SMĚRNICE 2014/53/EU EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
ze dne 16. dubna 2014
o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se dodávání rádiových zařízení na trh a zrušení směrnice 1999/5/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/5/ES (3) byla několikrát podstatně pozměněna. Jelikož mají být provedeny další změny, měla by být tato směrnice v zájmu přehlednosti nahrazena.
(2)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 (4) stanoví pravidla pro akreditaci subjektů posuzování shody, rámec pro dozor nad trhem s výrobky a pro kontroly výrobků ze třetích zemí a stanoví obecné zásady označení CE.
(3)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 768/2008/ES (5) stanoví společné zásady a referenční ustanovení, jež se mají použít napříč odvětvovými právními předpisy s cílem poskytnout ucelený základ pro revizi nebo přepracování uvedených právních předpisů. Směrnice 1999/5/ES by proto měla být upravena tak, aby byla v souladu s uvedeným rozhodnutím.
(4)
Základní požadavky stanovené ve směrnici 1999/5/ES, které se týkají pevných koncových zařízení, tj. zajištění ochrany zdraví a bezpečnosti, osob a domácích zvířat a ochrany majetku a odpovídající úrovně elektromagnetické kompatibility, jsou náležitě upraveny směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2014/35/EU (6) a směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2014/30/EU (7). Tato směrnice by se proto neměla vztahovat na koncová zařízení pevných sítí.
(5)
Otázky týkající se hospodářské soutěže na trhu s koncovými zařízeními jsou náležitě upraveny směrnicí Komise 2008/63/ES (8), zejména prostřednictvím povinnosti vnitrostátních regulačních orgánů zajistit zveřejnění podrobných technických specifikací rozhraní pro přístup k sítím. Není proto nutné, aby tato směrnice obsahovala požadavky k usnadnění hospodářské soutěže na trhu s koncovými zařízeními, na která se vztahuje směrnice 2008/63/ES.
(6)
Zařízení, které k plnění svého účelu záměrně vysílá nebo přijímá rádiové vlny pro účely rádiové komunikace nebo rádiového určování, systematicky využívá rádiové spektrum. Aby se zajistilo účinné využívání rádiového spektra a zabránilo škodlivým interferencím, měla by spadat veškerá taková zařízení do oblasti působnosti této směrnice.
(7)
Cíle stanovené směrnicí 2014/35/EU, které se týkají požadavků na bezpečnost, postačují pro rádiová zařízení, a měly by proto sloužit jako reference a být uplatňovány na základě této směrnice. Aby se zbytečně neopakovala tatáž ustanovení, kromě ustanovení o takových požadavcích, neměla by se směrnice 2014/35/EU vztahovat na rádiová zařízení.
(8)
Základní požadavky v oblasti elektromagnetické kompatibility stanovené směrnicí 2014/30/EU postačují pro rádiová zařízení, měly by proto sloužit jako reference a uplatňovat se na základě této směrnice. Aby se zbytečně neopakovala tatáž ustanovení, kromě ustanovení o základních požadavcích, neměla by se směrnice 2014/30/EU vztahovat na rádiová zařízení.
(9)
Tato směrnice by se měla vztahovat na všechny formy dodávání, včetně prodeje na dálku.
(10)
S cílem zajistit, aby rádiové zařízení využívalo rádiové spektrum účinně a podporovalo účelné využívání tohoto spektra, by mělo být konstruováno tak, aby, v případě vysílače, je-li správně instalován, udržován a používán k zamýšlenému účelu, vysílal rádiové vlny, které nevytvářejí škodlivé interference, zatímco nežádoucí rádiové vlny vysílané vysílačem (například v sousedních kanálech) s potenciálně negativním dopadem na cíle politiky rádiového spektra by měly být omezeny na takovou míru, aby v souladu se stavem techniky ke škodlivé interferenci nedocházelo. V případě přijímače by měl být konstruován tak, aby měl takový výkon, který mu umožňuje fungovat, jak je zamýšleno, a chrání jej proti riziku škodlivé interference, zejména ze sdílených nebo sousedních kanálů, a tím podporuje zlepšení při účelném využívání sdílených nebo sousedních kanálů.
(11)
Ačkoli přijímače samy o sobě nezpůsobují škodlivé interference, jsou přijímací možnosti stále významnějším faktorem při zajištění účelného využívání rádiového spektra prostřednictvím větší odolnosti přijímačů vůči škodlivým interferencím a nežádoucím signálům podle příslušných základních požadavků harmonizačních právních předpisů Unie.
(12)
V některých případech je nezbytné společné fungování s jinými rádiovými zařízeními prostřednictvím sítí a připojení k rozhraním vhodného typu po celé Unii. Interoperabilita rádiových zařízení a příslušenství, jako jsou například nabíječky, zjednodušuje používání rádiových zařízení a snižuje množství zbytečného odpadu a náklady. Je nezbytné obnovit úsilí o vyvinutí jednotné nabíječky pro jednotlivé kategorie nebo třídy rádiových zařízení, zejména jako přínos pro spotřebitele a další konečné uživatele; tato směrnice by proto měla obsahovat konkrétní požadavky v tomto směru. Kompatibilní s jednotnou nabíječkou by měly být především mobilní telefony dodávané na trh.
(13)
Ochranu osobních údajů a soukromí uživatelů a účastníků rádiových zařízení a ochranu před podvody lze zvýšit pomocí určitých funkčních charakteristik rádiových zařízení. Rádiová zařízení by proto měla být v příslušných případech navržena tak, aby takové funkční charakteristiky vykazovala.
(14)
Rádiová zařízení mohou pomáhat při přístupu k tísňovým službám. Rádiová zařízení by proto měla být v příslušných případech navržena tak, aby vykazovala funkční charakteristiky nutné pro přístup k uvedeným službám.
(15)
Rádiová zařízení jsou důležitá pro dobré životní podmínky a zaměstnání zdravotně postižených osob, které tvoří významnou a rostoucí část obyvatelstva členských států. Rádiová zařízení by proto měla být v příslušných případech navržena tak, aby je zdravotně postižené osoby mohly používat zcela bez úprav nebo jen s co nejmenší úpravou.
(16)
Na soulad některých kategorií rádiových zařízení se základními požadavky stanovenými touto směrnicí může mít vliv přidání softwaru nebo úprava stávajícího softwaru. Uživatel, rádiové zařízení nebo třetí strana by měli mít možnost nahrát do rádiového zařízení software pouze v případě, že to neohrozí následný soulad tohoto rádiového zařízení s použitelnými základními požadavky.
(17)
Za účelem doplnění nebo změn některých prvků této směrnice, které nejsou podstatné, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen„Smlouva o fungování EU“). Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(18)
S cílem účinně řešit potřeby související s interoperabilitou, ochranou soukromých údajů a soukromí uživatelů a účastníků, ochranou před podvody, přístupem k tísňovým službám, používáním zdravotně postiženými uživateli nebo zabráněním nevyhovujícím kombinacím rádiových zařízení a softwaru, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o specifikaci kategorií nebo tříd rádiových zařízení, které musí splňovat jeden nebo více dodatečných základních požadavků uvedených v této směrnici, které uvedené potřeby řeší.
(19)
Ověřování souladu kombinace rádiových zařízení a softwaru by se nemělo zneužívat k tomu, aby to zabraňovalo použití rádiového zařízení se softwarem dodávaným nezávislými stranami. Dostupnost informací o souladu zamýšlených kombinací rádiových zařízení a softwaru s právními předpisy pro veřejné orgány, výrobce i uživatele by měla přispět k podpoře hospodářské soutěže. Za účelem dosažení těchto cílů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o specifikaci kategorií nebo tříd rádiových zařízení, u nichž je třeba, aby výrobci poskytovali informace o souladu zamýšlených kombinací rádiových zařízení a softwaru se základními požadavky stanovenými v této směrnici.
(20)
Požadavek, aby se do centrálního systému muselo zaregistrovat rádiové zařízení, které má být uvedeno na trh, může zvýšit účinnost a účelnost dozoru nad trhem, a přispět tak k zajištění vysoké míry dodržování této směrnice. Takový požadavek s sebou nese dodatečnou zátěž pro hospodářské subjekty, a proto by se měl týkat pouze těch kategorií rádiových zařízení, u nichž se nedosáhlo vysoké míry souladu s požadavky. Za účelem zajištění uplatňování takového požadavku by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o specifikaci kategorií rádiových zařízení, která musí výrobci zaregistrovat do centrálního systému, a částí technické dokumentace, které mají být poskytnuty na základě informací o souladu zařízení s právními předpisy, které mají poskytnout členské státy, a po vyhodnocení rizika neuplatňování základních požadavků.
(21)
Rádiové zařízení, které splňuje příslušné základní požadavky, by se mělo uvolnit do volného oběhu. U takového zařízení by se mělo umožnit jeho uvedení do provozu a používání k zamýšlenému účelu, v náležitých případech v souladu s pravidly udělování oprávnění k využívání rádiového spektra a poskytování dotčené služby.
(22)
Aby se nekladly zbytečné překážky obchodu s rádiovými zařízeními na vnitřním trhu, členské státy by podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES (9) měly oznamovat ostatním členským státům a Komisi své návrhy v oblasti technických předpisů, jako jsou rádiová rozhraní, ledaže tyto technické předpisy umožňují členským státům dodržení závazných aktů Unie, jako jsou rozhodnutí Komise o harmonizovaném využívání rádiového spektra přijatá podle rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 676/2002/ES (10), nebo pokud odpovídají rádiovému zařízení, které lze v Unii uvést do provozu a používat bez omezení.
(23)
Poskytování informací o rovnocennosti regulovaných rádiových rozhraní a podmínek jejich používání snižuje překážky vstupu rádiových zařízení na vnitřní trh. Komise by proto měla posoudit a stanovit rovnocennost regulovaných rádiových rozhraní a tyto informace zpřístupnit ve formě tříd rádiových zařízení.
(24)
V souladu s rozhodnutím Komise 2007/344/ES (11) mají členské státy používat Informační systém o kmitočtovém spektru ERO (EFIS) zřízený Evropským komunikačním úřadem (ECO) s cílem dosáhnout prostřednictvím internetu veřejné dostupnosti srovnatelných informací o využívání rádiového spektra v každém členském státu. Výrobci mohou v EFIS vyhledávat informace o kmitočtech ve všech členských státech ještě před uvedením rádiového zařízení na trh, a posoudit tak, zda a za jakých podmínek lze takové rádiové zařízení v daném členském státě používat. Z tohoto důvodu není třeba do této směrnice vkládat dodatečná ustanovení, například předběžné oznámení, umožňující informování výrobců o podmínkách používání rádiových zařízení využívajících kmitočtová pásma, která nejsou harmonizována.
(25)
V zájmu podpory výzkumu a demonstrací by mělo být možné na veletrzích, výstavách a podobných akcích vystavovat rádiová zařízení, která nejsou ve shodě s touto směrnicí a nelze je uvádět na trh, jestliže vystavovatelé zajistí, aby byl návštěvnické veřejnosti poskytován dostatek informací.
(26)
Odpovědnost za soulad rádiového zařízení s touto směrnicí by měly nést hospodářské subjekty podle své úlohy v dodavatelském řetězci, aby byla zajištěna vysoká úroveň ochrany zdraví a bezpečnosti osob a domácích zvířat a ochrany majetku, odpovídající úroveň elektromagnetické kompatibility, účelné a účinné využívání rádiového spektra a v případě potřeby vysoká úroveň ochrany dalších veřejných zájmů, jakož i spravedlivá hospodářská soutěž na trhu Unie.
(27)
Všechny hospodářské subjekty zapojené do dodavatelského a distribučního řetězce by měly přijmout vhodná opatření, která zajistí, aby na trh dodávaly pouze rádiová zařízení, která jsou ve shodě s touto směrnicí. Je nezbytné stanovit jasné a přiměřené rozdělení povinností odpovídající úloze jednotlivých hospodářských subjektů v dodavatelském a distribučním řetězci.
(28)
Pro usnadnění komunikace mezi hospodářskými subjekty, orgány dozoru nad trhem a spotřebiteli by měly členské státy podněcovat hospodářské subjekty k tomu, aby kromě poštovní adresy uváděly také adresu webových stránek.
(29)
Vzhledem k tomu, že výrobce podrobně zná proces navrhování a výroby, má nejlepší možnost provést postup posuzování shody. Posuzování shody by tedy mělo zůstat výhradně povinností výrobce.
(30)
Výrobce by měl poskytnout dostatečné informace o zamýšleném použití rádiového zařízení, a umožnit tak jeho používání v souladu se základními požadavky. Může být nutné, aby tyto informace obsahovaly popis příslušenství, jako jsou antény, součástí, jako je software, a specifikace postupu instalace daného rádiového zařízení.
(31)
Ukázalo se, že požadavek stanovený ve směrnici 1999/5/ES na to, aby bylo k zařízení přiloženo EU prohlášení o shodě, zjednodušuje a zlepšuje informovanost i účinnost dozoru nad trhem. Možnost poskytnout zjednodušené EU prohlášení o shodě umožnila snížit zátěž spojenou s tímto požadavkem, aniž by se přitom snížila jeho účinnost, a měla by proto být stanovena v této směrnici. Dále by v zájmu zajištění snadného a efektivního přístupu k EU prohlášení o shodě, včetně zjednodušeného EU prohlášení o shodě, mělo být možné je připevnit k obalu daného rádiového zařízení.
(32)
Je nezbytné zajistit, aby rádiová zařízení z třetích zemí vstupující na trh Unie byla v souladu s touto směrnicí, a zejména aby je jejich výrobci podrobili řádným postupům posuzování shody. Mělo by být proto stanoveno, že dovozci mají zajistit, aby rádiová zařízení, která uvádějí na trh, byla v souladu s požadavky této směrnice, a aby na trh neuváděli rádiová zařízení, která s těmito požadavky v souladu nejsou či která představují riziko. Mělo by být rovněž stanoveno, že dovozci mají zajistit, aby byly provedeny postupy posuzování shody a aby označení rádiových zařízení a dokumentace vypracovaná výrobci byly k dispozici ke kontrole prováděné příslušnými vnitrostátními orgány.
(33)
Při uvádění rádiového zařízení na trh by měl každý dovozce uvést na rádiovém zařízení své jméno, zapsaný obchodní název nebo zapsanou ochrannou známku a poštovní adresu, na níž jej lze kontaktovat. Pokud to rozměry nebo povaha rádiového zařízení neumožňují, mělo by být možné stanovit výjimky. Ty zahrnují i případ, kdy by dovozce musel za účelem uvedení svého jména a adresy otevřít obal rádiového zařízení.
(34)
Distributor dodává rádiové zařízení na trh poté, co je na trh uvedl výrobce nebo dovozce, a měl by jednat s náležitou péčí, aby jeho nakládání s daným rádiovým zařízením nepříznivě neovlivnilo soulad tohoto zařízení s právními předpisy.
(35)
Každý hospodářský subjekt, který buď uvede rádiové zařízení na trh pod svým vlastním jménem nebo ochrannou známkou, nebo je upraví tak, že to může ovlivnit soulad s touto směrnicí, by měl být považován za výrobce a měl by převzít povinnosti výrobce.
(36)
Vzhledem k tomu, že jsou distributoři a dovozci blízko trhu, měli by být zapojeni do úkolů dozoru nad trhem, které provádějí příslušné vnitrostátní orgány, a měli by být připraveni aktivně se zúčastnit a poskytovat těmto orgánům všechny nezbytné informace týkající se dotčeného rádiového zařízení.
(37)
Zajištění zpětné vysledovatelnosti rádiového zařízení v celém dodavatelském řetězci napomáhá zjednodušení a zvýšení účinnosti dozoru nad trhem. Účinný systém zpětné vysledovatelnosti usnadňuje orgánům dozoru nad trhem jejich úkol vysledovat hospodářské subjekty, které dodaly na trh nevyhovující rádiové zařízení. Pokud hospodářské subjekty uchovávají informace v souladu s požadavky této směrnice pro účely identifikace jiných hospodářských subjektů, neměly by mít povinnost aktualizovat tyto informace o jiných hospodářských subjektech, které jim buď dodaly rádiové zařízení, nebo kterým dodaly takové zařízení.
(38)
Tato směrnice by se měla omezit na stanovení základních požadavků. Aby se usnadnilo posuzování shody s uvedenými požadavky, je nezbytné stanovit předpoklad shody pro rádiové zařízení, které je ve shodě s harmonizovanými normami přijatými v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 (12) za účelem stanovení podrobných technických specifikací těchto požadavků.
(39)
Nařízení (EU) č. 1025/2012 stanoví postup pro námitky proti harmonizovaným normám, pokud tyto normy nesplňují v plné míře požadavky této směrnice.
(40)
Aby mohly hospodářské subjekty prokázat a příslušné orgány zaručit, že rádiové zařízení dodávané na trh splňuje základní požadavky, je nezbytné stanovit postupy posuzování shody. Rozhodnutí č. 768/2008/ES stanoví moduly postupů posuzování shody od nejmírnějšího po nejpřísnější podle míry souvisejícího rizika a požadované úrovně bezpečnosti. Pro účely zajištění souladu mezi jednotlivými odvětvími, jakož i s cílem vyhnout se ad hoc variantám by postupy posuzování shody měly být vybrány z těchto modulů.
(41)
Výrobci by měli vypracovat EU prohlášení o shodě, ve kterém poskytnou informace požadované podle této směrnice o shodě rádiového zařízení s touto směrnicí a s ostatními příslušnými harmonizačními právními předpisy Unie.
(42)
V zájmu zajištění účinného přístupu k informacím pro účely dozoru nad trhem by měly být informace, které jsou nutné ke zjištění všech použitelných aktů Unie, dostupné v jediném EU prohlášení o shodě. Aby se snížila administrativní zátěž pro hospodářské subjekty, může mít toto jediné EU prohlášení o shodě podobu složky tvořené příslušnými jednotlivými prohlášeními o shodě.
(43)
Označení CE, které vyjadřuje shodu rádiového zařízení, je viditelným výsledkem celého postupu zahrnujícího posuzování shody v širším smyslu. Obecné zásady, kterými se označení CE řídí, jsou stanoveny v nařízení (ES) č. 765/2008. V této směrnici by měla být stanovena pravidla týkající se umisťování označení CE.
(44)
Požadavek umístit na výrobky označení CE je důležitý pro informování spotřebitelů a veřejných orgánů. Směrnice 1999/5/ES umožnila umisťovat na zařízení malé velikosti zmenšené označení CE, zůstane-li viditelné a čitelné, čímž pomohla zjednodušit uplatňování tohoto požadavku, aniž by se snížila jeho účinnost, a tato možnost by proto měla být i součástí této směrnice.
(45)
Ukázalo se, že požadavek stanovený ve směrnici 1999/5/ES umístit označení CE na obal zařízení usnadňuje vykonávání dozoru nad trhem, a měl by proto být součástí této směrnice.
(46)
Členské státy by měly přijmout vhodná opatření k zajištění toho, aby rádiová zařízení mohla být uváděna na trh pouze za podmínky, že - jsou-li řádně instalována, udržována a používána k zamýšlenému účelu - jsou v souladu se základními požadavky uvedenými v této směrnici, a v případě základních požadavků k zajištění ochrany zdraví a bezpečnosti osob a domácích zvířat a ochrany majetku také za podmínek používání, které lze rozumně předvídat. Neplnění uvedeného základního požadavku by se u rádiových zařízení mělo posuzovat pouze za podmínek používání, které lze rozumně předvídat, tedy používání, které může vyplývat z dovoleného a snadno předvídatelného lidského chování.
(47)
Vzhledem k rychlému tempu technologického přechodu k prostředí bez tištěných dokumentů by se Komise v případě, že je rádiové zařízení vybaveno zabudovaným displejem, měla v rámci přezkumu fungování této směrnice zabývat tím, zda je proveditelné požadavky na umístění jména výrobce, jeho zapsaného obchodního názvu nebo zapsané ochranné známky a jediného místa nebo poštovní adresy, na nichž jej lze kontaktovat, označení CE a EU prohlášení o shodě na výrobek nahradit funkcí buď automaticky zobrazující tyto informace při zapnutí rádiového zařízení, nebo umožňující, aby si konečný uživatel příslušné informace zobrazil. Dále by Komise v rámci tohoto zkoumání proveditelnosti měla v případě, že rádiové zařízení vybavené zabudovaným displejem funguje na zabudovanou baterii, která není předem nabita, zvážit použití snímatelných průhledných označení, která by překrývala zabudovaný displej a zobrazovala tytéž informace.
(48)
Některé postupy posuzování shody stanovené v této směrnici vyžadují zapojení subjektů posuzování shody, které členské státy oznámily Komisi.
(49)
Zkušenosti ukázaly, že kritéria stanovená ve směrnici 1999/5/ES, jež musí subjekty posuzování shody splnit, aby mohly být oznámeny Komisi, nedostačují k zajištění toho, aby tyto subjekty vykonávaly svou činnost na stejně vysoké úrovni výkonnosti v celé Unii. Je však nezbytné, aby všechny oznámené subjekty vykonávaly své povinnosti na stejné úrovni a za podmínek rovné hospodářské soutěže. K tomu je třeba stanovit povinné požadavky na subjekty posuzování shody, které si přejí být oznámeny za účelem poskytování služeb posuzování shody.
(50)
Pokud subjekt posuzování shody prokáže, že splňuje kritéria stanovená harmonizovanými normami, mělo by se předpokládat, že splňuje odpovídající požadavky stanovené v této směrnici.
(51)
Za účelem zajištění jednotné úrovně kvality posuzování shody je také nutné stanovit požadavky, které musí splnit oznamující orgány a ostatní subjekty zapojené do posuzování, oznamování a kontroly oznámených subjektů.
(52)
Systém stanovený v této směrnici by se měl doplnit akreditačním systémem stanoveným v nařízení (ES) č. 765/2008. Vzhledem k tomu, že akreditace je základním prostředkem ověřování způsobilosti subjektů posuzování shody, měla by být rovněž používána pro účely oznamování.
(53)
Vnitrostátní veřejné orgány v Unii by měly považovat za přednostní způsob prokázání odborné způsobilosti subjektů posuzování shody transparentní akreditací, jak je stanoveno v nařízení (ES) č. 765/2008, zajišťující nezbytnou míru důvěry v certifikáty shody. Vnitrostátní orgány se však mohou domnívat, že mají vhodné prostředky, aby toto hodnocení prováděly samy. V takovém případě by měly za účelem zajištění odpovídající úrovně důvěryhodnosti hodnocení prováděných jinými vnitrostátními orgány poskytnout Komisi a ostatním členským státům potřebné doklady, které prokazují, že hodnocené subjekty posuzování shody splňují příslušné regulační požadavky.
(54)
Subjekty posuzování shody často zadávají část svých činností souvisejících s posuzováním shody subdodavatelům nebo dceřiným společnostem. V zájmu zachování úrovně ochrany požadované pro rádiová zařízení, která mají být uvedena na trh Unie, je nezbytné, aby subdodavatelé a dceřiné společnosti provádějící posuzování shody splňovali při provádění úkolů posuzování shody stejné požadavky jako oznámené subjekty. Je proto důležité, aby se posuzování způsobilosti a výkonnosti subjektů, jež mají být oznámeny, a kontrola již oznámených subjektů týkaly rovněž činností, které provádějí subdodavatelé a dceřiné společnosti.
(55)
Je nezbytné zvýšit účelnost a transparentnost postupu oznamování, a zejména ho přizpůsobit novým technologiím, a umožnit tak oznamování on-line.
(56)
Vzhledem k tomu, že oznámené subjekty mohou své služby nabízet na celém území Unie, je vhodné dát ostatním členským státům a Komisi možnost vznést námitky týkající se oznámeného subjektu. Je proto důležité stanovit dobu, během níž bude možné vyjasnit veškeré pochyby nebo obavy týkající se způsobilosti subjektů posuzování shody, dříve než začnou fungovat jako oznámené subjekty.
(57)
Z důvodu konkurenceschopnosti je zásadně důležité, aby oznámené subjekty používaly postupy posuzování shody, aniž by zbytečně zatěžovaly hospodářské subjekty. Ze stejného důvodu a v zájmu zajištění rovného zacházení s hospodářskými subjekty je třeba zajistit jednotné technické používání postupů posuzování shody. Toho lze nejlépe dosáhnout vhodnou koordinací a spoluprací mezi oznámenými subjekty.
(58)
Za účelem zajištění právní jistoty je nezbytné vyjasnit, že se na rádiová zařízení spadající do oblasti působnosti této směrnice vztahují pravidla týkající se dozoru nad trhem Unie a kontroly výrobků vstupujících na trh Unie stanovená v nařízení (ES) č. 765/2008. Tato směrnice by neměla členským státům bránit, aby si samy zvolily příslušné orgány, které tyto úkoly budou provádět.
(59)
Směrnice 1999/5/ES již stanoví ochranný postup, který se používá pouze v případě, kdy se členské státy neshodnou, pokud jde o opatření přijatá členským státem. V zájmu zvýšení transparentnosti a zkrácení doby zpracování je nezbytné zlepšit stávající ochranný postup s cílem dosáhnout jeho větší účinnosti a využít odborných znalostí členských států.
(60)
Rozhodnutí Komise přijatá na základě rozhodnutí č. 676/2002/ES mohou zahrnovat podmínky pro dostupnost a účelné využívání rádiového spektra, které mohou mít za důsledek omezení celkového počtu rádiových zařízení uvedených do provozu dané např. stanoveným datem (tzv. datem zániku), maximální mírou rozšíření nebo maximálním počtem rádiových zařízení v každém členském státě nebo po celé Unii. Tyto podmínky umožňují otevřít trh pro nová rádiová zařízení, přičemž je omezeno riziko vzniku škodlivé interference v důsledku příliš velkého počtu rádiových zařízení uvedených do provozu, i když jsou tato zařízení jednotlivě v souladu se základními požadavky uvedenými v této směrnici. Porušením těchto podmínek může vzniknout riziko ve vztahu k základním požadavkům, zejména riziko škodlivé interference.
(61)
Stávající systém by měl být doplněn postupem, na jehož základě jsou zúčastněné strany informovány o plánovaných opatřeních, pokud jde o rádiová zařízení představující riziko pro zdraví a bezpečnost osob nebo pro ochranu jiných veřejných zájmů, jež jsou předmětem této směrnice. Tento postup by měl rovněž orgánům dozoru nad trhem umožnit, aby ve spolupráci s příslušnými hospodářskými subjekty začaly jednat co nejdříve, pokud jde o uvedená zařízení.
(62)
Pokud se členské státy a Komise shodují, že opatření přijaté členským státem je oprávněné, neměl by se vyžadovat žádný další zásah Komise, kromě případů, kdy lze nesoulad s právními předpisy přisuzovat nedostatkům v harmonizované normě.
(63)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení této směrnice by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (13).
(64)
Prováděcí akty, jež upřesní, jakou podobu mají mít poskytované informace v případech omezení uvedení do provozu nebo stávajících požadavků pro povolení používání, a požadují, aby oznamující členský stát přijal nezbytná nápravná opatření ve vztahu k oznámenému subjektu, který nesplňuje nebo již nesplňuje požadavky pro své oznámení, by měly být přijímány poradním postupem.
(65)
Prováděcí akty, jež: určí, zda některé kategorie elektrických nebo elektronických výrobků odpovídají definici „rádiového zařízení“; stanoví konkrétní pravidla zpřístupňování informací o souladu; stanoví konkrétní pravidla registrace a konkrétní pravidla umisťování registračního čísla na rádiové zařízení; a stanoví ekvivalence oznámených rádiových rozhraní a přidělí třídy rádiových zařízení, by měly být přijímány přezkumným postupem. Přezkumný postup by se měl rovněž použít, pokud jde o rádiová zařízení, jež jsou v souladu s právními předpisy, ale přesto představují riziko pro zdraví nebo bezpečnost osob nebo pro ochranu jiných veřejných zájmů.
(66)
Je-li to nezbytné v závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech týkajících se rádiových zařízení, jež jsou v souladu s právními předpisy, ale přesto představují riziko pro zdraví nebo bezpečnost osob, měla by Komise přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty.
(67)
V souladu se zavedenými postupy může výbor zřízený touto směrnicí užitečným způsobem přispívat k projednávání záležitostí týkajících se uplatňování této směrnice, na něž v souladu s jeho jednacím řádem upozorní předseda výboru nebo zástupce členského státu.
(68)
Pokud jsou projednávány záležitosti týkající se této směrnice, které nesouvisejí s jejím prováděním nebo dodržováním, to znamená v rámci odborné skupiny Komise, měly by být Evropskému parlamentu v souladu se zavedenými postupy poskytnuty úplné informace a podklady a případně by měl být Evropský parlament přizván k účasti na těchto zasedáních.
(69)
Komise by měla prostřednictvím prováděcích aktů a vzhledem k jejich zvláštní povaze bez použití nařízení (EU) č. 182/2011 rozhodnout, zda jsou opatření přijatá členskými státy ohledně nevyhovujících rádiových zařízení důvodná, či nikoli.
(70)
Členské státy by měly stanovit sankce za porušení vnitrostátních právních předpisů přijatých na základě této směrnice a zajistit jejich uplatňování. Stanovené sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující.
(71)
Je nezbytné stanovit přechodná opatření, která umožní dodávat na trh a uvádět do provozu rádiová zařízení, která již byla na trh uvedena v souladu se směrnicí 1999/5/ES.
(72)
Věc byla konzultována s evropským inspektorem ochrany údajů.
(73)
Jelikož cíle této směrnice, totiž zajistit, aby rádiová zařízení dodávaná na trh splňovala požadavky na vysokou úroveň ochrany zdraví a bezpečnosti, odpovídající úroveň elektromagnetické kompatibility a účelné a účinné využívání rádiového spektra bez škodlivých interferencí, a zároveň zajistit správné fungování vnitřního trhu, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej může být z důvodu jeho rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(74)
Směrnice 1999/5/ES by měla být zrušena.
(75)
Členské státy se v souladu se Společným politickým prohlášením členských států a Komise ze dne 28. září 2011 o informativních dokumentech (14) zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice do vnitrostátního práva o jeden či více dokumentů, které objasňují vztah mezi jednotlivými složkami směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů. Ve vztahu k této směrnici považuje normotvůrce předložení těchto dokumentů za odůvodněné,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Tato směrnice stanoví předpisový rámec pro dodávání rádiových zařízení na trh a jejich uvádění do provozu v Unii.
2. Tato směrnice se nevztahuje na zařízení uvedená v příloze I.
3. Tato směrnice se nevztahuje na rádiová zařízení používaná výlučně k činnostem, které se týkají veřejné bezpečnosti, obrany, bezpečnosti státu (včetně hospodářské prosperity státu, pokud tyto činnosti souvisejí s bezpečnostními záležitostmi státu), a k činnostem státu v oblasti trestního práva.
4. Na rádiová zařízení v oblasti působnosti této směrnice se nevztahuje směrnice 2014/35/EU, s výjimkou případů stanovených v čl. 3 odst. 1 písm. a) této směrnice.
Článek 2
Definice
1. Pro účely této směrnice se rozumí:
1)
„rádiovým zařízením“ elektrický či elektronický výrobek, který záměrně vysílá nebo přijímá rádiové vlny pro účely rádiové komunikace nebo rádiového určování, nebo elektrický či elektronický výrobek, který je třeba doplnit příslušenstvím, například anténou, aby mohl záměrně vysílat nebo přijímat rádiové vlny pro účely rádiové komunikace nebo rádiového určování;
2)
„rádiovou komunikací“ komunikace pomocí rádiových vln;
3)
„rádiovým určováním“ určování polohy, rychlosti pohybu nebo dalších vlastností určitého objektu nebo získávání informací o těchto parametrech pomocí vlastností šíření rádiových vln;
4)
„rádiovými vlnami“ elektromagnetické vlny o kmitočtu nižším než 3 000 GHz šířené prostorem bez umělého vedení;
5)
„rádiovým rozhraním“ specifikace regulovaného využívání rádiového spektra;
6)
„třídou rádiových zařízení“ třída označující určité kategorie rádiových zařízení, které se podle této směrnice pokládají za podobné, a rádiová rozhraní, pro která je toto rádiové zařízení určeno;
7)
„škodlivou interferencí“ škodlivé rušení ve smyslu čl. 2 písm. r) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES (15);
8)
„elektromagnetickým rušením“ elektromagnetické rušení ve smyslu čl. 3 odst. 1 bodu 5 směrnice 2014/30/EU;
9)
„dodáním na trh“ či „dodáváním na trh“ jakékoli dodání rádiového zařízení k distribuci, spotřebě nebo použití na trhu Unie v rámci obchodní činnosti, ať už za úplatu, nebo bezplatně;
10)
„uvedením na trh“ první dodání rádiového zařízení na trh Unie;
11)
„uvedením do provozu“ první použití rádiového zařízení konečným uživatelem v Unii;
12)
„výrobcem“ fyzická nebo právnická osoba, která vyrábí rádiové zařízení nebo si je nechává navrhnout nebo vyrobit a toto zařízení uvádí na trh pod svým jménem nebo ochrannou známkou;
13)
„zplnomocněným zástupcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která byla písemně pověřena výrobcem, aby jednala jeho jménem při plnění konkrétních úkolů;
14)
„dovozcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která uvádí na trh Unie rádiové zařízení ze třetí země;
15)
„distributorem“ fyzická nebo právnická osoba v dodavatelském řetězci, jiná než výrobce nebo dovozce, která dodává rádiové zařízení na trh;
16)
„hospodářskými subjekty“ výrobce, zplnomocněný zástupce, dovozce a distributor;
17)
„technickou specifikací“ dokument, který předepisuje technické požadavky, které má rádiové zařízení splňovat;
18)
„harmonizovanou normou“ harmonizovaná norma ve smyslu čl. 2 bodu 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1025/2012;
19)
„akreditací“ akreditace ve smyslu čl. 2 bodu 10 nařízení (ES) č. 765/2008;
20)
„vnitrostátním akreditačním orgánem“ vnitrostátní akreditační orgán ve smyslu čl. 2 bodu 11 nařízení (ES) č. 765/2008;
21)
„posuzováním shody“ postup k prokázání, zda byly splněny základní požadavky této směrnice týkající se rádiového zařízení;
22)
„subjektem posuzování shody“ subjekt, který vykonává činnosti posuzování shody;
23)
„stažením z oběhu“ opatření, jehož cílem je navrácení rádiového zařízení, které již bylo zpřístupněno konečnému uživateli;
24)
„stažením z trhu“ opatření, jehož cílem je zabránit, aby bylo rádiové zařízení, které se nachází v dodavatelském řetězci, dodáváno na trh;
25)
„harmonizačními právními předpisy Unie“ veškeré právní předpisy Unie harmonizující podmínky uvádění výrobků na trh;
26)
„označením CE“ označení, kterým výrobce vyjadřuje, že rádiové zařízení je ve shodě s příslušnými požadavky stanovenými v harmonizačních právních předpisech Unie, které upravují jeho umisťování.
2. Komise může přijmout prováděcí akty, v nichž určí, zda některé kategorie elektrických nebo elektronických výrobků odpovídají definici uvedené v odst. 1 bodě 1 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 45 odst. 3.
Článek 3
Základní požadavky
1. Rádiové zařízení musí být konstruováno tak, aby byla zajištěna:
a)
ochrana zdraví a bezpečnosti osob a domácích zvířat a ochrana majetku, včetně splnění cílů stanovených ve směrnici 2014/35/EU, co se týče požadavků na bezpečnost, avšak bez použití mezní hodnoty napětí;
b)
odpovídající úroveň elektromagnetické kompatibility podle směrnice 2014/30/EU.
2. Rádiové zařízení musí být konstruováno tak, aby jak účinně využívalo rádiového spektra, tak podporovalo jeho účelné využívání, a zabránilo se tak škodlivým interferencím.
3. Rádiové zařízení v určitých kategoriích nebo třídách musí být konstruováno tak, aby bylo v souladu s následujícími základními požadavky:
a)
rádiové zařízení funguje společně s příslušenstvím, zejména s jednotnými nabíječkami;
b)
rádiové zařízení funguje společně s jinými rádiovými zařízeními prostřednictvím sítí;
c)
rádiové zařízení lze připojit k rozhraním vhodného typu po celé Unii;
d)
rádiové zařízení nemá nepříznivý vliv na síť či její provoz, ani nezneužívá zdroje sítě, a nezpůsobuje tak nepřijatelné zhoršení služby;
e)
rádiové zařízení je vybaveno bezpečnostním zařízením, které zajišťuje ochranu osobních údajů a soukromí uživatele a účastníka;
f)
rádiové zařízení podporuje určité funkční charakteristiky, které zajišťují ochranu před podvodem;
g)
rádiové zařízení podporuje určité funkční charakteristiky, které zajišťují přístup k tísňovým službám;
h)
rádiové zařízení podporuje určité funkční charakteristiky, které usnadňují jejich používání zdravotně postiženým uživatelům;
i)
rádiové zařízení podporuje určité funkční charakteristiky, které zajišťují, že software lze do rádiového zařízení nahrát pouze v případě, že byl prokázán soulad této kombinace softwaru a rádiového zařízení s právními předpisy.
Za účelem specifikace kategorií nebo tříd rádiových zařízení, na něž se vztahuje každý z požadavků stanovených v prvním pododstavci písm. a) až i) tohoto odstavce, se Komisi svěřuje pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 44.
Článek 4
Poskytování informací o souladu kombinací rádiových zařízení a softwaru s právními předpisy
1. Výrobci rádiových zařízení a softwaru, díky němuž lze rádiová zařízení používat k zamýšlenému účelu, poskytnou členským státům a Komisi informace o souladu zamýšlených kombinací rádiových zařízení a softwaru se základními požadavky stanovenými v článku 3. Tyto informace vycházejí z posouzení shody provedeného podle článku 17 a podávají se v podobě prohlášení o shodě, jež obsahuje údaje uvedené v příloze VI. Podle konkrétních kombinací rádiového zařízení a softwaru tyto informace přesně označují, jaké rádiové zařízení a software byly posouzeny, a jsou neustále aktualizovány.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 44 za účelem specifikace kategorií nebo tříd rádiových zařízení, na něž se vztahuje požadavek stanovený v odstavci 1 tohoto článku.
3. Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví konkrétní pravidla zpřístupňování informací o souladu s právními předpisy u kategorií a tříd specifikovaných v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle odstavce 2 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 45 odst. 3.
Článek 5
Registrace typů rádiových zařízení některých kategorií
1. Ode dne 12. června 2018 mají výrobci povinnost zaregistrovat typy rádiových zařízení těch kategorií, které se vyznačují nízkou mírou souladu se základními požadavky stanovenými v článku 3 do centrálního systému uvedeného v odstavci 4 tohoto článku, a to ještě před uvedením rádiových zařízení těchto kategorií na trh. Při registraci těchto typů rádiových zařízení poskytnou výrobci některé části technické dokumentace uvedené v písmenech a), d), e), f), g), h) a i) přílohy V nebo v odůvodněných případech celou tuto dokumentaci. Každému zaregistrovanému typu rádiového zařízení Komise přidělí registrační číslo, které výrobci umístí na rádiové zařízení uváděné na trh.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 44 za účelem specifikace kategorií rádiových zařízení, na něž se vztahuje požadavek stanovený v odstavci 1 tohoto článku, a částí technické dokumentace, které mají být poskytnuty, přičemž zohlední informace o souladu rádiového zařízení s právními předpisy poskytnuté členskými státy podle čl. 47 odst. 1 a vyhodnocení rizika neuplatňování základních požadavků.
3. Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví konkrétní pravidla registrace a konkrétní pravidla pro umisťování registračního čísla na rádiová zařízení, u kategorií specifikovaných v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle odstavce 2 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 45 odst. 3.
4. Komise zpřístupní ústřední systém a umožní výrobcům registrovat požadované informace. Tento systém zajistí odpovídající kontrolu přístupu k informacím důvěrné povahy.
5. Poté, co akt v přenesené pravomoci přijatý podle odstavce 2 tohoto článku nabude účinku, zprávy vypracované podle čl. 47 odst. 1 a 2 vyhodnotí jeho dopady.
Článek 6
Dodávání na trh
Členské státy přijmou vhodná opatření k zajištění toho, aby rádiové zařízení bylo na trh dodáváno pouze tehdy, je-li v souladu s touto směrnicí.
Článek 7
Uvádění do provozu a používání
Je-li rádiové zařízení v souladu s touto směrnicí, je správně nainstalováno, udržováno a používáno k zamýšlenému účelu, členské státy povolí jeho uvedení do provozu a používání. Aniž jsou dotčeny povinnosti členských států podle rozhodnutí č. 676/2002/ES a podmínky spojené s oprávněními k využívání kmitočtů v souladu s právem Unie, zejména podle čl. 9 odst. 3 a 4 směrnice 2002/21/ES, mohou členské státy zavést dodatečné požadavky pro uvádění do provozu nebo používání rádiových zařízení pouze z důvodů souvisejících s účelným a účinným využíváním rádiového spektra, se zabráněním škodlivým interferencím, se zabráněním elektromagnetickému rušení nebo z důvodu ochrany veřejného zdraví.
Článek 8
Oznamování specifikací rádiových rozhraní a přidělování tříd rádiových zařízení
1. Členské státy oznámí v souladu s postupem podle směrnice 98/34/ES ta rádiová rozhraní, která hodlají upravit svými předpisy, kromě:
a)
rádiových rozhraní, která jsou plně a bez jakékoli odchylky v souladu s rozhodnutím Komise o harmonizovaném využívání rádiového spektra přijatých podle rozhodnutí č. 676/2002/ES, a
b)
rádiových rozhraní, která v souladu s prováděcími předpisy přijatými podle odstavce 2 tohoto článku odpovídají rádiovému zařízení, které lze v Unii uvést do provozu a používat bez omezení.
2. Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví ekvivalenci oznámených rádiových rozhraní a přidělí třídu rádiového zařízení a podrobnosti o ní zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 45 odst. 3.
Článek 9
Volný pohyb rádiových zařízení
1. Členské státy nesmějí na svém území z důvodů týkajících se hledisek, na něž se vztahuje tato směrnice, bránit dodávání na trh rádiových zařízení, která splňují požadavky této směrnice.
2. Na veletrzích, výstavách a při podobných akcích nebudou členské státy bránit vystavování nebo předvádění rádiových zařízení, která nejsou v souladu s touto směrnicí, za předpokladu, že je z viditelného označení jasně patrné, že tato zařízení nesmějí být dodávána na trh ani uváděna do provozu, dokud nebudou uvedena do shody s touto směrnicí. Rádiová zařízení mohou být předváděna pouze za předpokladu, že byla přijata odpovídající opatření, jak předepisují členské státy, která zabrání škodlivým interferencím, elektromagnetickému rušení a ohrožení zdraví a bezpečnosti osob nebo domácích zvířat nebo ohrožení majetku.
KAPITOLA II
POVINNOSTI HOSPODÁŘSKÝCH SUBJEKTŮ
Článek 10
Povinnosti výrobců
1. Při uvádění svého rádiového zařízení na trh výrobci zajistí, aby bylo navrženo a vyrobeno v souladu se základními požadavky stanovenými v článku 3.
2. Výrobci zajistí, aby bylo rádiové zařízení konstruováno tak, aby je bylo možno provozovat alespoň v jednom členském státě, aniž by došlo k porušení platných požadavků na využívání rádiového spektra.
3. Výrobci vypracují technickou dokumentaci uvedenou v článku 21 a provedou nebo nechají provést příslušný postup posuzování shody uvedený v článku 17.
Byl-li soulad daného rádiového zařízení s příslušnými požadavky takovým postupem posouzení shody prokázán, vypracují výrobci EU prohlášení o shodě a umístí označení CE.
4. Výrobci uchovávají technickou dokumentaci a EU prohlášení o shodě po dobu deseti let od uvedení daného rádiového zařízení na trh.
5. Výrobci zajistí, aby byly zavedeny postupy, díky nimž sériová výroba zůstane ve shodě s touto směrnicí. Je třeba patřičně přihlédnout ke změnám návrhu nebo parametrů daného rádiového zařízení a změnám harmonizovaných norem nebo jiných technických specifikací, na jejichž základě se prohlašuje shoda daného rádiového zařízení.
Je-li to považováno za vhodné vzhledem k rizikům, která rádiová zařízení představují, provádějí výrobci za účelem ochrany zdraví a bezpečnosti konečných uživatelů zkoušky vzorků rádiových zařízení dodávaných na trh a šetření a v případě potřeby vedou knihy stížností, nevyhovujících rádiových zařízení a stažení rádiových zařízení z oběhu a průběžně o veškerých těchto kontrolních činnostech informují distributory.
6. Výrobci zajistí, aby bylo na rádiovém zařízení, které uvedli na trh, uvedeno číslo typu či série nebo sériové číslo nebo jiný prvek umožňující jeho identifikaci, nebo v případech, kdy to velikost nebo povaha rádiového zařízení neumožňuje, aby byla požadovaná informace uvedena na obalu nebo v dokladu přiloženém k rádiovému zařízení.
7. Výrobci uvedou na rádiovém zařízení, nebo není-li to kvůli jeho velikosti či povaze možné, na obalu nebo v dokladu přiloženém k rádiovému zařízení své jméno, zapsaný obchodní název nebo zapsanou ochrannou známku a poštovní adresu, na níž je lze kontaktovat. Adresa musí uvádět jedno místo, na kterém lze výrobce kontaktovat. Kontaktní údaje se uvádějí v jazyce, kterému koneční uživatelé a orgány dozoru nad trhem snadno rozumějí.
8. Výrobci zajistí, aby byly k danému rádiovému zařízení přiloženy v souladu s rozhodnutím příslušného členského státu návody a bezpečnostní informace v jazyce, kterému spotřebitelé a ostatní koneční uživatelé snadno rozumějí. Návod musí obsahovat informace nutné k tomu, aby bylo možné rádiové zařízení používat k jeho zamýšlenému použití. Tyto informace musí v příslušných případech obsahovat popis příslušenství nebo součástí, včetně softwaru, které umožňují zamýšlené fungování rádiového zařízení. Tyto pokyny, bezpečnostní informace a jakákoli označení musí být jasné, srozumitelné a snadno pochopitelné.
V případě rádiového zařízení, které záměrně vysílá rádiové vlny, se rovněž uvedou tyto informace:
a)
kmitočtové pásmo (kmitočtová pásma), v němž (v nichž) rádiové zařízení pracuje;
b)
maximální radiofrekvenční výkon vysílaný v kmitočtovém pásmu (v kmitočtových pásmech), v němž (v nichž) je rádiové zařízení provozováno.
9. Výrobci zajistí, aby byla ke každému jednotlivému rádiovému zařízení přiložena kopie EU prohlášení o shodě nebo zjednodušené EU prohlášení o shodě. Poskytuje-li se pouze zjednodušené EU prohlášení o shodě, musí obsahovat přesnou internetovou adresu, na níž lze získat úplné znění EU prohlášení o shodě.
10. V případě omezení uvádění do provozu nebo v případě platných požadavků pro povolení používání musí být z informací na obalu možné zjistit členské státy či zeměpisnou oblast členského státu, kde jsou tato omezení uvádění do provozu nebo tyto požadavky na povolení používání v platnosti. Tyto informace musí být doplněny do návodu přiloženého k rádiovému zařízení. Komise může přijmout prováděcí akty, které stanoví způsob uvádění těchto informací. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 45 odst. 2.
11. Výrobci, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že rádiové zařízení, které uvedli na trh, není ve shodě s touto směrnicí, přijmou okamžitě nezbytná nápravná opatření k uvedení tohoto rádiového zařízení do shody, nebo v případě potřeby k jeho stažení z trhu nebo z oběhu. Dále, pokud rádiové zařízení představuje riziko, informují o tom výrobci neprodleně příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž dané rádiové zařízení dodali na trh, a uvedou podrobnosti, zejména o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních a o jejich výsledcích.
12. Výrobci poskytnou příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci v papírové nebo elektronické podobě, které jsou nezbytné k prokázání shody daného rádiového zařízení s touto směrnicí, v jazyce, kterému tento orgán snadno rozumí. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná rádiovými zařízeními, která uvedli na trh.
Článek 11
Zplnomocnění zástupci
1. Výrobce může písemným pověřením jmenovat zplnomocněného zástupce.
Povinnosti stanovené v čl. 10 odst. 1 a povinnost vypracovat technickou dokumentaci stanovená v čl. 10 odst. 3 nesmějí být součástí pověření zplnomocněného zástupce.
2. Zplnomocněný zástupce vykonává úkoly stanovené v pověření, které obdržel od výrobce. Pověření musí zplnomocněnému zástupci umožňovat alespoň:
a)
uchovávat EU prohlášení o shodě a technickou dokumentaci pro potřeby vnitrostátních orgánů dozoru nad trhem po dobu deseti let od uvedení rádiového zařízení na trh;
b)
poskytnout příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody rádiového zařízení;
c)
spolupracovat s příslušnými vnitrostátními orgány na jejich žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná rádiovými zařízeními, na která se vztahuje jeho pověření.
Článek 12
Povinnosti dovozců
1. Dovozci uvádějí na trh pouze rádiová zařízení, která jsou v souladu s právními předpisy.
2. Před uvedením rádiového zařízení na trh dovozci zajistí, aby výrobce provedl příslušný postup posuzování shody uvedený v článku 17 a aby bylo rádiové zařízení konstruováno tak, aby jej bylo možno provozovat alespoň v jednom členském státě, aniž by došlo k porušení platných požadavků na využívání rádiového spektra. Dovozci zajistí, aby výrobce vypracoval technickou dokumentaci, aby rádiové zařízení neslo označení CE, aby k němu byly přiloženy informace a doklady uvedené v čl. 10 odst. 8, 9 a 10, a aby výrobce splnil požadavky stanovené v čl. 10 odst. 6 a 7.
Domnívá-li se dovozce nebo má-li důvod se domnívat, že rádiové zařízení není ve shodě se základními požadavky stanovenými v článku 3, nesmí uvést rádiové zařízení na trh, dokud nebude uvedeno do shody. Dále, pokud rádiové zařízení představuje riziko, musí být výrobce, jakož i orgány dozoru nad trhem, o takové skutečnosti dovozcem informováni.
3. Dovozci uvedou na rádiovém zařízení, nebo není-li to možné, na obalu nebo v dokladu přiloženém k rádiovému zařízení své jméno, zapsaný obchodní název nebo zapsanou ochrannou známku a poštovní adresu, na níž je lze kontaktovat. Platí to i v případech, kdy to velikost rádiového zařízení neumožňuje nebo kdy by dovozce musel za účelem uvedení svého jména a adresy otevřít obal rádiového zařízení. Kontaktní údaje se uvádějí v jazyce, kterému koneční uživatelé a orgány dozoru nad trhem snadno rozumějí.
4. Dovozci zajistí, aby byly k rádiovému zařízení přiloženy návody a bezpečnostní informace v jazyce, kterému spotřebitelé a ostatní koneční uživatelé snadno rozumějí a který určí dotčený členský stát.
5. Dovozci zajistí, aby v době, kdy nesou za rádiové zařízení odpovědnost, jeho skladovací a přepravní podmínky neohrožovaly jeho soulad se základními požadavky stanovenými v článku 3.
6. Je-li to považováno za vhodné vzhledem k rizikům, která rádiová zařízení představují, provádějí dovozci za účelem ochrany zdraví a bezpečnosti konečných uživatelů zkoušky vzorků rádiových zařízení dodávaných na trh a šetření a v případě potřeby vedou knihy stížností, nevyhovujících rádiových zařízení a stažení rádiových zařízení z oběhu a průběžně o veškerých těchto kontrolních činnostech informují distributory.
7. Dovozci, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že rádiové zařízení, které uvedli na trh, není ve shodě s touto směrnicí, přijmou okamžitě nezbytná nápravná opatření k uvedení tohoto rádiového zařízení do shody, nebo v případě potřeby k jeho stažení z trhu nebo z oběhu. Dále, pokud rádiové zařízení představuje riziko, informují o tom dovozci neprodleně příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž dané rádiové zařízení dodali na trh, a uvedou podrobnosti, zejména o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních.
8. Dovozci po dobu 10 let od uvedení rádiového zařízení na trh uchovávají kopii EU prohlášení o shodě pro potřeby orgánů dozoru nad trhem a zajišťují, že těmto orgánům může být na požádání předložena technická dokumentace.
9. Dovozci poskytnou příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci v papírové nebo elektronické podobě, které jsou nezbytné k prokázání shody rádiového zařízení, v jazyce, kterému tento orgán snadno rozumí. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná rádiovými zařízeními, která uvedli na trh.
Článek 13
Povinnosti distributorů
1. Při dodávání rádiových zařízení na trh distributoři jednají s řádnou péčí, pokud jde o požadavky této směrnice.
2. Před dodáním rádiového zařízení na trh distributoři ověří, zda nese označení CE, zda jsou k němu přiloženy doklady požadované touto směrnicí, návod a bezpečnostní informace v jazyce, kterému spotřebitelé a ostatní koneční uživatelé v členském státě, v němž má být rádiové zařízení dodáno na trh, snadno rozumějí, a zda výrobce splnil požadavky stanovené v čl. 10 odst. 2 a 6 až 10, a dovozce požadavky stanovené v čl. 12 odst. 3.
Domnívá-li se distributor nebo má-li důvod se domnívat, že rádiové zařízení není ve shodě se základními požadavky stanovenými v článku 3, nesmí dodat rádiové zařízení na trh, dokud nebude uvedeno do shody. Dále, pokud rádiové zařízení představuje riziko, informuje o tom distributor výrobce nebo dovozce, jakož i orgány dozoru nad trhem.
3. Distributoři zajistí, aby v době, kdy nesou za rádiové zařízení odpovědnost, jeho skladovací a přepravní podmínky neohrožovaly jeho soulad se základními požadavky stanovenými v článku 3.
4. Distributoři, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že rádiové zařízení, které dodali na trh, není ve shodě s touto směrnicí, zajistí, že budou přijata nezbytná nápravná opatření k uvedení tohoto rádiového zařízení do shody, nebo v případě potřeby k jeho stažení z trhu nebo z oběhu. Dále, pokud rádiové zařízení představuje riziko, informují o tom distributoři neprodleně příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž dané rádiové zařízení dodali na trh, a uvedou podrobnosti, zejména o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních.
5. Distributoři poskytnou příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci v papírové nebo elektronické podobě, které jsou nezbytné k prokázání shody rádiového zařízení. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná rádiovými zařízeními, která dodali na trh.
Článek 14
Případy, kdy se povinnosti výrobců vztahují na dovozce a distributory
Dovozce nebo distributor je pro účely této směrnice považován za výrobce a vztahují se na něj povinnosti výrobce podle článku 10, pokud uvede rádiové zařízení na trh pod svým jménem nebo ochrannou známkou nebo pokud upraví rádiové zařízení, jež bylo na trh již uvedeno, takovým způsobem, který může ovlivnit jeho soulad s touto směrnicí.
Článek 15
Identifikace hospodářských subjektů
Hospodářské subjekty musí na žádost orgánů dozoru nad trhem identifikovat:
a)
každý hospodářský subjekt, který jim dodal rádiové zařízení;
b)
každý hospodářský subjekt, kterému dodaly rádiové zařízení.
Hospodářské subjekty musí být schopny poskytnout informace uvedené v prvním pododstavci po dobu deseti let poté, co jim bylo rádiové zařízení dodáno, a po dobu deseti let poté, co rádiové zařízení dodaly.
KAPITOLA III
SHODA RÁDIOVÝCH ZAŘÍZENÍ
Článek 16
Předpoklad shody rádiového zařízení
Předpokládá se, že rádiová zařízení, která jsou ve shodě s harmonizovanými normami nebo jejich částmi, na něž byly zveřejněny odkazy v Úředním věstníku Evropské unie, jsou ve shodě se základními požadavky stanovenými v článku 3, na které se tyto normy nebo jejich části vztahují.
Článek 17
Postupy posuzování shody
1. Výrobce provádí posuzování shody rádiového zařízení s cílem splnit základní požadavky stanovené v článku 3. Při posuzování shody zohlední veškeré zamýšlené podmínky provozování a v případě základního požadavku stanoveného v čl. 3 odst. 1 písm. a) také rozumně předvídatelné podmínky. Pokud může mít rádiové zařízení různé konfigurace, musí posouzení shody potvrdit, zda rádiové zařízení splňuje základní požadavky stanovené v článku 3 ve všech možných konfiguracích.
2. Výrobci prokazují soulad rádiového zařízení se základními požadavky stanovenými v čl. 3 odst. 1 některým z těchto postupů posuzování shody:
a)
interní řízení výroby podle přílohy II;
b)
EU přezkoušení typu, po kterém následuje shoda s typem založená na interním řízení výroby podle přílohy III;
c)
shoda založená na úplném zabezpečování kvality podle přílohy IV.
3. Použil-li výrobce při posuzování souladu rádiového zařízení se základními požadavky stanovenými v čl. 3 odst. 2 a 3 harmonizované normy, na něž byly odkazy zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie, zvolí některý z těchto postupů:
a)
interní řízení výroby podle přílohy II;
b)
EU přezkoušení typu, po kterém následuje shoda s typem založená na interním řízení výroby podle přílohy III;
c)
shoda založená na úplném zabezpečování kvality podle přílohy IV.
4. Pokud výrobce při posuzování souladu rádiového zařízení se základními požadavky stanovenými v čl. 3 odst. 2 a 3 částečně nebo vůbec nepoužil harmonizované normy, na něž byly odkazy zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie, nebo pokud tyto harmonizované normy nejsou stanoveny, musí rádiové zařízení s ohledem na uvedené základní požadavky projít některým z těchto postupů:
a)
EU přezkoušení typu, po kterém následuje shoda s typem založená na interním řízení výroby podle přílohy III;
b)
shoda založená na úplném zabezpečování kvality podle přílohy IV.
Článek 18
EU prohlášení o shodě
1. EU prohlášení o shodě potvrzuje, že bylo prokázáno splnění základních požadavků stanovených v článku 3.
2. EU prohlášení o shodě se vypracuje podle vzoru uvedeného v příloze VI, musí obsahovat prvky stanovené ve výše uvedené příloze a být průběžně aktualizováno. Přeloží se do jazyka nebo jazyků požadovaných členským státem, v němž se rádiové zařízení uvádí nebo dodává na trh.
Zjednodušené EU prohlášení o shodě uvedené v čl. 10 odst. 9 obsahuje prvky stanovené v příloze VII a je průběžně aktualizováno. Je přeloženo do jazyka nebo jazyků požadovaných členským státem, v němž se rádiové zařízení uvádí nebo dodává na trh. Úplné znění EU prohlášení o shodě je dostupné na internetové adrese uvedené ve zjednodušeném EU prohlášení o shodě v jazyce nebo jazycích požadovaných členským státem, v němž se rádiové zařízení uvádí nebo dodává na trh.
3. Vztahuje-li se na rádiové zařízení více než jeden akt Unie požadující EU prohlášení o shodě, vypracuje se jediné EU prohlášení o shodě pro všechny tyto akty Unie. Prohlášení musí obsahovat údaje potřebné k určení příslušných aktů Unie včetně odkazů na jejich zveřejnění.
4. Vypracováním EU prohlášení o shodě přebírá výrobce odpovědnost za shodu rádiového zařízení s požadavky stanovenými v této směrnicí.
Článek 19
Obecné zásady označení CE
1. Označení CE podléhá obecným zásadám uvedeným v článku 30 nařízení (ES) č. 765/2008.
2. Vzhledem k povaze rádiových zařízení může být výška označení CE, které je na rádiové zařízení umístěno, nižší než 5 mm za předpokladu, že zůstane viditelné a čitelné.
Článek 20
Pravidla a podmínky umisťování označení CE a identifikačního čísla oznámeného subjektu
1. Označení CE se viditelně, čitelně a nesmazatelně umístí na rádiové zařízení nebo jeho výrobní štítek, ledaže by to povaha rádiového zařízení neumožňovala. Označení CE se rovněž viditelně a čitelně umístí na obalu.
2. Označení CE se umístí před uvedením rádiového zařízení na trh.
3. Použije-li se postup posouzení shody uvedený v příloze IV, za označením CE následuje identifikační číslo oznámeného subjektu.
Identifikační číslo oznámeného subjektu musí mít stejnou výšku jako označení CE.
Identifikační číslo oznámeného subjektu umístí sám oznámený subjekt, nebo je umístí podle jeho pokynů výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce.
4. Členské státy při zajišťování řádného uplatňování režimu označování CE vycházejí ze stávajících mechanismů a přijmou odpovídající opatření v případě neoprávněného použití tohoto označení.
Článek 21
Technická dokumentace
1. Technická dokumentace musí obsahovat všechny náležité údaje nebo podrobnosti o prostředcích, které výrobce použil, aby zajistil soulad rádiového zařízení se základními požadavky stanovenými v článku 3. Musí přinejmenším obsahovat součásti stanovené v příloze V.
2. Technická dokumentace se vypracovává před uvedením rádiového zařízení na trh a průběžně se aktualizuje.
3. Technická dokumentace a korespondence týkající se postupů při EU přezkoušení typu musí být vypracovány v jednom z úředních jazyků členského státu, v němž je oznámený subjekt usazen, nebo v jazyce pro subjekt přijatelném.
4. Není-li technická dokumentace v souladu s odstavci 1, 2 a 3 tohoto článku, a dostatečně tudíž neuvádí příslušné údaje nebo prostředky, které byly použity k zajištění shody rádiového zařízení se základními požadavky podle článku 3, může orgán dozoru nad trhem výrobce nebo dovozce požádat, aby ve stanovené lhůtě a na své náklady nechal provést zkoušku subjektem, který je přijatelný pro orgán dozoru nad trhem, za účelem ověření souladu se základními požadavky stanovenými v článku 3.
KAPITOLA IV
OZNAMOVÁNÍ SUBJEKTŮ POSUZOVÁNÍ SHODY
Článek 22
Oznámení
Členské státy oznámí Komisi a ostatním členským státům subjekty, které jsou oprávněné vykonávat jako třetí strany úkoly posuzování shody podle této směrnice.
Článek 23
Oznamující orgány
1. Členské státy určí oznamující orgán odpovědný za vytvoření a provádění nezbytných postupů pro posuzování a oznamování subjektů posuzování shody a za kontrolu oznámených subjektů, včetně souladu s článkem 28.
2. Členské státy mohou rozhodnout o tom, že posuzování a kontrolu uvedené v odstavci 1 provádí vnitrostátní akreditační orgán ve smyslu nařízení (ES) č. 765/2008 a v souladu s ním.
3. Pokud oznamující orgán přenese posuzování, oznamování nebo kontrolu uvedené v odstavci 1 na subjekt, který není orgánem veřejné správy, nebo takový subjekt těmito úkoly jinak pověří, musí být tento subjekt právnickou osobou a musí obdobně splňovat požadavky stanovené v článku 24. Dále musí tento subjekt přijmout opatření, aby byla pokryta odpovědnost vyplývající z jeho činností.
4. Oznamující orgán nese za úkoly vykonávané subjektem uvedeným v odstavci 3 plnou odpovědnost.
Článek 24
Požadavky na oznamující orgány
1. Oznamující orgán je zřízen takovým způsobem, aby nedošlo k žádnému střetu zájmů se subjekty posuzování shody.
2. Oznamující orgán je organizován a funguje tak, aby zabezpečil objektivitu a nestrannost svých činností.
3. Oznamující orgán je organizován takovým způsobem, aby každé rozhodnutí týkající se oznámení subjektu posuzování shody bylo přijato příslušnými osobami, jinými než osobami, které provedly posouzení.
4. Oznamující orgán nenabízí ani neposkytuje žádné činnosti, které provádějí subjekty posuzování shody, ani neposkytuje poradenské služby na komerčním či konkurenčním základě.
5. Oznamující orgán zachovává důvěrnost informací, které obdržel.
6. Oznamující orgán má k dispozici dostatečný počet odborně způsobilých pracovníků, aby mohl řádně vykonávat své úkoly.
Článek 25
Informační povinnost oznamujících orgánů
Členské státy informují Komisi o svých postupech pro posuzování a oznamování subjektů posuzování shody a kontrolu oznámených subjektů a o veškerých změnách týkajících se těchto postupů.
Komise tyto informace zveřejní.
Článek 26
Požadavky na oznámené subjekty
1. Pro účely oznámení musí subjekt posuzování shody splňovat požadavky stanovené v odstavcích 2 až 11.
2. Subjekt posuzování shody je zřízen podle vnitrostátních právních předpisů některého členského státu a má právní subjektivitu.
3. Subjekt posuzování shody je třetí stranou nezávislou na organizaci nebo rádiovém zařízení, které posuzuje.
Za takovýto subjekt lze považovat subjekt patřící k hospodářskému sdružení nebo profesnímu svazu, které zastupují podniky zapojené do navrhování, výroby, dodávání, montáže, používání nebo údržby rádiového zařízení, které tento subjekt posuzuje, pokud je prokázána jeho nezávislost a neexistence jakéhokoli střetu zájmů.
4. Subjekt posuzování shody, jeho nejvyšší vedení a pracovníci odpovědní za vykonávání úkolů posuzování shody nesmějí být osobami, které navrhují, vyrábějí, dodávají, instalují, nakupují, vlastní, používají nebo udržují rádiová zařízení, jež posuzují, ani nesmějí být zástupci jakékoli z těchto stran. To nevylučuje používání posuzovaných rádiových zařízení, která jsou nezbytná pro činnost subjektu posuzování shody, ani používání takových rádiových zařízení k osobním účelům.
Subjekt posuzování shody, jeho nejvyšší vedení a pracovníci odpovědní za vykonávání úkolů posuzování shody se nesmějí přímo podílet na navrhování, výrobě nebo konstrukci, uvádění na trh, instalaci, používání ani údržbě těchto rádiových zařízení ani nesmějí zastupovat strany, které se těmito činnostmi zabývají. Nesmějí vykonávat žádnou činnost, která by mohla ohrozit jejich nezávislý úsudek nebo důvěryhodnost ve vztahu k činnostem posuzování shody, pro něž byly tyto osoby oznámeny. To platí zejména pro poradenské služby.
Subjekty posuzování shody zajistí, aby činnosti jejich dceřiných společností nebo subdodavatelů neohrožovaly důvěrnost, objektivitu a nestrannost jeho činností posuzování shody.
5. Subjekty posuzování shody a jejich pracovníci vykonávají činnosti posuzování shody na nejvyšší úrovni profesionální důvěryhodnosti a požadované odborné způsobilosti v konkrétní oblasti a nesmějí být vystaveni žádným tlakům a podnětům, zejména finančním, které by mohly ovlivnit jejich úsudek nebo výsledky jejich činností posuzování shody, zejména ze strany osob nebo skupin osob, které mají na výsledcích těchto činností zájem.
6. Subjekt posuzování shody musí být schopen vykonávat všechny úkoly posuzování shody, které tomuto subjektu ukládají přílohy III a IV a pro něž byl oznámen, ať již tyto úkoly vykonává subjekt posuzování shody sám, nebo jsou vykonávány jeho jménem a na jeho odpovědnost.
Subjekt posuzování shody musí mít vždy a pro každý postup posuzování shody a každý druh nebo kategorii rádiových zařízení, pro něž byl oznámen, k dispozici potřebné:
a)
pracovníky s odbornými znalostmi a dostatečnými zkušenostmi potřebnými k plnění úkolů posuzování shody;
b)
popisy postupů, podle nichž je posuzování shody prováděno, aby byla zajištěna transparentnost těchto postupů a možnost jejich zopakování; musí mít zavedenou náležitou politiku a postupy pro rozlišení mezi úkoly, jež vykonává jako oznámený subjekt, a dalšími činnostmi;
c)
postupy pro výkon činností, jež řádně zohledňují velikost a strukturu podniku, odvětví, v němž působí, míru složitosti dané technologie rádiového zařízení a hromadnou nebo sériovou povahu výrobního procesu.
Subjekt posuzování shody musí mít prostředky nezbytné k řádnému plnění technických a administrativních úkolů spojených s činnostmi posuzování shody.
7. Pracovníci odpovědní za provádění úkolů posuzování shody musí:
a)
mít dobrou technickou a odbornou přípravu zahrnující všechny činnosti posuzování shody, pro něž byl subjekt posuzování shody oznámen;
b)
mít uspokojivou znalost požadavků souvisejících s posuzováním, které provádějí, a odpovídající pravomoc toto posuzování provádět;
c)
mít náležité znalosti základních požadavků stanovených v článku 3, příslušných harmonizovaných norem a příslušných ustanovení harmonizačních právních předpisů Unie a vnitrostátních právních předpisů a rozumět jim;
d)
být schopni vypracovávat certifikáty EU přezkoušení typu nebo schválení systému kvality, protokoly a zprávy prokazující, že byla posouzení provedena.
8. Musí být zaručena nestrannost subjektů posuzování shody, jejich nejvyššího vedení a pracovníků odpovědných za vykonávání úkolů posuzování shody.
Odměňování nejvyššího vedení a pracovníků subjektu posuzování shody odpovědných za vykonávání úkolů posuzování shody nezávisí na počtu provedených posouzení ani na výsledcích těchto posouzení.
9. Subjekty posuzování shody uzavřou pojištění odpovědnosti za škodu, pokud tuto odpovědnost nepřevzal stát v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo pokud není za posuzování shody přímo odpovědný sám členský stát.
10. Pracovníci subjektu posuzování shody jsou povinni zachovávat služební tajemství, pokud jde o veškeré informace, které obdrželi při plnění svých úkolů podle příloh III a IV nebo podle jakéhokoli ustanovení vnitrostátních právních předpisů, kterým se uvedené přílohy provádějí, s výjimkou styku s příslušnými orgány členského státu, v němž vykonávají svou činnost. Důvěrné obchodní informace musí být chráněny.
11. Subjekty posuzování shody se podílejí na příslušných normalizačních činnostech, regulačních činnostech v oblasti rádiových zařízení a plánování kmitočtů a činnostech koordinační skupiny oznámených subjektů zřízené podle příslušných harmonizačních právních předpisů Unie nebo zajistí, aby byli jejich pracovníci odpovědní za vykonávání úkolů posuzování shody o těchto činnostech informováni, a jakožto všeobecné pokyny používají správní rozhodnutí a dokumenty, které jsou výsledkem práce této skupiny.
Článek 27
Předpoklad shody oznámených subjektů
Pokud subjekt posuzování shody prokáže svou shodu s kritérii stanovenými v příslušných harmonizovaných normách nebo jejich částech, na něž byly zveřejněny odkazy v Úředním věstníku Evropské unie, předpokládá se, že splňuje požadavky stanovené v článku 26 v rozsahu, v němž se harmonizované normy na tyto požadavky vztahují.
Článek 28
Dceřiné společnosti oznámených subjektů a zadávání subdodávek
1. Pokud oznámený subjekt zadá konkrétní úkoly týkající se posuzování shody subdodavateli nebo dceřiné společnosti, zajistí, aby subdodavatel nebo dceřiná společnost splňovali požadavky stanovené v článku 26, a informuje o tom oznamující orgán.
2. Oznámené subjekty nesou plnou odpovědnost za úkoly provedené subdodavateli nebo dceřinými společnostmi bez ohledu na to, kde jsou tito subdodavatelé nebo dceřiné společnosti usazeni.
3. Činnosti lze zadat subdodavateli nebo dceřiné společnosti pouze se souhlasem zákazníka.
4. Oznámené subjekty uchovávají pro potřebu oznamujícího orgánu příslušné doklady týkající se posouzení kvalifikací subdodavatele nebo dceřiné společnosti a práce provedené subdodavatelem nebo dceřinou společností podle příloh III a IV.
Článek 29
Žádost o oznámení
1. Subjekt posuzování shody podává žádost o oznámení oznamujícímu orgánu členského státu, v němž je usazen.
2. Součástí žádosti o oznámení je popis činností posuzování shody, modulu nebo modulů posuzování shody a rádiových zařízení, pro nějž se subjekt prohlašuje za způsobilý, jakož i osvědčení o akreditaci, pokud existuje, vydané vnitrostátním akreditačním orgánem, které potvrzuje, že subjekt posuzování shody splňuje požadavky stanovené v článku 26.
3. Nemůže-li dotčený subjekt posuzování shody předložit osvědčení o akreditaci, poskytne oznamujícímu orgánu veškeré doklady nezbytné k ověření, uznání a pravidelné kontrole svého souladu s požadavky stanovenými v článku 26.
Článek 30
Postup oznamování
1. Oznamující orgány mohou oznámit pouze subjekty posuzování shody, které splňují požadavky stanovené v článku 26.
2. K oznámení Komisi a ostatním členským státům využijí elektronický nástroj pro oznamování vyvinutý a spravovaný Komisí.
3. Oznámení obsahuje veškeré podrobnosti o dotčených činnostech posuzování shody, modulu nebo modulech posuzování shody a rádiových zařízeních a příslušné potvrzení o způsobilosti.
4. Pokud se oznámení nezakládá na osvědčení o akreditaci uvedeném v čl. 29 odst. 2, poskytne oznamující orgán Komisi a ostatním členským státům doklady, které prokazují způsobilost subjektu posuzování shody, a informace o zavedených opatřeních k zajištění toho, aby byl subjekt pravidelně kontrolován a i v budoucnu splňoval požadavky stanovené v článku 26.
5. Dotčený subjekt může vykonávat činnosti oznámeného subjektu pouze tehdy, pokud Komise nebo ostatní členské státy proti tomu nevznesly námitky do dvou týdnů po oznámení, pokud se použije osvědčení o akreditaci, nebo do dvou měsíců po oznámení, pokud se akreditace nepoužije.
Pouze takový subjekt se pro účely této směrnice považuje za oznámený subjekt.
6. Oznamující orgán oznámí Komisi a ostatním členským státům jakékoli následné změny v oznámení.
Článek 31
Identifikační čísla a seznamy oznámených subjektů
1. Komise oznámenému subjektu přidělí identifikační číslo.
Přidělí mu jediné číslo i v případě, že je subjekt oznámen podle několika aktů Unie.
2. Komise zveřejní seznam subjektů oznámených podle této směrnice, včetně identifikačních čísel, která jim byla přidělena, a činností, pro něž byly oznámeny.
Komise zajistí, aby byl tento seznam průběžně aktualizován.
Článek 32
Změny v oznámeních
1. Pokud oznamující orgán zjistí nebo je upozorněn na to, že oznámený subjekt již nesplňuje požadavky stanovené v článku 26 nebo neplní své povinnosti, omezí, pozastaví nebo případně zruší oznámení podle toho, jak je neplnění těchto požadavků nebo povinností závažné. Neprodleně o tom uvědomí Komisi a ostatní členské státy.
2. V případě omezení, pozastavení nebo zrušení oznámení nebo v případě, že oznámený subjekt ukončil svou činnost, zajistí oznamující členský stát, aby byly spisy tohoto subjektu buď zpracovány jiným oznámeným subjektem, nebo byly k dispozici příslušným oznamujícím orgánům a orgánům dozoru nad trhem na vyžádání.
Článek 33
Zpochybnění způsobilosti oznámených subjektů
1. Komise vyšetří všechny případy, v nichž má pochybnosti nebo je upozorněna na pochybnosti o způsobilosti oznámeného subjektu nebo o tom, zda oznámený subjekt nadále splňuje požadavky a povinnosti, které jsou mu uloženy.
2. Oznamující členský stát předloží Komisi na vyžádání všechny informace týkající se podkladů pro oznámení nebo zachování způsobilosti dotčeného oznámeného subjektu.
3. Komise zajistí, aby se se všemi citlivými informacemi získanými v průběhu tohoto šetření nakládalo jako s důvěrnými.
4. Pokud Komise zjistí, že oznámený subjekt nesplňuje nebo přestal splňovat požadavky pro své oznámení, přijme prováděcí akt vyžadující, aby oznamující členský stát přijal nezbytná nápravná opatření, včetně případného zrušení oznámení.
Tento prováděcí akt se přijme poradním postupem podle čl. 45 odst. 2.
Článek 34
Povinnosti týkající se činnosti oznámených subjektů
1. Oznámené subjekty provádějí posuzování shody v souladu s postupy posuzování shody stanovenými v přílohách III a IV.
2. Posuzování shody se provádí přiměřeným způsobem, aby se zabránilo zbytečné zátěži hospodářských subjektů. Subjekty posuzování shody při výkonu své činnosti řádně zohlední velikost a strukturu podniku, odvětví, v němž působí, míru složitosti dané technologie rádiového zařízení a hromadnou nebo sériovou povahu výrobního procesu.
Tyto subjekty musí ovšem dodržovat míru přísnosti a úroveň ochrany, jež jsou vyžadovány, aby bylo rádiové zařízení v souladu s touto směrnicí.
3. Pokud oznámený subjekt zjistí, že výrobce nesplnil základní požadavky stanovené v článku 3 nebo v odpovídajících harmonizovaných normách nebo jiných technických specifikacích, vyžaduje, aby výrobce přijal vhodná nápravná opatření, a nevydá certifikát EU přezkoušení typu nebo schválení systému kvality.
4. Pokud v průběhu kontroly shody po vydání certifikátu EU přezkoušení typu nebo schválení systému kvality oznámený subjekt zjistí, že rádiové zařízení již nesplňuje požadavky, vyžaduje, aby výrobce přijal vhodná nápravná opatření, a v případě nutnosti certifikát EU přezkoušení typu nebo schválení systému kvality pozastaví nebo odejme.
5. Pokud nejsou nápravná opatření přijata nebo pokud nemají požadovaný účinek, oznámený subjekt podle potřeby omezí, pozastaví nebo odejme jakékoli certifikáty EU přezkoušení typu nebo schválení systému kvality.
Článek 35
Odvolání proti rozhodnutím oznámených subjektů
Členské státy zajistí, aby bylo možné se proti rozhodnutím oznámených subjektů odvolat.
Článek 36
Informační povinnost oznámených subjektů
1. Oznámené subjekty informují oznamující orgán:
a)
o každém zamítnutí, omezení, pozastavení nebo odnětí certifikátu EU přezkoušení typu nebo schválení systému kvality v souladu s požadavky stanovenými v přílohách III a IV;
b)
o všech okolnostech majících vliv na působnost nebo podmínky oznámení;
c)
o každé žádosti o informace o činnostech posuzování shody, kterou obdržely od orgánů dozoru nad trhem;
d)
na vyžádání o činnostech posuzování shody vykonaných v rámci působnosti jejich oznámení a o jakékoli jiné vykonané činnosti, včetně přeshraničních činností a zadávání subdodávek.
2. Oznámené subjekty poskytnou v souladu s požadavky stanovenými v přílohách III a IV ostatním subjektům oznámeným podle této směrnice, které vykonávají obdobné činnosti posuzování shody a zabývají se stejnými kategoriemi rádiových zařízení, příslušné informace o otázkách týkajících se negativních, a na požádání i pozitivních výsledků posuzování shody.
3. Oznámené subjekty plní informační povinnosti podle příloh III a IV.
Článek 37
Výměna zkušeností
Komise organizuje výměnu zkušeností mezi orgány členských států, které jsou odpovědné za politiku oznamování.
Článek 38
Koordinace oznámených subjektů
Komise zajistí zavedení a řádné provádění vhodné koordinace a spolupráce mezi subjekty oznámenými podle této směrnice ve formě odvětvové skupiny oznámených subjektů.
Členské státy zajistí, aby se jimi oznámené subjekty účastnily práce této skupiny, a to přímo, nebo prostřednictvím určených zástupců.
KAPITOLA V
DOZOR NAD TRHEM UNIE, KONTROLA RÁDIOVÝCH ZAŘÍZENÍ, KTERÁ VSTUPUJÍ NA TRH UNIE, A OCHRANNÝ POSTUP UNIE
Článek 39
Dozor nad trhem Unie a kontrola rádiových zařízení, která vstupují na trh Unie
Na rádiová zařízení se použijí čl. 15 odst. 3 a články 16 až 29 nařízení (ES) č. 765/2008.
Článek 40
Postup nakládání s rádiovými zařízeními představujícími riziko na vnitrostátní úrovni
1. Pokud mají orgány dozoru nad trhem jednoho členského státu dostatečné důvody domnívat se, že určité rádiové zařízení, na něž se vztahuje tato směrnice, představuje riziko pro zdraví nebo bezpečnost osob nebo pro jiný veřejný zájem, na nějž se vztahuje tato směrnice, provedou hodnocení, zda dotčené rádiové zařízení splňuje všechny příslušné požadavky stanovené touto směrnicí. Příslušné hospodářské subjekty za tímto účelem spolupracují v nezbytné míře s orgány dozoru nad trhem.
Pokud v průběhu hodnocení zmíněného v prvním pododstavci orgány dozoru nad trhem zjistí, že rádiové zařízení nesplňuje požadavky stanovené touto směrnicí, neprodleně vyžadují, aby příslušný hospodářský subjekt přijal všechna vhodná nápravná opatření k uvedení rádiového zařízení do souladu s těmito požadavky, nebo k jeho stažení z trhu nebo z oběhu ve lhůtě, kterou mohou stanovit a která je přiměřená povaze rizika.
Orgány dozoru nad trhem informují příslušný oznámený subjekt.
Na opatření uvedená v druhém pododstavci tohoto odstavce se použije článek 21 nařízení (ES) č. 765/2008.
2. Domnívají-li se orgány dozoru nad trhem, že se nesoulad netýká pouze území daného členského státu, informují Komisi a ostatní členské státy o výsledcích hodnocení a o opatřeních, která má hospodářský subjekt na jejich žádost přijmout.
3. Hospodářský subjekt zajistí, aby byla přijata všechna vhodná nápravná opatření ohledně všech dotčených rádiových zařízení, která dodal na trh v celé Unii.
4. Pokud příslušný hospodářský subjekt ve lhůtě uvedené v odst. 1 druhém pododstavci nepřijme přiměřená nápravná opatření, přijmou orgány dozoru nad trhem veškerá vhodná předběžná opatření s cílem zakázat nebo omezit dodávání tohoto rádiového zařízení na trh daného členského státu, nebo je stáhnout z trhu nebo z oběhu.
O takových opatřeních orgány dozoru nad trhem neprodleně informují Komisi a ostatní členské státy.
5. Součástí informací uvedených v druhém pododstavci odstavce 4 jsou všechny dostupné podrobnosti, zejména údaje nezbytné pro identifikaci nevyhovujícího rádiového zařízení, údaje o původu rádiového zařízení, povaze nesouladu a souvisejícího rizika, povaze a době trvání opatření přijatých na vnitrostátní úrovni a o stanovisku příslušného hospodářského subjektu. Orgány dozoru nad trhem zejména uvedou, zda je důvodem nesouladu některý z těchto nedostatků:
a)
rádiové zařízení nesplňuje příslušné základní požadavky stanovené v článku 3, nebo
b)
nedostatky v harmonizovaných normách uvedených v článku 16, které jsou základem pro předpoklad shody.
6. Členské státy jiné než členský stát, který zahájil tento postup podle tohoto článku, neprodleně informují Komisi a ostatní členské státy o veškerých opatřeních, která přijaly, a o všech doplňujících údajích o nesouladu dotčených rádiových zařízení, které mají k dispozici, a v případě nesouhlasu s přijatými vnitrostátními opatřeními o svých námitkách.
7. Pokud do tří měsíců od přijetí informací uvedených v odst. 4 druhém pododstavci nevznese žádný členský stát ani Komise námitku proti předběžnému opatření přijatému členským státem, považuje se uvedené opatření za oprávněné.
8. Členské státy zajistí, aby byla v souvislosti s dotčeným rádiovým zařízením neprodleně přijata vhodná omezující opatření, jako je stažení rádiového zařízení z trhu.
Článek 41
Ochranný postup Unie
1. Pokud jsou po ukončení postupu stanoveného v čl. 40 odst. 3 a 4 vzneseny námitky proti opatření přijatému členským státem nebo pokud se Komise domnívá, že je vnitrostátní opatření v rozporu s právními předpisy Unie, zahájí Komise neprodleně konzultace s členskými státy a příslušným hospodářským subjektem nebo subjekty a provede hodnocení vnitrostátního opatření. Na základě výsledků tohoto hodnocení Komise přijme prováděcí akt, kterým určí, zda je vnitrostátní opatření oprávněné, či nikoli.
Rozhodnutí Komise je určeno všem členským státům a Komise ho neprodleně oznámí členským státům a příslušnému hospodářskému subjektu nebo subjektům.
2. Pokud je vnitrostátní opatření považováno za oprávněné, přijmou všechny členské státy nezbytná opatření k zajištění toho, aby bylo nevyhovující rádiové zařízení staženo z oběhu nebo z trhu, a informují o tom Komisi. Je-li vnitrostátní opatření považováno za neoprávněné, dotčený členský stát toto opatření zruší.
3. Pokud je vnitrostátní opatření považováno za oprávněné a je-li nesoulad rádiového zařízení přisuzován nedostatkům v harmonizovaných normách, jak je uvedeno v čl. 40 odst. 5 písm. b) této směrnice, použije Komise postup stanovený v článku 11 nařízení (EU) č. 1025/2012.
Článek 42
Rádiové zařízení, jež je v souladu, ale přesto představuje riziko
1. Pokud členský stát po provedení hodnocení podle čl. 40 odst. 1 zjistí, že ačkoli je rádiové zařízení v souladu s touto směrnicí, představuje riziko pro zdraví nebo bezpečnost osob nebo pro ochranu jiných veřejných zájmů, na které se vztahuje tato směrnice, vyzve příslušný hospodářský subjekt, aby přijal všechna vhodná opatření k zajištění toho, aby dotčené rádiové zařízení při uvedení na trh, dále nepředstavovalo toto riziko, nebo aby je stáhnul z trhu nebo z oběhu ve lhůtě, kterou může stanovit a která je přiměřená povaze rizika.
2. Hospodářský subjekt zajistí, aby nápravná opatření byla přijata ohledně všech dotčených rádiových zařízení, která dodal na trh v celé Unii.
3. Členský stát o tom neprodleně informuje Komisi a ostatní členské státy. Informace musí obsahovat všechny dostupné podrobnosti, zejména údaje nezbytné pro identifikaci dotčeného rádiového zařízení, údaje o jeho původu a dodavatelském řetězci, údaje o povaze souvisejícího rizika a o povaze a době trvání opatření přijatých na vnitrostátní úrovni.
4. Komise neprodleně zahájí konzultace s členskými státy a s příslušným hospodářským subjektem nebo subjekty a provede hodnocení přijatých vnitrostátních opatření. Na základě výsledků tohoto hodnocení Komise rozhodne prostřednictvím prováděcích aktů, zda je vnitrostátní opatření oprávněné, či nikoli, a v případě nutnosti navrhne vhodná opatření.
Prováděcí akty uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 45 odst. 3.
V řádně odůvodněných a naléhavých případech týkajících se zdraví a bezpečnosti osob přijme Komise okamžitě použitelné prováděcí akty postupem podle čl. 45 odst. 4.
5. Rozhodnutí Komise je určeno všem členským státům a Komise ho neprodleně oznámí členským státům a příslušnému hospodářskému subjektu nebo subjektům.
Článek 43
Formální nesoulad
1. Aniž je dotčen článek 40, členský stát vyžaduje po příslušném hospodářském subjektu, aby odstranil nesoulad, pokud zjistí jeden z následujících nedostatků:
a)
označení CE bylo umístěno v rozporu s článkem 30 nařízení (ES) č. 765/2008 nebo článkem 20 této směrnice;
b)
označení CE nebylo umístěno;
c)
identifikační číslo oznámeného subjektu, použije-li se postup posouzení shody uvedený v příloze IV, bylo umístěno v rozporu s článkem 20 nebo nebylo umístěno;
d)
EU prohlášení o shodě nebylo vypracováno;
e)
EU prohlášení o shodě nebylo vypracováno správně;
f)
technická dokumentace chybí nebo je neúplná;
g)
informace uvedené v čl. 10 odst. 6 nebo 7 nebo v čl. 12 odst. 3 chybí, jsou nesprávné nebo neúplné;
h)
k rádiovému zařízení nejsou přiloženy informace o jeho zamýšleném použití, EU prohlášení o shodě nebo informace o omezení použití, jak je uvedeno v čl. 10 odst. 8, 9 a 10;
i)
nejsou splněny požadavky stanovené v článku 15 ohledně identifikace hospodářských subjektů;
j)
nebyl dodržen článek 5.
2. Pokud nesoulad uvedený v odstavci 1 nadále trvá, členský stát přijme všechna vhodná opatření a omezí nebo zakáže dodávání dotčeného rádiového zařízení na trh, nebo zajistí, aby bylo staženo z oběhu nebo z trhu.
KAPITOLA VI
AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI, PROVÁDĚCÍ AKTY A VÝBOR
Článek 44
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 3 odst. 3 druhém pododstavci, čl. 4 odst. 2 a čl. 5 odst. 2 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 11. června 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 3 odst. 3 druhém pododstavci, čl. 4 odst. 2 a čl. 5 odst. 2 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po svém zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 3 odst. 3 druhého pododstavce, čl. 4 odst. 2 a čl. 5 odst. 2 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 45
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro posuzování shody a pro dozor nad trhem v oblasti telekomunikací. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
5. Komise konzultuje s výborem všechny otázky, pro něž se podle nařízení (EU) č. 1025/2012 či jakéhokoli jiného právního předpisu Unie vyžadují konzultace s odborníky z odvětví.
Výbor může mimoto přezkoumávat jakékoli další otázky týkající se uplatňování této směrnice, které může vznést předseda nebo zástupce některého členského státu v souladu s jednacím řádem tohoto výboru.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ A PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
Článek 46
Sankce
Členské státy stanoví sankce za porušení ustanovení vnitrostátních právních předpisů přijatých na základě této směrnice hospodářskými subjekty a přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění jejich uplatňování. Takto stanovené sankce mohou zahrnovat trestněprávní sankce za závažná porušení.
Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Článek 47
Přezkum a podávání zpráv
1. Členské státy předkládají Komisi pravidelné zprávy o uplatňování této směrnice do 12. června 2017 a poté alespoň jednou za každé dva roky. Zprávy obsahují přehled o činnostech dozoru nad trhem prováděných členskými státy a poskytují informace o tom, zda a do jaké míry se dosáhlo souladu s požadavky této směrnice, zejména s požadavky na identifikaci hospodářských subjektů.
2. Komise přezkoumá provádění této směrnice a do 12. června 2018 o něm podá zprávu Evropskému parlamentu a Radě a poté každých pět let. Zpráva se bude zabývat pokrokem při tvorbě příslušných norem, jakož i veškerými problémy, které při provádění této směrnice vzniknou. Zpráva rovněž podá přehled o činnosti výboru pro posuzování shody a pro dozor nad trhem v oblasti telekomunikací, posoudí pokrok při vytváření otevřeného konkurenčního trhu pro rádiová zařízení v rámci Unie a prozkoumá, jak by se měl předpisový rámec pro dodávání na trh a uvádění do provozu rádiových zařízení vyvíjet, aby se dosáhlo těchto cílů:
a)
zajistit, aby na úrovni Unie vznikl ucelený systém pro veškerá rádiová zařízení;
b)
umožnit konvergenci odvětví telekomunikací, audiovizuálního odvětví a odvětví informačních technologií;
c)
umožnit sblížení regulatorních opatření na mezinárodní úrovni;
d)
zajistit vysokou úroveň ochrany spotřebitelů;
e)
zajistit, aby přenosná rádiová zařízení fungovala s příslušenstvím, zejména s jednotnými nabíječkami;
f)
umožnit v případech, kdy je součástí rádiového zařízení zabudovaný displej, zobrazení požadovaných informací na zabudovaném displeji.
Článek 48
Přechodná ustanovení
Členské státy nebrání, pokud jde o aspekty, na které se vztahuje tato směrnice, tomu, aby byla dodávána na trh nebo uváděna do provozu rádiová zařízení, na která se vztahuje tato směrnice, která jsou ve shodě s příslušnými harmonizačními právními předpisy Unie platnými před 13. červnem 2016 a která byla uvedena na trh před 13. červnem 2017.
Článek 49
Provedení
1. Členské státy do 12. června 2016 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně sdělí Komisi znění ustanovení těchto předpisů.
Tyto předpisy se použijí od 13. června 2016.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Musí rovněž obsahovat prohlášení, že odkazy ve stávajících právních a správních předpisech na směrnici zrušenou touto směrnicí se považují za odkazy na tuto směrnici. Způsob odkazu a znění prohlášení si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 50
Zrušení
Směrnice 1999/5/ES se zrušuje s účinkem od 13. června 2016.
Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VIII.
Článek 51
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 52
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2014/53/ES
(2014. gada 16. aprīlis)
par dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz radioiekārtu pieejamību tirgū un ar ko atceļ Direktīvu 1999/5/EK
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 1999/5/EK (3) ir vairākkārt būtiski grozīta. Tā kā ir vajadzīgi turpmāki grozījumi, tā skaidrības labad būtu jāaizstāj.
(2)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 765/2008 (4) nosaka atbilstības novērtēšanas struktūru akreditācijas noteikumus, paredz tirgus uzraudzības sistēmu produktiem un sistēmu trešo valstu produktu kontrolei, kā arī nosaka vispārīgus principus attiecībā uz CE zīmi.
(3)
Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā Nr. 768/2008/EK (5) ir noteikti kopēji principi un atsauces noteikumi, kas piemērojami visos nozaru tiesību aktos, lai nodrošinātu saskaņotu pamatu minēto tiesību aktu pārskatīšanai vai pārstrādāšanai. Tādēļ Direktīva 1999/5/EK būtu jāpielāgo minētajam lēmumam.
(4)
Direktīvā 1999/5/EK noteiktās pamatprasības, kas attiecas uz fiksētās līnijas galiekārtām, t. i., nodrošināt cilvēku un mājdzīvnieku veselības un drošības aizsardzību un īpašuma aizsardzību, kā arī atbilstīga līmeņa elektromagnētisko savietojamību, ir pienācīgi aptvertas ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/35/ES (6) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/30/ES (7). Tādēļ šo direktīvu nevajadzētu piemērot fiksētās līnijas galiekārtām.
(5)
Konkurences jautājumi galiekārtu tirgū ir pienācīgi aptverti ar Komisijas Direktīvu 2008/63/EK (8), jo īpaši paredzot pienākumu valstu reglamentējošām iestādēm nodrošināt, ka tiek publicētas saskarņu detalizētas tehniskās specifikācijas tīkla pieejai. Tādēļ nav vajadzības šajā direktīvā ietvert Direktīvā 2008/63/EK aptvertās prasības, ar kurām sekmē konkurenci galiekārtu tirgū.
(6)
Kad iekārtas ar nolūku raida vai uztver radioviļņus, nodrošinot radiosakarus vai veicot radionoteikšanu, tiek sistemātiski izmantots radiofrekvenču spektrs. Lai nodrošinātu radiofrekvenču spektra efektīvu izmantošanu un izvairītos no kaitīgiem traucējumiem, visām šādām iekārtām vajadzētu būt šīs direktīvas darbības jomā.
(7)
Mērķi attiecībā uz drošības prasībām, kas noteiktas Direktīvā 2014/35/ES, ir pietiekami, lai aptvertu radioiekārtas, tādēļ šajā direktīvā būtu jāietver atsauce uz tiem un jāpadara tie piemērojami. Lai izvairītos no noteikumu liekas dublēšanās, izņemot tos, kas attiecas uz šādām prasībām, Direktīvu 2014/35/ES nevajadzētu piemērot radioiekārtām.
(8)
Elektromagnētiskās savietojamības pamatprasības, kas ir noteiktas Direktīvā 2014/30/ES, ir pietiekamas, lai aptvertu radioiekārtas, tādēļ šajā direktīvā būtu jāietver atsauce uz tām un jāpadara tās piemērojamas. Lai izvairītos no noteikumu liekas dublēšanās, izņemot tos, kas attiecas uz pamatprasībām, Direktīvu 2014/30/ES nevajadzētu piemērot radioiekārtām.
(9)
Šī direktīva būtu jāpiemēro jebkādai piegādei, arī tālpārdošanai.
(10)
Lai nodrošinātu, ka radioiekārtas efektīvi izmanto radiofrekvenču spektru un dod iespēju šo spektru efektīvi izmantot, radioiekārtas būtu jākonstruē tā, ka raidītājs, ja tas ir pareizi uzstādīts, uzturēts un lietots paredzētajam mērķim, ģenerē radioviļņus, kas nerada kaitīgus traucējumus, bet raidītāja ģenerētiem nevēlamiem radioviļņiem (piemēram, blakus esošos kanālos), kas var negatīvi ietekmēt radiofrekvenču spektra politikas mērķus, vajadzētu būt ierobežotiem līdz tādam līmenim, lai saskaņā ar nozares jaunākajiem sasniegumiem nepieļautu kaitīgus traucējumus; un, ja tas ir uztvērējs, tā veiktspējas rādītāji nodrošina uztvērēja pienācīgu ekspluatāciju un pasargā to no iespējamiem kaitīgiem traucējumiem, jo īpaši no tādiem, kas rodas kopīgos vai blakus esošos kanālos, un tādējādi palīdz efektīvāk izmantot minētos kanālus.
(11)
Lai gan uztvērēji paši par sevi nerada kaitīgus traucējumus, uztveršanas spējai ir arvien lielāka nozīme radiofrekvenču spektra efektīvā izmantošanā, paaugstinot uztvērēju noturību pret kaitīgiem traucējumiem un nevēlamiem signāliem saskaņā ar attiecīgajām Savienības saskaņošanas tiesību aktu pamatprasībām.
(12)
Dažos gadījumos, izmantojot tīklus, ir nepieciešama mijiedarbība ar citām radioiekārtām un savienojums ar attiecīga tipa saskarnēm visā Savienībā. Savietojamība starp radioiekārtām un palīgierīcēm, piemēram, lādētājiem, vienkāršo radioiekārtu izmantošanu un mazina nevajadzīgos atkritumus un izmaksas. Ir vajadzīgi papildu centieni, lai izveidotu vienotu lādētāju atsevišķām radioiekārtu kategorijām vai klasēm, jo īpaši ņemot vērā patērētāju un citu galalietotāju intereses, tādēļ šajā direktīvā būtu jāiekļauj konkrētas prasības šajā jomā. Jo īpaši mobilajiem telefoniem, kas ir pieejami tirgū, vajadzētu būt savietojamiem ar vienotu lādētāju.
(13)
Radioiekārtu lietotāju un abonentu personas datu un privātuma aizsardzību pret krāpšanu var uzlabot, izmantojot konkrētas radioiekārtu funkcijas. Tādēļ attiecīgos gadījumos radioiekārtas būtu jāprojektē tā, lai tās nodrošinātu šādas funkcijas.
(14)
Radioiekārtām var būt izšķiroša nozīme piekļuves nodrošināšanā neatliekamās palīdzības dienestiem. Tālab attiecīgos gadījumos radioiekārtas būtu jāprojektē tā, lai tās nodrošinātu funkcijas, kas vajadzīgas minēto pakalpojumu piekļuvei.
(15)
Radioiekārtām ir svarīga nozīme invalīdu labklājībā un nodarbinātībā, un invalīdi ir nozīmīga un augoša dalībvalstu iedzīvotāju daļa. Tādēļ radioiekārtas attiecīgos gadījumos būtu jāprojektē tā, lai cilvēki ar invaliditāti tās varētu izmantot bez pielāgošanas vai ar minimālu pielāgošanu.
(16)
Dažu radioiekārtu kategoriju atbilstība šajā direktīvā noteiktajām pamatprasībām var tikt apdraudēta, integrējot programmatūru vai izdarot izmaiņas esošajā programmatūrā. Būtu jāparedz, ka lietotājs, radioiekārta vai trešā persona var lejupielādēt programmatūru radioiekārtā tikai tad, ja tas neietekmē minētās radioiekārtas tālāko atbilstību piemērojamajām pamatprasībām.
(17)
Lai papildinātu vai grozītu šīs direktīvas atsevišķus nebūtiskus elementus, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 290. pantu. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(18)
Lai varētu efektīvi reaģēt uz vajadzībām saistībā ar savietojamību, lietotāju un abonentu personas datu un privātuma aizsardzību, aizsardzību pret krāpšanu, piekļuvi neatliekamās palīdzības dienestiem, izmantošanu invalīdu vajadzībām vai neatbilstīgu radioiekārtu un programmatūras kombināciju novēršanu, Komisija būtu jāpilnvaro pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu attiecībā uz to radioiekārtu kategoriju vai klašu noteikšanu, kurām jāatbilst vienai vai vairākām papildu pamatprasībām par savietojamību, kas noteiktas šajā direktīvā, kurā ņemtas vērā minētās vajadzības.
(19)
Radioiekārtu veikto programmatūras un radioiekārtu kombināciju atbilstības pārbaudi nevajadzētu izmantot ļaunprātīgi, lai liegtu radioiekārtu izmantošanu ar programmatūru, ko nodrošinājušas neatkarīgas personas. Informācijas pieejamība publiskām iestādēm, ražotājiem un lietotājiem par radioiekārtu un programmatūras paredzēto kombināciju atbilstību sekmētu konkurenci. Lai sasniegtu minētos mērķus, Komisija būtu jāpilnvaro pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu attiecībā uz to radioiekārtu kategoriju vai klašu noteikšanu, par kurām ražotājiem jāsniedz informācija par radioiekārtu un programmatūras paredzēto kombināciju atbilstību šajā direktīvā noteiktajām pamatprasībām.
(20)
Prasība reģistrēt centralizētā sistēmā radioiekārtas, kas laižamas tirgū, var uzlabot tirgus uzraudzības iedarbīgumu un efektivitāti un tādējādi lielā mērā sekmēt atbilstību šai direktīvai. Šāda prasība ietver papildu slogu uzņēmējiem, un tādēļ tā būtu jāievieš tikai attiecībā uz tām radioiekārtu kategorijām, saistībā ar kurām nav panākts augsts atbilstības līmenis. Lai nodrošinātu šādas prasības piemērošanu, Komisija būtu jāpilnvaro pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu attiecībā uz to radioiekārtu kategoriju noteikšanu, kuras ražotājiem jāreģistrē centralizētajā sistēmā, un attiecībā uz tās tehniskās dokumentācijas elementiem, kas sniedzama, pamatojoties uz dalībvalstu sniegto informāciju par atbilstību, pēc tam, kad ir novērtēts risks, kurš pastāv, ja radioiekārtas neatbilst pamatprasībām.
(21)
Radioiekārtām, kas atbilst attiecīgajām pamatprasībām, būtu jāļauj atrasties brīvā apritē. Šādas iekārtas attiecīgā gadījumā būtu jāļauj nodot ekspluatācijā un lietot paredzētajam nolūkam saskaņā ar noteikumiem par atļaujām radiofrekvenču spektra izmantošanai un attiecīgo pakalpojumu nodrošināšanai.
(22)
Lai izvairītos no nevajadzīgiem radioiekārtu tirdzniecības šķēršļiem iekšējā tirgū, dalībvalstīm saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/34/EK (9) būtu jāpaziņo pārējām dalībvalstīm un Komisijai savi projekti tehnisko noteikumu jomā, piemēram, par radio saskarnēm, izņemot tad, ja minētie tehniskie noteikumi ļauj dalībvalstīm izpildīt saistošus Savienības aktus, piemēram, Komisijas lēmumus par radiofrekvenču spektra saskaņotu lietošanu, kas pieņemti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 676/2002/EK (10), vai tad, ja tie atbilst radioiekārtām, kuras drīkst nodot ekspluatācijā un izmantot bez ierobežojumiem Savienībā.
(23)
Informācijas sniegšana par reglamentēto radio saskarņu līdzvērtīgumu un to lietošanas nosacījumiem mazina šķēršļus radioiekārtu piekļuvei iekšējam tirgum. Tādēļ Komisijai būtu jānovērtē un jānosaka reglamentēto radio saskarņu līdzvērtīgums un šāda informācija jādara pieejama radioiekārtu klašu veidā.
(24)
Saskaņā ar Komisijas Lēmumu 2007/344/EK (11) dalībvalstīm jāizmanto Eiropas Sakaru biroja (ESB) izveidotā Frekvenču informācijas sistēma (EFIS), lai, izmantojot internetu, sabiedrība visās dalībvalstīs tādējādi varētu piekļūt salīdzināmai informācijai par radiofrekvenču spektra izmantošanu. Ražotāji pirms radioiekārtu laišanas tirgū var iegūt EFIS frekvenču informāciju par visām dalībvalstīm un tādā veidā novērtēt, vai un saskaņā ar kādiem nosacījumiem šādas radioiekārtas var izmantot katrā dalībvalstī. Tādēļ šajā direktīvā nav jāietver papildu noteikumi, piemēram, par iepriekšēju paziņošanu, kas ļauj informēt ražotājus par tādu radioiekārtu lietošanas nosacījumiem, kas izmanto nesaskaņotas frekvenču joslas.
(25)
Pētniecības un demonstrējumu veicināšanas nolūkā tirdzniecības izstādēs, izstādēs un tamlīdzīgos pasākumos ar noteikumu, ka izstādes rīkotāji nodrošina pietiekamu informāciju apmeklētājiem, būtu jānodrošina iespēja izstādīt radioiekārtas, kas neatbilst šai direktīvai un kuras nedrīkst laist tirgū.
(26)
Lai augstā līmenī nodrošinātu cilvēku un mājdzīvnieku veselības un drošības aizsardzību, īpašuma aizsardzību, elektromagnētisko savietojamību pienācīgā līmenī un radiofrekvenču spektra efektīvu izmantošanu, un vajadzības gadījumā citu sabiedrības interešu augsta līmeņa aizsardzību, kā arī lai garantētu taisnīgu konkurenci Savienības tirgū, uzņēmējiem vajadzētu būt atbildīgiem par radioiekārtu atbilstību šai direktīvai, ņemot vērā viņu attiecīgos uzdevumus piegādes ķēdē.
(27)
Visiem uzņēmējiem, kas veido piegādes un izplatīšanas ķēdi, būtu jāveic atbilstīgi pasākumi, lai nodrošinātu, ka tirgū tiek laistas tikai tādas radioiekārtas, kas atbilst šai direktīvai. Jāparedz skaidra un samērīga pienākumu sadale atbilstīgi katra uzņēmēja lomai piegādes un izplatīšanas ķēdē.
(28)
Lai atvieglotu uzņēmēju, tirgus uzraudzības iestāžu un patērētāju saziņu, dalībvalstīm būtu jāmudina uzņēmēji papildus pasta adresei norādīt arī tīmekļa vietnes adresi.
(29)
Tā kā ražotājs sīki pārzina projektēšanas un ražošanas procesu, viņš var vislabāk veikt atbilstības novērtēšanas procedūru. Tādēļ atbilstības novērtēšanai arī turpmāk vajadzētu būt vienīgi ražotāja pienākumam.
(30)
Ražotājam būtu jāsniedz pietiekama informācija par radioiekārtu paredzēto lietojumu, lai nodrošinātu to izmantošanu atbilstīgi pamatprasībām. Šādā informācijā, iespējams, jāietver tādu palīgierīču apraksts kā antenas un komponenti, piemēram, programmatūra, kā arī radioiekārtu uzstādīšanas procesa specifikācijas.
(31)
Tika konstatēts, ka ar Direktīvā 1999/5/EK noteikto prasību iekārtām pievienot ES atbilstības deklarāciju ir vienkāršota un uzlabota informācija un tirgus uzraudzības iedarbīgums. Iespēja sniegt vienkāršotu ES atbilstības deklarāciju ļauj nodrošināt administratīvā sloga samazinājumu saistībā ar šo prasību, nesamazinot efektivitāti, tāpēc tā būtu jāparedz šajā direktīvā. Turklāt, lai nodrošinātu vieglu un efektīvu piekļuvi ES atbilstības deklarācijai, kā arī vienkāršotai ES atbilstības deklarācijai, būtu jāparedz iespēja tās piestiprināt attiecīgo radioiekārtu iepakojumam.
(32)
Jānodrošina, lai radioiekārtas no trešām valstīm, kuras nonāk Savienības tirgū, atbilstu šai direktīvai un jo īpaši lai ražotāji šīm radioiekārtām būtu veikuši pienācīgas atbilstības novērtēšanas procedūras. Tādēļ būtu jāparedz, ka importētājiem ir jāpārliecinās, vai radioiekārtas, ko viņi laiž tirgū, atbilst šīs direktīvas prasībām un ka tie nelaiž tirgū radioiekārtas, kuras šādām prasībām neatbilst vai kuras rada apdraudējumu. Būtu arī jāparedz, ka importētāji pārliecinās, ka ir veiktas atbilstības novērtēšanas procedūras un ka radioiekārtu marķējums un ražotāju sagatavotā dokumentācija ir pieejama kompetentajām valsts iestādēm pārbaudes veikšanai.
(33)
Laižot radioiekārtas tirgū, katram importētājam uz radioiekārtām būtu jānorāda sava uzņēmuma nosaukums, reģistrētais komercnosaukums, reģistrētā preču zīme un pasta adrese saziņai. Gadījumos, kad radioiekārtu izmērs vai īpatnības to neatļauj, būtu jāparedz izņēmumi. Tas attiecas arī uz gadījumiem, kad importētājam būtu jāatver iepakojums, lai uz radioiekārtas norādītu sava uzņēmuma nosaukumu un adresi.
(34)
Izplatītājs dara radioiekārtas pieejamas tirgū pēc tam, kad ražotājs vai importētājs ir šīs radioiekārtas laidis tirgū, un izplatītājam būtu jārīkojas pietiekami piesardzīgi, lai nodrošinātu, ka viņa darbības ar radioiekārtām nelabvēlīgi neietekmē radioiekārtu atbilstību.
(35)
Ikviens uzņēmējs, kurš vai nu laiž tirgū radioiekārtas ar savu vārdu vai preču zīmi, vai pārveido radioiekārtas tā, ka šīs izmaiņas varētu ietekmēt atbilstību šai direktīvai, būtu jāuzskata par ražotāju, un viņam būtu jāuzņemas ražotāja pienākumi.
(36)
Izplatītāji un importētāji darbojas tirgus vidē, tāpēc tiem būtu jāiesaistās tirgus uzraudzības darbā, ko veic kompetentās valsts iestādes, un tiem vajadzētu būt gataviem aktīvai rīcībai, lai sniegtu kompetentajām iestādēm visu vajadzīgo informāciju par attiecīgajām radioiekārtām.
(37)
Nodrošinot radioiekārtu izsekojamību visā piegādes ķēdē, tirgus uzraudzība kļūst vienkāršāka un efektīvāka. Efektīva izsekojamības sistēma atvieglo tirgus uzraudzības iestāžu uzdevumu atrast uzņēmējus, kas neatbilstīgas radioiekārtas darījuši pieejamas tirgū. Glabājot informāciju, kas šajā direktīvā paredzēta citu uzņēmēju identificēšanai, nevajadzētu prasīt, lai uzņēmēji atjaunina šādu informāciju par citiem uzņēmējiem, kuri tiem ir piegādājuši radioiekārtas vai saņēmuši radioiekārtas no tiem.
(38)
Šajā direktīvā būtu jānosaka vienīgi pamatprasības. Lai būtu vieglāk novērtēt atbilstību minētajām prasībām, jāparedz pieņēmums par to radioiekārtu atbilstību, kas atbilst saskaņotajiem standartiem, kuri pieņemti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1025/2012 (12) ar mērķi noteikt šo prasību detalizētas tehniskās specifikācijas.
(39)
Regulā (ES) Nr. 1025/2012 paredzēta procedūra iebildumu izteikšanai pret saskaņotajiem standartiem, ja minētie standarti tikai daļēji atbilst šīs direktīvas prasībām.
(40)
Lai uzņēmēji varētu pierādīt un kompetentās iestādes nodrošināt, ka radioiekārtas, kas ir laistas tirgū, atbilst pamatprasībām, ir jāparedz atbilstības novērtēšanas procedūras. Lēmumā Nr. 768/2008/EK paredzēti atbilstības novērtēšanas procedūru moduļi, kas ietver procedūras augošā secībā atkarībā no stingrības pakāpes, ņemot vērā apdraudējuma līmeni un vajadzīgo drošuma līmeni. Lai nodrošinātu saskaņotību starp nozarēm un izvairītos no ad hoc gadījumiem, atbilstības novērtēšanas procedūras būtu jāizvēlas no minētajiem moduļiem.
(41)
Ražotājiem būtu jāsagatavo ES atbilstības deklarācija, tajā sniedzot šajā direktīvā prasīto informāciju par radioiekārtu atbilstību šīs direktīvas un pārējo attiecīgo Savienības saskaņošanas tiesību aktu prasībām.
(42)
Lai nodrošinātu efektīvu piekļuvi informācijai tirgus uzraudzības nolūkā, informācijai, kas vajadzīga, lai apzinātu visus piemērojamos Savienības aktus, vajadzētu būt pieejamai vienotā ES atbilstības deklarācijā. Lai samazinātu uzņēmēju administratīvo slogu, minētā vienotā ES atbilstības deklarācija var būt dokumentu kopa, kurā iekļautas atsevišķas attiecīgās atbilstības deklarācijas.
(43)
CE zīme, kas norāda uz radioiekārtas atbilstību, ir redzamais apliecinājums veselam procesam, kas ietver atbilstības novērtēšanu plašākā nozīmē. Vispārīgie principi, kas reglamentē CE zīmi, ir noteikti Regulā (EK) Nr. 765/2008. CE zīmes uzlikšanas noteikumi būtu jānosaka šajā direktīvā.
(44)
Prasībai uzlikt CE zīmi uz produktiem ir svarīga nozīme patērētāju un publisko iestāžu informēšanai. Direktīvā 1999/5/EK paredzētā iespēja uzlikt samazinātu CE zīmi uz mazizmēra iekārtām, ja vien tā ir saredzama un salasāma, ir ļāvusi vienkāršot šīs prasības piemērošanu, nemazinot tās iedarbīgumu, tāpēc tā būtu jāietver šajā direktīvā.
(45)
Tika konstatēts, ka Direktīvā 1999/5/EK noteiktā prasība uzlikt CE zīmi uz iekārtas iepakojuma vienkāršo tirgus uzraudzības veikšanu, tāpēc tā būtu jāietver šajā direktīvā.
(46)
Dalībvalstīm būtu jāveic attiecīgie pasākumi, lai panāktu, ka radioiekārtas drīkst laist tirgū vienīgi tad, ja tās, kad ir pareizi uzstādītas, uzturētas un lietotas paredzētajam mērķim, atbilst šajā direktīvā noteiktajām pamatprasībām un - attiecībā uz pamatprasību nodrošināt cilvēku un mājdzīvnieku veselības un drošības aizsardzību un īpašuma aizsardzību - arī tādos lietošanas apstākļos, ko var saprātīgi paredzēt. Būtu jāuzskata, ka radioiekārtas neatbilst minētajai pamatprasībai tikai tādos lietošanas apstākļos, kurus var saprātīgi paredzēt, proti, ja šāda lietošana varētu izrietēt no likumīgas un viegli paredzamas cilvēku rīcības.
(47)
Ņemot vērā tehnoloģisko pārmaiņu straujo gaitu, veidojoties elektroniskai videi, kad radioiekārtas tiek aprīkotas ar integrētu ekrānu, Komisijai, izvērtējot šīs direktīvas īstenošanu, vajadzētu arī apsvērt iespējamību atteikties no prasības uzņēmējiem norādīt sava uzņēmuma nosaukumu, reģistrēto komercnosaukumu vai reģistrēto preču zīmi un konkrētu kontaktpunktu vai pasta adresi saziņai, pievienot CE zīmi un ES atbilstības deklarāciju, tās vietā paredzot vai nu funkcionālu iespēju automātiski parādīt šādu informāciju pēc radioiekārtu ieslēgšanas, vai funkcionālu iespēju, kas galalietotājam ļauj pēc savas izvēles vizualizēt attiecīgo informāciju. Turklāt, analizējot šādu iespējamību, ja radioiekārtas, kas aprīkotas ar integrētu ekrānu, darbojas no iebūvētas baterijas, kura nav sākotnēji uzlādēta, Komisijai vajadzētu apsvērt arī iespēju izmantot integrētam ekrānam piestiprinātu un noņemamu caurspīdīgu etiķeti, kurā būtu norādīta tā pati informācija.
(48)
Dažas šajā direktīvā noteiktās atbilstības novērtēšanas procedūras paredz to atbilstības novērtēšanas struktūru iesaistīšanos, kuras dalībvalstis paziņojušas Komisijai.
(49)
Pieredze liecina, ka Direktīvā 1999/5/EK noteiktie kritēriji, kuriem atbilstības novērtēšanas struktūrām jāatbilst, lai tās tiktu paziņotas Komisijai, nav pietiekami, lai nodrošinātu paziņoto struktūru vienlīdz augsta līmeņa sniegumu visā Savienībā. Tomēr ir svarīgi, lai visas paziņotās struktūras veiktu savas funkcijas vienādā līmenī un godīgas konkurences apstākļos. Tādēļ ir jānosaka obligātās prasības atbilstības novērtēšanas struktūrām, kuras vēlas tikt paziņotas, lai sniegtu atbilstības novērtēšanas pakalpojumus.
(50)
Ja atbilstības novērtēšanas struktūra pierāda atbilstību kritērijiem, kas noteikti saskaņotajos standartos, būtu jāpieņem, ka tā atbilst attiecīgajām prasībām, kuras noteiktas šajā direktīvā.
(51)
Lai nodrošinātu saskaņotu atbilstības novērtēšanas kvalitātes līmeni, ir arī svarīgi noteikt prasības paziņojošajām iestādēm un citām struktūrām, kas piedalās paziņoto struktūru novērtēšanā, paziņošanā un uzraudzībā.
(52)
Šajā direktīvā izveidotā sistēma būtu jāpapildina ar akreditācijas sistēmu, kas paredzēta Regulā (EK) Nr. 765/2008. Akreditācija ir svarīgs līdzeklis, kā pārbaudīt atbilstības novērtēšanas struktūru kompetenci, tāpēc tā arī būtu jāizmanto paziņošanā.
(53)
Regulā (EK) Nr. 765/2008 paredzētā pārredzama akreditācija, kas nodrošina atbilstības sertifikātu vajadzīgo uzticamību, valsts publiskā sektora iestādēm visā Savienībā būtu jāuzskata par vēlamāko līdzekli, kā pierādīt atbilstības novērtēšanas struktūru tehnisko kompetenci. Tomēr valstu iestādes var uzskatīt, ka tām ir piemēroti līdzekļi, ar ko pašām veikt minēto novērtēšanu. Šādos gadījumos, lai nodrošinātu citu valsts iestāžu veiktās novērtēšanas pienācīgu ticamības līmeni, valsts iestādēm būtu jāiesniedz Komisijai un pārējām dalībvalstīm vajadzīgie dokumentārie pierādījumi, ka izvērtētās atbilstības novērtēšanas struktūras atbilst attiecīgajām normatīvajām prasībām.
(54)
Atbilstības novērtēšanas struktūras bieži uztic apakšlīgumu slēdzējiem kādu daļu no savas darbības saistībā ar atbilstības novērtēšanu vai izmanto filiāles. Lai nodrošinātu aizsardzības līmeni, kāds nepieciešams Savienības tirgū laižamajām radioiekārtām, ir ļoti svarīgi, lai atbilstības novērtēšanas uzdevumu veikšanai izraudzītie apakšlīgumu slēdzēji un filiāles atbilstu tādām pašām prasībām, kādām atbilst paziņotās struktūras. Tādēļ ir svarīgi, lai paziņojamo struktūru kompetences un snieguma novērtēšana un jau paziņoto struktūru uzraudzība attiektos arī uz darbībām, kuras veic apakšlīgumu slēdzēji un filiāles.
(55)
Jāuzlabo paziņošanas procedūras efektivitāte un pārredzamība, un jo īpaši tā jāpielāgo jaunajām tehnoloģijām, lai paziņošanu varētu veikt tiešsaistē.
(56)
Paziņotās struktūras var piedāvāt savus pakalpojumus visā Savienībā, tāpēc ir lietderīgi dot pārējām dalībvalstīm un Komisijai iespēju iebilst pret paziņoto struktūru. Tādēļ ir svarīgi noteikt laikposmu, kurā var novērst visas šaubas vai bažas par atbilstības novērtēšanas struktūru kompetenci, pirms tās sāk darboties kā paziņotās struktūras.
(57)
Lai nodrošinātu konkurētspēju, ir svarīgi, lai paziņotās struktūras piemērotu atbilstības novērtēšanas procedūras, neradot nevajadzīgu apgrūtinājumu uzņēmējiem. Tā paša iemesla dēļ un lai nodrošinātu vienādu attieksmi pret uzņēmējiem, ir jānodrošina atbilstības novērtēšanas procedūru konsekventa tehniskā piemērošana. Vislabāk to var panākt ar atbilstīgu koordinēšanu un sadarbību starp paziņotajām struktūrām.
(58)
Lai nodrošinātu tiesisko noteiktību, jāprecizē, ka Regulas (EK) Nr. 765/2008 noteikumi par Savienības tirgus uzraudzību un kontroli attiecībā uz produktiem, ko ieved Savienības tirgū, attiecas uz radioiekārtām, kuras minētas šajā direktīvā. Šai direktīvai nevajadzētu radīt šķēršļus dalībvalstīm, tām izraugoties kompetentās iestādes šo uzdevumu veikšanai.
(59)
Direktīvā 1999/5/EK jau ir paredzēta drošības procedūra, kuru izmanto tikai tad, ja dalībvalstis nepiekrīt pasākumiem, ko veikusi kāda dalībvalsts. Lai uzlabotu pārredzamību un samazinātu procedūras laiku, ir jāuzlabo esošā drošības procedūra, lai padarītu to efektīvāku un lai tajā izmantotu dalībvalstīm pieejamās zināšanas.
(60)
Lēmumi, ko Komisija pieņem saskaņā ar Lēmumu Nr. 676/2002/EK, var skart radiofrekvenču spektra pieejamības un efektīvas izmantošanas nosacījumus, kuru dēļ var nākties ierobežot ekspluatācijā nodoto radioiekārtu kopējo skaitu, piemēram, radioiekārtu beidzamo tirgū laišanas termiņu, maksimālo izplatības rādītāju vai maksimālo skaitu katrā dalībvalstī vai visā Savienībā. Minētie nosacījumi ļauj atvērt tirgu jaunām radioiekārtām, vienlaikus ierobežojot kaitīgu traucējumu risku, kas pastāv tad, ja ekspluatācijā nodod pārāk daudz radioiekārtu, lai gan minētās iekārtas katra atsevišķi atbilst šajā direktīvā noteiktajām pamatprasībām. Šādu nosacījumu neievērošana var apdraudēt pamatprasības, jo īpaši radīt kaitīgu traucējumu risku.
(61)
Esošā sistēma būtu jāpapildina ar procedūru, kas ļauj ieinteresētajām personām saņemt informāciju par pasākumiem, kurus paredzēts pieņemt attiecībā uz radioiekārtām, kas apdraud cilvēku veselību vai drošību vai citus ar sabiedrības interešu aizsardzību saistītus jautājumus, kuri ietverti šajā direktīvā. Būtu arī jāatļauj tirgus uzraudzības iestādēm sadarbībā ar attiecīgajiem uzņēmējiem savlaicīgāk rīkoties saistībā ar šādām radioiekārtām.
(62)
Ja dalībvalstis un Komisija vienojas par kādas dalībvalsts veiktā pasākuma pamatotību, Komisijai turpmāk nebūtu jāiesaistās, izņemot gadījumus, kad neatbilstība var būt izskaidrojama ar saskaņotā standarta nepilnībām.
(63)
Lai nodrošinātu vienotus nosacījumus šīs direktīvas īstenošanai, īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai. Šīs pilnvaras būtu jāīsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (13).
(64)
Būtu jāizmanto konsultēšanās procedūra, lai pieņemtu īstenošanas aktus, ar kuriem nosaka, kā sniegt informāciju, kad ir noteikti iekārtu ekspluatācijas ierobežojumi vai ierobežojumi attiecībā uz esošajām lietošanas atļaujas piešķiršanas prasībām, un ar ko paziņojošo dalībvalsti aicina veikt vajadzīgos koriģējošos pasākumus attiecībā pret paziņoto struktūru, kas neatbilst vai vairs neatbilst paziņošanas prasībām.
(65)
Pārbaudes procedūra būtu jāizmanto, lai pieņemtu īstenošanas aktus, ar kuriem nosaka, vai atsevišķas elektrisko un elektronisko produktu kategorijas atbilst “radioiekārtu” definīcijai; pieņem operatīvos noteikumus par informācijas pieejamību iekārtu atbilstības jomā; pieņem operatīvos noteikumus reģistrēšanai un operatīvos noteikumus reģistrācijas numura uzlikšanai uz radioiekārtām; un nosaka paziņoto radio saskarņu līdzvērtīgumu un piešķir radioiekārtu klasi. Tā būtu jāizmanto arī attiecībā uz prasībām atbilstīgām radioiekārtām, kuras rada apdraudējumu cilvēku veselībai vai drošībai vai arī skar citus sabiedrības interešu aizsardzības aspektus.
(66)
Komisijai būtu jāpieņem nekavējoties piemērojami īstenošanas akti, ja pienācīgi pamatotos gadījumos pastāv steidzama nepieciešamība, jo prasībām atbilstošas radioiekārtas rada apdraudējumu cilvēku veselībai vai drošībai.
(67)
Ar šo direktīvu izveidotajai komitejai atbilstīgi iedibinātai praksei var būt noderīga loma, izskatot ar šīs direktīvas piemērošanu saistītus jautājumus, kurus saskaņā ar komitejas reglamentu ierosina tās priekšsēdētājs vai dalībvalsts pārstāvis.
(68)
Kad ar šo direktīvu saistītus jautājumus, izņemot jautājumus par tās īstenošanu vai neievērošanu, izskata, proti, Komisijas ekspertu grupā, Eiropas Parlamentam saskaņā ar pastāvošo praksi būtu jāsaņem pilnīga informācija un dokumentācija un attiecīgos gadījumos uzaicinājums apmeklēt šādas sanāksmes.
(69)
Komisijai ar īstenošanas aktiem un nepiemērojot Regulu (ES) Nr. 182/2011, ņemot vērā šo aktu īpašo raksturu, būtu jānosaka, vai dalībvalstu noteiktie pasākumi attiecībā uz neatbilstīgām radioiekārtām ir pamatoti.
(70)
Dalībvalstīm būtu jāizstrādā noteikumi par sankcijām, kas piemērojamas par to valstu tiesību aktu noteikumu pārkāpumiem, kuri pieņemti saskaņā ar šo direktīvu, un jānodrošina minēto noteikumu izpilde. Paredzētajām sankcijām vajadzētu būt iedarbīgām, samērīgām un atturošām.
(71)
Ir jāparedz pārejas pasākumi, kas ļautu laist tirgū un nodot ekspluatācijā radioiekārtas, kuras jau ir laistas tirgū saskaņā ar Direktīvu 1999/5/EK.
(72)
Ir notikusi apspriešanās ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju.
(73)
Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi - proti, nodrošināt, ka radioiekārtas, kas darītas pieejamas tirgū, atbilst prasībām, kuras augstā līmenī nodrošina veselības un drošības aizsardzību, pienācīga līmeņa elektromagnētisko savietojamību un radiofrekvenču spektra lietderīgu un efektīvu izmantošanu nolūkā izvairīties no kaitīgiem traucējumiem, garantējot iekšējā tirgus pareizu darbību, - nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet ka minētās rīcības mēroga un iedarbības dēļ šo mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai.
(74)
Direktīva 1999/5/EK būtu jāatceļ.
(75)
Saskaņā ar dalībvalstu un Komisijas 2011. gada 28. septembra Kopīgo politisko deklarāciju par skaidrojošiem dokumentiem (14) dalībvalstis apņemas pamatotos gadījumos paziņojumam par transponēšanas pasākumiem pievienot vienu vai vairākus dokumentus, kuros ir paskaidrota saikne starp attiecīgajām direktīvas un valsts transponēšanas instrumentu daļām. Attiecībā uz šo direktīvu likumdevējs šādu dokumentu nosūtīšanu uzskata par pamatotu,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
I NODAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. pants
Priekšmets un darbības joma
1. Ar šo direktīvu izveido regulatīvo satvaru radioiekārtu laišanai tirgū un nodošanai ekspluatācijā Savienībā.
2. Šī direktīva neattiecas uz I pielikumā uzskaitītajām iekārtām.
3. Šī direktīva neattiecas uz radioiekārtām, kuras izmanto tikai darbībās, kas saistītas ar sabiedrisko kārtību, aizsardzību, valsts drošību - tostarp valsts ekonomisko labklājību valsts drošības jautājumu gadījumā -, kā arī valsts darbībās krimināltiesību jomā.
4. Izņemot gadījumus saskaņā ar šīs direktīvas 3. panta 1. punkta a) apakšpunktu, radioiekārtas, kuras ir šīs direktīvas darbības jomā, nav iekļautas Direktīvas 2014/35/ES darbības jomā.
2. pants
Definīcijas
1. Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:
1)
“radioiekārta” ir elektrisks vai elektronisks produkts, kas, lai veiktu savu radiosakaru vai radionoteikšanas uzdevumu, ar nolūku pārraida un/vai uztver radioviļņus, vai arī elektrisks vai elektronisks produkts, kuram, lai veiktu savu uzdevumu, ir vajadzīga palīgierīce, piemēram, antena, lai ar nolūku pārraidītu un/vai uztvertu radioviļņus, nodrošinot radiosakarus un/vai radionoteikšanu;
2)
“radiosakari” ir sakari, izmantojot radioviļņus;
3)
“radionoteikšana” ir objekta atrašanās vietas, ātruma un/vai citu raksturlielumu noteikšana vai informācijas iegūšana par minētajiem parametriem, izmantojot radioviļņu izplatīšanās īpatnības;
4)
“radioviļņi” ir elektromagnētiskie viļņi, kuru frekvence ir zemāka par 3 000 GHz, kas izplatās telpā bez mākslīga virzītāja;
5)
“radio saskarne” ir radiofrekvenču spektra regulējamas izmantošanas specifikācija;
6)
“radioiekārtu klase” ir klase, kurā iedalītas noteiktu radioiekārtu kategorijas, kas saskaņā ar šo direktīvu uzskatāmas par līdzīgām, un tās radio saskarnes, kurām šīs radioiekārtas ir izstrādātas;
7)
“kaitīgi traucējumi” ir kaitīgi traucējumi, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/21/EK (15) 2. panta r) punktā;
8)
“elektromagnētiskie traucējumi” ir elektromagnētiskie traucējumi, kas noteikti Direktīvas 2014/30/ES 3. panta 1. punkta 5. apakšpunktā;
9)
“darīt pieejamu tirgū” ir par samaksu vai bez maksas piegādāt radioiekārtas izplatīšanai, patēriņam vai izmantošanai Savienības tirgū, veicot komercdarbību;
10)
“laist tirgū” nozīmē radioiekārtas pirmo reizi darīt pieejamas Savienības tirgū;
11)
“nodošana ekspluatācijā” ir pirmā reize, kad galalietotājs radioiekārtu izmanto Savienībā;
12)
“ražotājs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas ražo radioiekārtas vai liek radioiekārtas projektēt vai ražot un tirgo šīs radioiekārtas ar savu vārdu vai preču zīmi;
13)
“pilnvarotais pārstāvis” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā un ir saņēmusi rakstisku ražotāja pilnvaru rīkoties tā vārdā attiecībā uz konkrētiem uzdevumiem;
14)
“importētājs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas reģistrēta Savienībā un laiž Savienības tirgū kādas trešās valsts radioiekārtas;
15)
“izplatītājs” ir jebkura tāda fiziska vai juridiska persona piegādes ķēdē, kas nav ražotājs vai importētājs un kas dara radioiekārtas pieejamas tirgū;
16)
“uzņēmēji” ir ražotājs, pilnvarotais pārstāvis, importētājs un izplatītājs;
17)
“tehniskā specifikācija” ir dokuments, kurā noteiktas tehniskās prasības, kurām radioiekārtām ir jāatbilst;
18)
“saskaņotais standarts” ir saskaņotais standarts, kas definēts Regulas (ES) Nr. 1025/2012 2. panta 1. punkta c) apakšpunktā;
19)
“akreditācija” ir akreditācija, kas definēta Regulas (EK) Nr. 765/2008 2. panta 10. punktā;
20)
“valsts akreditācijas struktūra” ir valsts akreditācijas struktūra, kas definēta Regulas (EK) Nr. 765/2008 2. panta 11. punktā;
21)
“atbilstības novērtēšana” ir process, kurā demonstrē, vai ir ievērotas šīs direktīvas pamatprasības, kuras attiecas uz radioiekārtām;
22)
“atbilstības novērtēšanas struktūra” ir struktūra, kas veic atbilstības novērtēšanas darbības;
23)
“atsaukšana” ir ikviens pasākums, kura mērķis ir saņemt atpakaļ radioiekārtas, kas jau ir bijušas pieejamas galalietotājam;
24)
“izņemšana” ir ikviens pasākums, kas paredzēts, lai novērstu, ka radioiekārtas no piegādes ķēdes tiek darītas pieejamas tirgū;
25)
“Savienības saskaņošanas tiesību akti” ir visi Savienības tiesību akti, ar ko saskaņo produktu tirdzniecības nosacījumus;
26)
“CE zīme” ir zīme, ar ko ražotājs norāda, ka radioiekārtas atbilst piemērojamajām prasībām, kuras izklāstītas Savienības saskaņošanas tiesību aktos attiecībā uz tās uzlikšanu.
2. Komisija var pieņemt īstenošanas aktus ar mērķi noteikt, vai atsevišķas elektrisko un elektronisko produktu kategorijas atbilst šā panta 1. punkta 1. apakšpunktā norādītajai definīcijai. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 45. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru.
3. pants
Pamatprasības
1. Radioiekārtas konstruē tā, lai tiktu nodrošināta:
a)
cilvēku un mājdzīvnieku veselības un drošības aizsardzība un īpašuma aizsardzība, ietverot mērķus, kas attiecas uz Direktīvā 2014/35/ES izklāstītajām drošības prasībām, taču nepiemērojot sprieguma limitu;
b)
pienācīgā līmenī elektromagnētiskā savietojamība, kā izklāstīts Direktīvā 2014/30/ES.
2. Radioiekārtas konstruē tā, lai tās gan efektīvi izmantotu radiofrekvenču spektru, gan dotu iespēju šo spektru efektīvi izmantot, izvairoties no kaitīgiem traucējumiem.
3. Atsevišķas kategorijas vai klases radioiekārtas konstruē tā, lai tās atbilstu šādām pamatprasībām:
a)
radioiekārtas mijiedarbojas ar palīgierīcēm, jo īpaši ar kopējiem lādētājiem;
b)
radioiekārtas ar tīkla starpniecību mijiedarbojas ar citām radioiekārtām;
c)
radioiekārtas var pievienot attiecīgā tipa saskarnēm visā Savienībā;
d)
radioiekārtas nekaitē tīklam vai tā darbībai, kā arī pārmērīgi neizmanto tīkla resursus, radot nepieņemamu pakalpojumu pasliktināšanos;
e)
radioiekārtas ietver drošības pasākumus, kas nodrošina lietotāja un abonenta personas datu un privātuma aizsardzību;
f)
radioiekārtas pilda konkrētas funkcijas, kas nodrošina aizsardzību pret krāpšanu;
g)
radioiekārtas pilda konkrētas funkcijas, kas nodrošina pieeju neatliekamās palīdzības dienestiem;
h)
radioiekārtas pilda konkrētas funkcijas, kas atvieglo to izmantošanu invalīdiem;
i)
radioiekārtas pilda konkrētas funkcijas, lai nodrošinātu, ka programmatūru var lejupielādēt radioiekārtās tikai tad, ja ir pierādīta radioiekārtu un programmatūras kombinācijas atbilstība.
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 44. pantu, konkretizējot, uz kurām radioiekārtu kategorijām vai klasēm attiecas atsevišķas šā punkta pirmās daļas a) līdz i) apakšpunktā izklāstītās prasības.
4. pants
Informācijas sniegšana par radioiekārtu un programmatūras kombināciju atbilstību
1. Radioiekārtu ražotāji un programmatūras izstrādātāji, kas nodrošina radioiekārtu paredzēto lietošanu, sniedz dalībvalstīm un Komisijai informāciju par radioiekārtu un programmatūras paredzēto kombināciju atbilstību 3. pantā izklāstītajām pamatprasībām. Šādu informāciju iegūst atbilstības novērtējumā, ko veic saskaņā ar 17. pantu, un to sniedz atbilstības deklarācijas veidā, kurā ietverti VI pielikumā noteiktie elementi. Atkarībā no konkrētās radioiekārtu un programmatūras kombinācijas informācijā precīzi norāda novērtēto radioiekārtu un programmatūru, un šo informāciju pastāvīgi atjaunina.
2. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 44. pantu, konkretizējot, uz kurām radioiekārtu kategorijām vai klasēm attiecas šā panta 1. punkta prasība.
3. Komisija pieņem īstenošanas aktus, ar kuriem nosaka operatīvos noteikumus informācijas par atbilstību sniegšanai attiecībā uz kategorijām un klasēm, kas noteiktas saskaņā ar šā panta 2. punktu pieņemtajos deleģētajos aktos. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 45. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru.
5. pants
Radioiekārtu tipu reģistrēšana noteiktās kategorijās
1. No 2018. gada 12. jūnija ražotāji reģistrē radioiekārtu tipus to radioiekārtu kategorijās, kuru atbilstības līmenis 3. panta pamatprasībām ir zems, centralizētajā datubāzē, kas minēta šā panta 4. punktā, pirms minēto kategoriju radioiekārtas tiek laistas tirgū. Reģistrējot šādus radioiekārtu tipus, ražotāji iesniedz to daļu tehnisko dokumentāciju, kas minēta V pielikuma a), d), e), f), g), h) un i) punktā, vai - pamatotos gadījumos - visu minēto dokumentāciju. Komisija piešķir katram reģistrētajam radioiekārtas tipam reģistrācijas numuru, kuru ražotāji uzliek tirgū laistajām radioiekārtām.
2. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 44. pantu, konkretizējot, uz kurām radioiekārtu kategorijām attiecas šā panta 1. punkta prasība un kuri tehniskās dokumentācijas elementi jāiekļauj, ņemot vērā to informāciju par radioiekārtu atbilstību, ko saskaņā ar 47. panta 1. punktu sniegušas dalībvalstis, pēc tam, kad ir novērtēts pamatprasību neievērošanas risks.
3. Komisija pieņem īstenošanas aktus, ar kuriem nosaka operatīvos noteikumus reģistrēšanai un operatīvos noteikumus reģistrācijas numura uzlikšanai uz radioiekārtas, attiecībā uz kategorijām, kas noteiktas saskaņā ar šā panta 2. punktu pieņemtajos deleģētajos aktos. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 45. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru.
4. Komisija dara pieejamu centralizētu sistēmu, kura ražotājiem nodrošina iespēju reģistrēt vajadzīgo informāciju. Minētā sistēma nodrošina pienācīgu kontroli attiecībā uz piekļuvi konfidenciālai informācijai.
5. Pēc saskaņā ar šā panta 2. punktu pieņemta deleģētā akta piemērošanas dienas ziņojumos, ko sagatavo saskaņā ar 47. panta 1. un 2. punktu, novērtē tā ietekmi.
6. pants
Pieejamība tirgū
Dalībvalstis veic atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka radioiekārtas tiek darītas pieejamas tirgū vienīgi tad, ja tās atbilst šai direktīvai.
7. pants
Nodošana ekspluatācijā un lietošana
Dalībvalstis ļauj nodot ekspluatācijā un lietot radioiekārtas, ja tās atbilst šai direktīvai, ir pienācīgi uzstādītas, apkalpotas un lietotas paredzētajam nolūkam. Neskarot to pienākumus saskaņā ar Lēmumu Nr. 676/2002/EK un nosacījumus, kas izvirzīti saistībā ar atļaujām radiofrekvenču izmantošanai saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, jo īpaši saskaņā ar Direktīvas 2002/21/EK 9. panta 3. un 4. punktu, dalībvalstis var ieviest papildu prasības radioiekārtu nodošanai ekspluatācijā un/vai lietošanai vienīgi tādu iemeslu dēļ, kas saistīti ar lietderīgu un efektīvu radiofrekvenču spektra izmantošanu, izvairīšanos no kaitīgiem traucējumiem, izvairīšanos no elektromagnētiskiem traucējumiem vai kas saistīti ar sabiedrības veselību.
8. pants
Radio saskarņu specifikāciju paziņošana un radioiekārtu klašu piešķiršana
1. Dalībvalstis saskaņā ar procedūru Direktīvā 98/34/EK paziņo radio saskarnes, ko tās paredz reglamentēt, izņemot:
a)
radio saskarnes, kas pilnībā un bez atkāpēm atbilst Komisijas lēmumiem par radiofrekvenču spektra harmonizētu izmantošanu, kuri pieņemti saskaņā ar Lēmumu Nr. 676/2002/EK; un
b)
radio saskarnes, kas atbilstīgi īstenošanas aktiem, kuri pieņemti saskaņā ar šā panta 2. punktu, atbilst radioiekārtām, ko Savienībā var nodot ekspluatācijā un lietot bez ierobežojumiem.
2. Komisija pieņem īstenošanas aktus, ar kuriem nosaka līdzvērtīgumu starp paziņotajām radio saskarnēm un piešķir radioiekārtu klasi, kuras sīku aprakstu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 45. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru.
9. pants
Radioiekārtu brīva aprite
1. Dalībvalstis netraucē šīs direktīvas prasībām atbilstīgu radioiekārtu pieejamību tirgū savā teritorijā tādu iemeslu dēļ, kas saistīti ar šajā direktīvā aptvertajiem aspektiem.
2. Dalībvalstis neliek nekādus šķēršļus šīs direktīvas prasībām neatbilstīgu radioiekārtu demonstrēšanai tirdzniecības izstādēs, izstādēs un līdzīgos pasākumos, ja labi redzama zīme skaidri norāda, ka šādas radioiekārtas nevar darīt pieejamas tirgū un/vai laist ekspluatācijā, kamēr tās neatbilst šīs direktīvas prasībām. Radioiekārtas var demonstrēt tikai tad, ja ir veikti attiecīgi dalībvalstu noteikti pasākumi, lai izvairītos no kaitīgiem traucējumiem, elektromagnētiskiem traucējumiem un apdraudējuma cilvēku un mājdzīvnieku veselībai vai drošībai vai īpašumam.
II NODAĻA
UZŅĒMĒJU PIENĀKUMI
10. pants
Ražotāju pienākumi
1. Laižot savas radioiekārtas tirgū, ražotāji nodrošina, ka tās ir projektētas un izgatavotas saskaņā ar 3. pantā izklāstītajām pamatprasībām.
2. Ražotāji nodrošina, ka radioiekārtas konstruē tā, lai tās varētu ekspluatēt vismaz vienā dalībvalstī, nepārkāpjot piemērojamās prasības par radiofrekvenču spektra izmantošanu.
3. Ražotāji sagatavo 21. pantā minēto tehnisko dokumentāciju un veic 17. pantā minēto attiecīgo atbilstības novērtēšanas procedūru vai nodrošina tās veikšanu.
Ja šajā atbilstības novērtēšanas procedūrā ir demonstrēts, ka radioiekārtas atbilst piemērojamajām prasībām, ražotāji sagatavo ES atbilstības deklarāciju un uzliek CE zīmi.
4. Ražotāji 10 gadus pēc radioiekārtu laišanas tirgū glabā tehnisko dokumentāciju un ES atbilstības deklarāciju.
5. Ražotāji nodrošina, lai būtu procedūras, kā nodrošināt pastāvīgu atbilstību šai direktīvai sērijveida ražošanā. Pienācīgi ņem vērā radioiekārtu projekta vai raksturlielumu izmaiņas, kā arī izmaiņas saskaņotajos standartos vai citās tehniskajās specifikācijās, uz kurām izdarīta atsauce, deklarējot radioiekārtu atbilstību.
Ja to uzskata par lietderīgu saistībā ar radioiekārtu radīto apdraudējumu, ražotāji galalietotāju veselības un drošības aizsardzības nolūkā veic to radioiekārtu paraugu testēšanu, kuras darītas pieejamas tirgū, izmeklē un, ja vajadzīgs, veic sūdzību, neatbilstīgu radioiekārtu un atsauktu radioiekārtu reģistrāciju, kā arī pastāvīgi informē par šo uzraudzību izplatītājus.
6. Ražotāji nodrošina, lai uz to tirgū laistajām radioiekārtām ir tipa, partijas vai sērijas numurs vai cits identifikācijas elements vai, ja radioiekārtu izmērs vai īpašības to neļauj, lai vajadzīgā informācija ir sniegta uz iepakojuma vai radioiekārtām pievienotajā dokumentā.
7. Ražotāji uz radioiekārtām norāda savu nosaukumu, reģistrēto komercnosaukumu vai reģistrēto preču zīmi un pasta adresi, kur ar tiem var sazināties, vai, ja radioiekārtu izmērs vai īpašības to neļauj, to norāda uz iepakojuma vai radioiekārtām pievienotajā dokumentā. Adresē norāda vienu kontaktpunktu, ko var izmantot saziņai ar ražotāju. Kontaktinformācija ir galalietotājiem un tirgus uzraudzības iestādēm viegli saprotamā valodā.
8. Ražotāji nodrošina, lai radioiekārtām būtu pievienota instrukcija un drošības informācija patērētājiem un citiem galalietotājiem viegli saprotamā valodā, par ko lemj attiecīgā dalībvalsts. Instrukcijā ietver informāciju, kas vajadzīga, lai radioiekārtu izmantotu saskaņā ar tās paredzēto lietojumu. Šādā informācijā attiecīgā gadījumā ietver palīgierīču un komponentu aprakstu, ieskaitot programmatūras aprakstu, kas nodrošina radioiekārtas paredzēto darbību. Šādas instrukcijas un drošuma informācija, kā arī jebkāds marķējums ir skaidrs un saprotams.
Ja radioiekārta ar nolūku pārraida radioviļņus, ietver arī šādu informāciju:
a)
frekvenču joslu(-as), kurā(-ās) radioiekārtas darbojas;
b)
frekvenču joslā(-ās), kurā(-ās) darbojas radioiekārtas, maksimālo pārraidītā signāla jaudu.
9. Ražotāji nodrošina, ka katrai radioiekārtai pievieno ES atbilstības deklarācijas kopiju vai vienkāršotu ES atbilstības deklarāciju. Ja tiek nodrošināta vienkāršota ES atbilstības deklarācija, tajā norāda precīzu interneta adresi, kurā var iegūt pilnīgu ES atbilstības deklarācijas tekstu.
10. Ja pastāv ierobežojumi nodošanai ekspluatācijā vai lietošanas atļaujas piešķiršanas prasības, informācija, kas pieejama uz iepakojuma, ļauj identificēt dalībvalstis vai ģeogrāfiskos apgabalus dalībvalstī, kur pastāv ierobežojumi nodošanai ekspluatācijā vai lietošanas atļaujas piešķiršanas prasības. Šāda informācija ir pilnīgi izklāstīta radioiekārtas lietošanas instrukcijā. Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, konkretizējot, kā norādāma šāda informācija. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 45. panta 2. punktā minēto konsultēšanās procedūru.
11. Ražotāji, kas uzskata vai kam ir iemesls uzskatīt, ka radioiekārtas, kuras tie ir laiduši tirgū, neatbilst šai direktīvai, nekavējoties veic koriģējošos pasākumus, kas nepieciešami, lai panāktu radioiekārtu atbilstību vai arī vajadzības gadījumā tās izņemtu no tirgus vai atsauktu. Turklāt, ja radioiekārtas rada apdraudējumu, ražotāji nekavējoties par to informē kompetentās valsts iestādes tajās dalībvalstīs, kurās viņi radioiekārtas ir darījuši pieejamas tirgū, norādot sīku informāciju jo īpaši par neatbilstību un veiktajiem koriģējošajiem pasākumiem, kā arī to rezultātiem.
12. Pēc pamatota kompetentās valsts iestādes pieprasījuma ražotāji papīra vai elektroniskā formātā tai saprotamā valodā sniedz visu informāciju un dokumentāciju, kas nepieciešama, lai demonstrētu radioiekārtu atbilstību šai direktīvai. Tie pēc šīs iestādes pieprasījuma sadarbojas ar to visos pasākumos, kas tiek veikti, lai nepieļautu apdraudējumus, ko var radīt radioiekārtas, kuras viņi laiduši tirgū.
11. pants
Pilnvarotie pārstāvji
1. Ražotājs ar rakstisku pilnvaru var iecelt pilnvaroto pārstāvi.
Pilnvarotā pārstāvja pilnvarās neietilpst 10. panta 1. punktā noteiktie pienākumi un 10. panta 3. punktā noteiktās tehniskās dokumentācijas sagatavošanas pienākums.
2. Pilnvarotais pārstāvis veic uzdevumus, kas noteikti no ražotāja saņemtajā pilnvarā. Pilnvara pilnvarotajam pārstāvim ļauj veikt vismaz šādus pienākumus:
a)
10 gadus pēc radioiekārtu laišanas tirgū glabāt valsts tirgus uzraudzības iestādēm pieejamu ES atbilstības deklarāciju un tehnisko dokumentāciju;
b)
pēc pamatota kompetentās valsts iestādes pieprasījuma sniegt šai iestādei visu informāciju un dokumentāciju, kas nepieciešama, lai demonstrētu radioiekārtu atbilstību;
c)
pēc kompetento valsts iestāžu pieprasījuma sadarboties ar tām visos pasākumos, kas tiek veikti, lai nepieļautu apdraudējumus, ko var radīt radioiekārtas, uz kurām attiecas pilnvarotā pārstāvja pilnvaras.
12. pants
Importētāju pienākumi
1. Importētāji laiž tirgū tikai atbilstīgas radioiekārtas.
2. Pirms radioiekārtu laišanas tirgū importētāji nodrošina, lai ražotājs būtu veicis pienācīgo 17. pantā minēto atbilstības novērtēšanas procedūru un lai radioiekārtas ir konstruētas tā, ka tās var ekspluatēt vismaz vienā dalībvalstī, nepārkāpjot piemērojamās prasības par radiofrekvenču spektra izmantošanu. Tie nodrošina, lai ražotājs būtu sagatavojis tehnisko dokumentāciju, lai radioiekārtām būtu CE zīme un būtu pievienota tāda informācija un dokumentācija lietotājiem un reglamentējošām iestādēm, kas minēta 10. panta 8., 9. un 10. punktā, un lai ražotājs būtu izpildījis 10. panta 6. un 7. punkta prasības.
Ja importētājs uzskata vai viņam ir iemesls uzskatīt, ka radioiekārtas neatbilst 3. pantā izklāstītajām pamatprasībām, viņš nelaiž radioiekārtas tirgū, līdz ir panākta atbilstība. Turklāt, ja radioiekārtas rada apdraudējumu, importētājs par to informē ražotāju un tirgus uzraudzības iestādes.
3. Importētāji uz radioiekārtām norāda savu nosaukumu, reģistrēto komercnosaukumu vai reģistrēto preču zīmi un pasta adresi, kur ar tiem var sazināties, vai, ja tas nav iespējams, to norāda uz iepakojuma vai radioiekārtām pievienotajā dokumentā. Tas attiecas arī uz gadījumu, kad radioiekārtu izmērs vai īpašības to neatļauj vai kad importētājiem būtu jāatver iepakojums, lai uz radioiekārtas norādītu savu nosaukumu un adresi. Kontaktinformācija ir galalietotājiem un tirgus uzraudzības iestādēm viegli saprotamā valodā.
4. Importētāji nodrošina, lai radioiekārtām būtu pievienotas instrukcijas un drošības informācija patērētājiem un citiem galalietotājiem viegli saprotamā valodā, par ko lemj attiecīgā dalībvalsts.
5. Importētāji nodrošina, lai laikā, kad tie ir atbildīgi par radioiekārtām, to glabāšanas vai pārvadāšanas apstākļi negatīvi neietekmētu to atbilstību 3. pantā izklāstītajām pamatprasībām.
6. Ja to uzskata par lietderīgu saistībā ar radioiekārtu radīto apdraudējumu, importētāji galalietotāju veselības un drošības aizsardzības nolūkā veic tādu radioiekārtu paraugu testēšanu, kas darītas pieejamas tirgū, izmeklē un, ja vajadzīgs, veic sūdzību, neatbilstīgu radioiekārtu un atsauktu radioiekārtu reģistrāciju, kā arī pastāvīgi informē par jebkādu šāda veida uzraudzību izplatītājus.
7. Importētāji, kas uzskata vai kam ir iemesls uzskatīt, ka radioiekārtas, kuras tie ir laiduši tirgū, neatbilst šai direktīvai, nekavējoties veic koriģējošos pasākumus, kas nepieciešami, lai panāktu radioiekārtu atbilstību vai arī vajadzības gadījumā tās izņemtu no tirgus vai atsauktu. Turklāt, ja radioiekārtas rada apdraudējumu, importētāji nekavējoties par to informē kompetentās valsts iestādes tajās dalībvalstīs, kurās viņi radioiekārtas ir darījuši pieejamas tirgū, norādot sīku informāciju jo īpaši par neatbilstību un visiem veiktajiem koriģējošajiem pasākumiem.
8. Importētāji 10 gadus pēc radioiekārtu laišanas tirgū glabā tirgus uzraudzības iestādēm pieejamu ES atbilstības deklarācijas kopiju un nodrošina, lai šīm iestādēm pēc pieprasījuma būtu pieejama tehniskā dokumentācija.
9. Pēc pamatota valsts kompetentās iestādes pieprasījuma importētāji papīra vai elektroniskā formātā tai saprotamā valodā sniedz visu informāciju un dokumentāciju, kas nepieciešama, lai demonstrētu radioiekārtu atbilstību. Viņi pēc šīs iestādes pieprasījuma sadarbojas ar to visos pasākumos, kas tiek veikti, lai nepieļautu apdraudējumus, ko var radīt radioiekārtas, kuras viņi laiduši tirgū.
13. pants
Izplatītāju pienākumi
1. Darot radioiekārtas pieejamas tirgū, izplatītāji pietiekami rūpīgi ievēro šīs direktīvas prasības.
2. Pirms radioiekārtas tiek darītas pieejamas tirgū, izplatītāji pārliecinās, vai radioiekārtām ir CE zīme, vai tām ir pievienoti šajā direktīvā prasītie dokumenti, instrukcija un drošības informācija tās dalībvalsts patērētājiem un citiem galalietotājiem saprotamā valodā, kurā radioiekārtas tiks darītas pieejamas tirgū, un vai ražotājs un importētājs ir izpildījuši attiecīgi 10. panta 2. punktā un 6. līdz 10. punktā un 12. panta 3. punktā izklāstītās prasības.
Ja izplatītājs uzskata vai viņam ir iemesls uzskatīt, ka radioiekārtas neatbilst 3. pantā izklāstītajām pamatprasībām, viņš nedara radioiekārtas pieejamus tirgū, līdz ir panākta atbilstība. Turklāt, ja radioiekārtas rada apdraudējumu, izplatītājs par to informē ražotāju vai importētāju, kā arī tirgus uzraudzības iestādes.
3. Izplatītāji nodrošina, lai laikā, kad tie ir atbildīgi par radioiekārtām, to glabāšanas vai pārvadāšanas apstākļi negatīvi neietekmētu to atbilstību 3. pantā izklāstītajām pamatprasībām.
4. Izplatītāji, kas uzskata vai kam ir iemesls uzskatīt, ka radioiekārtas, kuras tie ir darījuši pieejamas tirgū, neatbilst šai direktīvai, pārliecinās, vai ir veikti koriģējošie pasākumi, kas nepieciešami, lai panāktu šo radioiekārtu atbilstību vai arī vajadzības gadījumā tās izņemtu no tirgus vai atsauktu. Turklāt, ja radioiekārtas rada apdraudējumu, izplatītāji nekavējoties par to informē kompetentās valsts iestādes tajās dalībvalstīs, kurās viņi radioiekārtas ir darījuši pieejamas tirgū, norādot sīku informāciju jo īpaši par neatbilstību un visiem veiktajiem koriģējošajiem pasākumiem.
5. Pēc pamatota kompetentās valsts iestādes pieprasījuma izplatītāji papīra vai elektroniskā formātā sniedz tai visu informāciju un dokumentāciju, kas nepieciešama, lai demonstrētu radioiekārtu atbilstību. Viņi pēc šīs iestādes pieprasījuma sadarbojas ar to visos pasākumos, kas tiek veikti, lai nepieļautu apdraudējumus, ko rada radioiekārtas, kuras viņi darījuši pieejamas tirgū.
14. pants
Gadījumi, kad ražotāju pienākumus piemēro importētājiem un izplatītājiem
Importētāju vai izplatītāju šajā direktīvā uzskata par ražotāju un viņam ir tādi paši pienākumi kā ražotājam, uz kuru attiecas 10. pants, ja viņš laiž tirgū radioiekārtas ar savu vārdu vai preču zīmi vai maina jau tirgū laistas radioiekārtas tā, ka izmaiņas var ietekmēt atbilstību šai direktīvai.
15. pants
Uzņēmēju identifikācija
Pēc pieprasījuma uzņēmēji tirgus uzraudzības iestādēm sniedz šādu informāciju:
a)
par ikvienu uzņēmēju, kas tiem piegādājis radioiekārtas;
b)
par ikvienu uzņēmēju, kuram tie piegādājuši radioiekārtas.
Uzņēmēji spēj uzrādīt pirmajā daļā minēto informāciju 10 gadus pēc tam, kad radioiekārtas tiem piegādātas, un 10 gadus pēc tam, kad tie piegādājuši radioiekārtas.
III NODAĻA
RADIOIEKĀRTU ATBILSTĪBA
16. pants
Pieņēmums par radioiekārtu atbilstību
Tiek pieņemts, ka radioiekārtas, kuras atbilst saskaņotajiem standartiem vai to daļām, uz ko atsauces ir publicētas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, atbilst 3. pantā izklāstītajām pamatprasībām, uz kurām attiecas minētie standarti vai to daļas.
17. pants
Atbilstības novērtēšanas procedūras
1. Ražotājs novērtē radioiekārtu atbilstību, lai nodrošinātu, ka ir ievērotas 3. pantā izklāstītās pamatprasības. Atbilstības novērtējumā ņem vērā visus paredzētos ekspluatācijas apstākļus, un attiecībā uz 3. panta 1. punkta a) apakšpunktā noteikto pamatprasību novērtējumā ņem vērā arī saprātīgi paredzamos apstākļus. Ja radioiekārtai iespējamas dažādas konfigurācijas, atbilstības novērtējumā apstiprina, vai radioiekārta atbilst 3. pantā izklāstītajām pamatprasībām visās iespējamās konfigurācijās.
2. Ražotāji radioiekārtu atbilstību 3. panta 1. punktā paredzētajām pamatprasībām demonstrē, izmantojot kādu no turpmāk minētajām atbilstības novērtēšanas procedūrām:
a)
ražošanas iekšējā kontrole, kas izklāstīta II pielikumā;
b)
ES tipa pārbaude, kurai seko tipa atbilstības pārbaude, izmantojot ražošanas iekšējo kontroli, kas izklāstīta III pielikumā;
c)
atbilstība, pamatojoties uz kvalitātes pilnīgu nodrošināšanu, kas izklāstīta IV pielikumā.
3. Ja, novērtējot radioiekārtu atbilstību 3. panta 2. un 3. punktā paredzētajām pamatprasībām, ražotājs ir piemērojis saskaņotos standartus, kuru atsauces ir publicētas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, viņš izmanto kādu no turpmāk minētajām procedūrām:
a)
ražošanas iekšējā kontrole, kas izklāstīta II pielikumā;
b)
ES tipa pārbaude, kurai seko tipa atbilstības pārbaude, izmantojot ražošanas iekšējo kontroli, kas izklāstīta III pielikumā;
c)
atbilstība, pamatojoties uz kvalitātes pilnīgu nodrošināšanu, kas izklāstīta IV pielikumā.
4. Ja, novērtējot radioiekārtu atbilstību 3. panta 2. un 3. punktā paredzētajām pamatprasībām, ražotājs nav piemērojis saskaņotos standartus vai tikai daļēji piemērojis saskaņotos standartus, kuru atsauces ir publicētas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, vai šādu saskaņoto standartu nav, radioiekārtas - attiecībā uz šīm pamatprasībām - pakļauj vienai no turpmāk minētajām procedūrām:
a)
ES tipa pārbaude, kurai seko tipa atbilstības pārbaude, izmantojot ražošanas iekšējo kontroli, kas izklāstīta III pielikumā;
b)
atbilstība, pamatojoties uz kvalitātes pilnīgu nodrošināšanu, kas izklāstīta IV pielikumā.
18. pants
ES atbilstības deklarācija
1. ES atbilstības deklarācija norāda, ka ir demonstrēta atbilstība 3. pantā izklāstītajām pamatprasībām.
2. ES atbilstības deklarācijai ir šīs direktīvas VI pielikumā iekļautā parauga struktūra un minētajā pielikumā paredzētie elementi, un to pastāvīgi atjaunina. To tulko valodā vai valodās, ko nosaka dalībvalsts, kurā radioiekārtas laiž tirgū vai dara pieejamas tirgū.
Vienkāršotai ES atbilstības deklarācijai, kas minēta 10. panta 9. punktā, ir šīs direktīvas VII pielikumā iekļautā parauga struktūra un elementi, un to pastāvīgi atjaunina. To tulko valodā vai valodās, ko nosaka dalībvalsts, kurā radioiekārtas laiž vai dara pieejamas tirgū. Pilnīgs ES atbilstības deklarācijas teksts ir pieejams interneta adresē, kas minēta vienkāršotajā ES atbilstības deklarācijā, valodā vai valodās, ko nosaka dalībvalsts, kurā radioiekārtas laiž vai dara pieejamas tirgū.
3. Ja uz radioiekārtām attiecas vairāk nekā viens Savienības akts, kurš prasa ES atbilstības deklarāciju, tiek sagatavota vienota ES atbilstības deklarācija attiecībā uz visiem šādiem Savienības aktiem. Minētajā deklarācijā norāda attiecīgos Savienības tiesību aktus ar atsaucēm uz to publikācijām.
4. Sagatavojot ES atbilstības deklarāciju, ražotājs uzņemas atbildību par radioiekārtu atbilstību šīs direktīvas prasībām.
19. pants
CE zīmes vispārējie principi
1. Uz CE zīmi attiecas vispārējie principi, kas izklāstīti Regulas (EK) Nr. 765/2008 30. pantā.
2. Ievērojot radioiekārtu īpašības, tādas CE zīmes augstums, ko uzliek radioiekārtām, var būt mazāks par 5 mm, ja tas joprojām ir redzams un salasāms.
20. pants
CE zīmes un paziņotās struktūras identifikācijas numura uzlikšanas noteikumi
1. CE zīmi redzami, salasāmi un neizdzēšami uzliek radioiekārtām vai iekļauj to datu plāksnēs, ja vien, ievērojot radioiekārtas īpašības, tas nav iespējams vai pamatojams. CE zīmi redzami un salasāmi uzliek arī uz iepakojuma.
2. CE zīmi uzliek pirms radioiekārtu laišanas tirgū.
3. CE zīmei seko paziņotās struktūras identifikācijas numurs, ja tiek piemērota IV pielikumā piemērotā atbilstības novērtēšanas procedūra.
Paziņotās struktūras identifikācijas numura augstums ir vienāds ar CE zīmes augstumu.
Paziņotās struktūras identifikācijas numuru uzliek pati paziņotā struktūra vai - saskaņā ar tās norādēm - ražotājs vai tā pilnvarots pārstāvis.
4. Dalībvalstis izmanto esošos mehānismus, lai nodrošinātu CE zīmes izmantošanas kārtības pareizu piemērošanu, un attiecīgi rīkojas minētās zīmes neatbilstīgas izmantošanas gadījumā.
21. pants
Tehniskā dokumentācija
1. Tehniskajā dokumentācijā ietver visus attiecīgos datus un sīku informāciju par ražotāja izmantotajiem līdzekļiem, lai nodrošinātu, ka radioiekārtas atbilst pamatprasībām, kas izklāstītas 3. pantā. Tajā ietver vismaz V pielikumā noteiktos elementus.
2. Tehnisko dokumentāciju sagatavo pirms radioiekārtu laišanas tirgū, un to pastāvīgi atjaunina.
3. Tehnisko dokumentāciju un korespondenci, kas attiecas uz ES tipa pārbaudes procedūrām, sagatavo tās dalībvalsts oficiālajā valodā, kurā paziņotā struktūra veic uzņēmējdarbību, vai citā minētajai struktūrai pieņemamā valodā.
4. Ja tehniskā dokumentācija neatbilst šā panta 1., 2. vai 3. punktam un tādējādi netiek iesniegti pietiekami attiecīgie dati vai izmantotie līdzekļi, lai nodrošinātu, ka radioiekārtas atbilst 3. pantā izklāstītajām pamatprasībām, tirgus uzraudzības iestāde var prasīt ražotājam vai importētājam, lai tas uz sava rēķina noteiktā laikā izdarītu pārbaudi, izmantojot tādas struktūras pakalpojumus, kas ir pieņemama tirgus uzraudzības iestādei, lai verificētu atbilstību 3. pantā izklāstītajām prasībām.
IV NODAĻA
ATBILSTĪBAS NOVĒRTĒŠANAS STRUKTŪRU PAZIŅOŠANA
22. pants
Paziņošana
Dalībvalstis paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm struktūras, kas pilnvarotas veikt trešo personu atbilstības novērtēšanas uzdevumus, uz kuriem attiecas šī direktīva.
23. pants
Paziņojošās iestādes
1. Dalībvalstis izraugās paziņojošo iestādi, kas ir atbildīga par to novērtēšanas procedūru izveidi un veikšanu, kuras nepieciešamas, lai novērtētu un paziņotu atbilstības novērtēšanas struktūras un uzraudzītu paziņotās struktūras, tostarp to atbilstību 28. pantam.
2. Dalībvalstis var nolemt, ka 1. punktā minēto novērtēšanu un uzraudzību veic valsts akreditācijas struktūra Regulas (EK) Nr. 765/2008 nozīmē un saskaņā ar to.
3. Ja paziņojošā iestāde deleģē vai kā citādi uztic veikt 1. punktā minēto novērtēšanu, paziņošanu vai uzraudzīšanu struktūrai, kura nav valsts iestāde, šī struktūra ir juridiska persona un mutatis mutandis atbilst 24. pantā noteiktajām prasībām. Turklāt minētā struktūra ir spējīga uzņemties saistības, kas izriet no tās darbībām.
4. Paziņojošā iestāde uzņemas pilnu atbildību par 3. punktā minētās struktūras veiktajiem uzdevumiem.
24. pants
Prasības paziņojošajām iestādēm
1. Paziņojošo iestādi izveido tā, lai nebūtu interešu konflikta ar atbilstības novērtēšanas struktūrām.
2. Paziņojošā iestāde ir organizēta un darbojas tā, lai nodrošinātu tās darbības objektivitāti un taisnīgumu.
3. Paziņojošā iestāde ir veidota tā, lai visus lēmumus par atbilstības novērtēšanas struktūras paziņošanu pieņemtu kompetentas personas, kas nav tās pašas personas, kuras veikušas novērtēšanu.
4. Paziņojošā iestāde nepiedāvā un neveic darbības, ko veic atbilstības novērtēšanas struktūras, un nesniedz konsultāciju pakalpojumus komerciālā nolūkā vai par konkurētspējīgu samaksu.
5. Paziņojošā iestāde nodrošina iegūtās informācijas konfidencialitāti.
6. Paziņojošajai iestādei ir pietiekams skaits kompetentu darbinieku tās pienākumu pienācīgai izpildei.
25. pants
Paziņojošo iestāžu pienākums informēt
Dalībvalstis informē Komisiju par atbilstības novērtēšanas struktūru novērtēšanas un paziņošanas procedūrām un paziņoto struktūru uzraudzības procedūrām savās valstīs, kā arī par visām izmaiņām šajā informācijā.
Komisija dara šo informāciju publiski pieejamu.
26. pants
Prasības paziņotajām struktūrām
1. Paziņošanas nolūkā atbilstības novērtēšanas struktūra atbilst 2. līdz 11. punktā noteiktajām prasībām.
2. Atbilstības novērtēšanas struktūru izveido saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem, un tā ir juridiska persona.
3. Atbilstības novērtēšanas struktūra ir trešā persona, kas ir neatkarīga no organizācijas vai radioiekārtām, kuru tā novērtē.
Struktūru, kas pieder pie uzņēmumu apvienības vai profesionālas federācijas, kura pārstāv uzņēmumus, kas iesaistīti novērtējamo radioiekārtu projektēšanā, ražošanā, piegādē, montāžā, lietošanā vai apkopē, var uzskatīt par šādu struktūru, ja ir pierādīta tās neatkarība un interešu konflikta neesība.
4. Atbilstības novērtēšanas struktūra, tās augstākā līmeņa vadība un darbinieki, kas ir atbildīgi par atbilstības novērtēšanas uzdevumu veikšanu, nav vērtējamo radioiekārtu projektētāji, ražotāji, piegādātāji, uzstādītāji, pircēji, īpašnieki, lietotāji vai apkopes veicēji, kā arī nepārstāv nevienu no šīm personām. Tas neliedz izmantot novērtētās radioiekārtas, kas ir nepieciešamas atbilstības novērtēšanas struktūras darbībai, vai izmantot šādas radioiekārtas personīgām vajadzībām.
Atbilstības novērtēšanas struktūra, tās augstākā vadība un darbinieki, kas ir atbildīgi par atbilstības novērtēšanas uzdevumiem, nav tieši saistīti ar šo radioiekārtu projektēšanu, ražošanu vai konstruēšanu, tirdzniecību, uzstādīšanu, lietošanu vai apkopi, kā arī nepārstāv šajās darbībās iesaistītās personas. Tās neiesaistās darbībās, kas var būt pretrunā to lēmumu neatkarībai vai integritātei attiecībā uz novērtēšanas darbībām, par kurām tās ir paziņotas. Tas jo īpaši attiecas uz konsultāciju pakalpojumiem.
Atbilstības novērtēšanas struktūras nodrošina, lai to filiāļu vai apakšlīgumu slēdzēju darbības neietekmētu atbilstības novērtēšanas darbību konfidencialitāti, objektivitāti vai taisnīgumu.
5. Atbilstības novērtēšanas struktūras un to darbinieki veic atbilstības novērtēšanas darbības ar visaugstāko profesionālo integritāti un vajadzīgo tehnisko kompetenci konkrētajā jomā bez spiediena un pamudinājumiem, jo īpaši finansiāla rakstura, kas varētu ietekmēt viņu lēmumu vai atbilstības novērtēšanas darbību rezultātus, īpaši attiecībā uz personām vai personu grupām, kuras ir ieinteresētas šo darbību rezultātos.
6. Atbilstības novērtēšanas struktūra ir spējīga veikt visus atbilstības novērtēšanas uzdevumus, kuri tai noteikti III un IV pielikumā un ar kuriem saistībā tā ir paziņota, neatkarīgi no tā, vai šos uzdevumus veic pati atbilstības novērtēšanas struktūra vai tie tiek veikti tās vārdā un uz tās atbildību.
Atbilstības novērtēšanas struktūras rīcībā vienmēr un par visām atbilstības novērtēšanas procedūrām un radioiekārtu veidiem un kategorijām, ar ko saistībā tā ir paziņota, ir nepieciešamie:
a)
darbinieki ar tehniskām zināšanām un pietiekamu un atbilstīgu pieredzi, lai veiktu atbilstības novērtēšanas uzdevumus;
b)
to procedūru apraksti, ar kurām saskaņā veic atbilstības novērtēšanu, nodrošinot pārredzamību un šo procedūru reproducējamību. Tai ir izstrādāta pienācīga politika un procedūras, ar ko uzdevumi, kurus tā veic kā paziņotā struktūra, ir nodalīti no pārējās darbības;
c)
procedūras to darbību veikšanai, kurās pienācīgi ņem vērā uzņēmuma lielumu, nozari, kurā tas darbojas, struktūru, attiecīgās radioiekārtu tehnoloģijas sarežģītības pakāpi un to, vai ražošanas process ir masveida vai sērijveida.
Atbilstības novērtēšanas struktūrai ir līdzekļi, kas nepieciešami, lai pienācīgi veiktu tehniskos un administratīvos uzdevumus, kas saistīti ar atbilstības novērtēšanas darbībām.
7. Darbiniekiem, kas atbildīgi par atbilstības novērtēšanas uzdevumu veikšanu, ir:
a)
pamatīga tehniskā un profesionālā apmācība, kas aptver visu atbilstības novērtēšanas darbību jomu, par ko atbilstības novērtēšanas struktūra ir paziņota;
b)
pietiekamas zināšanas par prasībām attiecībā uz veicamo novērtēšanu un atbilstīgas pilnvaras veikt šo novērtēšanu;
c)
atbilstīgas zināšanas un izpratne par 3. pantā izklāstītajām pamatprasībām, piemērojamajiem saskaņotajiem standartiem un attiecīgajiem noteikumiem Savienības saskaņošanas tiesību aktos un valstu tiesību aktos;
d)
spēja sagatavot ES tipa pārbaudes sertifikātus vai kvalitātes nodrošināšanas sistēmas apstiprinājumus, dokumentāciju un ziņojumus, kuros pierādīts, ka novērtēšana ir veikta.
8. Tiek garantēta atbilstības novērtēšanas struktūru, to augstākā līmeņa vadības un darbinieku, kas ir atbildīgi par atbilstības novērtēšanas uzdevumu veikšanu, objektivitāte.
Atalgojums, ko saņem atbilstības novērtēšanas struktūras augstākā līmeņa vadība un darbinieki, kas ir atbildīgi par atbilstības novērtēšanas uzdevumu veikšanu, nav atkarīgs no veikto novērtējumu skaita vai to rezultātiem.
9. Atbilstības novērtēšanas struktūrām ir apdrošināta civiltiesiskā atbildība, ja vien atbildību neuzņemas valsts saskaņā ar valsts tiesību aktiem vai ja dalībvalsts pati nav tieši atbildīga par atbilstības novērtēšanu.
10. Atbilstības novērtēšanas struktūras darbinieki glabā dienesta noslēpumus attiecībā uz visu informāciju, kas iegūta, veicot pienākumus, uz kuriem attiecas III un IV pielikums vai valstu tiesību aktu noteikumi, kuri tos īsteno, izņemot attiecībā uz tās dalībvalsts kompetentajām iestādēm, kurā darbības tiek veiktas. Īpašumtiesības ir aizsargātas.
11. Atbilstības novērtēšanas struktūras nodrošina, lai darbinieki, kas ir atbildīgi par atbilstības novērtēšanas uzdevumu veikšanu, būtu informēti par attiecīgajām standartizācijas darbībām, reglamentējošām darbībām radioiekārtu jomā un radiofrekvenču spektra plānošanu, un saskaņā ar attiecīgajiem Savienības saskaņošanas tiesību aktiem izveidotās paziņoto struktūru koordinācijas grupas darbībām, vai pašas piedalās šo darbību veikšanā un piemēro kā pamatnostādnes šīs darba grupas administratīvos lēmumus un sagatavotos dokumentus.
27. pants
Pieņēmums par paziņoto struktūru atbilstību
Ja atbilstības novērtēšanas struktūra pierāda savu atbilstību kritērijiem, kas noteikti attiecīgajos saskaņotajos standartos vai to daļās, uz kuriem atsauces publicētas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, to uzskata par atbilstīgu 26. pantā izklāstītajām prasībām, ciktāl piemērojamie saskaņotie standarti attiecas uz šīm prasībām.
28. pants
Paziņoto iestāžu filiāles un apakšuzņēmēji
1. Ja paziņotā struktūra slēdz apakšlīgumus par konkrētu uzdevumu veikšanu saistībā ar atbilstības novērtēšanu vai izmanto filiāli, tā pārliecinās, ka apakšlīguma slēdzējs vai filiāle atbilst 26. panta prasībām, un attiecīgi informē paziņojošo iestādi.
2. Paziņotās struktūras uzņemas pilnu atbildību par apakšlīgumu slēdzēju vai filiāļu veiktajiem uzdevumiem neatkarīgi no tā, kur tie veic uzņēmējdarbību.
3. Par darbībām var slēgt apakšlīgumu vai tās var veikt filiāle tikai tad, ja klients tam piekrīt.
4. Paziņotās struktūras glabā paziņojošajai iestādei pieejamus attiecīgos dokumentus par apakšlīguma slēdzēja vai filiāles kvalifikāciju novērtēšanu un darbu, ko tie veikuši atbilstīgi III un IV pielikumam.
29. pants
Paziņojuma pieteikums
1. Atbilstības novērtēšanas struktūra iesniedz paziņošanas pieteikumu paziņojošai iestādei tajā dalībvalstī, kur tā veic uzņēmējdarbību.
2. Paziņojuma pieteikumam pievieno aprakstu par atbilstības novērtēšanas darbībām, atbilstības novērtēšanas moduli vai moduļiem un radioiekārtām, par kurām struktūra paziņo sevi par kompetentu, kā arī akreditācijas sertifikātu, ja tāds ir, ko izdevusi valsts akreditācijas struktūra, apliecinot, ka atbilstības novērtēšanas struktūra atbilst 26. pantā noteiktajām prasībām.
3. Ja attiecīgā atbilstības novērtēšanas struktūra nevar uzrādīt akreditācijas sertifikātu, tā paziņojošajai iestādei iesniedz visus dokumentāros pierādījumus, kas nepieciešami, lai verificētu, atzītu un regulāri uzraudzītu tās atbilstību 26. panta prasībām.
30. pants
Paziņošanas procedūra
1. Paziņojošās iestādes var paziņot tikai tās atbilstības novērtēšanas struktūras, kas atbilst 26. pantā noteiktajām prasībām.
2. Tās Komisiju un pārējās dalībvalstis informē, izmantojot Komisijas izveidoto un pārvaldīto elektronisko paziņošanas sistēmu.
3. Paziņojumā iekļauj sīku informāciju par atbilstības novērtēšanas darbībām, atbilstības novērtēšanas moduli vai moduļiem, attiecīgajām radioiekārtām un attiecīgo kompetences apliecinājumu.
4. Ja paziņošana ir veikta, neizmantojot 29. panta 2. punktā minēto akreditācijas sertifikātu, paziņojošā iestāde iesniedz Komisijai un pārējām dalībvalstīm dokumentārus pierādījumus, kuri apliecina atbilstības novērtēšanas struktūras kompetenci un veiktos pasākumus, tādējādi nodrošinot, ka minētā struktūra tiek regulāri uzraudzīta un ka tā joprojām atbilst 26. pantā noteiktajām prasībām.
5. Attiecīgā struktūra var veikt paziņotās struktūras darbības tikai tad, ja Komisija vai pārējās dalībvalstis nav izteikušas iebildumus divu nedēļu laikā no paziņošanas, ja izmanto akreditācijas sertifikātu, vai divu mēnešu laikā no paziņošanas, ja neizmanto akreditācijas procedūru.
Šajā direktīvā tikai šādu struktūru uzskata par paziņoto struktūru.
6. Paziņojošā iestāde paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm par attiecīgām turpmākām izmaiņām paziņojumā.
31. pants
Paziņoto iestāžu identifikācijas numuri un saraksti
1. Katrai paziņotajai struktūrai Komisija piešķir identifikācijas numuru.
Tā piešķir tikai vienu šādu numuru arī tad, ja struktūra ir paziņota atbilstīgi vairākiem Savienības tiesību aktiem.
2. Komisija dara publiski pieejamu to struktūru sarakstu, kas paziņotas saskaņā ar šo direktīvu, tostarp tām piešķirtos identifikācijas numurus un darbības, attiecībā uz kurām tās ir paziņotas.
Komisija nodrošina minētā saraksta atjaunināšanu.
32. pants
Izmaiņas paziņojumos
1. Ja paziņojošā iestāde ir noskaidrojusi vai ir tikusi informēta, ka paziņotā struktūra vairs neatbilst 26. pantā noteiktajām prasībām vai nepilda savus pienākumus, paziņojošā iestāde attiecīgi ierobežo, aptur vai anulē paziņojumu, ņemot vērā to, kādā mērā attiecīgā struktūra nav spējusi nodrošināt atbilstību prasībām vai pildīt minētos pienākumus. Tā nekavējoties par to attiecīgi informē Komisiju un pārējās dalībvalstis.
2. Ja paziņojums ir ierobežots, apturēts vai anulēts vai ja paziņotā struktūra ir beigusi darbību, paziņojošā dalībvalsts veic atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka minētās struktūras dokumentus vai nu apstrādā cita paziņotā struktūra, vai arī tie pēc pieprasījuma ir pieejami atbildīgajām paziņojošajām un tirgus uzraudzības iestādēm.
33. pants
Paziņoto struktūru kompetences apšaubīšana
1. Komisija izmeklē visus gadījumus, kad tai ir radušās šaubas vai tai ir ziņots par šaubām attiecībā uz kādas paziņotās struktūras kompetenci vai tās atbilstību prasībām, vai spēju joprojām izpildīt tai uzticētos uzdevumus.
2. Paziņotāja dalībvalsts pēc pieprasījuma sniedz Komisijai visu informāciju saistībā ar attiecīgās paziņotās struktūras paziņošanas pamatojumu vai tās kompetences saglabāšanu.
3. Komisija nodrošina, lai visa aizsargājamā informācija, kas saņemta izmeklēšanas gaitā, tiktu apstrādāta kā konfidenciāla informācija.
4. Ja Komisija noskaidro, ka paziņotā struktūra neatbilst vai vairs neatbilst paziņošanas prasībām, tā pieņem īstenošanas aktu, kurā aicina paziņotāju dalībvalsti veikt nepieciešamos koriģējošos pasākumus, vajadzības gadījumā arī paziņojuma atsaukšanu.
Minēto īstenošanas aktu pieņem saskaņā ar konsultēšanās procedūru, kas minēta 45. panta 2. punktā.
34. pants
Paziņoto struktūru pienākumi to darbības laikā
1. Paziņotās struktūras veic atbilstības novērtēšanu saskaņā ar III un IV pielikumā paredzētajām atbilstības novērtēšanas procedūrām.
2. Atbilstības novērtēšanu veic samērīgi, izvairoties no liekiem apgrūtinājumiem uzņēmējiem. Atbilstības novērtēšanas struktūras īsteno savu darbību, pienācīgi ņemot vērā uzņēmuma lielumu, nozari, kurā tas darbojas, uzbūvi, attiecīgās radioiekārtu tehnoloģijas sarežģītības pakāpi un to, vai ražošanas process ir masveidīgs vai sērijveida.
To darot, tās tomēr ievēro tādu stingrību un aizsardzības līmeni, kas ir vajadzīgs, lai radioiekārtas atbilstu šai direktīvai.
3. Ja paziņotā struktūra atklāj, ka ražotājs nav izpildījis 3. pantā vai atbilstīgajos saskaņotajos standartos vai citās tehniskajās specifikācijās izklāstītās pamatprasības, tā pieprasa, lai ražotājs veiktu attiecīgus koriģējošos pasākumus, un neizdod ES tipa pārbaudes sertifikātu vai kvalitātes nodrošināšanas sistēmas apstiprinājumu.
4. Ja, uzraugot atbilstību pēc ES tipa pārbaudes sertifikāta vai kvalitātes nodrošināšanas sistēmas apstiprinājuma izdošanas, paziņotā struktūra atklāj, ka radioiekārtas vairs nav atbilstīgas, tā pieprasa, lai ražotājs veiktu attiecīgus koriģējošos pasākumus, un vajadzības gadījumā aptur vai anulē ES tipa pārbaudes sertifikātu vai kvalitātes nodrošināšanas sistēmas apstiprinājumu.
5. Ja netiek veikti koriģējošie pasākumi vai tie nedod vēlamo rezultātu, paziņotā struktūra attiecīgi ierobežo, aptur vai atsauc ES tipa pārbaudes sertifikātus vai kvalitātes nodrošināšanas sistēmas apstiprinājumus.
35. pants
Paziņoto struktūru lēmumu pārsūdzība
Dalībvalstis nodrošina, lai būtu pieejama pārsūdzības procedūra attiecībā uz paziņoto struktūru lēmumiem.
36. pants
Paziņoto struktūru pienākums informēt
1. Paziņotās struktūras informē paziņojošo iestādi par:
a)
ES tipa pārbaudes sertifikātu vai kvalitātes nodrošināšanas sistēmas apstiprinājumu atteikšanu, ierobežošanu, apturēšanu vai anulēšanu attiecīgi saskaņā ar III un IV pielikuma prasībām;
b)
visiem apstākļiem, kas ietekmē paziņojuma darbības jomu, vai paziņošanas nosacījumiem;
c)
visiem informācijas pieprasījumiem par atbilstības novērtēšanas darbībām, ko tās saņēmušas no tirgus uzraudzības iestādēm;
d)
pēc pieprasījuma par atbilstības novērtēšanas darbībām, kas veiktas paziņošanas jomā, un visām citām veiktajām darbībām, tostarp pārrobežu darbībām un apakšlīgumu slēgšanu.
2. Paziņotās struktūras saskaņā ar III un IV pielikuma prasībām sniedz citām struktūrām, kas paziņotas atbilstīgi šai direktīvai un kas veic līdzīgas atbilstības novērtēšanas darbības, kuras aptver tās pašas radioiekārtu kategorijas, attiecīgu informāciju par jautājumiem saistībā ar negatīviem un - pēc pieprasījuma - arī pozitīviem atbilstības novērtēšanas rezultātiem.
3. Paziņotās struktūras veic informēšanas pienākumus saskaņā ar III un IV pielikumu.
37. pants
Pieredzes apmaiņa
Komisija organizē pieredzes apmaiņu starp dalībvalstu iestādēm, kas ir atbildīgas par paziņošanas politiku.
38. pants
Paziņoto struktūru koordinācija
Komisija nodrošina, lai tiktu izveidota attiecīga koordinācija un sadarbība starp struktūrām, kas paziņotas saskaņā ar šo direktīvu, un lai tā pienācīgi tiktu īstenota nozares paziņoto struktūru grupas veidā.
Dalībvalstis nodrošina, lai to paziņotās struktūras tieši vai ar ieceltu pārstāvju palīdzību piedalītos šīs grupas darbā.
V NODAĻA
SAVIENĪBAS TIRGUS UZRAUDZĪBA, TO RADIOIEKĀRTU KONTROLE, KURAS IEVED SAVIENĪBAS TIRGŪ, UN SAVIENĪBAS DROŠĪBAS PROCEDŪRA
39. pants
Savienības tirgus uzraudzība un to radioiekārtu kontrole, kuras ieved Savienības tirgū
Radioiekārtām piemēro Regulas (EK) Nr. 765/2008 15. panta 3. punktu un 16. līdz 29. pantu.
40. pants
Procedūra darbībām ar radioiekārtām, kuras rada apdraudējumu valsts līmenī
1. Ja kādas dalībvalsts tirgus uzraudzības iestādēm ir pietiekams pamats uzskatīt, ka radioiekārtas, uz kurām attiecas šī direktīva, rada apdraudējumu cilvēku veselībai vai drošībai vai citiem sabiedrības interešu aizsardzības aspektiem, uz ko attiecas šī direktīva, tās veic attiecīgo radioiekārtu novērtēšanu, aptverot visas attiecīgās šajā direktīvā noteiktās prasības. Attiecīgie uzņēmēji minētajā nolūkā pēc vajadzības sadarbojas ar tirgus uzraudzības iestādēm.
Ja pirmajā daļā minētajā novērtēšanā tirgus uzraudzības iestādes atklāj, ka radioiekārtas neatbilst šajā direktīvā noteiktajām prasībām, tās nekavējoties prasa, lai attiecīgais uzņēmējs veic visas koriģējošās darbības, kas nepieciešamas, lai panāktu radioiekārtu atbilstību minētajām prasībām vai lai proporcionāli apdraudējumam tās izņemtu no tirgus vai atsauktu šo iestāžu noteiktajā pienācīgajā termiņā.
Tirgus uzraudzības iestādes attiecīgi informē attiecīgo paziņoto struktūru.
Uz šā punkta otrajā daļā minētajiem pasākumiem attiecas Regulas (EK) Nr. 765/2008 21. pants.
2. Ja tirgus uzraudzības iestādes uzskata, ka neatbilstība neaprobežojas tikai ar valsts teritoriju, tās informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par novērtējuma rezultātiem un par pasākumiem, ko tās prasījušas veikt uzņēmējam.
3. Uzņēmējs nodrošina, lai tiktu veikti visi piemērotie koriģējošie pasākumi saistībā ar visām attiecīgajām radioiekārtām, kuras tas darījis pieejamas tirgū Savienībā.
4. Ja attiecīgais uzņēmējs 1. punkta otrajā daļā noteiktajā laikposmā neveic pienācīgus koriģējošos pasākumus, tirgus uzraudzības iestādes veic visus vajadzīgos pagaidu pasākumus, lai aizliegtu vai ierobežotu to, ka radioiekārtas tiek darītas pieejamas to valsts tirgū, izņemtas no minētā tirgus vai atsauktas.
Par šiem pasākumiem tirgus uzraudzības iestādes nekavējoties informē Komisiju un pārējās dalībvalstis.
5. Šā panta 4. punkta otrajā daļā minētajā informācijā ietver visas pieejamās ziņas, jo īpaši datus neatbilstīgo radioiekārtu identificēšanai, datus par radioiekārtu izcelsmi, paziņotās neatbilstības veidu un ar to saistīto apdraudējumu, veikto valsts pasākumu veidu un ilgumu, kā arī attiecīgā uzņēmēja viedokli. Tirgus uzraudzības iestādes jo īpaši norāda, vai neatbilstība ir saistīta ar vienu no šiem iemesliem:
a)
radioiekārtu neatbilstību attiecīgajām būtiskajām prasībām, kas noteiktas 3. pantā; vai
b)
trūkumiem 16. pantā minētajos saskaņotajos standartos, kurus ievērojot, var pieņemt, ka ir nodrošināta atbilstība.
6. Citas dalībvalstis, izņemot to dalībvalsti, kura uzsākusi šajā pantā minēto procedūru, nekavējoties informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par visiem pieņemtajiem pasākumiem un sniedz to rīcībā esošu papildu informāciju saistībā ar attiecīgās radioiekārtas neatbilstību, un, ja tās nepiekrīt pieņemtajam valsts pasākumam, informē par saviem iebildumiem.
7. Ja triju mēnešu laikā pēc 4. punkta otrajā daļā minētās informācijas saņemšanas neviena dalībvalsts vai Komisija nav izteikusi iebildumus pret kādas dalībvalsts veikto pagaidu pasākumu, šo pasākumu uzskata par pamatotu.
8. Dalībvalstis nodrošina, lai saistībā ar attiecīgo radioiekārtu nekavējoties tiktu veikti piemēroti ierobežojošie pasākumi, piemēram, radioiekārtu izņemšana no tirgus.
41. pants
Savienības drošības procedūra
1. Ja, pabeidzot 40. panta 3. un 4. punktā noteikto procedūru, ir izteikti iebildumi pret kādas dalībvalsts veiktajiem pasākumiem vai Komisija uzskata, ka šādi pasākumi ir pretrunā Savienības tiesību aktiem, Komisija nekavējoties sāk apspriešanos ar dalībvalstīm un attiecīgo uzņēmēju vai uzņēmējiem un veic valsts pasākuma novērtēšanu. Pamatojoties uz minētā novērtējuma rezultātiem, Komisija pieņem īstenošanas aktu, nosakot, vai valsts pasākums ir pamatots.
Komisija adresē savu lēmumu visām dalībvalstīm un nekavējoties paziņo to tām un attiecīgajam uzņēmējam vai uzņēmējiem.
2. Ja valsts pasākums tiek uzskatīts par pamatotu, visas dalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu neatbilstīgo radioiekārtu izņemšanu vai atsaukšanu no to tirgus, un par to informē Komisiju. Ja valsts pasākums tiek uzskatīts par nepamatotu, attiecīgā dalībvalsts attiecīgo pasākumu atceļ.
3. Ja valsts pasākums tiek uzskatīts par pamatotu un radioiekārtu neatbilstība ir saistāma ar trūkumiem saskaņotajos standartos, kuri minēti šīs direktīvas 40. panta 5. punkta b) apakšpunktā, Komisija piemēro Regulas (ES) Nr. 1025/2012 11. pantā paredzēto procedūru.
42. pants
Atbilstīgas radioiekārtas, kas rada apdraudējumu
1. Ja dalībvalsts pēc novērtējuma veikšanas saskaņā ar 40. panta 1. punktu konstatē, ka, lai gan radioiekārtas atbilst šai direktīvai, tās apdraud cilvēku veselību vai drošību, vai citus sabiedrības interešu aizsardzības aspektus, uz kuriem attiecas šī direktīva, tā prasa attiecīgajam uzņēmējam veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka attiecīgās radioiekārtas, kad tās tiek laistas tirgū, vairs nerada šo apdraudējumu, vai lai proporcionāli apdraudējumam tās izņemtu no tirgus vai atsauktu šīs dalībvalsts noteiktā pienācīgā termiņā.
2. Uzņēmējs nodrošina, lai tiktu veikti koriģējošie pasākumi saistībā ar visām attiecīgajām radioiekārtām, kuras tas darījis pieejamus tirgū visā Savienībā.
3. Dalībvalsts nekavējoties informē Komisiju un pārējās dalībvalstis. Minētajā informācijā ietver visas pieejamās ziņas, it īpaši datus attiecīgo radioiekārtu identifikācijai, datus par radioiekārtu izcelsmi un piegādes ķēdi, konkrētā apdraudējuma veidu un veikto valsts pasākumu veidu un ilgumu.
4. Komisija nekavējoties sāk apspriešanos ar dalībvalstīm un attiecīgo uzņēmēju vai uzņēmējiem un novērtē valsts veiktos pasākumus. Pamatojoties uz minētā novērtējuma rezultātiem, Komisija ar īstenošanas aktiem izlemj, vai valsts pasākums ir pamatots, un, ja vajadzīgs, ierosina atbilstošus pasākumus.
Šā punkta pirmajā daļā minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 45. panta 3. punktā.
Pienācīgi pamatotu ar cilvēku veselības un drošuma aizsardzību saistītu nenovēršamu un steidzamu iemeslu dēļ saskaņā ar procedūru, kura minēta 45. panta 4. punktā, Komisija pieņem īstenošanas aktus, kas jāpiemēro nekavējoties.
5. Komisija adresē savu lēmumu visām dalībvalstīm un nekavējoties paziņo to tām un attiecīgajam uzņēmējam vai uzņēmējiem.
43. pants
Formāla neatbilstība
1. Neskarot 40. pantu, ja dalībvalsts veic kādu no turpmāk minētajiem konstatējumiem, tā prasa, lai attiecīgais uzņēmējs novērš attiecīgo neatbilstību:
a)
CE zīme ir uzlikta, pārkāpjot Regulas (EK) Nr. 765/2008 30. pantu vai šīs direktīvas 20. pantu;
b)
CE zīme nav uzlikta;
c)
piemērojot IV pielikumā noteikto atbilstības novērtēšanas procedūru, paziņotās struktūras identifikācijas numurs ir uzlikts, neievērojot 20. pantu, vai tas nav uzlikts vispār;
d)
nav sagatavota ES atbilstības deklarācija;
e)
ES atbilstības deklarācija ir sagatavota nepareizi;
f)
tehniskā dokumentācija nav pieejama vai ir nepilnīga;
g)
informācija, kas minēta 10. panta 6. vai 7. punktā vai 12. panta 3. punktā, nav norādīta vai ir nepatiesa vai nepilnīga;
h)
informācija par radioiekārtu paredzēto lietošanu, ES atbilstības deklarācija vai lietošanas ierobežojumi saskaņā ar 10. panta 8., 9. un 10. punktu nav pievienoti radioiekārtām;
i)
uzņēmēju identifikācijas prasības saskaņā ar 15. pantu nav ievērotas;
j)
neatbilstība 5. pantam.
2. Ja 1. punktā minētā neatbilstība saglabājas, attiecīgā dalībvalsts veic visus atbilstīgos pasākumus, lai ierobežotu vai aizliegtu radioiekārtas darīt pieejamas tirgū vai nodrošinātu to izņemšanu vai atsaukšanu no tirgus.
VI NODAĻA
DELEĢĒTIE AKTI, ĪSTENOŠANAS AKTI UN KOMITEJA
44. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 3. panta 3. punkta otrajā daļā, 4. panta 2. punktā un 5. panta 2. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no 2014. gada 11. jūnija. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.
3. Eiropas Parlaments vai Padome var jebkurā brīdī atsaukt 3. panta 3. punkta otrajā daļā, 4. panta 2. punktā un 5. panta 2. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 3. panta 3. punkta otro daļu, 4. panta 2. punktu un 5. panta 2. punktu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
45. pants
Komiteju procedūra
1. Komisijai palīdz Telekomunikāciju atbilstības novērtēšanas un tirgus uzraudzības komiteja. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 izpratnē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 4. pantu.
3. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
4. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 8. pantu saistībā ar tās 5. pantu.
5. Komisija apspriežas ar komiteju par visiem jautājumiem, par kuriem saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1025/2012 vai citiem Savienības tiesību aktiem ir jāapspriežas ar nozares ekspertiem.
Turklāt komiteja var izskatīt jebkuru citu jautājumu, kas attiecas uz šīs direktīvas piemērošanu un ko saskaņā ar tās reglamentu var ierosināt tās priekšsēdētājs vai dalībvalsts pārstāvis.
VII NODAĻA
NOBEIGUMA UN PĀREJAS NOTEIKUMI
46. pants
Sankcijas
Dalībvalstis paredz noteikumus par sankcijām, ko piemēro gadījumos, kad uzņēmēji pārkāpj to valsts tiesību aktu noteikumus, kuri pieņemti, saskaņā ar šo direktīvu, un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu šādu sankciju piemērošanu. Šādi noteikumi var paredzēt kriminālsodus par nopietniem pārkāpumiem.
Paredzētās sankcijas ir iedarbīgas, samērīgas un preventīvas.
47. pants
Pārskatīšana un ziņošana
1. Dalībvalstis regulāri iesniedz Komisijai ziņojumus par šīs direktīvas piemērošanu līdz 2017. gada 12. jūnijam un vismaz reizi divos gados pēc tam. Ziņojumos ietver pārskatu par tirgus uzraudzības darbībām, kuras veikušas dalībvalstis, un sniedz informāciju par to, vai un kādā mērā ir panākta atbilstība šīs direktīvas prasībām, jo īpaši attiecībā uz prasībām par uzņēmēju identifikāciju.
2. Komisija pārskata šīs direktīvas darbību un ziņo par to Eiropas Parlamentam un Padomei līdz 2018. gada 12. jūnijam un reizi piecos gados pēc tam. Ziņojumā ietver attiecīgo standartu sagatavošanas gaitu, kā arī visas problēmas, kas radušās ieviešanas gaitā. Ziņojumā ietver arī Telekomunikāciju atbilstības novērtēšanas un tirgus uzraudzības komitejas darbības, novērtē panākumus radioiekārtu atvērta un konkurējoša tirgus izveidē Savienības līmenī un pārbauda, kā vajadzētu attīstīt regulatīvo satvaru radioiekārtu pieejamībai tirgū un nodošanai ekspluatācijā, lai īstenotu šādus uzdevumus:
a)
nodrošinātu, ka Savienības līmenī tiek īstenota saskaņota sistēma visām radioiekārtām;
b)
nodrošinātu iespēju konverģencei telekomunikāciju, audiovizuālajā un informācijas tehnoloģiju nozarē;
c)
nodrošinātu iespēju saskaņot reglamentējošos pasākumus starptautiskajā līmenī;
d)
panāktu patērētāju tiesību augstu aizsardzības līmeni;
e)
nodrošinātu, ka radioiekārtas mijiedarbojas ar palīgierīcēm, jo īpaši ar parastajiem lādētājiem;
f)
ja radioiekārta aprīkota ar integrētu ekrānu, lai ļautu izvēlēties nepieciešamo informāciju uz integrētā ekrāna.
48. pants
Pārejas noteikumi
Saistībā ar aspektiem, uz kuriem attiecas šī direktīva, dalībvalstis nekavē tādu radioiekārtu pieejamību tirgū vai nodošanu ekspluatācijā, uz kurām attiecas šī direktīva, kuras atbilst attiecīgajiem Savienības saskaņošanas tiesību aktiem, kas piemērojami pirms 2016. gada 13. jūnija, un kuras tika laistas tirgū pirms 2017. gada 13. jūnija.
49. pants
Transponēšana
1. Dalībvalstis vēlākais līdz 2016. gada 12. jūnijam pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis nekavējoties dara Komisijai zināmu minēto pasākumu tekstu.
Tās piemēro minētos pasākumus no 2016. gada 13. jūnija.
Kad dalībvalstis pieņem minētos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Tās iekļauj arī norādi, ka atsauces uz direktīvu, ko atceļ ar šo direktīvu, spēkā esošajos normatīvajos un administratīvajos aktos uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce un kā formulējama minētā norāde.
2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
50. pants
Atcelšana
Direktīva 1999/5/EK tiek atcelta no 2016. gada 13. jūnija.
Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu, un tās lasa saskaņā ar VIII pielikumā iekļauto atbilstības tabulu.
51. pants
Stāšanās spēkā
Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
52. pants
Adresāti
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Strasbūrā, 2014. gada 16. aprīlī