ROZHODNUTÍ RADY 2013/668/SZBP
ze dne 18. listopadu 2013
na podporu činností Světové zdravotnické organizace týkajících se biologické bezpečnosti a ochrany v rámci strategie Evropské unie proti šíření zbraní hromadného ničení
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 26 odst. 2 a čl. 31 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada přijala dne 12. prosince 2003 strategii EU proti šíření zbraní hromadného ničení (dále jen „strategie EU“), jejíž kapitola III obsahuje seznam opatření pro boj proti tomuto šíření.
(2)
Unie aktivně provádí výše uvedenou strategii EU a uplatňuje opatření uvedená v kapitole III této strategie, zejména opatření související s posílením, prováděním a univerzální platností Úmluvy o zákazu vývoje, výroby a hromadění zásob bakteriologických (biologických) a toxinových zbraní a o jejich zničení (dále jen „úmluva“).
(3)
Na šesté (2006) a sedmé (2011) hodnotící konferenci úmluvy prosazovala Unie plné dodržování všech ustanovení této úmluvy všemi smluvními státy a případné posílení vnitrostátních prováděcích opatření, včetně trestněprávních předpisů, a kontrolu patogenních mikroorganismů a toxinů v rámci úmluvy.
(4)
Dne 14. dubna 2008 přijala Rada společnou akci 2008/307/SZBP (1). Světová zdravotnická organizace (WHO) tuto společnou akci úspěšně provedla do 31. prosince 2011.
(5)
Dne 11. prosince 2008 přijala Rada „nové pokyny pro činnost“ za účelem posílení strategie EU. Kapitola IV strategie EU vyjadřuje podporu Unie koordinovanému a vzájemně se doplňujícímu přístupu k otázkám biologické bezpečnosti a biologického zabezpečení, který zaručí optimální řízení, zejména biologických rizik a hrozeb.
(6)
Dne 18. července 2011 přijala Rada rozhodnutí 2011/429/SZBP (2), v kterém vyjádřila podporu Unie vypracovávání vnitrostátních regulačních rámců, zejména pro biologickou bezpečnost a ochranu.
(7)
Sedmá hodnotící konference znovu zdůraznila závazek smluvních států přijmout nezbytná vnitrostátní opatření podle článků I, III a IV úmluvy za účelem zajištění bezpečnosti a ochrany mikrobiálních či jiných biologických činitelů nebo toxinů v laboratořích a jiných zařízeních i během přepravy, jakož i za účelem zabránění neoprávněnému přístupu k těmto činitelům a toxinům a jejich neoprávněnému odstranění. Konference rovněž naléhavě vyzvala smluvní státy, které mají odpovídající zkušenosti s právními předpisy a správními opatřeními v oblasti provádění ustanovení úmluvy, aby poskytly pomoc jiným státům, jež jsou stranami úmluvy, pokud o to požádají. Konference podpořila tuto pomoc na regionálním základě.
(8)
V souvislosti s článkem VII úmluvy sedmá hodnotící konference rovněž poznamenala, že vnitrostátní připravenost smluvních států přispívá k mezinárodním kapacitám pro reakci na výskyt nemocí, včetně těch, jež jsou způsobeny údajným použitím biologických a toxinových zbraní, a k vyšetřování a zmírnění těchto výskytů.
(9)
V souvislosti s článkem X úmluvy sedmá hodnotící konference vybídla smluvní státy, aby i nadále posilovaly stávající mezinárodní organizace a sítě, zejména ty, jež patří ke Světové zdravotnické organizaci (WHO), Organizaci OSN pro výživu a zemědělství (FAO), Světové organizaci pro zdraví zvířat (OIE) a Mezinárodní úmluvě o ochraně rostlin (IPPC).
(10)
Dne 15. června 2007 vstoupily v platnost Mezinárodní zdravotnické předpisy (dále jen „MZP“). Upravují pohyb a kontrolu výskytu infekčních nemocí a reakci na ně, bez ohledu na jejich původ, a vyžadují od států, jež jsou členy WHO, aby vybudovaly klíčové kapacity v laboratořích a zajistily dozor, který umožní provádění MZP. Sekretariát WHO je odhodlán podporovat členské státy WHO v provádění jejich vnitrostátních plánů týkajících se MZP prostřednictvím svého ústředí a regionálních úřadů WHO. Program WHO pro snižování biologických rizik poskytuje pokyny k tomu, jak by laboratoře měly fungovat, a to prostřednictvím normativních předpisů, pracovních seminářů a školení o postupech pro biologickou bezpečnost, biologickou ochranu v laboratořích a kodexech chování pro odpovědný výzkum v oblasti biologických věd. Tento program hraje rovněž roli v procesu vytváření pokynů OSN o přenosu infekčních látek. Podle MZP mají v oblasti připravenosti na biologické, chemické, radiační a jaderné hrozby svou roli laboratoře veřejného zdravotnictví. Definice biologické bezpečnosti a ochrany v laboratořích jsou obsaženy v příručce Světové zdravotnické organizace WHO „Laboratory Bio-safety Manual, 3. vyd. (2004)“ a v pokynech „Bio-risk Management, Laboratory Bio-security Guidance (2006)“.
(11)
WHO je jedinou provádějící organizací, jež disponuje odborností, hlubokými znalostmi, personálem, strukturou a zdroji umožňujícími provádět projekty a činnosti stanovené v tomto rozhodnutí Rady.
(12)
Dohledem nad řádným řízením finančního příspěvku Unie je pověřena Komise,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Za účelem okamžitého a praktického uplatňování významných prvků strategie EU přispívá Unie k provádění rozhodnutí učiněných smluvními státy na sedmé hodnotící konferenci úmluvy, a to s těmito cíli:
-
zajistit bezpečnost a ochranu mikrobiálních či jiných biologických činitelů či toxinů v laboratořích a jiných zařízeních, případně i během přepravy, za účelem zabránění neoprávněnému přístupu k těmto činitelům a toxinům a jejich neoprávněnému odstranění,
-
prosazovat postupy pro snižování biologických rizik a informovanost o nich, včetně biologické bezpečnosti a ochrany, bioetiky a připravenosti na úmyslné zneužití biologických činitelů a toxinů, a to prostřednictvím mezinárodní spolupráce v této oblasti.
2. Projekty, které odpovídají opatřením strategie EU, jsou projekty, jejichž cílem je:
-
prosazování řízení biologických rizik v laboratořích prostřednictvím celostátních a subregionálních informačních činností,
-
vytvoření vnitrostátních strategií pro řízení biologických rizik v laboratořích zaměřených na odvrácení těchto rizik (ukázkový vzor pro země).
Podrobný popis těchto projektů je obsažen v příloze.
Článek 2
1. Za provádění tohoto rozhodnutí odpovídá vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“).
2. Technickým prováděním činností uvedených v článku 1 je pověřena WHO. Tento úkol vykonává na odpovědnost vysokého představitele. Za tímto účelem uzavře vysoký představitel s WHO nezbytná ujednání.
Článek 3
1. Finanční referenční částka na provádění projektů uvedených v čl. 1 odst. 2 činí 1 727 000 EUR.
2. Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly, kterými se řídí souhrnný rozpočet Unie.
3. Komise dohlíží nad řádnou správou výdajů uvedených v odstavci 1. Za tímto účelem uzavře s WHO dohodu o financování. V této dohodě o financování se stanoví, že WHO zajistí viditelnost příspěvku Unie úměrnou jeho výši.
4. Komise usiluje o uzavření finanční dohody uvedené v odstavci 3 co nejdříve po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Informuje Radu o veškerých obtížích v tomto procesu a o dni uzavření uvedené dohody o financování.
Článek 4
Vysoký představitel podává Radě zprávy o provádění tohoto rozhodnutí na základě pravidelných zpráv vypracovávaných WHO. Na základě těchto zpráv provádí Rada hodnocení. Komise poskytuje informace o finančních aspektech projektů uvedených v čl. 1 odst. 2.
Článek 5
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
2. Toto rozhodnutí pozbývá platnosti 24 měsíců ode dne uzavření dohody o financování uvedené v čl. 3 odst. 3. Pozbývá však platnosti šest měsíců ode dne přijetí, nebude-li v této lhůtě uzavřena uvedená dohoda o financování.
V Bruselu dne 18. listopadu 2013.
PADOMES LĒMUMS 2013/668/KĀDP
(2013. gada 18. novembris)
atbalstīt Pasaules Veselības organizācijas darbību bioloģiskā drošuma un bioloģiskās drošības jomā saistībā ar Eiropas Savienības Stratēģiju masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas novēršanai
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 26. panta 2. punktu un 31. panta 1. punktu,
ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
tā kā:
(1)
Padome 2003. gada 12. decembrī pieņēma ES Stratēģiju masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas novēršanai (turpmāk “ES stratēģija”), kuras III nodaļā iekļauts saraksts ar pasākumiem šādu ieroču izplatīšanas apkarošanai.
(2)
Savienība aktīvi īsteno ES stratēģiju un veic pasākumus, kas uzskaitīti tās III nodaļā, jo īpaši pasākumus, kas ir saistīti ar Konvencijas par bakterioloģisko (bioloģisko) un toksīnus saturošo ieroču izstrādāšanas, ražošanas un uzglabāšanas aizliegšanu un to iznīcināšanu (BTIK) stiprināšanu, īstenošanu un vispārēju piemērošanu.
(3)
Sestajā (2006. gada) un septītajā (2011. gada) BTIK pārskatīšanas konferencē Savienība sekmēja to, lai visas BTIK līgumslēdzējas valstis pilnībā ievērotu BTIK noteikumus un saskaņā ar BTIK vajadzības gadījumā stiprinātu attiecīgos valstu pieņemtos īstenošanas pasākumus, tostarp krimināltiesību aktus, un kontroli attiecībā uz patogēniem mikroorganismiem un toksīniem.
(4)
Padome 2008. gada 14. aprīlī pieņēma Vienoto rīcību 2008/307/KĀDP (1). Pasaules Veselības organizācija (“PVO”) šo vienoto rīcību sekmīgi īstenoja līdz 2011. gada 31. decembrim.
(5)
Lai stiprinātu ES stratēģiju, 2008. gada 11. decembrī Padome pieņēma dokumentu “Jaunie darbības virzieni”. ES stratēģijas IV nodaļā teikts, ka Savienība atbalsta koordinētu un papildinošu pieeju bioloģiskā drošuma un bioloģiskās drošības problēmām, kura nodrošina optimālu pārvaldību, jo īpaši attiecībā uz bioloģiskiem riskiem un draudiem.
(6)
Padome 2011. gada 18. jūlijā pieņēma Lēmumu 2011/429/KĀDP (2), nosakot Savienības atbalstu tam, ka valstis, jo īpaši bioloģiskā drošuma un bioloģiskās drošības jomā, izstrādā tiesisko regulējumu.
(7)
Septītajā pārskatīšanas konferencē tika gūts apstiprinājums tam, ka BTIK līgumslēdzējas valstis ir apņēmības pilnas saskaņā ar BTIK I, III un IV pantu veikt vajadzīgos valsts pasākumus, lai attiecībā uz mikrobioloģiskiem vai citiem bioloģiskiem aģentiem vai toksīniem laboratorijās un citos objektos un to pārvadāšanas laikā nodrošinātu drošumu un drošību, kā arī lai novērstu neatļautu piekļuvi šādiem aģentiem un toksīniem un to neatļautu izvešanu. Konferencē tās līgumslēdzējas valstis, kurām ir attiecīga pieredze ar juridiskiem un administratīviem BTIK noteikumu īstenošanas pasākumiem, tika arī mudinātas sniegt palīdzību citām līgumslēdzējām valstīm, ja tās to lūdz. Konferencē mudināja šādu palīdzību sniegt reģiona mērogā.
(8)
Septītajā pārskatīšanas konferencē saistībā ar BTIK VII pantu arī ņēma vērā, ka līgumslēdzēju valstu sagatavotība papildina starptautiskās spējas reaģēt slimību uzliesmojumu gadījumos, šādus uzliesmojumus izmeklēt un mazināt to sekas, tostarp, ja tiek uzskatīts, ka slimība varētu būt uzliesmojusi bioloģisku vai toksisku ieroču izmantošanas dēļ.
(9)
Septītajā pārskatīšanas konferencē līgumslēdzējas valstis saistībā ar BTIK X pantu tika mudinātas turpināt stiprināt esošās starptautiskās organizācijas un to tīklus, jo īpaši PVO, Pārtikas un lauksaimniecības organizāciju (FAO), Pasaules Dzīvnieku veselības organizāciju (OIE) un Starptautisko augu aizsardzības konvenciju (IPPC).
(10)
2007. gada 15. jūnijā stājās spēkā Starptautiskie veselības aizsardzības noteikumi (“SVAN”). Ar tiem reglamentē infekcijas slimību uzliesmojumu izplatību, kontroli un reaģēšanu uz šiem uzliesmojumiem neatkarīgi no to izcelsmes, un tajos PVO dalībvalstīm tiek prasīts vairot svarīgākās laboratoriju un uzraudzības spējas sabiedrības veselības jomā cīņā pret infekcijas slimībām, lai varētu īstenot SVAN. PVO sekretariāts ir apņēmies atbalstīt PVO dalībvalstis, lai tās, izmantojot PVO galveno mītni un reģionālos birojus, īstenotu savus SVAN plānus. PVO bioloģisko risku mazināšanas pārvaldības programmā ir dotas norādes par to, kā laboratorijām būtu jārīkojas, izmantojot normatīvas pamatnostādnes, darbseminārus un mācības par bioloģiskā drošuma jomā pieņemto praksi, nodrošinot laboratoriju bioloģisko drošību un lietojot rīcības kodeksus, lai pētījumi dzīvības zinātnes jomā tiktu veikti atbildīgi. Programmai arī ir nozīme, nosakot ANO pamatnostādnes par infekciozu vielu pārvadāšanu. Saskaņā ar SVAN sabiedrības veselības aizsardzības laboratoriju uzdevums ir būt gatavām stāties pretī bioloģiskiem, ķīmiskiem un radioloģiskiem draudiem, kā arī kodoldraudiem. Bioloģiskā drošuma un laboratoriju bioloģiskās drošības definīcijas ir iekļautas PVO Laboratoriju bioloģiskā drošuma rokasgrāmatas 3. izdevumā (2004. gads) un rokasgrāmatā “Bioloģisko risku pārvaldība - Laboratoriju bioloģiskās drošības pamatnostādnes” (2006. gads).
(11)
PVO ir vienīgā īstenošanas aģentūra, kurai ir specializētas, padziļinātas zināšanas, personāls, struktūra un resursi, lai īstenotu šajā Padomes lēmumā paredzētos projektus un darbības.
(12)
Komisijai ir uzticēts pārraudzīt Savienības finansiālā ieguldījuma pienācīgu īstenošanu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
1. Lai nekavējoties un praktiski piemērotu attiecīgos ES Stratēģijā paredzētos elementus, Savienība sekmē to lēmumu īstenošanu, kurus septītajā BTIK pārskatīšanas konferencē pieņēmušas līgumslēdzējas valstis, lai:
-
nodrošinātu mikrobioloģisku vai citu bioloģisku aģentu vai toksīnu drošumu un drošību laboratorijās un citos objektos, tostarp vajadzības gadījumā pārvadāšanas laikā, nolūkā novērst neatļautu piekļuvi šādiem aģentiem un toksīniem un to neatļautu izvešanu,
-
veicinātu bioloģisko risku mazināšanas jomā pieņemto praksi un informētību, tostarp bioloģisko drošumu, bioloģisko drošību, bioētikas ievērošanu un gatavību reaģēt uz bioloģisku aģentu un toksīnu apzināti nepareizu izmantošanu, īstenojot starptautisku sadarbību šajā jomā.
2. Ar projektiem, kas atbilst ES stratēģijā paredzētajiem pasākumiem, tiecas:
-
sekmēt laboratoriju bioloģisko risku pārvaldību, izmantojot valsts un reģionāla līmeņa informatīvus pasākumus,
-
izstrādāt laboratoriju bioloģisko risku pārvaldības valsts stratēģijas, lai cīnītos ar bioloģiskiem riskiem (paraugs valstīm).
Sīki izstrādāts minēto projektu apraksts ir izklāstīts pielikumā.
2. pants
1. Par šā lēmuma īstenošanu atbild Savienības Augstais pārstāvis ārlietās un drošības politikas jautājumos (“AP”).
2. Lēmuma 1. pantā minēto darbību tehnisku īstenošanu uztic PVO. Tā savus uzdevumus veic AP uzraudzībā. Šajā ziņā AP ar PVO noslēdz vajadzīgās vienošanās.
3. pants
1. Finanšu atsauces summa 1. panta 2. punktā minēto projektu īstenošanai ir EUR 1 727 000.
2. Izdevumus, ko finansē no šā panta 1. punktā minētās summas, pārvalda saskaņā ar procedūrām un noteikumiem, ko piemēro Eiropas Savienības vispārējam budžetam.
3. Komisija uzrauga 1. punktā minēto izdevumu pareizu pārvaldību. Šajā nolūkā Komisija ar PVO noslēdz finansēšanas nolīgumu. Finansēšanas nolīgumā paredz, ka PVO nodrošina Savienības ieguldījuma apjomam atbilstīgu redzamību, kā tas paredzēts šā lēmuma pielikumā.
4. Komisija 3. punktā minēto finansēšanas nolīgumu cenšas noslēgt cik drīz vien iespējams pēc šā lēmuma stāšanās spēkā. Tā informē Padomi par jebkādām grūtībām šajā procesā, kā arī par finansēšanas nolīguma noslēgšanas datumu.
4. pants
AP, pamatojoties uz PVO sagatavotiem regulāriem ziņojumiem, ziņo Padomei par šā lēmuma īstenošanu. Minētos ziņojumus izmanto par pamatu Padomes veiktajiem izvērtējumiem. Komisija sniedz informāciju par 1. panta 2. punktā minēto projektu finansiālajiem aspektiem.
5. pants
1. Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
2. Šis lēmums zaudē spēku 24 mēnešus pēc 3. panta 3. punktā minētā finansēšanas nolīguma noslēgšanas. Taču tas zaudē spēku sešus mēnešus pēc tā pieņemšanas, ja šajā laikposmā minēto finansējuma nolīgumu nenoslēdz.
Briselē, 2013. gada 18. novembrī