmanto vistrūcīgāko personu labā, un tās neizmanto, lai mazinātu šīs regulas 20. pantā dalībvalstīm noteikto pienākumu līdzfinansēt programmu.
Lai nodrošinātu augstāko efektivitāti, Komisija piemēro saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 20. panta i) punktu pieņemtās procedūras, ar kurām var izmantot, apstrādāt vai pārdot tajā minētos produktus.
5. Minēto pārtikas un/vai pamata materiālo palīdzību vistrūcīgākajām personām sniedz bez maksas.
6. Fonda atbalstīta darbība nesaņem atbalstu no vairāk kā vienas Fonda līdzfinansētas darbības programmas vai no citiem Savienības instrumentiem, lai novērstu dubultu finansēšanu.
24. pants
Atbalsta veidi
1. Dalībvalstis izmanto Fondu, lai sniegtu atbalstu dotāciju, iepirkuma vai to apvienojuma veidā. Tomēr minēto atbalstu nesniedz kā tādu palīdzību, uz kuru attiecas LESD 107. panta 1. punkts.
25. pants
Dotāciju veidi
1. Dotācijām var būt šādi veidi:
a)
faktiski radušos un apmaksāto atbilstīgo izmaksu atmaksājums;
b)
atlīdzinājums atbilstīgi vienības izmaksām;
c)
vienreizējie maksājumi, kas nepārsniedz EUR 100 000 publiskā sektora atbalsta;
d)
vienotas likmes finansējums, ko nosaka, piemērojot procentu likmes vienai vai vairākām noteiktām izmaksu kategorijām.
2. Variantus, kas minēti 1. punktā, var apvienot attiecībā uz vienu darbību tikai tad, ja katrs variants attiecas uz dažādām izmaksu kategorijām vai ja tos izmanto secīgiem minētās darbības posmiem.
3. Šā panta 1. punkta b), c) un d) apakšpunktā minētās summas nosaka, pamatojoties uz:
a)
taisnīgu, objektīvu un pārbaudāmu aprēķina metodi, kuras pamatā ir viens no šiem:
i)
statistikas dati vai cita objektīva informācija;
ii)
pārbaudīti vēsturiski dati par atsevišķiem atbalsta saņēmējiem vai to parastās izmaksu uzskaites prakses piemērošana;
b)
metodēm un atbilstošām vienības izmaksām, vienreizējiem maksājumiem un vienotas likmes finansējumu, ko piemēro tādu dotāciju shēmās, kuras pilnībā finansē attiecīgā dalībvalsts līdzīgām darbībām un atbalsta saņēmējam;
c)
likmēm, kas noteiktas ar šo regulu;
d)
ja publiskā sektora atbalsts nepārsniedz EUR 100 000 - katru gadījumu atsevišķi, atsaucoties uz saskaņoto ex ante budžeta projektu, par ko panākta vienošanās ar vadošo iestādi.
4. Summas, kas aprēķinātas 1. punkta b), c) un d) apakšpunktā minētajos dotāciju veidos, uzskata par atbilstīgiem izdevumiem, kas radušies atbalsta saņēmējiem un ko tie apmaksājuši, lai piemērotu VI sadaļu.
5. Dokumentā, kurā izklāsta nosacījumus atbalsta saņemšanai par katru darbību, izklāsta arī metodi, kas piemērojama darbības izmaksu noteikšanai, un dotācijas izmaksas nosacījumus.
26. pants
Izdevumu atbilstība
1. Izdevumu atbilstību nosaka, pamatojoties uz valsts noteikumiem, izņemot gadījumus, kad šajā regulā vai pamatojoties uz šo regulu ir paredzēti īpaši noteikumi.
2. Neskarot 1. punktu, izmaksas, kuras tiesīgas saņemt atbalstu no DP I, ir:
a)
pārtikas un/vai pamata materiālās palīdzības pirkšanas izmaksas;
b)
ja publiskā struktūra pērk pārtiku vai pamata materiālo palīdzību un nodrošina ar tām partnerorganizācijas - izmaksas, kas rodas, pārtiku vai pamata materiālo palīdzību transportējot uz partnerorganizāciju noliktavām, un uzglabāšanas izmaksas pēc vienotas likmes 1 % apmērā no izmaksām, kas minētas a) apakšpunktā, vai pienācīgi pamatotos gadījumos - izmaksas, kas faktiski radušās un apmaksātas;
c)
administratīvās, transporta un uzglabāšanas izmaksas, kas radušās partnerorganizācijām, pēc vienotas likmes 5 % apmērā no izmaksām, kas minētas a) apakšpunktā; vai 5 % no realizēto pārtikas produktu vērtības saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 16. pantu;
d)
pārtikas ziedojumu savākšanas, transportēšanas, uzglabāšanas un izplatīšanas izmaksas un ar to tieši saistītu informētības veicināšanas pasākumu izmaksas, kuras radušās partnerorganizācijām un kuras apmaksājušas partnerorganizācijas;
e)
to papildu pasākumu izmaksas, kurus veikušas un deklarējušas partnerorganizācijas, kas tieši vai saskaņā ar sadarbības nolīgumiem sniedz pārtikas un/vai pamata materiālo palīdzību vistrūcīgākajām personām, pēc vienotas likmes 5 % apmērā no izmaksām, kas minētas a) apakšpunktā.
3. Neskarot 1. punktu, izmaksas, kuras tiesīgas uz atbalstu no darbības programmas, ir izmaksas, kas radušās, izpildot 27. panta 4. punktu, vai to netiešo izmaksu gadījumā, kas radušās, izpildot 27. panta 4. punktu, - vienota likme līdz 15 % apmērā no atbilstīgajām tiešajām izmaksām par personālu.
4. Izmaksas, kuras nav tiesīgas uz atbalstu no darbības programmas, ir:
a)
parāda procenti;
b)
infrastruktūras nodrošināšana;
c)
lietotu preču izmaksas;
d)
pievienotās vērtības nodoklis, izņemot gadījumus, kad tas nav atgūstams saskaņā ar PVN reglamentējošiem valsts tiesību aktiem.
27. pants
Tehniskā palīdzība
1. Pēc Komisijas iniciatīvas vai Komisijas vārdā, un nepārsniedzot 0,35 % no gada piešķīruma, no Fonda var finansēt sagatavošanas, uzraudzības, administratīvo un tehnisko palīdzību, revīzijas, informācijas, kontroles un novērtēšanas pasākumus, kas vajadzīgi šīs regulas īstenošanai, kā arī pasākumus saskaņā ar 10. pantu.
2. Komisija apspriežas ar dalībvalstīm un organizācijām, kuras pārstāv partnerorganizācijas Savienības līmenī, par tehniskās palīdzības plānoto izmantojumu.
3. Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, katru gadu izstrādā plānus par darbību veidu, kas saistīti ar 1. punktā minētajiem pasākumiem, ja ir paredzēts ieguldījums no Fonda.
4. Pēc dalībvalstu iniciatīvas, un nepārsniedzot 5 % no Fonda piešķīruma, darbības programma var finansēt sagatavošanas, pārvaldības, uzraudzības, administratīvo un tehnisko palīdzību, revīzijas, informācijas, kontroles un novērtēšanas pasākumus, kas vajadzīgi šīs regulas īstenošanai. No tā var arī finansēt tehnisko palīdzību partnerorganizācijām un to spēju veidošanu.
V SADAĻA
PĀRVALDĪBA UN KONTROLE
28. pants
Pārvaldības un kontroles sistēmu vispārīgi principi
Pārvaldības un kontroles sistēmas saskaņā ar 5. panta 7. punktu nodrošina:
a)
aprakstu par to, kādas funkcijas veic katra pārvaldībā un kontrolē iesaistītā struktūra, kā arī funkciju sadalījumu katrā struktūrā;
b)
funkciju nošķiršanas principa ievērošanu gan starp šādām struktūrām, gan to iekšienē;
c)
procedūras deklarēto izdevumu pareizības un precizitātes nodrošināšanai;
d)
datorizētas sistēmas grāmatvedības datu uzskaitei, finanšu datu un rādītāju datu glabāšanai un pārsūtīšanai, kā arī uzraudzībai un ziņošanai;
e)
sistēmas ziņošanai un uzraudzībai, ja atbildīgā struktūra uzdevumu izpildi uztic citai struktūrai;
f)
kārtību, kādā tiek veikta pārvaldības un kontroles sistēmu darbības revīzija;
g)
sistēmas un procedūras, kas nodrošina pienācīgas revīzijas liecības;
h)
pārkāpumu, tostarp krāpšanas, novēršanu, konstatēšanu un izlabošanu un nepamatoti izmaksātu summu atgūšanu kopā ar jebkuriem procentiem par kavētiem maksājumiem.
29. pants
Ar dalītu pārvaldību saistīti pienākumi
Atbilstīgi principam par dalītu pārvaldību dalībvalstis un Komisija ir atbildīgas par programmu pārvaldību un kontroli saskaņā ar to attiecīgajiem pienākumiem, kas noteikti šajā regulā.
30. pants
Dalībvalstu pienākumi
1. Dalībvalstis pilda pārvaldības, kontroles un revīzijas uzdevumus un uzņemas pienākumus, kas izriet no noteikumiem par dalītu pārvaldību, kuris izklāstīti Finanšu regulā un šajā regulā.
2. Dalībvalstis veic pārkāpumu prevenciju, atklāšanu un labošanu un atgūst nepamatoti izmaksātās summas kopā ar kavējuma procentiem. Tās ziņo Komisijai par pārkāpumiem, kas pārsniedz EUR 10 000 no Fonda sniegtā ieguldījuma, un pastāvīgi informē to par saistīto administratīvo procedūru un tiesvedības būtisku virzību.
Dalībvalstis neziņo Komisijai par pārkāpumiem šādos gadījumos:
a)
ja pārkāpuma vienīgais aspekts ir tas, ka atbalsta saņēmēja bankrota dēļ pilnībā vai daļēji nav izpildīta līdzfinansētajā darbības programmā iekļautā darbība;
b)
uz tiem atbalsta saņēmējs ir brīvprātīgi norādījis vadošajai iestādei vai sertifikācijas iestādei, pirms kāda no iestādēm pati to konstatējusi - vai nu pirms, vai arī pēc publiskā ieguldījuma veikšanas;
c)
kurus vadošā iestāde vai sertifikācijas iestāde ir konstatējusi un koriģējusi pirms attiecīgo izdevumu iekļaušanas Komisijai iesniegtajā izdevumu deklarācijā.
Visos citos gadījumos, jo īpaši tajos, kad pārkāpumi ir izdarīti pirms bankrota, vai gadījumos, kad pastāv aizdomas par krāpšanu, Komisijai ziņo par konstatētajiem pārkāpumiem un saistītajiem preventīvajiem un korektīvajiem pasākumiem.
Ja atbalsta saņēmējam nepamatoti izmaksātās summas nevar atgūt dalībvalsts vainas vai nolaidības dēļ, dalībvalsts ir atbildīga par attiecīgo summu atmaksāšanu Savienības budžetā. Dalībvalsts var pieņemt lēmumu neatgūt nepamatoti izmaksātu summu, ja summa, kas jāatgūst no atbalsta saņēmēja, nepārsniedz EUR 250 no Fonda ieguldījuma, neskaitot procentus.
Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 62. pantu pieņemt deleģētus aktus, kuros paredz sīki izstrādātus papildu noteikumus par kritērijiem attiecībā uz pārkāpumiem, par kuriem jāziņo, iesniedzamajiem datiem, kā arī nosacījumiem un procedūrām, kas jāpiemēro, lai noteiktu, vai dalībvalstīm ir jāveic neatgūstamo summu atlīdzināšana.
Komisija, ievērojot 63. panta 2. punktā paredzēto konsultēšanās procedūru, pieņem īstenošanas aktus, ar kuriem nosaka ziņošanas biežumu un izmantojamo ziņojumu formātu.
3. Dalībvalstis nodrošina efektīvu kārtību ar Fondu saistītu sūdzību izskatīšanai. Ar šādu kārtību saistīta piemērošanas joma, noteikumi un procedūras ir dalībvalstu pārziņā saskaņā ar to institucionālo un tiesisko sistēmu. Dalībvalstis pēc Komisijas pieprasījuma izskata Komisijai iesniegtās sūdzības, uz kurām attiecas to sūdzību izskatīšanas kārtības piemērošanas joma. Dalībvalstis pēc pieprasījuma informē Komisiju par minētās izskatīšanas rezultātiem.
4. Visu oficiālo informācijas apmaiņu starp dalībvalsti un Komisiju veic, izmantojot elektronisko datu apmaiņas sistēmu. Komisija pieņem īstenošanas aktus, lai paredzētu noteikumus, kuriem jāatbilst minētajai elektronisko datu apmaiņas sistēmai. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 63. panta 3. punktā.
31. pants
Iestāžu izraudzīšanās
1. Katra dalībvalsts katrai darbības programmai izraugās valsts publisko iestādi vai struktūru par vadošo iestādi. Vienu un to pašu vadošo iestādi var izraudzīties divām darbības programmām.
2. Dalībvalsts katrai darbības programmai izraugās valsts publiska sektora iestādi vai struktūru par sertifikācijas iestādi, neskarot 3. punktu. Vienu un to pašu sertifikācijas iestādi var izraudzīties divām darbības programmām.
3. Dalībvalsts var izraudzīties darbības programmai vadošo iestādi, kas papildus veic sertifikācijas iestādes funkcijas.
4. Dalībvalsts katrai darbības programmai par revīzijas iestādi izraugās valsts publisko iestādi vai struktūru, kas ir funkcionāli neatkarīga no vadošās iestādes un sertifikācijas iestādes. Vienu un to pašu revīzijas iestādi var izraudzīties divām darbības programmām.
5. Ar noteikumu, ka tiek ievērots funkciju nošķiršanas princips, vadošā iestāde, sertifikācijas iestāde tādu DP I un DP II gadījumā, kurām Fonda sniegtā kopējā atbalsta apmērs nepārsniedz EUR 250 000 000 - revīzijas iestāde var ietilpt vienā un tajā pašā publiskā iestādē vai struktūrā.
6. Dalībvalsts var izraudzīties vienu vai vairākas starpniekstruktūras konkrētu vadošās iestādes vai sertifikācijas iestādes uzdevumu veikšanai attiecīgās iestādes atbildībā. Attiecīgo vienošanos starp vadošo iestādi vai sertifikācijas iestādi un starpniekstruktūrām juridiski noformē rakstveidā.
7. Dalībvalsts vai vadošā iestāde var uzticēt darbības programmas daļas pārvaldību starpniekstruktūrai, noslēdzot rakstisku vienošanos starp starpniekstruktūru un dalībvalsti vai vadošo iestādi. Starpniekstruktūra sniedz garantijas par savu maksātspēju un kompetenci attiecīgajā jomā, kā arī par savu administratīvo un finanšu pārvaldības spēju.
8. Dalībvalsts rakstveidā sagatavo noteikumus, kas reglamentē tās attiecības ar vadošajām iestādēm, sertifikācijas iestādēm un revīzijas iestādēm, attiecības starp šīm iestādēm un šo iestāžu attiecības ar Komisiju.
32. pants
Vadošās iestādes funkcijas
1. Vadošā iestāde atbild par darbības programmas pārvaldību saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu.
2. Attiecībā uz darbības programmas pārvaldību vadošā iestāde:
a)
attiecīgā gadījumā atbalsta 11. pantā minētās uzraudzības komitejas darbu un sniedz tai informāciju, kas vajadzīga tās uzdevumu izpildei, jo īpaši datus par progresu darbības programmas mērķu sasniegšanā, finanšu datus un ar rādītājiem saistītus datus;
b)
sagatavo un DP I gadījumā pēc apspriešanās ar attiecīgajām ieinteresētajām personām un vienlaikus izvairoties no interešu konflikta vai DP II gadījumā pēc 11. pantā minētās uzraudzības komitejas apstiprinājuma saņemšanas iesniedz Komisijai 13. pantā minētos gada un nobeiguma īstenošanas ziņojumus;
c)
dara pieejamu starpniekstruktūrām un atbalsta saņēmējam informāciju, kas ir svarīga to uzdevumu izpildei un darbību īstenošanai;
d)
izveido sistēmu, lai datorizētā veidā reģistrētu un glabātu datus par katru darbību, kas vajadzīgi uzraudzībai, novērtēšanai, finanšu pārvaldībai, pārbaudei un revīzijai, tostarp datus par individuāliem DP II līdzfinansētu darbību dalībniekiem;
e)
nodrošina, lai d) apakšpunktā minētie dati tiktu savākti, ievadīti un glabāti d) apakšpunktā minētajā sistēmā atbilstīgi Direktīvas 95/46/EK noteikumiem un, ja iespējams, sniegti sadalījumā pa dzimumiem.
3. Attiecībā uz darbību atlasi vadošā iestāde:
a)
izstrādā un - attiecīgā gadījumā pēc apstiprināšanas - piemēro atbilstīgas atlases procedūras un/vai kritērijus, kas ir nediskriminējoši un pārredzami;
b)
nodrošina, lai atlasītā darbība:
i)
ietilptu fondu un darbības programmas jomā;
ii)
atbilstu kritērijiem, kas noteikti darbības programmā un 22., 23. un 26. pantā;
iii)
attiecīgā gadījumā ņemtu vērā 5. panta 11., 12., 13. un 14. punktā noteiktos principus;
c)
nodrošina, ka atbalsta saņēmējam tiek izsniegts dokuments, kurā izklāstīti atbalsta saņemšanas nosacījumi katrai darbībai, tostarp īpašas prasības attiecībā uz produktiem vai pakalpojumiem, kas nodrošināmi vai sniedzami saskaņā ar darbību, kā arī finansēšanas plāns un izpildes termiņš;
d)
pirms darbības apstiprināšanas pārliecinās, vai atbalsta saņēmējam ir administratīva, finansiāla un darbības spēja izpildīt c) apakšpunkta nosacījumus;
e)
pārliecinās, vai gadījumā, ja darbība ir sākusies pirms finansējuma pieteikuma iesniegšanas vadošajai iestādei, ir tikuši ievēroti piemērojamie tiesību akti, kas attiecas uz darbību;
f)
DP I gadījumā nosaka materiālās palīdzības veidu un DP II gadījumā - pasākuma veidu, kam piešķirami darbības izdevumi.
4. Attiecībā uz darbības programmas finanšu pārvaldību un kontroli vadošā iestāde:
a)
pārbauda, vai līdzfinansētie produkti un pakalpojumi ir piegādāti un sniegti, vai ir samaksāti atbalsta saņēmēju deklarētie izdevumi, un vai šie izdevumi atbilst piemērojamiem tiesību aktiem, darbības programmai un darbības atbalsta nosacījumiem;
b)
nodrošina, lai atbalsta saņēmēji, kas iesaistīti to darbību īstenošanā, par kurām saņem atmaksājumu, pamatojoties uz atbilstīgajām izmaksām, kas faktiski radušās, vai nu uzturētu atsevišķu uzskaites sistēmu, vai visiem ar darbību saistītajiem darījumiem piešķirtu atbilstošu uzskaites kodu;
c)
ievieš efektīvus un samērīgus krāpšanas apkarošanas pasākumus, ņemot vērā apzinātos riskus;
d)
izstrādā procedūras, kas nodrošina, lai visi dokumenti, kas attiecas uz izdevumiem un revīzijām un kas vajadzīgi pienācīgu revīzijas liecību nodrošināšanai, tiktu glabāti saskaņā ar 28. panta g) punkta prasībām;
e)
izstrādā Finanšu regulas 59. panta 5. punkta pirmās daļas a) un b) apakšpunktā minēto pārvaldības deklarāciju un gada kopsavilkumu.
5. Saskaņā ar 4. punkta a) apakšpunktu veiktajās pārbaudēs iekļauj šādas procedūras:
a)
administratīvas pārbaudes attiecībā uz katru atbalsta saņēmēju iesniegto atmaksājuma pieteikumu;
b)
darbību pārbaudes uz vietas.
Uz vietas veikto pārbaužu biežums un aptvērums ir samērīgi ar darbībai piešķirtā publiskā sektora atbalsta summu un riska līmeni, ko šādās pārbaudēs un revīzijās konstatējusi revīzijas iestāde attiecībā uz pārvaldības un kontroles sistēmu kopumā.
6. Individuālu darbību pārbaudes uz vietas saskaņā ar 5. punkta pirmās daļas b) apakšpunktu var veikt izlases veidā.
7. Ja vadošā iestāde ir arī darbības programmas atbalsta saņēmējs, 4. punkta a) apakšpunktā minētajās pārbaudēs nodrošina funkciju pienācīgu nošķiršanu.
8. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 62. pantu pieņemt deleģētos aktus, kuros nosaka noteikumus par informāciju attiecībā uz datiem, ko datorizētā veidā reģistrē un glabā uzraudzības sistēmā, kas izveidota saskaņā ar šā panta 2. punkta d) apakšpunktu.
Komisija pieņem īstenošanas aktus, kuros nosaka tehniskās specifikācijas sistēmai, kas izveidota saskaņā ar šā panta 2. punkta d) apakšpunktu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 63. panta 3. punktā.
9. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 62. pantu pieņemt deleģētos aktus, kuros nosaka sīki izstrādātas obligātas prasības saistībā ar šā panta 4. punkta d) apakšpunktā minēto revīzijas liecību attiecībā uz sertifikācijas iestādes, vadošās iestādes, starpniekinstitūciju un atbalsta saņēmēju līmenī veicamo grāmatvedības uzskaiti un glabājamajiem apliecinošajiem dokumentiem.
10. Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šā panta īstenošanai, Komisija pieņem īstenošanas aktus par 4. punkta e) apakšpunktā minētās pārvaldības deklarācijas šablonu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 63. panta 2. punktā minēto konsultēšanās procedūru.
33. pants
Sertifikācijas iestādes funkcijas
Darbības programmas sertifikācijas iestādes atbildībā jo īpaši ir:
a)
sagatavot un iesniegt Komisijai maksājuma pieteikumus un apliecināt, ka tie sagatavoti, pamatojoties uz uzticamām uzskaites sistēmām, ir balstīti uz pārbaudāmiem attaisnojošajiem dokumentiem un tos ir pārbaudījusi vadošā iestāde;
b)
sagatavot Finanšu regulas 59. panta 5. punkta pirmās daļas a) apakšpunktā minētos pārskatus;
c)
apliecināt pārskatu pilnīgumu, pareizumu un patiesumu un to, ka tajos ierakstītie izdevumi atbilst piemērojamiem tiesību aktiem un ir radušies saistībā ar darbībām, kas atlasītas finansējumam saskaņā ar kritērijiem, kuri piemērojami darbības programmai un atbilst piemērojamiem tiesību aktiem;
d)
nodrošināt sistēmu, kas datorizētā formā reģistrē un glabā uzskaiti par katru darbību un atbalsta visus datus, kas vajadzīgi maksājumu pieteikumu un pārskatu sagatavošanai, tostarp uzskaiti par atgūstamajām summām, atgūtajām summām un summām, kas atsauktas pēc tam, kad pilnībā vai daļēji atcelts ieguldījums kādā darbībā vai darbības programmā;
e)
maksājumu pieteikumu sagatavošanas un iesniegšanas nolūkos nodrošināt, lai tā būtu saņēmusi pietiekamu informāciju no vadošās iestādes par procedūrām un pārbaudēm, kas veiktas attiecībā uz izdevumiem;
f)
maksājumu pieteikumu sagatavošanā un iesniegšanā ņemt vērā visu revīzijas iestādes veikto vai uz tās atbildību veikto revīziju rezultātus;
g)
uzturēt datorizētu uzskaiti par Komisijai deklarētajiem izdevumiem un attiecīgo publisko ieguldījumu, kas izmaksāts atbalsta saņēmējiem;
h)
vest uzskaiti par atgūstamajām summām un summām, kas atsauktas pēc visa darbībai piešķirtā ieguldījuma vai tā daļas atcelšanas. Atgūtās summas pirms darbības programmas slēgšanas atmaksā Savienības budžetā, tās atskaitot no nākamās izdevumu deklarācijas.
34. pants
Revīzijas iestādes funkcijas
1. Revīzijas iestāde nodrošina, ka tiek veiktas revīzijas par darbības programmu pārvaldības un kontroles sistēmas pienācīgu darbību un atbilstošas darbību izlases revīzijas, pamatojoties uz deklarētajiem izdevumiem.
Deklarēto izdevumu revīzijas veic, izmantojot reprezentatīvu izlasi vai - attiecīgā gadījumā - padziļinātu pārbaudi, kā arī galvenokārt izmantojot statistiskas izlases metodes.
Revīzijas iestāde, balstoties uz profesionālu lēmumu, pienācīgi pamatotos gadījumos saskaņā ar starptautiski pieņemtiem revīzijas standartiem un jebkurā gadījumā, ja darbību skaits vienā grāmatvedības gadā nav pietiekams, lai izmantotu statistisku metodi, var izmantot nestatistisku izlases metodi.
Šādos gadījumos izlases lielumam jābūt pietiekamam, lai revīzijas iestāde varētu sagatavot derīgu revīzijas atzinumu saskaņā ar Finanšu regulas 59. panta 5. punkta pirmās daļas b) apakšpunktu.
Nestatistiska izlases metode attiecas uz vismaz 5 % no darbībām, par kurām grāmatvedības gadā Komisijai ir deklarēti izdevumi, un 10 % no izdevumiem, kuri grāmatvedības gadā ir deklarēti Komisijai.
Ja DP I sniegtais Fonda atbalsts nepārsniedz EUR 35 000 000, revīzijas iestādei ir atļauts ierobežo revīzijas darbības, katru gadu veicot tikai sistēmas revīziju, tostarp padziļinātu pārbaudi, kas ietver pēc nejaušības principa atlasītu darbību pārbaudi un uz risku pamatotu pārbaudi. Revīzijas darbu veic saskaņā ar starptautiski pieņemtiem revīzijas standartiem un katru gadu skaitliskā izteiksmē nosakot kļūdas līmeni Komisijai iesniegtajās izdevumu deklarācijās.
2. Ja revīzijas veic cita institūcija, nevis revīzijas iestāde, revīzijas iestāde nodrošina, lai ikvienai šādai institūcijai būtu vajadzīgā funkcionālā neatkarība.
3. Revīzijas iestāde nodrošina, lai revīzijas darbā tiktu ievēroti starptautiski atzīti revīzijas standarti.
4. Astoņos mēnešos no darbības programmas pieņemšanas revīzijas iestāde sagatavo revīzijas stratēģiju revīziju veikšanai. Revīzijas stratēģijā izklāsta revīzijas metodiku, metodi revidējamo darbību atlasei vai attiecīgā gadījumā padziļinātai pārbaudei un revīziju plānošanu saistībā ar kārtējo grāmatvedības gadu un diviem nākamajiem grāmatvedības gadiem. Revīzijas stratēģiju atjaunina katru gadu no 2016. līdz 2024. gadam (ieskaitot). Ja uz divām darbības programmām attiecas vienota pārvaldības un kontroles sistēma, šīm darbības programmām var sagatavot vienu revīzijas stratēģiju. Revīzijas iestāde pēc pieprasījuma iesniedz revīzijas stratēģiju Komisijai.
5. Revīzijas iestāde sagatavo:
a)
revīzijas atzinumu saskaņā ar Finanšu regulas 59. panta 5. punkta pirmās daļas b) apakšpunktu;
b)
kontroles ziņojumu, kurā izklāsta saskaņā ar 1. punktu veikto revīziju galvenos secinājumus, tostarp konstatētās pārvaldības un kontroles sistēmu nepilnības un ierosinātās un īstenotās korektīvās darbības.
Ja uz divām darbības programmām attiecas vienota pārvaldības un kontroles sistēma, pirmās daļas b) apakšpunktā prasīto informāciju var apvienot vienā ziņojumā.
6. Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šā panta īstenošanai, Komisija pieņem īstenošanas aktus, ar ko nosaka revīzijas stratēģijas, revīzijas atzinuma un kontroles ziņojuma paraugus. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar konsultēšanās procedūru, kas minēta 63. panta 2. punktā.
7. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 62. pantu pieņemt deleģētos aktus, lai noteiktu darbības revīziju un pārskatu revīziju aptvērumu un saturu, kā arī šā panta 1. punktā minētās darbību atlases metodoloģiju.
8. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 62. pantu pieņemt deleģētos aktus, kuros paredz sīki izstrādātus noteikumus par tādu datu izmantošanu, kuri savākti revīzijās, ko veikuši Komisijas ierēdņi vai Komisijas pilnvaroti pārstāvji.
35. pants
Vadošās iestādes un sertifikācijas iestādes izraudzīšanas procedūra
1. Pirms pirmā starpposma maksājuma pieteikuma iesniegšanas Komisijai dalībvalsts paziņo Komisijai par vadošās un attiecīgā gadījumā sertifikācijas iestādes pienācīgā līmenī veiktas izraudzīšanas datumu un veidu.
2. Šā panta 1. punktā minētās izraudzīšanas pamatā ir neatkarīgas revīzijas struktūras ziņojums un atzinums, kurā izvērtēts tas, kā iestādes ir izpildījušas IV pielikumā noteiktos kritērijus, kas saistīti ar iekšējās kontroles vidi, riska pārvaldību, pārvaldības un kontroles pasākumiem un uzraudzību.
Neatkarīgā revīzijas struktūra ir revīzijas iestāde vai cits publisko tiesību vai privāttiesību subjekts ar nepieciešamo revīzijas spēju, kura ir neatkarīga no vadošās iestādes un attiecīgā gadījumā no sertifikācijas iestādes, un kura savā darbā ievēro starptautiski atzītus revīzijas standartus.
3. Dalībvalstis var nolemt, ka vadošā iestāde vai sertifikācijas iestāde, kura izraudzīta saistībā ar ESF līdzfinansētu darbības programmu saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1303/2013, tiek uzskatīta par izraudzītu saskaņā ar šo regulu.
4. Vienu mēnesi pēc tam, kad saņemts 1. punktā minētais paziņojums par izraudzīšanu, Komisija var pieprasīt 2. punktā minēto neatkarīgas revīzijas struktūras ziņojumu un vadošās iestādes vai attiecīgā gadījumā sertifikācijas iestādes funkciju un pastāvošo procedūru aprakstu. Pamatojoties uz riska izvērtējumu, Komisija lemj par to, vai pieprasīt minētos dokumentus.
Divos mēnešos no pirmajā daļā minēto dokumentu saņemšanas Komisija var izteikt piezīmes.
Neskarot 46. pantu, minēto dokumentu izskatīšana nav iemesls pārtraukt starpposma maksājumu pieteikumu izskatīšanu.
5. Ja esošie revīzijas un kontroles rezultāti liecina, ka izraudzītā iestāde vairs neizpilda 2. punktā minētos kritērijus, dalībvalsts attiecīgā līmenī un ņemot vērā problēmas nopietnību, nosaka pārbaudes laikposmu, kura laikā tiek veiktas vajadzīgās korektīvās darbības.
Ja izraudzītā iestāde dalībvalsts noteiktajā pārbaudes laikposmā neīsteno vajadzīgās korektīvās darbības, dalībvalsts attiecīgā līmenī izbeidz iestādes pilnvaras.
Dalībvalsts nekavējoties paziņo Komisijai, ja izraudzītajai iestādei ir noteikta pārbaude, sniedzot informāciju par attiecīgo pārbaudes laikposmu, kā arī tad, ja pārbaude pēc attiecīgo korektīvo darbību izpildes ir pabeigta vai ja iestādes pilnvaras ir izbeigtas. Neskarot 46. panta piemērošanu, paziņojums par to, ka dalībvalsts izraudzītajai iestādei ir noteikusi pārbaudes periodu, nav iemesls pārtraukt starpposma maksājumu pieteikumu izskatīšanu.
6. Ja vadošās iestādes vai sertifikācijas iestādes pilnvaras ir izbeigtas, dalībvalsts saskaņā ar 2. punktā paredzēto procedūru izraugās jaunu institūciju, kas pārņem vadošās iestādes vai sertifikācijas iestādes funkcijas, un par to paziņo Komisijai.
7. Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šā panta īstenošanai, Komisija pieņem īstenošanas aktu par neatkarīgās revīzijas struktūras ziņojuma un atzinuma paraugu un par vadošās iestādes vai attiecīgā gadījumā sertifikācijas iestādes funkciju un pastāvošo procedūru aprakstu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 63. panta 3. punktā.
36. pants
Komisijas pilnvaras un atbildība
1. Pamatojoties uz pieejamo informāciju, tostarp uz informāciju par to struktūru izraudzīšanu, kas ir atbildīgas par pārvaldību un kontroli, uz dokumentiem, ko minētās izraudzītās struktūras katru gadu iesniedz saskaņā ar Finanšu regulas 59. panta 5. punktu, uz kontroles ziņojumiem, gada īstenošanas ziņojumiem un valsts un Savienības struktūru veiktajām revīzijām, Komisija pārliecinās, vai dalībvalstis ir izveidojušas šai regulai atbilstošas pārvaldības un kontroles sistēmas un vai visā darbības programmu īstenošanas laikā šīs sistēmas darbojas efektīvi.
2. Komisijas ierēdņi vai pilnvaroti Komisijas pārstāvji var veikt revīzijas vai pārbaudes uz vietas, vismaz 12 darba dienas iepriekš, izņemot steidzamus gadījumus, par to paziņojot kompetentajai valsts iestādei. Komisija ievēro proporcionalitātes principu, ņemot vērā nepieciešamību izvairīties no nepamatotas dublēšanās saistībā ar dalībvalstu veiktām revīzijām vai pārbaudēm, riska pakāpi, kāda pastāv attiecībā uz Savienības budžetu, un nepieciešamību mazināt atbalsta saņēmēju administratīvo slogu saskaņā ar šo regulu. Šādās revīzijās vai pārbaudēs var jo īpaši pārbaudīt pārvaldības un kontroles sistēmu darbības efektivitāti programmā vai tās daļā, un darbības, kā arī izvērtēt darbību vai programmu finanšu pareizu pārvaldību. Šādās revīzijās vai pārbaudēs var piedalīties dalībvalstu ierēdņi vai pilnvaroti pārstāvji.
Komisijas ierēdņiem vai pilnvarotajiem Komisijas pārstāvjiem, kas ir pienācīgi pilnvaroti veikt revīzijas vai pārbaudes uz vietas, ir piekļuve visiem nepieciešamajiem reģistriem, dokumentiem un metadatiem, kas attiecas uz Fonda atbalstītajām darbībām vai pārvaldības un kontroles sistēmām, neatkarīgi no tā, kādā informācijas nesējā tie tiek glabāti. Dalībvalstis pēc pieprasījuma iesniedz Komisijai šādu reģistru, dokumentu un metadatu kopijas.
Šajā punktā noteiktās pilnvaras neskar to attiecīgo valstu noteikumu piemērošanu, kuri paredz, ka konkrētas darbības var veikt tikai ar attiecīgās valsts tiesību aktiem īpaši norīkoti pārstāvji. Cita starpā Komisijas ierēdņi un pilnvarotie pārstāvji nepiedalās mājas apmeklējumos vai personu oficiālā iztaujāšanā, ko veic saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem. Tomēr šādiem ierēdņiem un pārstāvjiem ir piekļuve šādi iegūtai informācijai, neskarot valstu tiesu kompetenci un pilnībā ievērojot attiecīgo tiesību subjektu pamattiesības.
3. Komisija var prasīt, lai dalībvalsts veiktu nepieciešamos pasākumus, ar kuriem nodrošina to pārvaldības un kontroles sistēmu efektīvu darbību vai pārbauda izdevumu pareizību saskaņā ar šo regulu.
37. pants
Sadarbība ar revīzijas iestādēm
1. Komisija sadarbojas ar revīzijas iestādēm, lai koordinētu to revīzijas plānus un metodes, un nekavējoties ar minētajām iestādēm apmainās ar pārvaldības un kontroles sistēmu revīziju rezultātiem.
2. Lai veicinātu šādu sadarbību gadījumos, kad dalībvalsts izraugās vairāk nekā vienu revīzijas iestādi, dalībvalsts var izraudzīt koordinācijas struktūru.
3. Komisija, revīzijas iestādes un jebkura koordinācijas struktūra regulāri un parasti vismaz reizi gadā, ja vien tās nevienojas citādi, tiekas, lai pārbaudītu gada kontroles ziņojumu, revīzijas atzinumu un revīzijas stratēģiju un lai apmainītos viedokļiem par jautājumiem, kas saistīti ar pārvaldības un kontroles sistēmu uzlabošanu.
VI SADAĻA
FINANŠU PĀRVALDĪBA, PĀRSKATU PĀRBAUDE UN AKCEPTĒŠANA, FINANŠU KOREKCIJAS UN SAISTĪBU ATCELŠANA
1. NODAĻA
Finanšu pārvaldība
38. pants
Budžeta saistības
Savienības budžeta saistības attiecībā uz katru darbības programmu izpilda gada maksājumu veidā laikposmā no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim. Komisijas lēmums, ar ko pieņem darbības programmu, ir finansēšanas lēmums Finanšu regulas 84. panta nozīmē un, sākot no brīža, kad par to tiek informēta attiecīgā dalībvalsts,- juridiskas saistības minētās regulas nozīmē.
Katrai darbības programmai budžeta saistības attiecībā uz pirmo maksājumu nosaka pēc tam, kad Komisija pieņem programmu.
Budžeta saistības par turpmākajiem maksājumiem Komisija uzņemas līdz katra gada 1. maijam, pamatojoties uz otrajā daļā minēto lēmumu, izņemot, ja ir piemērojams Finanšu regulas 16. pants.
39. pants
Komisijas veiktie maksājumi
1. Maksājumus no Fonda katrai darbības programmai Komisija veic saskaņā ar budžeta apropriācijām un atbilstīgi pieejamajam finansējumam. Katru maksājumu attiecina uz Fonda budžeta saistībām, kas radušās visagrāk.
2. Maksājumus veic kā priekšfinansējumu, starpposma maksājumus un slēguma bilances maksājumu.
40. pants
Komisijas veiktie starpposma maksājumi un slēguma bilances maksājums
1. Komisija starpposma maksājumu veidā atlīdzina 90 % no summas, ko iegūst, maksājuma pieteikumā norādītajiem atbilstīgajiem publiskajiem izdevumiem piemērojot līdzfinansējuma likmi, kura noteikta lēmumā, ar ko pieņem darbības programmu. Komisija nosaka atlikušās summas, kas jāatlīdzina kā starpposma maksājumi vai jāatgūst saskaņā ar 50. pantu.
2. Neatkarīgi no 21. panta ieguldījums no Fonda, ko sniedz, veicot starpposma maksājumus un slēguma bilances maksājumu, nepārsniedz Fonda ieguldījuma maksimālo summu, kas noteikta Komisijas lēmumā, ar kuru apstiprina darbības programmu.
41. pants
Maksājumu pieteikumi
1. Maksājuma pieteikumā, ko iesniedz Komisijai, sniedz visu informāciju, kas Komisijai vajadzīga, lai tā varētu sagatavot pārskatus saskaņā ar Finanšu regulas 68. panta 3. punktu.
2. Maksājuma pieteikumos attiecībā uz visu darbības programmu un attiecībā uz 27. panta 4. punktā minēto tehnisko palīdzību iekļauj:
a)
to atbilstīgo publisko izdevumu kopējo summu, kuri radušies atbalsta saņēmējiem un kurus tie samaksājuši darbību īstenošanā, kā tā iekļauta sertifikācijas iestādes uzskaites sistēmā;
b)
to publisko izdevumu kopējo summu, kuri radušies darbību īstenošanā, kā tā iekļauta sertifikācijas iestādes uzskaites sistēmā.
3. Atbilstīgie izdevumi, kas iekļauti maksājuma pieteikumā, ir pamatoti ar kvitētiem rēķiniem vai uzskaites dokumentiem, kam ir līdzvērtīga pierādījuma vērtība, izņemot 25. panta 1. punkta b) un c) un d) apakšpunktā minētos atbalsta veidus. Attiecībā uz minētajiem dotāciju veidiem summas, kas ietvertas maksājuma pieteikumā, ir izmaksas, kuras aprēķinātas uz piemērojamās bāzes.
4. Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šā panta īstenošanai, Komisija pieņem īstenošanas aktus, ar ko nosaka maksājuma pieteikuma paraugu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 63. panta 3. punktā.
42. pants
Maksājumi atbalsta saņēmējiem
1. Vadošā iestāde nodrošina, lai, piešķirot dotācijas partnerorganizācijām, atbalsta saņēmēju naudas plūsma būtu pietiekama, lai nodrošinātu darbību pienācīgu īstenošanu.
2. Ja ir pieejams finansējums no priekšfinansējuma un starpposma maksājumiem, vadošā iestāde nodrošina, ka atbalsta saņēmējs saņem kopējo summu no vēl neizmaksātajiem atbilstīgajiem publiskajiem izdevumiem pilnā apjomā un ne vēlāk kā 90 dienas no datuma, kad atbalsta saņēmējs ir iesniedzis maksājuma pieprasījumu. Neatvelk vai neietur nekādas summas un neuzliek nekādu īpašu maksu vai citu līdzvērtīgu maksājumu, kas atbalsta saņēmējam samazinātu summas apmēru.
3. Vadošā iestāde var apturēt 2. punktā minēto maksājumu termiņu kādā no šādiem pienācīgi pamatotiem gadījumiem:
a)
maksājuma pieprasījumā norādītās summas samaksai nav pienācis termiņš vai arī nav iesniegti apliecinoši dokumenti, tostarp dokumenti, kas nepieciešami 32. panta 4. punkta a) apakšpunktā paredzētajām pārvaldības pārbaudēm;
b)
ir sākta izmeklēšana saistībā ar iespējamu pārkāpumu, kas skar konkrēto izdevumu.
Attiecīgo atbalsta saņēmēju rakstiski informē par maksājuma apturēšanu un tās iemesliem.
43. pants
Euro izmantošana
1. Summas, kas norādītas dalībvalstu iesniegtajās darbības programmās, izdevumu pārskatos, maksājuma pieprasījumos, pārskatos un gada un nobeiguma īstenošanas ziņojumos minētajos izdevumos, izsaka euro.
2. Dalībvalstis, kas maksājuma pieteikuma dienā nav ieviesušas euro kā savu valūtu, valsts valūtā radušos izdevumu summas konvertē euro. Minētās summas konvertē euro, izmantojot Komisijas vienreiz mēnesī noteikto maiņas kursu, kāds tas ir mēnesī, kurā izdevumi iegrāmatoti attiecīgās darbības programmas sertifikācijas iestādes pārskatos. Maiņas kursu Komisija katru mēnesi publicē elektroniski.
3. Kad euro kļūst par dalībvalsts valūtu, 2. punktā izklāstīto konvertēšanas procedūru turpina piemērot visiem izdevumiem, ko sertifikācijas iestāde ir grāmatojusi pirms dienas, kad stājies spēkā attiecīgās valsts valūtas un euro fiksētais maiņas kurss.
44. pants
Priekšfinansējuma maksājums un tā dzēšana
1. Pēc Komisijas lēmuma par darbības programmas pieņemšanu Komisija veic priekšfinansējumu 11 % apmērā no Fonda kopējā ieguldījuma darbības programmā.
2. Priekšfinansējumu izmanto tikai maksājumiem atbalsta saņēmējiem, lai īstenotu darbības programmu. Šā mērķa labad to nekavējoties dara pieejamu atbildīgajai struktūrai.
3. Ja 24 mēnešos no dienas, kad Komisija samaksājusi pirmo priekšfinansējuma maksājumu, netiek nosūtīts neviens darbības programmas maksājuma pieteikums, priekšfinansējuma maksājumu atmaksā Komisijai. Šis atmaksājums neietekmē Savienības ieguldījumu attiecīgajā darbības programmā.
4. Summu, kas izmaksāta kā priekšfinansējuma, pilnībā dzēš no Komisijas uzskaites ne vēlāk kā programmas slēgšanas brīdī.
45. pants
Termiņš starpposma maksājuma pieteikumu iesniegšanai un maksājumu veikšanai
1. Sertifikācijas iestāde regulāri iesniedz starpposma maksājuma pieteikumu saskaņā ar 41. panta 2. punktu, kurā iekļauj visas summas, kas tās uzskaites sistēmā iegrāmatotas kā publiskais atbalsts grāmatvedības gadā. Tomēr sertifikācijas iestāde, ja tā uzskata to par nepieciešamu, var iekļaut šādas summas maksājumu pieteikumos, ko iesniedz turpmākajos grāmatvedības gados.
2. Sertifikācijas iestāde iesniedz pēdējo starpposma maksājuma pieteikumu līdz 31. jūlijam pēc iepriekšējā grāmatvedības gada beigām, katrā ziņā pirms pirmā starpposma maksājuma pieteikuma iesniegšanas par nākamo grāmatvedības gadu.
3. Pirmo starpposma maksājuma pieteikumu neiesniedz, pirms Komisijai paziņots par vadošo iestāžu un sertifikācijas iestāžu izraudzīšanu saskaņā ar 35. pantu.
4. Starpposma maksājumus par darbības programmu neveic, izņemot gadījumus, ja Komisijai nosūtīts gada īstenošanas ziņojums saskaņā ar 13. pantu.
5. Ņemot vērā pieejamo finansējumu, Komisija veic starpposma maksājumu ne vēlāk kā 60 dienas pēc dienas, kad tā reģistrējusi maksājuma pieteikumu.
46. pants
Maksājuma termiņa pārtraukšana
1. Maksājuma termiņu starpposma maksājuma pieprasījumam var pārtraukt deleģētais kredītrīkotājs Finanšu regulas nozīmē uz laikposmu, kas nav ilgāks par sešiem mēnešiem, ja:
a)
saskaņā ar valsts vai Savienības revīzijas struktūras sniegtu informāciju ir skaidri pierādījumi, kas liecina par būtiskām nepilnībām pārvaldības un kontroles sistēmas darbībā;
b)
deleģētajam kredītrīkotājam ir jāveic papildu pārbaudes pēc tam, kad tā rīcībā nonākusi brīdinoša informācija par to, ka izdevumi maksājuma pieprasījumā ir saistīti ar pārkāpumu, kam ir nopietnas finansiālas sekas;
c)
nav iesniegts kāds no Finanšu regulas 59. panta 5. punktā paredzētajiem dokumentiem.
Dalībvalsts var piekrist pagarināt pārtraukšanas laikposmu vēl uz trīs mēnešiem.
2. Deleģētais kredītrīkotājs attiecina pārtraukšanu tikai uz to izdevumu daļu, kas ietverta maksājuma pieprasījumā, uz kuru attiecas 1. punkta pirmajā daļā minētie apstākļi, izņemot gadījumus, kad nav iespējams noteikt skarto izdevumu daļu. Deleģētais kredītrīkotājs nekavējoties rakstveidā informē dalībvalsti un vadošo iestādi par pārtraukšanas iemeslu un pieprasa tām labot situāciju. Deleģētais kredītrīkotājs izbeidz pārtraukumu, tiklīdz ir veikti vajadzīgie pasākumi.
47. pants
Maksājumu apturēšana
1. Komisija var apturēt visus starpposma maksājumus vai daļu no tiem, ja ir izpildīti viens vai vairāki no šādiem nosacījumiem:
a)
darbības programmas pārvaldības un kontroles sistēmas efektīvā darbībā ir būtisks trūkums, kurš apdraud Savienības ieguldījumu darbības programmā un attiecībā uz kuru nav veikti korektīvi pasākumi;
b)
izdevumu deklarācijā iekļautie izdevumi ir saistīti ar pārkāpumu, kam ir nopietnas finansiālas sekas un kas nav novērsts;
c)
dalībvalsts nav veikusi vajadzīgos pasākumus, lai labotu situāciju, un tāpēc ir piemērota pārtraukšana saskaņā ar 46. pantu;
d)
pastāv nopietni trūkumi attiecībā uz uzraudzības sistēmas vai rādītāju datu kvalitāti un uzticamību.
2. Komisija ar īstenošanas aktiem var nolemt apturēt visus starpposma maksājumus vai daļu no tiem pēc tam, kad tā ir atvēlējusi dalībvalstij iespēju iesniegt piezīmes.
3. Komisija izbeidz starpposma maksājumu pilnīgu vai daļēju apturēšanu, ja dalībvalsts ir veikusi vajadzīgos pasākumus, kas ļauj atcelt apturēšanu.
2. NODAĻA
Pārskatu sagatavošana, pārbaude un akceptēšana, un darbības programmu slēgšana
48. pants
Informācijas iesniegšana
Par katru gadu, sākot no 2016. gada līdz 2025. gadam ieskaitot, dalībvalstis Finanšu regulas 59. panta 5. punktā norādītajā termiņā Komisijai iesniedz šādus dokumentus, kas minēti attiecīgajā pantā, proti:
a)
pārskatus, kas minēti šīs regulas 49. panta 1. punktā, par iepriekšējo grāmatvedības gadu;
b)
pārvaldības deklarāciju un gada kopsavilkumu, kas minēti šīs regulas 32. panta 4. punkta e) apakšpunktā, par iepriekšējo grāmatvedības gadu;
c)
revīzijas atzinumu un kontroles ziņojumu, kas minēti šīs regulas 34. panta 5. punkta a) un b) apakšpunktā, par iepriekšējo grāmatvedības gadu;
49. pants
Pārskatu sagatavošana
1. Pārskatus, kas minēti Finanšu regulas 59. panta 5. punkta pirmās daļas a) apakšpunktā, iesniedz Komisijai par katru darbības programmu. Pārskati aptver grāmatvedības gadu un tajos norāda:
a)
atbilstīgo publisko izdevumu kopējo summu, kas iegrāmatota sertifikācijas iestādes uzskaites sistēmās un ir tikusi iekļauta maksājumu pieteikumos, kuri iesniegti Komisijai saskaņā ar 41. pantu un 45. panta 2. punktu līdz 31. jūlijam pēc grāmatvedības gada beigām, un to attiecīgo atbilstīgo publisko izdevumu kopsummu, kas radušies darbību īstenošanā, un attiecīgo maksājumu kopējo summu, kas atbalsta saņēmējiem izmaksāta saskaņā ar 42. panta 2. punktu;
b)
grāmatvedības gadā atsauktās un atgūtās summas, grāmatvedības gada beigās atgūstamās summas un neatgūstamās summas;
c)
atbilstīgi a) apakšpunktam norādīto izdevumu un par to pašu grāmatvedības gadu maksājuma pieteikumos deklarēto izdevumu saskaņojumu, papildinātu ar jebkuru atšķirību skaidrojumu.
2. Ja izdevumus, kas iepriekš iekļauti pieteikumā par starpposma maksājumu attiecīgajam grāmatvedības gadam, dalībvalsts izslēdz no pārskatiem, jo tobrīd tiek veikts izvērtējums par minēto izdevumu likumību un pareizību, kādu vai visus minētos izdevumus, kurus atzīst par likumīgiem un pareiziem, var iekļaut pieteikumā par starpposma maksājumu attiecībā uz nākamajiem grāmatvedības gadiem.
3. Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šā panta īstenošanai, Komisija pieņem īstenošanas aktus, ar ko nosaka šajā pantā minēto pārskatu paraugu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 63. panta 3. punktā.
50. pants
Pārskatu pārbaude un akceptēšana
1. Līdz 31. maijam nākamajā gadā pēc pārskata perioda beigām Komisija saskaņā ar Finanšu regulas 59. panta 6. punktu pārbauda dokumentus, kurus dalībvalsts iesniegusi saskaņā ar šīs regulas 48. pantu.
Pēc Komisijas pieprasījuma attiecīgā dalībvalsts sniedz visu nepieciešamo papildu informāciju, lai Komisija līdz šā punkta pirmajā daļā noteiktajam termiņam varētu noteikt, vai pārskati ir pilnīgi, pareizi un patiesi.
2. Komisija akceptē pārskatus, par kuriem tā spēj konstatēt, ka pārskati ir pilnīgi, pareizi un patiesi. Komisija veic šādu konstatāciju, ja revīzijas iestāde ir sniegusi revīzijas atzinumu bez piezīmēm par pārskatu pilnīgumu, pareizību un patiesumu, izņemot gadījumus, kad Komisijai ir konkrēti pierādījumi, ka revīzijas atzinums par pārskatiem nav uzticams.
3. Komisija līdz 1. punktā noteiktajam termiņam informē dalībvalsti par to, vai Komisija attiecīgos pārskatus var akceptēt.
4. Ja ar dalībvalsti saistītu iemeslu dēļ Komisija nevar akceptēt pārskatus līdz 1. punktā noteiktajam termiņam, Komisija saskaņā ar šā panta 2. punktu informē dalībvalstis, norādot iemeslus, kā arī veicamās darbības un to izpildes termiņu. Minētā termiņa beigās Komisija informē dalībvalsti par to, vai Komisija var akceptēt pārskatus.
5. Komisijas veiktajā pārskatu akceptēšanā neņem vērā jautājumus par pakārtoto darījumu likumību un pareizību attiecībā uz izdevumiem, kas iegrāmatoti pārskatos. Pārskatu pārbaudes un akceptēšanas procedūra nepārtrauc starpposma maksājumu pieteikumu izskatīšanu un nerada maksājumu apturēšanu, neskarot 46. un 47. pantu.
6. Pamatojoties uz akceptētajiem pārskatiem, Komisija aprēķina summu, kas pieprasāma no Fonda par grāmatvedības gadu, un no tā izrietošās korekcijas saistībā ar maksājumiem dalībvalstij. Komisija ņem vērā:
i)
summas 49. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētajos pārskatos, kurām jāpiemēro līdzfinansējuma likme, kas noteikta 20. pantā;
ii)
grāmatvedības gadā Komisijas veikto maksājumu kopsummu, kurā ietilpst starpposma maksājumi, ko Komisija veikusi saskaņā ar 21. pantu un 40. panta 1. punktu.
7. Pēc tam, kad ir veikti šā panta 6. punktā minētie aprēķini, Komisija 30 dienās pēc pārskatu akceptēšanas izmaksā jebkādu papildu summu. Ja ir no kādas dalībvalsts atgūstama summa, tai piemēro Komisijas izdotu iekasēšanas rīkojumu, kuru izpilda, kad vien iespējams, kompensējot attiecībā pret summām, kas dalībvalstij pienākas saskaņā ar turpmākiem maksājumiem tai pašai darbības programmai. Šāda atgūšana nav finanšu korekcija un nesamazina no fonda piešķirto atbalstu darbības programmai. Atgūtā summa ir piešķirtie ieņēmumi saskaņā ar Finanšu regulas 177. panta 3. punktu.
8. Ja, pēc 4. punktā noteiktās procedūras piemērošanas Komisija nevar akceptēt pārskatus, tā, pamatojoties uz pieejamo informāciju, saskaņā ar 6. punktu nosaka summu, kas pieprasāma no fonda par grāmatvedības gadu, un par to informē attiecīgo dalībvalsti. Ja dalībvalsts paziņo Komisijai par savu piekrišanu divos mēnešos no brīža, kad Komisija ir nosūtījusi informāciju, piemēro 7. punktu. Ja šāda piekrišana nav sniegta, Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, pieņem lēmumu, ar ko nosaka summu, kāda pieprasāma no fonda par attiecīgo grāmatvedības gadu. Šāds lēmums nav finanšu korekcija un nesamazina no fonda piešķirto atbalstu darbības programmai. Pamatojoties uz minēto lēmumu, Komisija piemēro korekcijas attiecīgajiem maksājumiem dalībvalstij saskaņā ar 7. punktu.
9. Tas, ka Komisija akceptē pārskatus vai pieņem lēmumu saskaņā ar 8. punktu, neskar korekciju piemērošanu saskaņā ar 55. un 56. pantu.
10. Kļūdainas summas, kas konstatētas pēc pārskatu iesniegšanas, dalībvalstis, neskarot 55. un 56. pantu, var aizstāt, veicot atbilstīgās korekcijas pārskatos par grāmatvedības gadu, kurā kļūda ir konstatēta.
51. pants
Dokumentu pieejamība
1. Vadošā iestāde nodrošina, lai visi apliecinošie dokumenti attiecībā uz Fonda atbalstītajiem izdevumiem darbībām, par kurām kopējie atbilstīgie publiskie izdevumi ir mazāki par EUR 1 000 000, pēc pieprasījuma būtu pieejami Komisijai un Eiropas Revīzijas palātai trīs gadus no 31. decembra pēc to pārskatu iesniegšanas, kuros ir iekļauti attiecīgās darbības izdevumi.
Attiecībā uz darbībām, kuras nav minētas pirmajā daļā, visus apliecinošos dokumentus dara pieejamus par divu gadu laikposmu, kas sākas 31. decembrī pēc to pārskatu iesniegšanas, kuros ir iekļauti pabeigtās darbības galīgie izdevumi.
Vadošā iestāde var pieņemt lēmumu attiecībā uz darbībām, kuru kopējās atbilstīgās izmaksas nepārsniedz EUR 1 000 000, piemērot otrajā daļā minēto noteikumu.
Pirmajā daļā minēto laikposmu pārtrauc tiesvedības gadījumā vai pēc pienācīgi pamatota Komisijas pieprasījuma.
2. Vadošā iestāde informē atbalsta saņēmējus par to, kurā dienā sākas 1. punktā minētais laikposms.
3. Dokumentus glabā vai nu to oriģināleksemplāros, vai apliecinātu kopiju veidā, vai vispāratzītos datu nesējos, tostarp dokumentu oriģinālu elektroniskajās versijās vai tādu dokumentu veidā, kuriem ir tikai elektroniskās versijas.
4. Dokumentus glabā formā, kas ļauj identificēt datu subjektus, ne ilgāk kā vajadzīgs nolūkiem, kuru dēļ dati ir vākti vai kuru dēļ veic to turpmāku apstrādi.
5. Valsts iestādes nosaka sertifikācijas procedūru attiecībā uz tādu dokumentu atbilstību oriģinālam, kurus glabā vispāratzītos datu nesējos, un nodrošina glabāto dokumentu versiju atbilstību valsts tiesību aktu prasībām un uzticamību revīzijā.
6. Ja dokumenti ir tikai elektroniskā formā, izmantotās datorsistēmas atbilst atzītiem drošības standartiem, kas nodrošina glabāto dokumentu atbilstību valsts tiesību aktu prasībām un uzticamību revīzijā.
52. pants
Noslēguma dokumentu iesniegšana un slēguma bilances maksājums
1. Līdztekus 48. pantā minētajiem dokumentiem par pēdējo grāmatvedības gadu - no 2023. gada 1. jūlija līdz 2024. gada 30. jūnijam - dalībvalstis iesniedz darbības programmas nobeiguma īstenošanas ziņojumu.
2. Slēguma bilanci izmaksā ne vēlāk kā trīs mēnešus pēc dienas, kad akceptēts pārskats par pēdējo grāmatvedības gadu, vai vienu mēnesi pēc nobeiguma īstenošanas ziņojuma akceptēšanas, izvēloties vēlāko dienu.
3. NODAĻA
Finanšu korekcijas un atgūšana
53. pants
Dalībvalstu veiktās finanšu korekcijas
1. Dalībvalstis vispirms ir atbildīgas par pārkāpumu izmeklēšanu, vajadzīgo finanšu korekciju veikšanu un summu atgūšanu. Ja pārkāpumi ir sistēmiski, dalībvalsts izmeklēšanu attiecina uz visām darbībām, kas varētu būt skartas.
2. Dalībvalstis veic vajadzīgās finanšu korekcijas saistībā ar atsevišķiem vai sistēmiskiem pārkāpumiem, kas atklāti darbībās vai darbības programmā. Finanšu korekcijas veic, atceļot visu darbībai vai darbības programmai piešķirto publisko ieguldījumu vai tā daļu. Dalībvalsts ņem vērā pārkāpumu veidu un smagumu un Fonda finansiālos zaudējumus un piemēro samērīgu korekciju. Vadošā iestāde iegrāmato finanšu korekcijas pārskatos par grāmatvedības gadu, kurā nolemts par atcelšanu.
3. Fonda ieguldījumu, kas atcelts saskaņā ar 2. punktu, dalībvalsts, ievērojot 4. punktu, attiecīgajā darbības programmā var izmantot atkārtoti.
4. Ieguldījumu, kas atcelts saskaņā ar 2. punktu, nevar atkārtoti izmantot darbībai, kurai piemērota korekcija, vai, ja finanšu korekcija piemērota par sistēmisku pārkāpumu, -darbībai, kuru skāris sistēmiskais pārkāpums.
5. Finanšu korekcija neskar dalībvalstu pienākumu veikt atgūšanu saskaņā ar šo pantu.
54. pants
Komisijas veiktās finanšu korekcijas
1. Komisija veic finanšu korekcijas, ar īstenošanas aktiem atceļot visu Savienības ieguldījumu darbības programmā vai tā daļu un atgūstot summas no dalībvalsts, lai no Savienības finansējuma izslēgtu izdevumus, kas pārkāpj piemērojamos tiesību aktus.
2. Piemērojamo tiesību aktu pārkāpuma dēļ finanšu korekciju veic tikai saistībā ar izdevumiem, par kuriem ir paziņots Komisijai, un tad, ja ir kāds no šādiem apstākļiem:
a)
pārkāpums ir ietekmējis atbildīgās struktūras darbības atlasi Fonda atbalstam vai gadījumos, kad pārkāpuma rakstura dēļ nav iespējams noteikt minēto ietekmi, bet pastāv pamatots risks, ka pārkāpumam ir bijusi šāda ietekme;
b)
pārkāpums ir ietekmējis tādu izdevumu apmēru, kas pieteikti atlīdzinājumam no Savienības budžeta vai gadījumos, kad pārkāpuma rakstura dēļ nav iespējams skaitliski noteikt tā finansiālo ietekmi, bet pastāv pamatots risks, ka pārkāpumam ir bijusi šāda ietekme.
3. Lemjot par finanšu korekciju saskaņā ar 1. punktu, Komisija ievēro proporcionalitātes principu, ņemot vērā piemērojamo tiesību aktu pārkāpuma veidu un smagumu un tā finansiālo ietekmi uz Savienības budžetu. Komisija informē Eiropas Parlamentu un Padomi par lēmumiem, kas pieņemti, lai piemērotu finanšu korekcijas.
55. pants
Komisijas veikto finanšu korekciju kritēriji
1. Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, veic finanšu korekcijas, atceļot visu Savienības ieguldījumu darbības programmā vai daļu no tā saskaņā ar 54. pantu, ja pēc vajadzīgās pārbaudes veikšanas tā secina, ka:
a)
darbības programmas pārvaldības un kontroles sistēmas efektīvā darbībā ir būtisks trūkums, kas apdraud darbības programmai jau izmaksāto Savienības ieguldījumu;
b)
dalībvalsts nav izpildījusi 53. pantā noteiktos pienākumus, pirms saskaņā ar šo pantu sākta korekcijas procedūra;
c)
maksājuma pieteikumā iekļautie izdevumi ir saistīti ar pārkāpumu un pirms korekcijas procedūras sākšanas saskaņā ar šo punktu dalībvalsts tos nav koriģējusi.
Veicot finanšu korekcijas, Komisija pamatojas uz individuāliem identificēto pārkāpumu gadījumiem un ņem vērā, vai pārkāpums ir sistēmisks. Ja nav iespējams precīzi skaitliski noteikt to no Fonda segto izdevumu summu, kuri saistīti ar pārkāpumu, Komisija piemēro vienotu likmi vai ekstrapolētu finanšu korekciju.
2. Lemjot par korekcijas apmēru saskaņā ar 1. punktu, Komisija ievēro proporcionalitātes principu, ņemot vērā pārkāpuma veidu un smagumu, kā arī attiecīgajā darbības programmā konstatēto pārvaldības un kontroles sistēmu trūkumu apjomu un finansiālās sekas.
3. Ja Komisija savu nostāju pamato ar ziņojumiem, ko iesnieguši revidenti, kas nav revidenti no Komisijas dienestiem, tad Komisija izdara pati savus secinājumus par finansiālajām sekām, iepriekš izvērtējusi pasākumus, ko attiecīgā dalībvalsts veikusi atbilstīgi 53. panta 2. punktam, saskaņā ar 30. panta 2. punktu nosūtītos paziņojumus un visas dalībvalsts atbildes.
4. Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 62. pantu pieņemt deleģētos aktus, kuros paredz sīki izstrādātus noteikumus par kritērijiem, lai noteiktu gadījumus, kas uzskatāmi par būtiskiem trūkumiem pārvaldības un kontroles sistēmu efektīvā darbībā, tostarp galvenos šādu trūkumu veidus, kritērijus, kas izmantojami, lai noskaidrotu piemērojamās finanšu korekcijas līmeni, kā arī kritērijus vienotās likmes piemērošanai vai ekstrapolētām finanšu korekcijām.
56. pants
Komisijas veikto finanšu korekciju procedūra
1. Pirms lēmuma pieņemšanas par finanšu korekciju Komisija sāk procedūru, informējot attiecīgo dalībvalsti par savas pārbaudes pagaidu secinājumiem un pieprasot, lai dalībvalsts divos mēnešos iesniedz piezīmes.
2. Ja Komisija ierosina finanšu korekciju, pamatojoties uz ekstrapolāciju vai vienotu likmi, dalībvalstij pēc attiecīgo dokumentu pārbaudes dod iespēju parādīt, ka pārkāpuma faktiskais apjoms ir mazāks, nekā to novērtējusi Komisija. Vienojoties ar Komisiju, dalībvalsts var ierobežot minēto pārbaudi, attiecinot to tikai uz attiecīgo dokumentu atbilstīgu daļu vai izlasi. Šādai pārbaudei paredzētais laiks nav ilgāks par diviem mēnešiem pēc 1. punktā minētā divu mēnešu laikposma, izņemot gadījumus, kad tam ir pienācīgs pamatojums.
3. Komisija ņem vērā jebkurus pierādījumus, ko dalībvalsts iesniegusi 1. un 2. punktā noteiktajā termiņā.
4. Ja dalībvalsts nepiekrīt Komisijas pagaidu secinājumiem, Komisija uzaicina dalībvalsti uz uzklausīšanu, lai nodrošinātu, ka Komisijas secinājumiem par finanšu korekcijas veikšanu ir pieejama visa vajadzīgā informācija un apsvērumi.
5. Ja pastāv vienošanās un neskarot šā panta 7. punktu, dalībvalsts var Fondu izmantot atkārtoti saskaņā ar 53. panta 3. punktu.
6. Lai piemērotu finanšu korekcijas, sešos mēnešos no uzklausīšanas dienas vai no dienas, kad tiek saņemta papildinformācija, gadījumā ja dalībvalsts pēc uzklausīšanas piekrīt iesniegt šādu papildinformāciju, Komisija ar īstenošanas aktiem pieņem lēmumu. Komisija ņem vērā visu procedūras gaitā iesniegto informāciju un apsvērumus. Ja uzklausīšana nenotiek, sešu mēnešu termiņš sākas divus mēnešus no dienas, kad saņemts Komisijas sūtītais uzaicinājums uz uzklausīšanu.
7. Ja Komisija, veicot tai 36. pantā paredzētos pienākumus, vai Eiropas Revīzijas palāta konstatē pārkāpumus, kas apliecina būtiskus trūkumus pārvaldības un kontroles sistēmu efektīvā darbībā, izrietošajā finanšu korekcijā samazina darbības programmai no Fonda piešķirto atbalstu.
Pirmo daļu neattiecina uz būtisku trūkumu pārvaldības un kontroles sistēmu efektīvā darbībā, kas, pirms to nav konstatējusi Komisija vai Eiropas Revīzijas palāta:
a)
ir konstatēts pārvaldības deklarācijā, gada kontroles ziņojumā vai Komisijai saskaņā ar Finanšu regulas 59. panta 5. punktu iesniegtā revīzijas atzinumā vai citos revīzijas ziņojumos, ko Komisijai iesniegusi revīzijas iestāde, un ir veikti atbilstīgi pasākumi; vai
b)
dalībvalsts ir veikusi pienācīgus korektīvus pasākumus.
Izvērtējumu par būtiskiem pārvaldības un kontroles sistēmas efektīvas darbības trūkumiem pamato ar piemērojamiem tiesību aktiem, kad ir iesniegtas attiecīgās pārvaldības deklarācijas, gada kontroles ziņojumi un revīzijas atzinumi.
Lemjot par finanšu korekciju, Komisija:
a)
ievēro proporcionalitātes principu, ņemot vērā būtiskā trūkuma pārvaldības un kontroles sistēmu efektīvā darbībā veidu un smagumu un tā finansiālās sekas attiecībā uz Savienības budžetu;
b)
lai piemērotu vienotu likmi vai ekstrapolētu korekciju, izslēdz kļūdainos izdevumus, ko iepriekš ir konstatējusi dalībvalsts un par kuriem ir veikta korekcija pārskatos saskaņā ar 50. panta 10. punktu, un izdevumus, par kuru likumību un pareizību notiek izvērtējums saskaņā ar 49. panta 2. punktu;
c)
ņem vērā vienotu likmi vai ekstrapolētas korekcijas, ko dalībvalsts piemēro izdevumiem par citiem būtiskiem pārkāpumiem, kurus dalībvalsts konstatējusi, kad tika noteikts atlikušais risks attiecībā uz Savienības budžetu.
57. pants
Atmaksāšana
1. Visas atmaksas, kas jāveic Savienības budžetā, izdara līdz termiņam, kas norādīts saskaņā ar Finanšu regulas 73. pantu sagatavotajā iekasēšanas rīkojumā. Termiņš ir pēdējā diena otrajā mēnesī pēc rīkojuma izdošanas.
2. Par kavētu atmaksu maksā kavējuma procentus no termiņa beigu dienas līdz faktiskā maksājuma dienai. Šādu procentu likme ir par pusotru procentpunktu augstāka nekā likme, ko piemēro Eiropas Centrālā banka galvenajās refinansēšanas operācijās tā mēneša pirmajā darbadienā, kura ir maksājuma termiņa datums.
58. pants
Samērīga darbības programmu kontrole
1. Darbībām, par kurām kopējie atbilstīgie izdevumi nepārsniedz EUR 150 000, veic ne vairāk kā vienu revīziju, ko veic vai nu revīzijas iestāde, vai Komisija pirms pārskatu iesniegšanas par to grāmatvedības gadu, kurā darbība tika pabeigta. Citām darbībām nepiemēro vairāk kā vienu revīziju vienā grāmatvedības gadā, ko veic vai nu revīzijas iestāde, vai Komisija pirms pārskatu iesniegšanas par to grāmatvedības gadu, kurā darbība tika pabeigta. Komisija vai revīzijas iestāde nevienā gadā neveic darbību revīziju, ja attiecīgajā gadā šādu revīziju ir veikusi Eiropas Revīzijas palāta, ar noteikumu, ka revīzijas iestāde vai Komisija Eiropas Revīzijas palātas šo darbību veiktās revīzijas rezultātus var izmantot savu uzdevumu izpildei.
2. Darbības revīzija ar DP I atbalstu var aptvert visus tās īstenošanas posmus un visus līmeņu izplatīšanas ķēdē, izņemot vienīgi kontroli pār galasaņēmējiem, ja vien riska novērtējumā nav noteikts konkrēts pārkāpumu vai krāpšanas risks.
3. Attiecībā uz darbības programmām, par kurām visnesenākais revīzijas atzinums liecina, ka nav būtisku trūkumu, Komisija nākamajā sanāksmē, kas minēta 37. panta 2. punktā, var vienoties ar revīzijas iestādi, ka revīzijas darba līmeni var samazināt tā, lai tas būtu samērīgs ar konstatēto risku. Šādos gadījumos Komisija neveic savas revīzijas uz vietas, ja vien nav pierādījumu, kas liecina par pārvaldības un kontroles sistēmas trūkumiem, kuri ietekmē izdevumus, kas deklarēti Komisijai tajā grāmatvedības gadā, par kuru iesniegto pārskatu Komisija ir akceptējusi.
4. Attiecībā uz darbības programmām, par kurām Komisija secina, ka revīzijas iestādes atzinums ir ticams, tā var vienoties ar revīzijas iestādi ierobežot Komisijas uz vietas veiktās revīzijas līdz revīzijas iestādes darba revīzijai, ja vien nav pierādījumu, kas liecina par trūkumiem revīzijas iestādes revīzijas darbā attiecībā uz to grāmatvedības gadu, par kuru iesniegto pārskatu Komisija ir akceptējusi.
5. Neatkarīgi no 1. punkta, Revīzijas iestāde un Komisija 51. panta 1. punktā minētajā laikposmā var veikt darbību revīzijas, ja riska novērtējumā vai Eiropas Revīzijas palātas revīzijā tiek konstatēts īpašs pārkāpumu vai krāpšanas risks vai ja ir pierādījumi par būtiskiem trūkumiem attiecīgās darbības programmas pārvaldības un kontroles sistēmas efektīvā darbībā. Lai novērtētu revīzijas iestādes darbu, Komisija var pārskatīt revīzijas iestādes veiktās revīzijas liecības vai piedalīties revīzijas iestādes veiktajās pārbaudēs uz vietas un, ja saskaņā ar starptautiski pieņemtiem standartiem ir jāgūst apstiprinājums par revīzijas iestādes darbības efektivitāti, Komisija var veikt darbību revīzijas.
4. NODAĻA
Saistību atcelšana
59. pants
Saistību atcelšana
1. Komisija atceļ saistības jebkurai darbības programmas summas daļai, kas nav izmantota priekšfinansējuma un starpposma maksājumiem līdz 31. decembrim trešajā finanšu gadā pēc darbības programmas budžeta saistību gada vai par kuru atbilstīgi 41. pantam nav sagatavots maksājuma pieteikums, kā arī tas nav iesniegts saskaņā ar 45. pantu, tostarp jebkāds maksājuma pieteikums, kas pilnībā vai daļēji ir pakļauts maksājuma termiņa apturēšanai vai maksājumu pārtraukšanai.
2. Tā saistību daļa, kas joprojām pastāv 2023. gada 31. decembrī, tiek atcelta, ja Komisija līdz 52. panta 1. punktā noteiktajam termiņam nav saņēmusi dokumentus, kas prasīti saskaņā ar 52. panta 1. punktu.
60. pants
Izņēmums attiecībā uz saistību atcelšanu
1. Summu, uz ko attiecas saistību atcelšana, samazina par summām, kas ir līdzvērtīgas tai budžeta saistību daļai, attiecībā uz kuru:
a)
darbības ir apturētas ar tiesvedību vai administratīvu pārsūdzību, kam ir atliekoša iedarbība; vai
b)
nav bijis iespējams sagatavot maksājuma pieteikumu, jo force majeure apstākļi būtiski ietekmē visas darbības programmas vai tās daļas īstenošanu.
Valsts iestādes, kas ziņo par force majeure apstākļiem saskaņā ar pirmās daļas b) apakšpunktu, parāda force majeure apstākļu tiešo ietekmi uz visas darbības programmas vai tās daļas īstenošanu;
Pirmā punkta pirmās daļas a) un b) apakšpunkta vajadzībām minēto samazinājumu var pieprasīt vienreiz, ja apturēšana vai force majeure apstākļi ilgst ne ilgāk par vienu gadu, vai tik reizes, cik tas atbilst force majeure apstākļu ilgumam vai gadu skaitam no dienas, kad pieņemts tiesas vai administratīvais lēmums, ar ko aptur darbības īstenošanu līdz dienai, kad pieņemts galīgais tiesas vai administratīvais lēmums.
2. Līdz 31. janvārim dalībvalsts nosūta Komisijai informāciju par 1. punkta pirmās daļas a) un b) apakšpunktā minētajiem izņēmumiem attiecībā uz summu, kas deklarējama līdz iepriekšējā gada beigām.
61. pants
Procedūra
1. Komisija savlaicīgi informē dalībvalsti un vadošo iestādi, ja pastāv saistību atcelšanas noteikuma piemērošanas risks saskaņā ar 59. pantu.
2. Komisija, pamatojoties uz informāciju, ko tā saņēmusi līdz 31. janvārim, informē dalībvalsti un vadošo iestādi par atcelto saistību summu, kas izriet no minētās informācijas.
3. Dalībvalstij ir divi mēneši laika, lai piekristu atceļamo saistību summai vai iesniegtu savus apsvērumus.
4. Dalībvalsts līdz 30. jūnijam iesniedz Komisijai pārskatītu finansēšanas plānu, kas par attiecīgo finanšu gadu atspoguļo darbības programmai samazināto atbalsta summu. Ja tas iesniegts netiek, Komisija pārskata finansēšanas plānu, attiecīgajam finanšu gadam samazinot Fonda ieguldījumu.
5. Komisija ar īstenošanas aktu groza lēmumu, ar ko pieņem darbības programmu, ne vēlāk kā 30. septembrī.
VII SADAĻA
PILNVARU DELEĢĒŠANA, ĪSTENOŠANA UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI
62. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 13. panta 6. punktā, 30. panta 2. punkta piektajā daļā, 32. panta 8. punkta pirmajā daļā, 32. panta 9. punktā, 34. panta 7. punktā, 34. panta 8. punktā un 55. panta 4. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz nenoteiktu laiku no šīs regulas spēkā stāšanās dienas.
3. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
4. Saskaņā ar šo regulu pieņemtie deleģētie akti stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
Ja pēc šā laikposma beigām ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus pret deleģēto aktu, to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un tas stājas spēkā dienā, kas tajā noteikta.
Deleģēto aktu var publicēt Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, un tas var stāties spēkā pirms minētā laikposma beigām, ja gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus.
Ja Eiropas Parlaments vai Padome izsaka iebildumus pret deleģēto aktu, akts nestājas spēkā. Iestāde, kas izsaka iebildumus, pamato, kāpēc tā iebilst pret deleģēto aktu.
63. pants
Komiteju procedūra
1. Komisijai palīdz komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 4. pantu.
3. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
Ja komiteja nesniedz atzinumu, Komisija nepieņem īstenošanas akta projektu attiecībā uz šīs regulas 32. panta 8. punkta otrajā daļā un 5. panta 4. punkta trešajā daļā minētajām īstenošanas pilnvarām, un piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. panta 4. punkta trešo daļu
64. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. To piemēro no 2014. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2014. gada 11. martā