SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2014/26/EU
ze dne 26. února 2014
o kolektivní správě autorského práva a práv s ním souvisejících a udělování licencí pro více území k právům k užití hudebních děl online na vnitřním trhu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 50 odst. 1, a čl. 53 odst. 1 a článek 62 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Unie, které byly přijaty v oblasti autorského práva a práv s ním souvisejících, poskytují již nyní nositelům práv vysokou úroveň ochrany a nabízejí rámec, v němž může být využíván obsah chráněný těmito právy. Tyto směrnice přispívají k rozvoji a udržování tvořivosti. Na vnitřním trhu, kde nedochází k narušování hospodářské soutěže, podporuje ochrana inovací a duševní tvorby rovněž investice do inovačních služeb a produktů.
(2)
Pro šíření obsahu, který je chráněn autorskými právy a právy s nimi souvisejícími, včetně knih, audiovizuální produkce a hudebních nahrávek, a související služby je třeba od různých nositelů autorských práv a souvisejících práv, jako jsou autoři, výkonní umělci, producenti a vydavatelé, obdržet licence k právům. Nositel práv si v souladu s právními předpisy Unie a s mezinárodními závazky Unie a jejích členských států běžně volí mezi individuální nebo kolektivní správou svých práv, pokud členské státy nestanoví jinak. Správa autorských práv a práv s nimi souvisejícími zahrnuje udělování licencí uživatelům a provádění auditu u nich, sledování užití práv, prosazování autorského práva a práv s ním souvisejících, vybírání příjmů z výkonu práv pocházejících z využívání práv a rozdělení částek příslušejících nositelům práv. Organizace kolektivní správy umožňují nositelům práv, aby získali odměnu za užití práv, která by sami nemohli kontrolovat nebo prosazovat, a to i na zahraničních trzích.
(3)
Podle článku 167 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) má Unie v rámci své činnosti zohledňovat kulturní rozmanitost, přispívat k rozkvětu kultur členských států a respektovat přitom jejich národní a regionální různorodost a zároveň zdůrazňovat společné kulturní dědictví. Organizace kolektivní správy hrají jako propagátoři rozmanitosti kulturních projevů důležitou úlohu, v rámci které umožňují přístup nejmenšímu a méně rozšířenému repertoáru na trh a poskytují sociální, kulturní a vzdělávací služby ve prospěch svých nositelů práv a ve prospěch veřejnosti a kterou by měly plnit i nadále.
(4)
Organizace kolektivní správy, které se usadí v Unii, by měly mít možnost při zastupování nositelů práv, kteří mají bydliště nebo jsou usazeni v jiných členských státech, nebo při udělování licencí uživatelům, kteří mají bydliště nebo jsou usazeni v jiných členských státech, využívat svobod, jež poskytují Smlouvy.
(5)
Existují významné rozdíly ve vnitrostátních pravidlech upravujících fungování organizací kolektivní správy, zejména pokud jde o jejich transparentnost a odpovědnost vůči svým členům a nositelům práv. To vedlo v řadě případů k problémům při výkonu práv, zejména v případě zahraničních nositelů práv, a k nekvalitní finanční správě vybraných příjmů. Problémy s fungováním organizací kolektivní správy vedou k neefektivnímu využívání autorských práv a práv s nimi souvisejících na vnitřním trhu na úkor členů těchto organizací, nositelů práv a uživatelů.
(6)
Již v doporučení Komise 2005/737/ES (3) se zjistilo, že je zapotřebí zlepšit fungování organizací kolektivní správy. V tomto doporučení je uvedena celá řada zásad, jako je svoboda nositelů práv vybrat si svou organizaci kolektivní správy, rovné zacházení s kategoriemi nositelů práv a spravedlivé rozdělení licenčních odměn. Doporučení rovněž vyzývá organizace kolektivní správy, aby uživatelům poskytly před jednáním s nimi dostatečné informace o sazbách a repertoáru. Obsahuje také doporučení týkající se odpovědnosti, zastoupení nositelů práv v rozhodovacích orgánech organizací kolektivní správy a řešení sporů. Doporučení však nebylo zohledněno všemi stejnou měrou.
(7)
V zájmu zajištění rovnocenných záruk v celé Unii vyžaduje ochrana zájmů členů organizací kolektivní správy, nositelů práv a třetích stran, aby byly právní předpisy členských států týkající se správy autorských práv a udělování licencí pro více území k právům k hudebním dílům online koordinovány. Právním základem by pro tuto směrnici tedy měl být čl. 50 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.
(8)
Cílem této směrnice je koordinace vnitrostátních předpisů týkajících se přístupu k činnosti organizací kolektivní správy v oblasti správy autorských práv a práv s nimi souvisejících, způsobu jejich správy a jejich dozorčího rámce, a proto by za právní základ měla mít rovněž čl. 53 odst. 1Smlouvy o fungování EU. Protože se kromě toho jedná o odvětví nabízející služby v celé Unii, měla by tato směrnice mít za právní základ článek 62 Smlouvy o fungování EU.
(9)
Cílem této směrnice je stanovit požadavky, které by se vztahovaly na organizace kolektivní správy, aby byla zajištěna vysoká úroveň správy, finančního řízení, transparentnosti a podávání zpráv. To by však nemělo členským státům bránit v tom, aby v případě organizací kolektivní správy usazených na jejich území zachovaly nebo zavedly přísnější normy, než jsou normy stanovené v hlavě II této směrnice, pokud jsou tyto přísnější normy v souladu s právními předpisy Unie.
(10)
Žádné ustanovení této směrnice by nemělo členskému státu bránit v tom, aby na organizace kolektivní správy usazené mimo Unii, které však působí v daném členském státě, uplatňoval stejná nebo obdobná ustanovení.
(11)
Žádné ustanovení této směrnice by nemělo organizacím kolektivní správy bránit v tom, aby v souladu s pravidly hospodářské soutěže stanovenými články 101 a 102 Smlouvy o fungování EU uzavíraly v oblasti správy práv smlouvy o zastupování s dalšími organizacemi kolektivní správy s cílem usnadnit, zlepšit a zjednodušit postupy pro udělování licencí uživatelům, a to i pro účely jediné fakturace, za rovných, nediskriminačních a transparentních podmínek a nabízet licence pro více území také v jiných oblastech, než jsou uvedeny v hlavě III této směrnice.
(12)
Přestože se tato směrnice vztahuje na všechny organizace kolektivní správy s výjimkou hlavy III, která se vztahují pouze na organizace kolektivní správy, jež spravují autorská práva k užití hudebních děl online pro více území, není v rozporu s opatřeními týkajícími se správy práv v členských státech, jako je individuální správa práv, rozšířená působnost smlouvy mezi zastupující organizací kolektivní správy a uživatelem, tj. rozšířené kolektivní licence, povinná kolektivní správa, právní domněnky zastoupení a převod práv na organizaci kolektivní správy.
(13)
Tato směrnice se nedotýká možnosti členských států stanovit na základě zákona, správního předpisu nebo jakéhokoli jiného specifického mechanismu spravedlivou odměnu za výjimky nebo omezení práva na rozmnožování podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES (4) a odměnu vyplácenou nositelům práv za výjimky z výlučného práva, pokud jde o veřejné půjčování podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/115/ES (5) vztahujících se na jejich území, a také podmínky platné pro jejich výběr.
(14)
Tato směrnice nevyžaduje, aby měly organizace kolektivní správy určitou právní formu. V praxi působí tyto organizace na základě nejrůznějších právních forem, jako jsou sdružení, družstva nebo společnosti s ručením omezeným, které ovládají nebo vlastní nositelé autorských práv a práv s nimi souvisejících, nebo subjekty, které tyto nositele práv zastupují. V některých výjimečných případech však není kvůli právní formě organizace kolektivní správy prvek vlastnictví nebo ovládání přítomen. To se týká například nadací, které nemají členy. Ustanovení této směrnice by se však měla vztahovat i na tyto organizace. Stejně tak by měly členské státy přijmout vhodná opatření, která by zabránila obcházení povinností podle této směrnice na základě určité zvolené právní formy. Je třeba mít na paměti, že subjekty zastupující nositele práv, které jsou členy organizací kolektivní správy práv, mohou být jinou organizací kolektivní správy práv, sdružením nositelů práv, svazem nebo jinou organizací
(15)
Nositelé práv by měli mít možnost pověřit správou svých práv nezávislé správce práv. Tito nezávislí správci práv jsou komerčními subjekty, které se od organizací kolektivní správy liší mimo jiné tím, že je nevlastní ani neovládají nositelé práv. Pokud však tito nezávislí správci práv provozují stejnou činnost jako organizace kolektivní správy, měli by mít povinnost poskytovat nositelům práv, které zastupují, organizacím kolektivní správy, uživatelům a veřejnosti určité informace.
(16)
Producenti audiovizuálních děl a hudebních nahrávek a vysílací organizace poskytují na svá práva licence, v některých případech i na práva, která na ně převedli například výkonní umělci, na základě individuálně sjednaných dohod, a jednají ve svém vlastním zájmu. Vydavatelé knih a novin a hudební vydavatelství udělují licence k právům, která na ně byla převedena, na základě individuálně sjednaných dohod a jednají ve svém vlastním zájmu. Proto nelze producenty audiovizuálních děl a hudebních nahrávek, vysílací organizace ani vydavatele považovat za „nezávislé správce práv“. Kromě toho nelze za „nezávislé správce práv“ považovat ani manažery a agenty autorů a výkonných umělců, kteří jednají jako zprostředkovatelé a zastupují nositele práv v jejich vztahu k organizacím kolektivní správy, jelikož nespravují tato práva ve smyslu stanovování sazeb, udělování licencí nebo vybírání peněz od uživatelů.
(17)
Organizace kolektivní správy by měly mít možnost zadat některé své činnosti, jako je vystavování faktur uživatelům a rozdělování částek příslušejících nositelům práv, dceřiným společnostem či jiným subjektům, které ovládají. V těchto případech by se ustanovení této směrnice, která by se použila, pokud by příslušnou činnost vykonávala přímo organizace kolektivní správy, měla použít na činnost těchto dceřiných společností či jiných subjektů.
(18)
V zájmu zajištění toho, aby nositelé autorských práv a práv s nimi souvisejících mohli využívat veškerých výhod vnitřního trhu, jsou-li jejich práva spravována kolektivně, a aby jejich svoboda vykonávat svá práva nebyla nepřiměřeně dotčena, je nezbytné zajistit, aby stanovy organizací kolektivní správy obsahovaly vhodné záruky. Kromě toho by organizace kolektivní správy neměly při poskytování svých správních služeb přímo ani nepřímo diskriminovat nositele práv na základě jejich státní příslušnosti, místa bydliště nebo místa usazení.
(19)
S ohledem na svobody zakotvené ve Smlouvě o fungování EU by kolektivní správa autorských práv a práv s nimi souvisejících měla zahrnovat možnost nositele práv svobodně si vybrat organizaci kolektivní správy pro správu svých práv, ať už se jedná o práva týkající se sdělení díla veřejnosti nebo o práva na rozmnožování díla či o kategorie práv týkající se formy využívání děl, jako je vysílání, divadelní představení nebo rozmnožení díla za účelem jeho distribuce prostřednictvím internetu, a to za předpokladu, že organizace kolektivní správy, kterou si nositel práv vybere, tato práva nebo kategorie práv již spravuje.
Práva, kategorie práv či druhy děl a další předměty ochrany, které jsou spravovány danou organizací kolektivní správy, by měly být stanoveny valným shromážděním členů této organizace, pokud již nejsou stanoveny v jejích stanovách nebo v právních předpisech. Je důležité, aby práva a kategorie práv byly stanoveny takovým způsobem, který by zajistil rovnováhu mezi svobodou nositelů práv nakládat se svými díly a dalšími předměty ochrany a možností dané organizace účinně spravovat práva při současném zohlednění zejména kategorie práv spravovaných organizací a tvůrčího odvětví, v němž organizace provozuje svou činnost. S řádným přihlédnutím k této rovnováze by nositelé práv měli mít možnost organizaci kolektivní správy snadno odejmout svá práva nebo kategorie práv a spravovat je individuálně nebo svěřit či převést správu všech práv nebo jejich části na jinou organizaci kolektivní správy nebo jiný subjekt bez ohledu na členský stát státní příslušnosti, bydliště nebo usazení organizace kolektivní správy, jiného subjektu či nositele práv. Pokud v souladu s právními předpisy Unie a mezinárodními závazky Unie a jejích členských států zavedl členský stát povinnou kolektivní správu práv, je možnost volby v případě nositele práv omezena na jiné organizace kolektivní správy.
Tuto flexibilitu, pokud jde o správu různých druhů děl a jiných předmětů ochrany, by organizace kolektivní správy, které spravují různé druhy děl a jiné předměty ochrany, jako jsou literární, hudební nebo fotografická díla, měly nositelům práv rovněž umožnit. Pokud jde o nekomerční užití děl, měly by členské státy stanovit, že organizace kolektivní správy mají přijmout nezbytné kroky, aby zajistily, že jejich nositelé práv budou mít právo udělovat licence k tomuto užití děl. Mezi tyto kroky by mělo patřit mimo jiné rozhodnutí organizace kolektivní správy týkající se podmínek, za nichž lze toto právo vykonávat, jakož i poskytování informací členům dané organizace o uvedených podmínkách. Organizace kolektivní správy by měly informovat nositele práv o této možnosti a umožnit jim vykonávat práva, která se pojí s těmito možnostmi, co nejjednodušším způsobem. Nositelé práv, kteří již pověřili organizace kolektivní správy správou svých práv, mohou být informováni prostřednictvím internetových stránek dané organizace. Požadavek uvedený v pověření týkající se souhlasu nositele práv se správou každého jednotlivého práva, kategorie práv nebo druhu děl a jiných předmětů ochrany by neměl nositelům práv bránit v přijímání navrhovaných dalších změn tohoto pověření na základě tichého souhlasu v souladu s ustanoveními právních předpisů členských států. Tato směrnice nijak nebrání smluvním ujednáním, podle nichž by ukončení nebo odnětí práv nositeli práv mělo okamžitý dopad na licence udělené před ukončením nebo odnětím práv, ani na smluvní ujednání, podle nichž by to na tyto licence po určitou dobu po ukončení nebo odnětí práv vliv nemělo. Tato ujednání by však neměla být překážkou řádného uplatňování této směrnice. Touto směrnicí by neměla být dotčena možnost nositelů práv spravovat si svá práva individuálně, i pro nekomerční účely.
(20)
Členství v organizacích kolektivní správy by mělo být založeno na objektivních, transparentních a nediskriminačních kritériích, i pokud jde o vydavatele, kteří mají na základě smlouvy o využívání práv nárok na podíl z příjmu z práv spravovaných organizacemi kolektivní správy a na výběr tohoto příjmu od organizací kolektivní správy. Tato kritéria by neměla organizacím kolektivní správy ukládat povinnost přijímat za členy subjekty, v jejichž případě jde správa práv, kategorií práv nebo druhů děl a jiných předmětů ochrany nad rámec činnosti těchto organizací. Záznamy organizací kolektivní správy práv by měly umožňovat zjištění a dohledání jejích členů a nositelů práv, jejichž práva organizace zastupuje na základě pověření těchto nositelů.
(21)
S cílem chránit nositele práv, jejichž práva zastupuje organizace kolektivní správy přímo, kteří však nesplňují požadavky na členství, je vhodné požadovat, aby se některá ustanovení této směrnice vztahující se na členy těchto organizací vztahovala i na tyto nositele práv. Členské státy by měly mít také možnost těmto nositelům práv udělit právo účastnit se rozhodování v rámci organizace kolektivní správy.
(22)
Organizace kolektivní správy by měly jednat v nejlepším kolektivním zájmu nositelů práv, které zastupují. Je proto důležité stanovit systémy, které členům organizací kolektivní správy umožní vykonávat svá členská práva prostřednictvím účasti v rozhodovacím procesu organizace. Některé organizace kolektivní správy mají různé kategorie členů, kteří mohou zastupovat různé druhy nositelů práv, jako jsou producenti a výkonní umělci. Zastoupení těchto různých kategorií členů v rozhodovacím procesu by mělo být spravedlivé a vyvážené. Účinnost pravidel týkajících se valného shromáždění členů organizací kolektivní správy by byla oslabena, pokud by se nestanovilo, jakým způsobem má valné shromáždění probíhat. Je tedy třeba zajistit, aby se valné shromáždění konalo pravidelně, nejméně jednou ročně, a aby se na něm přijímala nejvýznamnější rozhodnutí organizace kolektivní správy.
(23)
Všichni členové organizace kolektivní správy by měli mít možnost účastnit se valného shromáždění členů a hlasovat na něm. Na výkon těchto práv by se měla vztahovat pouze spravedlivá a přiměřená omezení. V některých výjimečných případech jsou organizace kolektivní správy zřízeny v právní formě nadace, tudíž nemají žádné členy. V takovýchto případech by pravomoci valného shromáždění členů měl vykonávat subjekt, jemuž byla svěřena dozorčí funkce. Pokud mají organizace kolektivní správy jako své členy subjekty zastupující nositele práv, jako tomu může být v případě, kdy je organizace kolektivní správy společností s ručením omezeným a jejími členy jsou sdružení nositelů práv, měly by mít členské státy možnost stanovit, že veškeré pravomoci valného shromáždění členů nebo jejich část má vykonávat shromáždění těchto nositelů práv. Valné shromáždění členů by mělo mít alespoň pravomoc stanovit rámec pro činnosti v oblasti správy, především pokud jde o využití příjmů z výkonů práv ze strany organizace kolektivní správy. To by však nemělo mít vliv na možnost členských států stanovit přísnější pravidla například pro investice, fúze nebo využívání půjček, včetně zákazu každé takovéto transakce. Organizace kolektivní správy by měly podporovat aktivní účast svých členů na valném shromáždění. Výkon hlasovacích práv by měl být usnadněn v případě členů, kteří jsou přítomni na valném shromáždění, a také v případě členů, kteří přítomni nejsou. Kromě možnosti výkonu svých práv elektronickou formou by členům mělo být umožněno účastnit se valného shromáždění a hlasovat na něm prostřednictvím zmocněné osoby. Hlasování prostřednictvím zmocněné osoby by mělo být v případě střetu zájmů omezeno. Zároveň by členské státy měly stanovit omezení týkající se zmocněné osoby, pouze pokud to nebrání řádné a účinné účasti členů v rozhodovacím procesu. Jmenování zmocněných osob přispívá zejména k vhodnému a účinnému zapojení členů do rozhodovacího procesu a umožňuje nositelům práv skutečně se rozhodnout pro organizaci kolektivní správy podle své volby nehledě na členský stát, v němž je daná organizace usazena.
(24)
Členům by mělo být umožněno podílet se na soustavném sledování správy organizací kolektivní správy. Za tímto účelem by tyto organizace měly mít dozorčí funkci vhodnou pro jejich organizační strukturu a měly by umožnit členům zastoupení v orgánu, který tuto funkci vykonává. V závislosti na organizační struktuře organizace kolektivní správy může dozorčí funkci vykonávat samostatný subjekt, jako je například dozorčí orgán, nebo někteří či všichni členové vedení, kteří neřídí činnost organizace kolektivní správy. Požadavek na spravedlivé a vyvážené zastoupení členů by neměl bránit organizacím kolektivní správy, aby do subjektu vykonávajícího dozorčí funkci volily třetí strany, včetně osob s příslušnými odbornými zkušenostmi, a nositele práv, kteří nesplňují požadavky pro členství nebo nejsou přímo zastoupeni danou organizací, ale prostřednictvím subjektu, který je členem organizace kolektivní správy.
(25)
Z důvodů řádné správy musí být vedení organizace kolektivní správy nezávislé. Vedoucí pracovníci, ať už se jedná o volené členy vedení nebo o osoby najaté nebo zaměstnané danou organizací na základě smlouvy, by měli kolektivnímu správci předtím, než se ujmou dané funkce, a poté každoročně předkládat prohlášení, v němž uvedou případný střet mezi svými zájmy a zájmy nositelů práv, kteří jsou zastoupeni organizací kolektivní správy. Toto každoroční prohlášení předkládají rovněž osoby vykonávající dozorčí funkci. Členské státy by měly mít možnost požadovat, aby organizace kolektivní správy tato prohlášení zveřejňovaly nebo je předkládaly orgánům veřejné správy.
(26)
Organizace kolektivní správy vybírají, spravují a rozdělují příjmy z využívání práv, která jim byla nositeli práv svěřena. Tento příjem náleží především nositelům práv, kteří mohou mít přímý právní vztah s organizací, nebo mohou být zastoupeni prostřednictvím subjektu, který je členem organizace kolektivní správy, nebo prostřednictvím dohody o zastupování. Je proto důležité, aby organizace kolektivní správy při výběru, správě a rozdělování těchto příjmů postupovaly s nejvyšší péčí. Přesné rozdělování těchto příjmů je možné pouze v případě, že organizace kolektivní správy vede řádné záznamy o členství, licencích a užití děl a jiných předmětů ochrany. Nositelé práv a uživatelé by měli rovněž poskytovat příslušné údaje, které jsou zapotřebí z hlediska účinné kolektivní správy a které organizace kolektivní správy ověří.
(27)
Vybrané částky příslušející nositelům práv by se měly na účtech zaznamenávat odděleně od veškerých jiných aktiv, které organizace vlastní. Aniž by byla dotčena možnost členských států stanovit přísnější předpisy týkající se investování, včetně zákazu investování příjmů z výkonu práv, pokud k těmto investicím dochází, měly by být prováděny v souladu s obecnou strategií organizace kolektivní správy v oblasti investic a řízení rizik. V zájmu zachování vysoké úrovně ochrany práv nositelů práv a zajištění, že se každý příjem, který lze získat z využívání těchto práv, připíše v jejich prospěch, by se investice provedené a držené organizací kolektivní správy měly spravovat v souladu s kritérii, která by od dané organizace vyžadovala, aby jednala obezřetně, a zároveň by jí umožňovala, aby se rozhodla pro tu nejbezpečnější a nejúčinnější investiční politiku. Tím by se organizaci kolektivní správy mělo umožnit, aby zvolila takové rozvržení aktiv, které přesně vyhovuje povaze investovaných příjmů z výkonu práv a době trvání jejich vystavení riziku a nepřiměřeně neohrozí příjmy z práv, jež nositelům práv dluží.
(28)
Jelikož mají nositelé práv nárok na odměnu za využívání svých práv, je důležité, aby úhrada nákladů na správu práv nepřesáhla odůvodněné náklady na správu práv a aby o všech jiných srážkách, než je úhrada nákladů na správu práv, například o srážkách pro sociální, kulturní a vzdělávací účely, rozhodovali všichni členové organizace kolektivní správy. Organizace kolektivní správy by měly být vůči nositelům práv transparentní, pokud jde o pravidla, jimiž se takové srážky řídí. Stejné požadavky by se měly vztahovat na veškerá rozhodnutí týkající se kolektivního rozdělení příjmů z výkonu práv například pro účely stipendií. Žádný nositel práv by neměl být v přístupu k sociálním, kulturním nebo vzdělávacím službám financovaným prostřednictvím těchto srážek diskriminován. Tato směrnice by neměla ovlivnit srážky podle vnitrostátního práva, jako jsou srážky na poskytování sociálních služeb ze strany organizací kolektivní správy nositelům práv, v žádném z aspektů, které nejsou touto směrnicí upraveny, pokud jsou tyto srážky v souladu s právními předpisy Unie.
(29)
Rozdělení a vyplácení částek příslušejících jednotlivým nositelům práv, případně kategoriím nositelů práv, by mělo probíhat včas a v souladu s obecnou politikou rozdělování dotčené organizace kolektivní správy, a to i pokud jej provádí jiný subjekt zastupující nositele práv. Zpožděné rozdělení a vyplácení částek příslušejících nositelům práv je odůvodněné pouze v případě objektivních důvodů, nad nimiž organizace kolektivní správy nemá kontrolu. Proto případ, kdy se čeká na splatnost investovaných příjmů z výkonu práv, by neměl být oprávněným důvodem pro takové zpoždění. Rozhodování o předpisech, které by zajistily včasné rozdělování příjmů a účinné vyhledávání a zjišťování nositelů práv v případech, kdy nastanou tyto objektivní důvody, by mělo být ponecháno na členských státech. V zájmu zajištění náležitého a účinného rozdělování částek příslušejících nositelům práv je nezbytné požadovat, aby organizace kolektivní správy přijaly s náležitou péčí a v dobré víře přiměřená opatření ke zjištění a dohledání příslušných nositelů práv, aniž by byla omezena možnost, aby členské státy přijaly přísnější předpisy. Je také vhodné, pokud to umožňují právní předpisy daného členského státu, aby o využívání částek, které není možné rozdělit vzhledem k tomu, že nositele práv, kteří mají na tyto částky nárok, nelze zjistit či dohledat, rozhodovali členové organizací kolektivní správy.
(30)
Organizace kolektivní správy by měly mít možnost spravovat práva a vybírat příjmy z jejich využívání na základě smluv o zastupování s jinými organizacemi. V zájmu ochrany práv členů jiných organizací kolektivní správy by organizace kolektivní správy neměla rozlišovat mezi právy, která spravuje na základě smlouvy o zastupování, a právy, která spravuje přímo pro své nositele práv. Organizaci kolektivní správy by ani nemělo být umožněno, aby uplatňovala srážky na příjmy z výkonu práv vybírané jménem jiné organizace kolektivní správy jiné než je úhrada nákladů na správu práv, bez jejího výslovného souhlasu. Je také vhodné požadovat, aby organizace kolektivní správy rozdělovaly příjmy a vyplácely částky jiným organizacím na základě smluv o zastupování nejpozději v okamžiku, kdy rozdělují příjmy a vyplácejí částky svým vlastním členům a nositelům práv (nečlenům), které zastupují. Kromě toho by organizace, která tyto platby získá, měla naopak okamžitě rozdělit částky příslušející nositelům práv, které zastupuje.
(31)
Je obzvláště důležité, aby obchodní podmínky v oblasti udělování licencí byly spravedlivé a nediskriminační, aby se zajistilo, že uživatelé mohou získat licence k dílům a jiným předmětům ochrany, ke kterým zastupuje práva organizace kolektivní správy, a aby se zajistila příslušná odměna pro nositele práv. Organizace kolektivní správy a uživatelé by proto měli vést jednání o udělování licencí v dobré víře a uplatňovat sazby, které by měly být stanoveny na základě objektivních a nediskriminačních kritérií. Je vhodné požadovat, aby licenční odměna, kterou stanovily organizace kolektivní správy, byly přiměřené mimo jiné ekonomické hodnotě využívání práv v daném kontextu. A konečně by organizace kolektivní správy měly bez odkladu reagovat na žádosti uživatelů o licence.
(32)
V digitálním prostředí jsou organizace kolektivní správy neustále nuceny poskytovat licence ke svému repertoáru pro zcela nové způsoby využívání a obchodní modely. V takových případech a za účelem co možná nejrychlejšího vybudování prostředí, které by vedlo k rozvoji těchto licencí, by organizace kolektivní správy měly mít nezbytnou míru pružnosti k tomu, aby co nejrychleji poskytovaly individualizované licence pro zcela nové internetové služby bez rizika, že by podmínky těchto licencí mohly být použity jako precedens pro určení podmínek jiných licencí.
(33)
Aby bylo zajištěno, že organizace kolektivní správy budou plnit povinnosti stanovené v této směrnici, měly by jim uživatelé poskytovat příslušné informace o využívání práv, která daná organizace zastupuje. Tato povinnost by se neměla vztahovat na fyzické osoby, které jednají za účelem nesouvisejícím s jejich obchodem, živností, řemeslem nebo výkonem svobodného povolání, jež proto nespadají do definice uživatele stanovené v této směrnici. Informace požadované organizacemi kolektivní správy by se měly navíc omezovat na to, co je přiměřené, a co mají uživatelé k dispozici, aby mohly tyto organizace plnit svou funkci, s přihlédnutím ke specifické situaci malých a středních podniků. Tato povinnost by mohla být součástí smlouvy mezi organizací kolektivní správy a uživatelem; takové zahrnutí však neomezuje zákonem stanovená práva členských států na informace. Lhůty, v nichž musejí uživatelé poskytnout tyto informace, by měly umožnit organizacím kolektivní správy dodržet lhůty stanovené k rozdělení vybraných částek nositelům práv. Touto směrnicí není dotčena možnost členských států, aby vyžadovaly od organizací kolektivní správy usazených na jejich území, aby vystavovaly společné faktury.
(34)
K posílení důvěry nositelů práv, uživatelů i jiných organizací kolektivní správy v oblasti správy práv ze strany těchto organizací by měla každá organizace kolektivní správy dodržovat zvláštní požadavky týkající se transparentnosti. Každá organizace kolektivní správy nebo její členové, jakožto subjekt odpovědný za přidělování nebo vyplácení částek příslušejících nositelům práv, by proto měli mít povinnost poskytovat alespoň jednou v roce jednotlivým nositelům práv určité informace, například o částkách, které jim byly přiděleny nebo vyplaceny, a o příslušných srážkách. Organizace kolektivní správy by měly být rovněž povinny poskytnout jiným organizacím kolektivní správy, jejichž práva spravují prostřednictvím smluv o zastupování, dostatečné informace, včetně finančních informací.
(35)
Aby zajistila, že nositele práv, jiné organizace kolektivní správy a uživatelé budou mít přístup k informacím o rozsahu činnosti organizace kolektivní správy a o dílech či jiných předmětech ochrany, které zastupuje, měla by tato organizace poskytnout na náležitě odůvodněnou žádost tyto informace. Otázku, zda a nakolik by mělo být možné požadovat za poskytnutí těchto služeb přiměřenou odměnu, by měly řešit předpisy členských států. Každá organizace kolektivní správy by měla zveřejňovat také informace o své struktuře a o tom, jak vykonává svou činnost, zejména o svých stanovách a o obecné strategii týkající se úhrad na správu práv, srážek a sazeb.
(36)
Aby nositelé práv byli schopni sledovat a srovnávat příslušnou výkonnost organizací kolektivní správy, měly by tyto organizace zveřejňovat výroční zprávu o transparentnosti obsahující srovnatelné finanční informace po provedeném auditu, které se týkají jejich konkrétních činností. Organizace kolektivní správy by rovněž měly každoročně zveřejnit zvláštní zprávu o použití částky určené na sociální, kulturní a vzdělávací služby, která by byla součástí výroční zprávy o transparentnosti. Tato směrnice by neměla organizacím kolektivní správy bránit ve zveřejňování informací požadovaných výroční zprávou o transparentnosti v jediném dokumentu, který by byl například součástí každoročních finančních výkazů, nebo v samostatných zprávách.
(37)
Poskytovatelé online hudebních služeb, kteří využívají hudební díla, například hudební služby, které spotřebitelům umožňují stahovat hudbu nebo ji poslouchat ve streamingovém režimu, jakož i další služby, které poskytují přístup k filmům nebo hrám, v nichž je hudba důležitým prvkem, musí nejprve získat právo k užití těchto děl. Směrnice 2001/29/ES požaduje, aby byla pro každé z práv k využívání hudebních děl online získána licence. Z hlediska autorů jsou těmito právy výlučné právo na rozmnožování a výlučné právo na sdělování hudebních děl veřejnosti, které zahrnuje právo na zpřístupnění. Tato práva mohou spravovat sami jednotliví nositelé práv, jako jsou autoři nebo hudební vydavatelé, nebo organizace kolektivní správy, které poskytují nositelům práv služby kolektivní správy práv. Autorská práva na rozmnožování a na sdělování veřejnosti mohou spravovat různé organizace kolektivní správy. Kromě toho existují případy, kdy práva k témuž dílu vlastní několik nositelů práv a kdy tito nositelé případně zmocnili různé organizace kolektivní správy k udělování licencí k příslušnému podílu práv k dílu. Každý uživatel, jenž chce poskytovat služby online, které spotřebitelům nabízejí široký výběr hudebních děl, musí získat práva k dílům od všech jednotlivých nositelů práv a organizací kolektivní správy.
(38)
Přestože Internet nezná hranic, trh s online hudebními službami je v Unii stále roztříštěný a jednotný digitální trh dosud není plně dokončen. V mnohých případech prohloubila roztříštěnost evropského digitálního trhu s online hudebními službami složitost a náročnost kolektivní správy práv v Evropě. Tato situace je v hlubokém rozporu s rychle narůstající poptávkou spotřebitelů po přístupu k digitálnímu obsahu a souvisejícím inovativním službám, včetně služeb přeshraničních.
(39)
Doporučení 2005/737/ES podpořilo nové regulační prostředí, lépe přizpůsobené správě autorského práva a práv s ním souvisejících na úrovni Unie, pokud jde o poskytování zákonných online hudebních služeb. Doporučení uznalo, že v době využívání hudebních děl online potřebují komerční uživatelé licenční politiku, která by odpovídala všudypřítomnosti internetového prostředí a je použitelná na více územích. Doporučení však nedocílilo toho, aby se udělování licencí pro více území k právům k hudebním dílům online všeobecně rozšířilo ani aby se řešily specifické požadavky udělování licencí pro více území.
(40)
V online hudebním odvětví, v němž normou zůstává kolektivní správa autorských práv na územní bázi, je nezbytné v rozšiřujícím se přeshraničním kontextu vytvořit předpoklady pro co nejúčinnější postupy udělování licencí organizacemi kolektivní správy. Je proto vhodné stanovit soubor pravidel stanovících základní podmínky pro poskytování licencí pro více území k autorským právům k užití hudebních děl online, včetně textů, organizacemi kolektivní správy. Stejná pravidla by měla platit pro udělování těchto licencí pro všechna hudební díla, včetně hudebních děl, která jsou součástí audiovizuálních děl. Tato pravidla by se však neměla vztahovat na služby online, které poskytují přístup pouze k hudebním dílům formou hudebnin. Ustanovení této směrnice by měla zajistit nezbytnou minimální kvalitu přeshraničních služeb poskytovaných organizacemi kolektivní správy, zejména pokud jde o transparentnost zastoupeného repertoáru a přesnost finančních toků spojených s užitím práv. Měla by rovněž stanovit rámec pro usnadnění dobrovolného slučování hudebního repertoáru a práv, a snížit tak počet licencí, které uživatel potřebuje k provozování služby pro více území a různý repertoár. Tato ustanovení by měla umožnit organizaci kolektivní správy, která sama nemůže tyto požadavky splnit nebo si to nepřeje, aby požádala jinou organizaci o zastupování svého repertoáru pro více území. Pokud žádaná organizace již sloučila repertoár a nabízí nebo uděluje licence pro více území, měla by mít povinnost přijmout mandát žádající organizace. Rozvoj zákonných hudebních služeb online v rámci Unie by měl přispět i k boji proti porušování autorského práva online.
(41)
Dostupnost přesných a úplných informací o hudebních dílech, nositelích práv a právech, která je každá organizace kolektivní správy zmocněna zastupovat na daném území, má zvláštní význam pro efektivní a transparentní udělování licencí, pro následné zpracování hlášení uživatelů a související fakturaci poskytovatelů služeb, a pro rozdělení splatných částek. Z tohoto důvodu by organizace kolektivní správy, které udělují licence pro více území k hudebním dílům, měly být schopny tyto podrobné údaje rychle a přesně zpracovat. To vyžaduje používání databází pro vlastnická práva, k nimž jsou uděleny licence pro více území, obsahujících údaje, které umožňují určení děl, práv a nositelů práv, které je organizace kolektivní správy zmocněna zastupovat, a určení území, na něž se toto zmocnění vztahuje. Mělo by se bez prodlení přihlížet k veškerým změnám těchto informací a databáze by se měly neustále aktualizovat. Tyto databáze by měly rovněž přispět ke sladění informací o dílech s informacemi o zvukových záznamech nebo jiných záznamech, do nichž je dílo začleněno. Je rovněž důležité zajistit, aby budoucí uživatelé a nositelé práv, jakož i organizace kolektivní správy měli přístup k informacím, které potřebují k určení repertoáru, jejž tyto organizace zastupují. Organizace kolektivní správy by měly mít možnost přijímat opatření na ochranu přesnosti a úplnosti údajů, kontrolu jejich opakovaného použití a na ochranu obchodně citlivých informací.
(42)
V zájmu zajištění co největší přesnosti údajů o hudebním repertoáru, jež zpracovávají, by organizace kolektivní správy, které udělují licence pro více území k hudebním dílům, měly mít povinnost neustále a bez prodlení své databáze podle potřeby aktualizovat. Měly by zavést snadno dostupné postupy, které umožní poskytovatelům online služeb a také nositelům práv a jiným organizacím kolektivní správy, aby je informovali o jakýchkoli nepřesnostech, které databáze těchto organizací mohou obsahovat, pokud jde o díla, jež vlastní nebo mají pod kontrolou, včetně práv (v celém rozsahu nebo zčásti), a území, pro něž zmocnili příslušnou organizaci kolektivní správy k jednání, aniž by přitom došlo k ohrožení pravdivosti a úplnosti údajů, které uchovává organizace kolektivní správy. Jelikož směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (6) přiznává každému subjektu údajů právo na opravu, výmaz nebo blokování nepřesných nebo neúplných údajů, tato směrnice by měla rovněž zajistit, že nepřesné informace týkající se nositelů práv nebo jiných organizací kolektivní správy v případě licencí pro více území je třeba opravit bez zbytečného prodlení. Organizace kolektivní správy by měly mít rovněž kapacitu elektronicky zpracovávat registraci děl a zmocnění ke správě práv. Vzhledem k významu automatizace informací pro rychlé a efektivní zpracování údajů by organizace kolektivní správy měly zavést použití elektronických prostředků pro strukturované sdělování uvedených informací nositeli práv. Organizace kolektivní správy by pokud možno měly zajistit, aby tyto elektronické prostředky zohledňovaly příslušná dobrovolná odvětvová pravidla nebo postupy, které byly vypracovány na mezinárodní úrovni nebo na úrovni Unie.
(43)
Pro zefektivnění výměny údajů mezi organizacemi kolektivní správy a uživateli jsou nezbytná odvětvová pravidla pro užití hudby, podávání hlášení o prodeji a vystavování faktur. Při sledování užívání licencí by měla být dodržována základní práva, včetně práva na respektování soukromého a rodinného života a práva na ochranu osobních údajů. Aby se zajistilo, že zefektivnění povede k rychlejšímu finančnímu zpracování a v konečném důsledku k dřívějším platbám nositelům práv, mělo by se od organizací kolektivní správy vyžadovat, aby bez prodlení vystavily fakturu poskytovatelům služeb a rozdělily částky příslušející nositelům práv. To vyžaduje, aby uživatelé poskytovali organizacím kolektivní správy přesná a včasná hlášení o užívání děl. Organizace kolektivní správy by neměly být povinny přijímat hlášení uživatelů v chráněném formátu, pokud jsou k dispozici běžně používaná odvětvová pravidla. Organizacím kolektivní správy by nemělo být bráněno ve využívání externího zajišťování služeb souvisejících s udělováním licencí k právům k hudebním dílům online platných pro více území. Společné využívání nebo sloučení správních kapacit by organizacím kolektivní správy mělo pomoci při zlepšování správních služeb a racionalizaci investic do nástrojů ke správě údajů.
(44)
Slučování různých hudebních repertoárů pro udělování licencí pro více území usnadňuje postup udělování licencí a tím, že se všechny repertoáry zpřístupní trhu s udělováním licencí pro více území, posiluje kulturní rozmanitost a přispívá ke snižování počtu transakcí, které potřebuje poskytovatel online služeb k jejich poskytování. Toto slučování repertoárů by mělo usnadnit rozvoj nových online služeb a vést ke snížení nákladů na transakce, které se přenášejí na spotřebitele. Organizace kolektivní správy, které nejsou ochotny nebo schopny udělovat licence pro více území přímo v rámci svého vlastního hudebního repertoáru, by měly být podporovány v tom, aby dobrovolně pověřovaly jiné organizace kolektivní správy úkolem spravovat jejich repertoár za nediskriminačních podmínek. Ustanovení o výlučnosti ve smlouvách o licencích pro více území by omezovala možnosti výběru pro uživatele, kteří si chtějí opatřit licenci pro více území, i pro organizace kolektivní správy, které potřebují přeshraniční administrativní služby pro svůj repertoár pro více území. Všechny smlouvy o zastupování mezi organizacemi kolektivní správy udělujícími licence pro více území by proto měly být uzavřeny bez ustanovení o výlučnosti.
(45)
Pro členy organizací kolektivní správy má mimořádný význam transparentnost podmínek, za nichž organizace kolektivní správy spravují práva k užití online, pro která jsou zmocněny zastupovat nositele práv. Organizace kolektivní správy by proto měly svým členům poskytnout dostatečné informace o hlavních podmínkách každé smlouvy, kterou se pověřuje jiná organizace kolektivní správy zastupováním práv těchto členů k hudebním dílům online pro účely udělování licencí pro více území.
(46)
Rovněž je důležité požadovat, aby organizace kolektivní správy, které nabízejí nebo udělují licence pro více území, souhlasily se zastupováním repertoáru jiných organizací kolektivní správy, které se rozhodly neučinit tak přímo. Aby se zajistilo, že tento požadavek nebude nepřiměřený a nepřekročí rámec toho, co je nezbytné, měla by mít dožádaná organizace kolektivní správy povinnost přijmout zastoupení pouze v případě, že se žádost omezuje na právo k užití online nebo na kategorie práv k užití online, které sama zastupuje. Tento požadavek by se měl navíc vztahovat pouze na organizace kolektivní správy, které slučují repertoár, a neměl by se rozšířit na organizace kolektivní správy, které poskytují licence pro více území jen pro svůj vlastní repertoár. Neměl by se vztahovat ani na organizace kolektivní správy, které slučují práva k týmž dílům pouze proto, aby mohly u těchto děl udělit licenci společně k právu na rozmnožování i k právu na sdělování těchto děl veřejnosti. Aby bylo možné chránit zájmy nositelů práv pověřující organizace kolektivní správy a zajistit, aby se na vnitřní trh dostal za stejných podmínek i malý a méně známý repertoár v členských státech, je důležité, aby byl repertoár pověřující organizace spravován za stejných podmínek jako repertoár pověřené organizace kolektivní správy a aby to bylo součástí nabídek, které pověřená organizace předkládá poskytovatelům online služeb. Náklady na správu práv účtované pověřenou organizací kolektivní správy by měly této organizaci umožnit vynahradit si nezbytné a přiměřené prostředky, které investovala. Smlouva, na jejímž základě organizace kolektivní správy pověřuje jinou organizaci nebo jiné organizace udělováním licencí pro více území ke svému vlastnímu hudebnímu repertoáru k užití online, by neměla bránit pověřující organizaci v tom, aby nadále udělovala licence omezené na území členského státu, v němž je usazena, ke svému repertoáru a všem ostatním repertoárům, které může na základě zmocnění na daném území zastupovat.
(47)
Pokud by nositelé práv nemohli vykonávat svá práva na licence pro více území v případech, kdy organizace kolektivní správy, jíž svá práva udělili, neudělila nebo nenabídla udělování licencí pro více území a navíc tím nechtěla pověřit jinou organizaci kolektivní správy, byly by ve značné míře ohroženy cíle a účinnost pravidel pro udělování licencí pro více území organizacím kolektivní správy. Z tohoto důvodu by bylo důležité, aby nositelé práv mohli za takových okolností právo na udělování licencí pro více území, které potřebují poskytovatelé online služeb, vykonávat sami nebo prostřednictvím jiné strany či stran tím, že by své původní organizaci kolektivní správy odejmuli dle potřeby práva na udělování licencí na užití děl online pro více území a ponechali jí stejná práva pro účely udělování licencí pro jedno území.
(48)
Vysílací organizace se při vysílání svých vlastních rozhlasových a televizních programů, které zahrnují hudební díla, obvykle spoléhají na licenci od místní organizace kolektivní správy. Tato licence je často omezena na vysílání. K tomu, aby byl tento druh televizního nebo rozhlasového vysílání dostupný též online, by byla nezbytná licence k právům k hudebním dílům online. Za účelem snadnějšího udělování licencí k právům k hudebním dílům online pro účely souběžného i pozdějšího online přenosu televizního a rozhlasového vysílání je nezbytné stanovit výjimku z pravidel, která by se jinak na udělování licencí pro více území k právům k hudebním dílům online uplatňovala. Tato výjimka by měla být omezena na to, co je nezbytné k umožnění přístupu k televizním nebo rozhlasovým programům online a k materiálu, který má jednoznačně podřadný vztah k původnímu vysílání, vyrobenému pro účely, jakými jsou doplnění, upoutávky nebo recenze dotyčného televizního nebo rozhlasového programu. Neměla by vést k narušení hospodářské soutěže ve vztahu k jiným službám, které poskytují spotřebitelům přístup k jednotlivým hudebním nebo audiovizuálním dílům online, ani k restriktivním praktikám, např. rozdělení trhu nebo zákazníků, které by byly v rozporu s články 101 a 102 Smlouvy o fungování EU.
(49)
Je nezbytné zajistit účinné prosazování ustanovení vnitrostátních právních předpisů přijatých podle této směrnice. Organizace kolektivní správy by měly svým členům nabídnout zvláštní postupy pro vyřizování stížností. Tyto postupy by měly být k dispozici rovněž dalším nositelům práv, které organizace kolektivní správy přímo zastupuje, a také organizacím kolektivní správy, jejichž jménem spravuje práva na základě smlouvy o zastupování. Kromě toho by měly mít členské státy možnost stanovit, že spory mezi organizacemi kolektivní správy, jejich členy, nositeli práv nebo uživateli, pokud jde o uplatňování této směrnice, mohou podléhat rychlému, nezávislému a nestrannému postupu pro alternativní řešení sporů. Pokud by se spory mezi organizacemi kolektivní správy a jinými stranami neřešily rychle a účinně, mohlo by dojít zejména k oslabení účinnosti pravidel pro udělování licencí k právům k užití hudebních děl online platných pro více území. Aniž je dotčeno právo na přístup k soudu, je v důsledku toho vhodné stanovit pro řešení střetů mezi organizacemi kolektivní správy udělujícími licence pro více území na jedné straně a poskytovateli hudebních služeb online, nositeli práv nebo jinými organizacemi kolektivní správy na straně druhé možnost snadno přístupného, účinného a nestranného mimosoudního postupu, jako je mediační nebo rozhodčí řízení. Tato směrnice nepředepisuje, jakým konkrétním způsobem by se mělo organizovat alternativní řešení sporů, ani nestanovuje, který orgán by to měl provádět, pokud je zaručena jeho nezávislost, nestrannost a účinnost. A konečně je také vhodné požadovat, aby členské státy měly zavedeny nezávislé, nestranné a účinné postupy schopné řešit prostřednictvím orgánů s odbornými znalostmi v oblasti práva duševního vlastnictví nebo prostřednictvím soudů obchodní spory mezi organizacemi kolektivní správy a uživateli, které by se týkaly platných nebo navrhovaných licenčních podmínek nebo porušení smlouvy.
(50)
Členské státy by měly zavést vhodné postupy, které by umožnily sledovat dodržování této směrnice ze strany organizací kolektivní správy. Není vhodné, aby tato směrnice omezovala možnost volby členských států, pokud je o příslušné orgány, ani pokud jde o předběžné či následné kontroly organizací kolektivní správy, je však nutné zajistit, aby tyto orgány byly schopny zabývat se účinně a včas veškerými otázkami, které by mohly vzniknout při uplatňování této směrnice. Členské státy by neměly být povinny zřizovat nové příslušné orgány. Mělo by kromě toho být možné, aby členové organizací kolektivní správy, nositelé práv, uživatelé, organizace kolektivní správy a další zúčastněné strany informovali příslušné orgány o činnosti nebo okolnostech, které podle jejich mínění představují porušení práv ze strany organizací kolektivní správy, případně uživatelů. Členské státy by měly zajistit, aby příslušné orgány měly pravomoc ukládat sankce nebo přijímat opatření v případech, kdy dochází k porušování právních předpisů členských států, kterými se provádí tato směrnice. Tato směrnice nestanovuje konkrétní sankce nebo opatření, pokud jsou účinné, přiměřené a odrazující. Tyto sankce nebo opatření mohou zahrnovat příkaz k propuštění členů vedení, kteří jednali v nedbalosti, k provedení kontrol v prostorách organizace kolektivní správy, nebo k odnětí povolení k činnosti, pokud se toto povolení vydává k tomu, aby mohla organizace provozovat svou činnost. Tato směrnice by měla zůstat neutrální, pokud jde o předchozí systémy vydávání povolení a provádění kontrol v členských státech, včetně požadavku na reprezentativnost organizací kolektivní správy, pokud jsou tyto systémy v souladu s právními předpisy Unie a nevytvářejí překážky bránící uplatňování této směrnice v plném rozsahu.
(51)
Aby se zajistilo, že budou požadavky týkající se udělování licencí pro více území dodržovány, měla by být přijata zvláštní ustanovení o sledování jejich provádění. Příslušné orgány členských států a Komise by měly za tímto účelem navzájem spolupracovat. Členské státy by si měly na základě výměny informací mezi svými příslušnými orgány poskytovat vzájemnou pomoc, tak aby usnadnily sledování činnosti organizací kolektivní správy.
(52)
Je důležité, aby organizace kolektivní správy dodržovaly právo na soukromý život a na ochranu osobních údajů nositelů práv, členů, uživatelů a ostatních osob, jejichž osobní údaje zpracovávají. Zpracovávání osobních údajů prováděné v členských státech v souvislosti s touto směrnicí a pod dohledem příslušných orgánů členských států, zejména nezávislých orgánů veřejné správy určených členskými státy, se řídí směrnicí 95/46/ES. Nositelé práv by měli být v souladu se směrnicí 95/46/ES patřičně informováni o zpracování svých údajů, příjemcích těchto údajů, lhůtách pro uchovávání těchto údajů v jakékoli databázi a způsobu, jakým mohou uplatňovat svá práva na přístup ke svým osobním údajům, jejich opravu nebo výmaz. Jako k osobním údajům ve smyslu uvedené směrnice by se mělo přistupovat zejména k jedinečným identifikátorům, které umožňují nepřímou identifikaci osoby.
(53)
Ustanoveními o opatřeních k prosazování tohoto předpisu by neměly být dotčeny pravomoci vnitrostátních nezávislých orgánů veřejné správy zřízených členskými státy podle směrnice 95/46/ES ke sledování dodržování vnitrostátních předpisů přijatých k provedení uvedené směrnice.
(54)
Tato směrnice dodržuje základní práva a ctí zásady obsažené v Listině základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“). Ustanovení této směrnice týkající se řešení sporů by neměla stranám sporu bránit ve výkonu jejich práva na přístup k soudu, které zaručuje Listina.
(55)
Jelikož cílů této směrnice, totiž zlepšení schopnosti členů organizací kolektivní správy vykonávat kontrolu nad činností těchto organizací, zaručení dostatečné transparentnosti ze strany organizací kolektivní správy a zlepšení udělování licencí pro více území k autorským právům k užití hudebních děl online, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich z důvodu jejich rozsahu a účinků může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné k dosažení těchto cílů.
(56)
Ustanoveními této směrnice není dotčeno použití právních předpisů v oblasti hospodářské soutěže a dalších právních předpisů příslušných pro jiné oblasti zahrnující důvěrnost údajů, obchodní tajemství, soukromí, přístup k dokumentům, smluvní právo a mezinárodní právo soukromé týkající se kolizních norem a příslušnosti soudů, ani svoboda sdružování pracovníků a zaměstnavatelů a jejich právo organizovat se.
(57)
V souladu se společným politickým prohlášením ze dne 28. září 2011 členských států a Komise k informativním dokumentům (7) se členské státy zavázaly v odůvodněných případech přikládat k oznámení svých prováděcích opatření jeden či více dokumentů vysvětlujících vztah mezi prvky směrnice a odpovídajícími částmi vnitrostátních prováděcích nástrojů. Ve vztahu k této směrnici považuje normotvůrce předložení těchto dokumentů za odůvodněné.
(58)
V souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (8) byl konzultován evropský inspektor ochrany údajů, který dne 9. října 2012 vydal stanovisko,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Tato směrnice stanovuje požadavky, které jsou nezbytné k zajištění řádného výkonu správy autorských práv a práv s nimi souvisejících organizacemi kolektivní správy. Stanovuje rovněž požadavky na udělování licencí k autorským právům k užití hudebních děl online na více územích organizacemi kolektivní správy.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Hlavy I, II, IV a V s výjimkou čl. 34 odst. 2 a článku 38 se použijí na všechny organizace kolektivní správy usazené v Unii.
2. Hlava III a čl. 34 odst. 2 a článek 38 se vztahují na organizace kolektivní správy usazené v Unii, které spravují autorská práva k užití hudebních děl online pro více území.
3. Příslušná ustanovení této směrnice se vztahují na subjekty přímo či nepřímo, v celém rozsahu nebo zčásti, vlastněné či ovládané organizací kolektivní správy, jestliže tyto subjekty vykonávají činnost, na kterou by se ustanovení této směrnice vztahovala, pokud by ji vykonávala organizace kolektivní správy.
4. Ustanovení čl. 16 odst. 1, článků 18 a 20, čl. 21 odst. 1 písm. a), b), c), e), f) a g) a článků 36 a 42 se vztahují na všechny nezávislé správce práv usazené v Unii.
Článek 3
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
a)
„organizací kolektivní správy“ organizace, která je ze zákona nebo prostřednictvím postoupení, licence nebo jiného smluvního ujednání oprávněna spravovat jménem více než jednoho nositele práv autorská práva nebo práva s nimi související k prospěchu nositelů práv jako svým jediným a hlavním účelem, a která splňuje alespoň jedno z těchto kritérií:
i)
je vlastněna nebo ovládána svými členy,
ii)
je svou podstatou neziskovou organizací;
b)
„nezávislým správcem práv“ organizace, která je ze zákona nebo prostřednictvím postoupení, licence nebo jiného smluvního ujednání oprávněna spravovat jménem více než jednoho nositele práv autorská práva nebo práva s nimi související ke prospěchu nositelů práv jako svým jediným a hlavním účelem a která:
i)
není přímo či nepřímo, v celém rozsahu ani zčásti, vlastněna ani ovládána nositeli práv a
ii)
je svou podstatou ziskovou organizací;
c)
„nositelem práv“ jakákoli osoba nebo subjekt, jiný než organizace kolektivní správy, který je nositelem autorských práv nebo práva s nimi souvisejících nebo který má podle dohody o výkonu práv nebo ze zákona nárok na podíl z příjmů z výkonu těchto práv;
d)
„členem“ nositel práv nebo subjekt zastupující nositele práv, včetně jiných organizací kolektivní správy a sdružení nositelů práv, který splňuje požadavky na členství v organizaci kolektivní správy a je touto organizací přijat;
e)
„stanovami“ zakladatelská smlouva a stanovy, statut, pravidla nebo doklad o založení organizace kolektivní správy;
f)
„valným shromážděním členů“ orgán organizace kolektivní správy, jehož se účastní členové a v němž vykonávají svá hlasovací práva, bez ohledu na právní formu organizace;
g)
„členem vedení“:
i)
člen správní rady - pokud vnitrostátní právní předpisy nebo stanovy organizace kolektivní správy stanovují monistický systém řízení,
ii)
člen představenstva nebo dozorčí rady - pokud vnitrostátní právní předpisy nebo stanovy organizace kolektivní správy stanovují dualistický systém řízení;
h)
„příjmy z výkonu práv“ příjmy vybrané organizací kolektivní správy jménem nositelů práv, ať už na základě výlučného práva, práva na odměnu nebo práva na náhradní odměnu;
i)
„úhradou nákladů na správu práv“ částky, které si organizace kolektivní správy účtuje, odečte nebo započte z příjmů z výkonu práv nebo z jakýchkoli příjmů z investování příjmů z výkonu práv za účelem pokrytí svých nákladů na správu autorských práv nebo práv s nimi souvisejících;
j)
„smlouvou o zastupování“ jakákoli smlouva mezi organizacemi kolektivní správy, kterou jedna organizace kolektivní správy pověří jinou organizaci kolektivní správy správou práv, která zastupuje, včetně smlouvy uzavřené podle článků 29 a 30;
k)
„uživatelem“ osoba nebo subjekt, který provádí úkony, jež vyžadují svolení nositelů práv, odměnu nositelům práv nebo zaplacení náhradní odměny nositelům práv, a který nejedná jako spotřebitel;
l)
„repertoárem“ díla, k nimž práva spravuje organizace kolektivní správy;
m)
„licencí pro více území“ licence, která se vztahuje na území více než jednoho členského státu;
n)
„právy k hudebním dílům online“ práva autora k hudebnímu dílu podle článků 2 a 3 směrnice 2001/29/ES, která jsou nezbytná k poskytování služby online.
HLAVA II
ORGANIZACE KOLEKTIVNÍ SPRÁVY
KAPITOLA 1
Zastupování nositelů práv a členství a uspořádání organizací kolektivní správy
Článek 4
Obecné zásady
Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy jednaly v nejlepším zájmu nositelů práv, jejichž práva zastupují, a neukládaly jim žádné povinnosti, které nejsou objektivně nezbytné pro ochranu jejich práv a zájmů nebo pro účinnou správu jejich práv.
Článek 5
Práva nositelů práv
1. Členské státy zajistí, aby nositelé práv měli práva stanovená v odstavcích 2 až 8 a aby tato práva byla uvedena ve stanovách nebo v podmínkách členství v organizaci kolektivní správy.
2. Nositelé práv mají právo zmocnit organizaci kolektivní správy podle své volby ke správě práv, kategorií práv nebo druhů děl a jiných předmětů ochrany dle své volby pro území podle svého výběru, bez ohledu na členský stát, jehož je organizace kolektivní správy či nositel práv státním příslušníkem, v němž má bydliště nebo místo usazení. Pokud správa takových práv spadá do rozsahu působnosti dané organizace kolektivní správy a pokud nemá tato organizace kolektivní správy objektivní důvody k odmítnutí správy práv, je povinna tato práva, kategorie práv nebo druhy děl a jiné předměty ochrany spravovat.
3. Nositelé práv mají právo udělovat licence pro nekomerční užití jimi zvolených práv, kategorií práv nebo druhů děl a jiných předmětů ochrany.
4. Nositelé práv mají právo v přiměřené výpovědní lhůtě nepřesahující šest měsíců ukončit zmocnění ke správě práv, kategorií práv nebo druhů děl a jiných předmětů ochrany, které udělili organizaci kolektivní správy, nebo organizaci kolektivní správy odejmout jakékoli z těchto práv, kategorií práv nebo druhů děl a jiných předmětů ochrany, jak jsou vymezeny podle odstavce 2, pro území podle svého výběru. Organizace kolektivní správy může rozhodnout, že toto ukončení nebo odnětí má nabýt účinku až na konci účetního období.
5. Existují-li částky příslušející nositeli práv za užití, ke kterému došlo před ukončením zmocnění nebo před tím, než nabylo účinku odnětí práv, nebo v rámci licence poskytnuté před tím, než nabylo účinku ukončení či odnětí, ponechává si nositel práv svá práva podle článků 12, 13, 18, 20, 28 a 33.
6. Organizace kolektivní správy nesmí omezovat výkon práv uvedených v odstavcích 4 a 5 tím, že bude požadovat za podmínku k výkonu práv, aby byla správa práv nebo kategorií práv nebo druhů děl a jiného předmětu ochrany, na které se vztahuje ukončení nebo odnětí, svěřena jiné organizaci kolektivní správy.
7. Pokud nositel práv zmocní organizaci kolektivní správy ke správě svých práv, dá nositel práv souhlas konkrétně pro každé právo nebo kategorii práv nebo druh děl a jiný předmět ochrany, kterým organizaci kolektivní správy zmocňuje ke správě. Každý takový souhlas je doložen v listinné podobě.
8. Organizace kolektivní správy informuje nositele práv o jejich právech podle odstavců 1 až 7 a o jakýchkoli podmínkách, které se vztahují k právu stanovenému v odstavci 3, před obdržením jejich souhlasu se správou práva nebo kategorie práv nebo druhu děl a jiného předmětu ochrany.
Organizace kolektivní správy informuje nositele práv, kteří ji již zmocnili, o jejich právech podle odstavců 1 až 7 a o podmínkách, které se vztahují k právu stanovenému v odstavci 3, nejpozději do 10. října 2016.
Článek 6
Podmínky členství v organizacích kolektivní správy
1. Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy dodržovaly pravidla stanovená v odstavcích 2 až 5.
2. Organizace kolektivní správy přijmou nositele práv a subjekty zastupující nositele práv, včetně jiných organizací kolektivní správy a sdružení nositelů práv, za členy, pokud splňují požadavky na členství založené na objektivních, transparentních a nediskriminačních kritériích. Tyto požadavky jsou obsaženy ve stanovách organizace kolektivní správy nebo v podmínkách členství v organizaci kolektivní správy a jsou veřejně přístupné. Pokud organizace kolektivní správy odmítne přijmout žádost o členství, poskytne nositeli práv jasné zdůvodnění tohoto rozhodnutí.
3. Stanovy organizace kolektivní správy stanovují vhodný a účinný mechanismus pro účast svých členů v rozhodovacím procesu organizace. Zastoupení jednotlivých kategorií členů v rozhodovacím procesu musí být spravedlivé a vyvážené.
4. Organizace kolektivní správy umožní svým členům komunikovat s ní elektronickými prostředky i pro účely výkonu členských práv.
5. Organizace kolektivní správy uchovávají záznamy o svých členech a pravidelně je aktualizují.
Článek 7
Práva nositelů práv, kteří nejsou členy organizace kolektivní správy
1. Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy dodržovaly pravidla stanovená v čl. 6 odst. 4, článku 20, čl. 29 odst. 2 a článku 33, pokud jde o nositele práv, kteří mají s organizacemi kolektivní správy přímý právní vztah ze zákona nebo prostřednictvím postoupení, licence nebo jiného smluvního ujednání, ale nejsou jejich členy.
2. Členské státy mohou na nositele práv uvedené v odstavci 1 uplatňovat i další ustanovení této směrnice.
Článek 8
Valné shromáždění členů organizace kolektivní správy
1. Členské státy zajistí, aby valné shromáždění členů bylo organizováno v souladu s pravidly stanovenými v odstavcích 2 až 10.
2. Valné shromáždění členů se svolává nejméně jednou ročně.
3. Valné shromáždění členů rozhoduje o změnách stanov a podmínek členství v organizaci kolektivní správy, pokud tyto podmínky nejsou upraveny stanovami.
4. Valné shromáždění členů rozhoduje o jmenování nebo odvolání členů vedení, obecně sleduje jejich plnění funkce a schvaluje jejich odměnu a jiné výhody, jako například peněžní a nepeněžní výhody, důchodové dávky a nároky, práva na další dávky a práva na odstupné.
V organizaci kolektivní správy s dualistickou strukturou valné shromáždění členů nerozhoduje o jmenování nebo odvolání členů představenstva nebo o schválení jejich odměn a dalších výhod, pokud je pravomoc přijímat tato rozhodnutí přenesena na dozorčí radu.
5. V souladu s ustanoveními stanovenými v kapitole 2 hlavy II rozhoduje valné shromáždění členů alespoň o těchto otázkách:
a)
obecném způsobu rozdělení částek příslušejících nositelům práv;
b)
obecném způsobu použití nerozdělitelných částek;
c)
obecné investiční politice, pokud jde o příjmy z výkonu práv a o veškeré příjmy z investování příjmů z výkonu práv;
d)
obecné politice týkající se srážek z příjmů z výkonu práv a srážek z veškerých příjmů z investování příjmů z výkonu práv;
e)
použití nerozdělitelných částek;
f)
politice řízení rizik;
g)
schvalování každého nabytí, prodeje nebo zastavení nemovitého majetku;
h)
schvalování fúzí a aliancí, zakládání dceřiných společností a pořizování jiných subjektů nebo podílů nebo práv v jiných subjektech;
i)
schvalování návrhů k čerpání půjček, poskytnutí půjček nebo poskytnutí záruky za půjčky.
6. Valné shromáždění členů může prostřednictvím usnesení nebo prostřednictvím ustanovení ve stanovách přenést pravomoci uvedené v odst. 5 písm. f), g), h) a i) na subjekt, který vykonává dozorčí funkci.
7. Pro účely odst. 5 písm. a) až d) mohou členské státy po valném shromáždění členů požadovat, aby stanovilo podrobnější podmínky použití příjmů z výkonů práv a příjmů z investování příjmů z výkonu práv.
8. Valné shromáždění členů kontroluje činnost organizace kolektivní správy alespoň tím, že rozhoduje o jmenování a odvolání auditora a schvaluje výroční zprávu o transparentnosti uvedenou v článku 22.
Členské státy mohou povolit alternativní systémy nebo způsoby jmenování a odvolání auditora za předpokladu, že tyto systémy nebo způsoby zajistí nezávislost auditora na osobách, které řídí činnost organizace kolektivní správy.
9. Všichni členové organizace kolektivní správy mají právo účastnit se valného shromáždění členů a hlasovat na něm. Členské státy však mohou umožnit omezení práva členů organizace kolektivní správy práv na účast a výkon hlasovacích práv na valném shromáždění členů na základě jednoho nebo obou z těchto kritérií:
a)
doba trvání členství;
b)
částky, které člen obdržel, nebo mu jsou splatné,
pokud jsou tato kritéria určena a uplatňována spravedlivým a přiměřeným způsobem.
Kritéria stanovená v prvním pododstavci písm. a) a b) jsou obsažena ve stanovách nebo v podmínkách členství v organizaci kolektivní správy a jsou zveřejněna v souladu s články 19 a 21.
10. Každý člen organizace kolektivní správy má právo zmocnit jakoukoli jinou osobu nebo subjekt, aby se jeho jménem účastnil valného shromáždění členů a hlasoval na něm, pokud toto zmocnění nevede ke střetu zájmů, jenž by mohl nastat například tehdy, pokud by zmocňující člen a zmocněná osoba patřili v rámci organizace kolektivní správy do různých kategorií nositelů práv.
Členské státy však mohou umožnit omezení zmocnění a výkon hlasovacích práv členů, které zmocněné osoby zastupují, pokud tímto omezením není dotčena vhodná a efektivní účast členů v rozhodovacím procesu organizace kolektivní správy.
Každé zmocnění platí pro jedno valné shromáždění členů. Zmocněná osoba má na valném shromáždění členů stejná práva jako člen, který zmocnění udělil. Zmocněná osoba je povinna hlasovat v souladu s pokyny, jež mu dal člen, který jej zmocnil.
11. Členské státy mohou rozhodnout, že pravomoci valného shromáždění členů může vykonávat shromáždění delegátů volených nejméně každé čtyři roky členy organizace kolektivní správy, a to za předpokladu, že:
a)
je zajištěna vhodná a účinná účast členů na rozhodování organizace kolektivní správy a
b)
zastoupení jednotlivých kategorií členů ve shromáždění delegátů je spravedlivé a vyvážené.
Pravidla stanovená v odstavcích 2 až 10 se použijí obdobně na shromáždění delegátů.
12. Členské státy mohou rozhodnout, že pokud organizace kolektivní správy vzhledem ke své právní formě nemá valné shromáždění členů, pravomoci uvedeného shromáždění má plnit orgán, který vykonává dozorčí funkci. Pravidla stanovená v odstavcích 2 až 5, 7 a 8 se na tento orgán, který vykonává dozorčí funkci, použijí obdobně.
13. Členské státy mohou rozhodnout, že pokud má organizace kolektivní správy členy, kteří jsou subjekty zastupující nositele práv, mají všechny nebo některé pravomoci valného shromáždění členů vykonávat shromáždění těchto nositelů práv. Pravidla stanovená v odstavcích 2 až 10 se použijí obdobně na shromáždění nositelů práv.
Článek 9
Dozorčí funkce
1. Členské státy zajistí, aby každá organizace kolektivní správy měla dozorčí funkci pro nepřetržité sledování činností a plnění povinností osob, které řídí činnost organizace.
2. Jednotlivé kategorie členů organizace kolektivní správy jsou v orgánu vykonávajícím dozorčí funkci spravedlivě a vyváženě zastoupeny.
3. Každá osoba vykonávající dozorčí funkci předloží valnému shromáždění členů roční individuální prohlášení o střetu zájmů, které obsahuje informace uvedené v čl. 10 odst. 2 druhém pododstavci.
4. Orgán vykonávající dozorčí funkci se pravidelně schází a má alespoň tyto pravomoci:
a)
vykonávat pravomoci, které mu udělilo valné shromáždění členů, a to i podle čl. 8 odst. 4 a 6;
b)
sledovat činnost a plnění povinností osob uvedených v článku 10, včetně provádění rozhodnutí valného shromáždění členů, a zejména provádění obecných politik uvedených v čl. 8 odst. 5 písm. a) až d).
5. Orgán vykonávající dozorčí funkci podává valnému shromáždění členů alespoň jednou ročně zprávu o výkonu svých pravomocí.
Článek 10
Povinnosti osob, které řídí činnost organizace kolektivní správy
1. Členské státy zajistí, aby každá organizace kolektivní správy přijala veškerá nezbytná opatření k tomu, aby osoby, které řídí její činnost, tak činily řádně, obezřetně a náležitě pomocí řádných správních a účetních postupů a vnitřních kontrolních mechanismů.
2. Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy zavedly a uplatňovaly postupy, které zamezí střetům zájmů, a pokud těmto střetům zamezit nelze, aby nastalé i potenciální střety zájmů identifikovaly, řešily, sledovaly a zveřejňovaly, s cílem zabránit tomu, aby negativně ovlivnily kolektivní zájmy nositelů práv, které organizace zastupuje.
Postupy uvedené v prvním pododstavci zahrnují roční individuální prohlášení všech osob uvedených v odstavci 1 určené valnému shromáždění členů, které obsahuje tyto informace:
a)
všechny zájmy v rámci organizace kolektivní správy;
b)
všechny odměny přijaté v předchozím účetním období od organizace kolektivní správy, též ve formě důchodových systémů, věcných dávek a jiných druhů výhod;
c)
všechny částky získané v předchozím účetním období v postavení nositele práv od organizace kolektivní správy;
d)
prohlášení týkající se nastalého nebo potenciálního střetu mezi osobními zájmy a zájmy organizace kolektivní správy nebo mezi závazky vůči organizaci kolektivní správy a povinností vůči jiné fyzické nebo právnické osobě.
KAPITOLA 2
Správa příjmů z výkonu práv
Článek 11
Výběr a použití příjmů z výkonu práv
1. Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy dodržovaly pravidla stanovená v odstavcích 2 až 5.
2. Organizace kolektivní správy vybírá a spravuje příjmy z výkonu práv s náležitou péčí.
3. Organizace kolektivní správy vede na svých účtech odděleně:
a)
příjmy z výkonu práv a veškeré příjmy z investování příjmů z výkonu práv a
b)
veškerá případná vlastní aktiva a příjmy pocházející z těchto aktiv, z úhrad nákladů na správu práv nebo z jiných činností.
4. Organizace kolektivní správy nesmí využívat příjmy z výkonu práv nebo jakékoli příjmy z investování příjmů z výkonu práv k jiným účelům, než je rozdělení nositelům práv, s výjimkou případů, kdy je možné odečíst nebo započíst její náklady na správu práv v souladu s rozhodnutím přijatým podle čl. 8 odst. 5 písm. d) nebo využívat příjmy z výkonu práv nebo jakékoli příjmy z investování příjmů z výkonu práv v souladu s rozhodnutím přijatým podle čl. 8 odst. 5.
5. Investuje-li organizace kolektivní správy příjmy z výkonu práv nebo jakékoli příjmy z investování příjmů z výkonu práv, činí tak v nejlepším zájmu nositelů práv, jejichž práva zastupuje, v souladu s obecnou investiční politikou a politikou řízení rizik uvedenou v čl. 8 odst. 5 písm. c) a f) a s ohledem na tato pravidla:
a)
pokud existuje potenciální střet zájmů, organizace kolektivní správy zajistí, aby byly investice prováděny výhradně v zájmu těchto nositelů práv;
b)
aktiva se investují tak, aby se zajistila bezpečnost, kvalita, likvidita a ziskovost celého portfolia;
c)
aktiva musí být náležitě diverzifikována, aby se zabránilo nadměrné závislosti na jakémkoli konkrétním aktivu a kumulaci rizik v celém portfoliu.
Článek 12
Srážky
1. Členské státy zajistí, aby v případě, že nositel práv zmocní organizaci kolektivní správy ke správě svých práv, byla organizace kolektivní správy povinna poskytnout nositeli práv informace o úhradě nákladů na správu a jiných srážkách z příjmů z výkonu práv a z jakýchkoli příjmů z investování příjmů z výkonu práv před tím, než od něj získá souhlas, aby spravovala jeho práva.
2. Srážky musí být přiměřené a musí odpovídat službám, které organizace kolektivní správy poskytuje nositelům práv, včetně případných služeb uvedených v odstavci 4, a musí být stanoveny na základě objektivních kritérií.
3. Úhrada nákladů na správu práv nepřesáhne odůvodněné a doložené náklady, které organizaci kolektivní správy vznikly v souvislosti se správou autorských práv a práv s nimi souvisejících.
Členské státy zajistí, aby se požadavky platné pro použití a transparentnost použití částek odečtených nebo započtených k úhradě nákladů na správu práv uplatňovaly i na jakékoli jiné srážky sloužící k pokrytí nákladů za správu autorských práv a práv s nimi souvisejících.
4. Pokud organizace kolektivní správy poskytuje sociální, kulturní nebo vzdělávací služby financované prostřednictvím srážek z příjmů z výkonu práv nebo z jakýchkoli příjmů z investování příjmů z výkonu práv, jsou tyto služby poskytovány na základě spravedlivých kritérií, zejména pokud jde o přístup k těmto službám a jejich rozsah.
Článek 13
Rozdělení částek příslušejících nositelům práv
1. Aniž jsou dotčeny čl. 15 odst. 3 a článek 28, členské státy zajistí, aby každá organizace kolektivní správy pravidelně, s náležitou péčí a přesně rozdělovala a vyplácela částky příslušející nositelům práv, a to v souladu s obecným způsobem rozdělení částek uvedeným v čl. 8 odst. 5 písm. a).
Členské státy rovněž zajistí, aby organizace kolektivní správy nebo jejich členové, kteří jsou subjekty zastupující nositele práv, rozdělovaly a vyplácely tyto částky nositelům práv co nejdříve, avšak nejpozději do devíti měsíců od konce účetního období, v němž byly vybrány příjmy z výkonu práv, ledaže objektivní důvody související zejména s podáváním hlášení uživateli, určením práv, nositeli práv nebo přiřazením informací o dílech a jiných předmětech ochrany k nositelům práv brání organizaci kolektivní správy nebo případně jejím členům v dodržení této lhůty.
2. Pokud nemohou být částky příslušející nositelům práv rozděleny v rámci lhůty stanovené v článku 1, protože příslušní nositelé práv nemohou být určeni nebo vyhledáni a výjimka z uvedené lhůty se nepoužije, jsou tyto částky v účetnictví organizace kolektivní správy vedeny odděleně.
3. Organizace kolektivní správy přijmou veškerá nezbytná opatření, která jsou v souladu s článkem 1, jejichž cílem je určit a vyhledat nositele práv. Zejména nejpozději tři měsíce po uplynutí lhůty stanovené v odstavci 1, organizace kolektivní správy zpřístupní informace o dílech a jiných předmětech ochrany, u nichž nebyl určen ani vyhledán jeden nebo více nositelů práv:
a)
nositelům práv, jež zastupuje, nebo subjektům zastupujícím nositele práv, pokud jsou tyto subjekty členy organizace kolektivní správy, a
b)
všem organizacím kolektivní správy, s nimiž uzavřela smlouvy o zastupování.
Informace uvedené v prvním pododstavci zahrnují, pokud jsou dostupné:
a)
název díla nebo jiného předmětu ochrany;
b)
jméno nositele práv;
c)
jméno příslušného vydavatele či producenta a
d)
jakékoli další relevantní dostupné informace, jež by mohly pomoci určit nositele práv.
Organizace kolektivní správy rovněž ověří záznamy zmiňované v čl. 6 odst. 5 a v jiných dosažitelných záznamech. Pokud výše uvedená opatření nepřinesou výsledky, organizace kolektivní správy zveřejní tyto dostupné informace nejpozději jeden rok po uplynutí tohoto tříměsíčního období.
4. Pokud nelze částky příslušející nositelům práv rozdělit do tří let od konce účetního období, v němž došlo k výběru příjmů z výkonu práv, a za předpokladu, že organizace kolektivní správy přijala veškerá nezbytná opatření, jejichž cílem je určit a vyhledat nositele práv, jak je stanoveno v odstavci 3, považují se tyto částky za nerozdělitelné.
5. Valné shromáždění členů organizace kolektivní správy rozhodne o použití těchto nerozdělitelných částek v souladu s čl. 8 odst. 5 písm. b), aniž je dotčeno právo nositelů práv uplatnit nárok na tyto částky u organizace kolektivní správy v souladu s právními předpisy členských států týkajícími se promlčení.
6. Členské státy mohou omezit nebo stanovit povolené způsoby použití nerozdělitelných částek mimo jiné tím, že zajistí, aby tyto částky byly použity odděleně a nezávisle k financování sociálních, kulturních a vzdělávacích činností ve prospěch nositelů práv.
KAPITOLA 3
Správa práv jménem jiných organizací kolektivní správy
Článek 14
Práva spravovaná v rámci smluv o zastupování
Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy neznevýhodňovala žádné nositele práv, jejichž práva spravuje podle smlouvy o zastupování, zejména pokud jde o použitelné sazby, úhradu nákladů na správu práv a podmínky výběru příjmů z výkonu práv a rozdělení částek příslušejících nositelům práv.
Článek 15
Srážky a platby ve smlouvách o zastupování
1. Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy neuplatňovala na příjmy z výkonu práv pocházející z práv, která spravuje na základě smlouvy o zastupování, ani na jakékoli příjmy z investování těchto příjmů z výkonu práv jiné srážky než na úhradu nákladů na správu práv, ledaže jiná organizace kolektivní správy, která je stranou smlouvy o zastupování, výslovně vyjádří souhlas s těmito srážkami.
2. Organizace kolektivní správy rozděluje a vyplácí částky splatné jiným organizacím kolektivní správy pravidelně, s náležitou péčí a přesně.
3. Organizace kolektivní správy uskuteční tato rozdělení a platby jiné organizaci kolektivní správy co nejdříve, avšak nejpozději do devíti měsíců od konce účetního období, v němž byly vybrány příjmy z výkonu práv, ledaže objektivní důvody související zejména s podáváním hlášení uživateli, určením práv, nositeli práv nebo přiřazením informací o dílech a jiných předmětech ochrany k nositelům práv brání organizaci kolektivní správy v dodržení této lhůty.
Jiná organizace kolektivní správy, nebo pokud má členy, kteří jsou subjekty zastupující nositele práv, tito členové, rozdělí a vyplatí tyto částky nositelům práv co nejdříve, avšak nejpozději do šesti měsíců od obdržení těchto částek, ledaže objektivní důvody související zejména s podáváním hlášení uživateli, určením práv, nositeli práv nebo přiřazením informací o dílech a jiných předmětech ochrany k nositelům práv brání organizaci kolektivní správy nebo případně jejím členům v dodržení této lhůty.
KAPITOLA 4
Vztahy s uživateli
Článek 16
Udělování licencí
1. Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy a uživatelé vedli jednání o udělování licencí k právům v dobré víře. Organizace kolektivní správy a uživatelé si navzájem poskytují veškeré nezbytné informace.
2. Licenční podmínky musí být založeny na objektivních a nediskriminačních kritériích. Při udělování licencí k právům není organizace kolektivní správy povinna použít jako precedens pro jiné online služby podmínky licence dohodnuté s uživatelem, pokud tento uživatel poskytuje nový typ služby online, který je k dispozici veřejnosti v Unii po dobu kratší než tři roky.
Nositelé práv obdrží za užití svých práv příslušnou odměnu. Sazby za výlučná práva a práva na odměnu musí být přiměřené, mimo jiné vzhledem k hospodářské hodnotě obchodního využívání těchto práv, přičemž se zohlední povaha a rozsah užití děl a jiných předmětů ochrany, jakož i hospodářská hodnota služeb poskytovaných organizací kolektivní správy. Organizace kolektivní správy informují dotčeného uživatele o kritériích použitých pro stanovení těchto sazeb.
3. Organizace kolektivní správy bez zbytečného odkladu odpoví na žádosti uživatelů a uvedou mimo jiné informace, které tato organizace kolektivní správy pro nabídku licence potřebuje.
Po obdržení všech relevantních informací organizace kolektivní správy buď licenci bez zbytečného odkladu nabídne, nebo poskytne uživateli zdůvodnění, proč nemá v úmyslu udělit licenci k určité službě.
4. Organizace kolektivní správy umožní uživatelům komunikovat s ní elektronickými prostředky, případně i pro účely podávání hlášení o využívání licence.
Článek 17
Povinnosti uživatelů
Členské státy přijmou ustanovení s cílem zajistit, aby uživatelé poskytli organizaci kolektivní správy v dohodnutém nebo předem stanoveném časovém období a v dohodnuté či předem stanovené podobě informace, jež mají k dispozici o užití práv, která zastupují organizace kolektivní správy, a jež jsou nezbytné k výběru příjmu z výkonu práv a k jejich rozdělení a výplatě příslušným nositelům práv. Při rozhodování o formátu pro poskytování těchto informací zohlední organizace kolektivní správy a uživatelé v nejvyšší možné míře dobrovolná odvětvová pravidla.
KAPITOLA 5
Transparentnost a podávání zpráv
Článek 18
Informace poskytované nositelům práv o správě jejich práv
1. Aniž je dotčen odstavec 2 tohoto článku a článek 19 a čl. 28 odst. 2, zajistí členské státy, aby organizace kolektivní správy každému nositeli práv, kterému v období, jehož se dotčené informace týkají, přidělila příjmy z výkonu práv či v jehož prospěch provedla platbu, poskytla nejméně jednou ročně přinejmenším tyto informace:
a)
veškeré kontaktní údaje, které nositel práv povolil organizaci kolektivní správy používat, za účelem určení a vyhledání nositele práv;
b)
příjmy z výkonu práv přidělené nositeli práv;
c)
částky, které organizace kolektivní správy vyplatila nositeli práv, podle kategorie spravovaných práv a podle způsobu užití;
d)
období, během něhož došlo k užití, za něž byly nositeli práv přiděleny a vyplaceny částky, ledaže organizaci kolektivní správy brání v poskytnutí těchto informací objektivní důvody související s podáváním hlášení uživateli;
e)
srážky za úhradu nákladů na správu práv;
f)
srážky pro jiný účel než na úhradu nákladů na správu práv, včetně srážek, které může požadovat vnitrostátní právní předpis za poskytování sociálních, kulturních nebo vzdělávacích služeb;
g)
všechny příjmy z výkonu práv přidělené nositeli práv, které za jakékoli období nebyly dosud vyrovnány;
2. V případech, v nichž organizace kolektivní správy přiděluje příjmy z výkonu práv a má za členy subjekty, jež jsou odpovědné za přidělení příjmů z výkonu práv nositelům práv, poskytne organizace kolektivní správy těmto subjektům informace uvedené v odstavci 1 za předpokladu, že tyto subjekty nedisponují uvedenými informacemi. Členské státy zajistí, aby tyto subjekty zpřístupnily alespoň informace uvedené v odstavci 1, a to nejméně jednou ročně, každému nositeli práv, jemuž přidělily příjmy z výkonu práv nebo provedly platby v období, k němuž se vztahují tyto informace.
Článek 19
Informace poskytované jiným organizacím kolektivní správy o správě práv v rámci smluv o zastupování
Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy poskytla elektronickými prostředky alespoň jednou ročně organizaci kolektivní správy, jejímž jménem spravuje práva v rámci smlouvy o zastupování, přinejmenším tyto informace za období, k němuž se vztahují:
a)
přidělené příjmy z výkonu práv, částky vyplacené organizací kolektivní správy podle kategorie spravovaných práv, způsobu užití pro práva, která spravuje v rámci smlouvy o zastupování, a jakékoli přidělené příjmy z výkonu práv, které za jakékoli období nebyly dosud vyrovnány;
b)
srážky na úhradu nákladů na správu práv;
c)
srážky provedené pro jakýkoli jiný účel než na úhradu nákladů na správu práv, jak je stanoveno v článku 15;
d)
informace o licencích udělených či odmítnutých s ohledem na díla a jiné předměty ochrany, na něž se vztahuje smlouva o zastupování;
e)
usnesení přijatá valným shromážděním členů, pokud se tato usnesení vztahují ke správě práv podle smlouvy o zastupování.
Článek 20
Informace poskytované na žádost nositelům práv, jiným organizacím kolektivní správy a uživatelům
Aniž je dotčen článek 25, zajistí členské státy, aby na základě řádně odůvodněné žádosti organizace kolektivní správy zpřístupnila elektronickými prostředky kterékoli organizaci kolektivní správy, jejímž jménem spravuje práva v rámci smlouvy o zastupování, nebo kterémukoli nositeli práv či kterémukoli uživateli bez zbytečného odkladu přinejmenším tyto informace:
a)
díla nebo jiné předměty ochrany, které zastupuje, práva, která spravuje, a to přímo či v rámci smluv o zastoupení, a území, jichž se správa týká, nebo
b)
pokud není možné vzhledem k rozsahu působnosti organizace kolektivní správy určit tato díla nebo jiné předměty ochrany, druhy děl nebo jiných předmětů ochrany, které zastupuje, práva, která spravuje, a území, jichž se správa týká.
Článek 21
Zveřejňování informací
1. Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy zveřejnila přinejmenším tyto informace:
a)
své stanovy;
b)
své podmínky členství a podmínky ukončení platnosti zmocnění ke správě práv, nejsou-li obsaženy ve stanovách;
c)
vzorové licenční smlouvy a standardní používané sazby, včetně slev;
d)
seznam osob uvedených v článku 10;
e)
svou obecný způsob rozdělování částek příslušejících nositelům práv;
f)
svou obecnou politiku pro úhradu nákladů na správu práv;
g)
svou obecnou politiku pro srážky z příjmů z výkonu práv a z příjmů z investování příjmů z výkonu práv pro jiné účely než na úhradu nákladů na správu práv, včetně srážek pro účely sociálních, kulturních a vzdělávacích služeb;
h)
seznam smluv o zastupování, které uzavřela, a jména organizací kolektivní správy, s nimiž byly uzavřeny tyto smlouvy o zastupování;
i)
obecný způsob použití nerozdělitelných částek;
j)
postupy vyřizování stížností a řešení sporů, které jsou k dispozici podle článků 33, 34 a 35.
2. Informace uvedené v odstavci 1 organizace kolektivní správy zveřejní a aktualizuje na svých veřejných internetových stránkách.
Článek 22
Výroční zpráva o transparentnosti
1. Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy bez ohledu na svou právní formu podle vnitrostátního práva vypracovala a zveřejnila pro každé účetní období nejpozději do osmi měsíců po jeho skončení výroční zprávu o transparentnosti, jejíž součástí je zvláštní zpráva uvedená v odstavci 3.
Výroční zprávu o transparentnosti zveřejní organizace kolektivní správy na svých internetových stránkách, přičemž zpráva zůstane na těchto stránkách veřejně přístupná po dobu alespoň pěti let.
2. Výroční zpráva o transparentnosti musí obsahovat alespoň informace uvedené v příloze.
3. Zvláštní zpráva se zabývá použitím částek sražených pro účely sociálních, kulturních a vzdělávacích služeb a musí obsahovat alespoň informace uvedené v bodě 3 přílohy.
4. Účetní údaje obsažené ve výroční zprávě o transparentnosti musí být auditovány jednou nebo několika osobami zmocněnými zákonem k provádění auditu účtů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES (9).
Zpráva auditora včetně případných výhrad se v plném znění uvede ve výroční zprávě o transparentnosti.
Pro účely tohoto odstavce zahrnují účetní údaje finanční výkazy uvedené v bodě 1 písm. a) přílohy a finanční údaje uvedené v bodě 1 písm. g) a h) a bodě 2 přílohy.
HLAVA III
UDĚLOVÁNÍ LICENCÍ PRO VÍCE ÚZEMÍ K PRÁVŮM K HUDEBNÍM DÍLŮM ONLINE ORGANIZACEMI KOLEKTIVNÍ SPRÁVY
Článek 23
Udělování licencí pro více území na vnitřním trhu
Členské státy zajistí, aby při udělování licencí pro více území k právům k hudebním dílům online splňovaly organizace kolektivní správy usazené na jejich území požadavky této hlavy.
Článek 24
Kapacita k vyřizování licencí pro více území
1. Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy, která uděluje licence pro více území k právům k hudebním dílům online, měla dostatečnou kapacitu k účinnému a transparentnímu elektronickému zpracování údajů potřebných pro správu takových licencí, včetně pro účely identifikace repertoáru a sledování jeho užití, fakturace uživatelů, výběru příjmů z výkonu práv a rozdělování částek příslušejících nositelům práv.
2. Pro účely odstavce 1 musí organizace kolektivní správy splňovat alespoň tyto podmínky:
a)
je schopna přesně identifikovat, v celém rozsahu nebo zčásti, ta hudební díla, která je organizace kolektivní správy, oprávněna zastupovat;
b)
je schopna přesně identifikovat, v celém rozsahu nebo zčásti, a ve vztahu ke každému příslušnému území práva a jejich příslušné nositele ke každému hudebnímu dílu či jeho části, které je organizace kolektivní správy oprávněna zastupovat;
c)
používá jednoznačné identifikační kódy k určení nositelů práv a hudebních děl, přičemž v co největší míře zohlední dobrovolná odvětvová pravidla a postupy, které byly vypracovány na mezinárodní úrovni nebo na úrovni Unie;
d)
používá odpovídající prostředky k rozpoznání a účinnému a včasnému řešení nesrovnalostí v údajích, jimiž disponují jiné organizace kolektivní správy udělující licence pro více území k právům k hudebním dílům online.
Článek 25
Transparentnost informací o repertoáru pro více území
1. Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy, jež uděluje licence pro více území k právům k hudebním dílům online, poskytovala poskytovatelům online služeb, nositelům práv, jejichž práva zastupuje, a ostatním organizacím kolektivní správy elektronickými prostředky a na základě řádně odůvodněné žádosti aktuální informace umožňující identifikaci online hudebního repertoáru, který zastupuje. Tyto informace zahrnují:
a)
zastupovaná hudební díla;
b)
práva zastupovaná v celém rozsahu nebo zčásti a
c)
dotčená území.
2. Organizace kolektivní správy může v případě potřeby přijmout přiměřená opatření na ochranu přesnosti a úplnosti údajů, ke kontrole jejich opětovného použití a na ochranu osobních údajů a na ochranu obchodně citlivých informací.
Článek 26
Přesnost informací o repertoáru pro více území
1. Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy, jež uděluje licence pro více území k právům k hudebním dílům online, měla zavedeny postupy, které nositelům práv, jiným organizacím kolektivní správy a poskytovatelům online služeb umožní požádat o opravu údajů uvedených v seznamu podmínek podle čl. 24 odst. 2 nebo informací poskytovaných podle článku 25, pokud se tito nositelé práv, organizace kolektivní správy a poskytovatelé online služeb na základě přiměřených důkazů domnívají, že údaje nebo informace jsou ve vztahu k jejich právům k hudebním dílům online nepřesné. Jsou-li námitky dostatečně opodstatněné, organizace kolektivní správy zajistí, aby údaje nebo informace byly bez zbytečného odkladu opraveny.
2. Organizace kolektivní správy poskytne nositelům práv, jejichž hudební díla jsou součástí jejího vlastního hudebního repertoáru a nositelům práv, kteří jí svěřili správu svých práv k hudebním dílům online v souladu s článkem 31, v elektronické podobě informace týkající se jejich hudebních děl, jejich práv vztahujících se k těmto dílům a území, pro něž tito nositelé práv tuto organizaci zmocňují. Organizace kolektivní správy a nositelé práv přitom v co nejvyšší míře zohlední dobrovolná odvětvová pravidla nebo postupy pro výměnu údajů, které byly vypracovány na mezinárodní úrovni nebo na úrovni Unie a které nositelům práv umožní přesně určit hudební dílo v celém rozsahu nebo zčásti, práva k užití díla online v celém rozsahu nebo zčásti a území, pro něž zmocňují tuto organizaci.
3. Pokud organizace kolektivní správy pověří udělováním licencí pro více území k právům k hudebním dílům l online podle článků 29 a 30 jinou organizaci kolektivní správy, pověřená organizace kolektivní správy uplatní odstavec 2 tohoto článku rovněž na nositele práv, jejichž hudební díla jsou součástí repertoáru pověřující organizace kolektivní správy, nedohodnou-li se tyto organizace kolektivní správy jinak.
Článek 27
Přesné a včasné podávání hlášení a fakturace
1. Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy sledovala užití práv online k hudebním dílům, která zastupuje v celém rozsahu nebo zčásti, poskytovateli online služeb, kterým udělila licence pro více území k uvedeným právům.
2. Organizace kolektivní správy nabídne poskytovatelům online služeb možnost podávání hlášení o skutečném užití práv online k hudebním dílům elektronickými prostředky a poskytovatelé online služeb podávají přesná hlášení o skutečném užití těchto děl. Organizace kolektivní správy nabídne k podávání hlášení alespoň jednu metodu, která zohledňuje dobrovolná odvětvová pravidla nebo postupy pro elektronickou výměnu takových údajů, které byly vypracovány na mezinárodní úrovni nebo na úrovni Unie. Organizace kolektivní správy může odmítnout přijetí hlášení poskytovatelem online služeb v chráněném formátu, pokud organizace umožňuje použít k podávání hlášení odvětvová pravidla pro elektronickou výměnu údajů.
3. Organizace kolektivní správy vystaví fakturu poskytovateli online služeb elektronicky. Organizace kolektivní správy nabídne použití alespoň jednoho formátu, jenž zohledňuje dobrovolná odvětvová pravidla nebo postupy, které byly vypracovány na mezinárodní úrovni nebo na úrovni Unie. Na faktuře se na základě údajů uvedených na seznamu podmínek podle čl. 24 odst. 2 uvedou díla a práva, k nimž byla udělena licence v celém rozsahu nebo zčásti, a odpovídající skutečná užití, pokud je to na základě informací poskytnutých poskytovatelem online služeb a formátu použitého k poskytnutí informací možné. Poskytovatel online služeb nemůže odmítnout fakturu kvůli jejímu formátu, pokud organizace kolektivní správy používá odvětvová pravidla.
4. Organizace kolektivní správy vystaví fakturu poskytovateli online služeb s přesnými údaji a neprodleně po podání hlášení o skutečném užití práv k hudebním dílům online, ledaže to není možné z důvodů na straně poskytovatele online služeb.
5. Organizace kolektivní správy musí mít zavedeny vhodné postupy, které umožní poskytovateli online služeb zpochybnit správnost faktury, včetně případu, kdy poskytovatel online služeb obdrží faktury od jedné nebo více organizací kolektivní správy za tatáž práva k hudebnímu dílu online.
Článek 28
Přesná a včasná platba nositelům práv
1. Aniž je dotčen odstavec 3, členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy, jež uděluje licence pro více území k právům k hudebním dílům online, rozdělovala částky příslušející nositelům práv, které získá z těchto licencí, přesně a neprodleně po podání hlášení o skutečném užití díla, ledaže to není možné z důvodů na straně poskytovatele online služeb.
2. Aniž je dotčen odstavec 3, organizace kolektivní správy poskytne nositeli práv společně s každou platbou, kterou provede podle odstavce 1, alespoň tyto informace:
a)
období, během něhož došlo k užití, za něž nositeli práv tyto částky přísluší, a území, na nichž k užití došlo;
b)
vybrané částky, provedené srážky a částky rozdělené organizací kolektivní správy u každého práva k hudebnímu dílu online, k jehož zastupování v celém rozsahu nebo zčásti zmocnil nositel práv organizaci kolektivní správy;
c)
částky vybrané pro nositele práv, provedené srážky a částky rozdělené organizací kolektivní správy s ohledem na každého poskytovatele online služeb.
3. Pokud organizace kolektivní správy pověří udělováním licencí pro více území k právům k hudebním dílům online podle článků 29 a 30 jinou organizaci kolektivní správy, pověřená organizace kolektivní správy rozdělí částky uvedené v odstavci 1 přesně a neprodleně a poskytne informace uvedené v odstavci 2 pověřující organizaci kolektivní správy. Pověřující organizace kolektivní správy je odpovědná za následné rozdělení těchto částek a poskytnutí těchto informací nositelům práv, nedohodnou-li se tyto organizace kolektivní správy jinak.
Článek 29
Smlouvy mezi organizacemi kolektivní správy o udělování licencí pro více území
1. Členské státy zajistí, aby každá smlouva o zastupování mezi organizacemi kolektivní správy, kterou jedna organizace kolektivní správy pověřuje jinou organizaci kolektivní správy udělováním licencí pro více území k právům k hudebním dílům online ze svého vlastního hudebního repertoáru, měla nevýhradní povahu. Pověřená organizace kolektivní správy spravuje tato práva k užití online nediskriminačním způsobem.
2. Pověřující organizace kolektivní správy informuje své členy o hlavních podmínkách smlouvy, včetně doby jejího trvání a nákladů na služby poskytované pověřenou organizací kolektivní správy.
3. Pověřená organizace kolektivní správy informuje pověřující organizaci kolektivní správy o hlavních podmínkách, za nichž se licence k jejím právům k užití online uděluje, včetně způsobu užití, všech ustanovení, která se týkají licenční odměny nebo která ji ovlivňují, časového rozsahu licence, účetních období a území, na něž se licence vztahuje.
Článek 30
Povinnost zastupovat jinou organizaci kolektivní správy při udělování licencí pro více území
1. Členské státy zajistí, aby v případě, kdy organizace kolektivní správy, která neuděluje licence pro více území k právům k hudebním dílům online ze svého vlastního repertoáru ani nenabízí jejich udělování, požádá jinou organizaci kolektivní správy o uzavření smlouvy o zastupování za účelem zastupování uvedených práv, dožádaná organizace kolektivní správy byla povinna takové žádosti vyhovět, pokud již uděluje licence pro více území nebo nabízí jejich udělování pro tutéž kategorii práv k hudebním dílům online v repertoáru jedné nebo více organizací kolektivní správy.
2. Dožádaná organizace kolektivní správy odpoví žádající organizaci kolektivní správy písemně a bez zbytečného odkladu.
3. Aniž jsou dotčeny odstavce 5 a 6, dožádaná organizace kolektivní správy spravuje zastupovaný repertoár žádající organizace kolektivní správy za stejných podmínek jako těch, které se použijí na správu vlastního repertoáru.
4. Dožádaná organizace kolektivní správy zahrne zastupovaný repertoár žádající organizace kolektivní správy do všech nabídek, které předkládá poskytovatelům online služeb.
5. Úhrada nákladů na správu práv za služby poskytované dožádanou organizací kolektivní správy žádající organizaci nesmí překročit náklady, které odůvodněně vznikly dožádané organizaci kolektivní správy.
6. Žádající organizace kolektivní správy poskytne dožádané organizaci kolektivní správy informace týkající se jejího vlastního hudebního repertoáru, které jsou zapotřebí pro poskytnutí licence pro více území k právům k hudebním dílům online. Pokud jsou informace nedostatečné nebo v podobě, která neumožňuje dožádané organizaci kolektivní správy splnit požadavky této hlavy, má dožádaná organizace kolektivní správy nárok na úhradu nákladů, které odůvodněně vznikly při plnění těchto požadavků, nebo na vyloučení děl, u nichž jsou informace nedostatečné nebo je nelze použít.
Článek 31
Přístup k udělování licencí pro více území
Členské státy zajistí, aby v případě, kdy organizace kolektivní správy do 10. dubna 2017 neudělí licence pro více území k právům k hudebním dílům online ani nenabídne jejich udělování a ani neumožní, aby jiná organizace kolektivní správy zastupovala uvedená práva za tímto účelem, mohli nositelé práv, kteří zmocnili tuto organizaci kolektivní správy k zastupování svých práv k hudebním dílům online, odejmout této organizaci kolektivní správy práva k hudebním dílům online za účelem udělování licencí pro veškerá území, aniž by museli odejmout práva k hudebním dílům online za účelem udělování licencí pro jednotlivá území, a mohli tak udělovat licence pro více území ke svým právům k hudebním dílům online sami nebo prostřednictvím jiné strany, kterou k tomu zmocní, nebo prostřednictvím jakékoli organizace kolektivní správy, která splňuje ustanovení této hlavy.
Článek 32
Výjimka týkající se práv k hudebním dílům online pro rozhlasové a televizní programy
Požadavky podle této hlavy se nevztahují na organizace kolektivní správy, pokud na základě dobrovolného sloučení požadovaných práv v souladu s pravidly hospodářské soutěže podle článků 101 a 102 Smlouvy o fungování EU udělují licence pro více území k právům k hudebním dílům online požadované vysílatelem ke sdělování nebo zpřístupňování veřejnosti jeho rozhlasových nebo televizních programů veřejnosti současně s jeho původním vysíláním nebo po jeho skončení, jakož i online materiálu, včetně upoutávek, vyrobeného tímto vysílatelem nebo pro něj a který je doplňkem původního vysílání jeho rozhlasového nebo televizního programu.
HLAVA IV
OPATŘENÍ K PROSAZOVÁNÍ TOHOTO PŘEDPISU
Článek 33
Postup pro vyřizování stížností
1. Členské státy zajistí, aby organizace kolektivní správy poskytly svým členům a organizacím kolektivní správy, jejichž jménem spravují práva na základě smlouvy o zastupování, účinné a včasné postupy pro vyřizování stížností, zejména v souvislosti se zmocněním ke správě práv, ukončením zmocnění nebo odnětím práv, podmínkami členství, vybíráním částek příslušejících nositelům práv, srážkami a rozdělováním.
2. Na stížnosti členů nebo organizací kolektivní správy, jejichž jménem spravují práva na základě smlouvy o zastupování, odpovídají organizace kolektivní správy písemně. Pokud organizace kolektivní správy stížnost zamítne, musí uvést důvody.
Článek 34
Postupy pro alternativní řešení sporů
1. Členské státy mohou stanovit, aby spory mezi organizacemi kolektivní správy, členy organizací kolektivní správy, nositeli práv nebo uživateli, které se týkají ustanovení vnitrostátního práva přijatých podle požadavků této směrnice, podléhaly rychlému, nezávislému a nestrannému postupu pro alternativní řešení sporů.
2. Členské státy zajistí, aby pro účely hlavy III následující spory týkající se organizace kolektivní správy usazené na jejich území, která uděluje licence pro více území k právům k hudebním dílům online nebo nabízí jejich udělování, podléhaly nezávislému a nestrannému postupu pro alternativní řešení sporů:
a)
spory se současným nebo potenciálním poskytovatelem online služeb týkající se použití článků 16, 25, 26 a 27;
b)
spory s jedním nebo více nositeli práv ohledně použití článků 25, 26, 27, 28, 29, 30 a 31;
c)
spory s jinou organizací kolektivní správy týkající se použití článků 25, 26, 27, 28, 29 a 30.
Článek 35
Řešení sporů
1. Členské státy zajistí, aby spory mezi organizacemi kolektivní správy a uživateli, které se týkají především stávajících a navrhovaných podmínek udělování licencí nebo porušení smlouvy, bylo možno předložit soudu nebo případně jinému nezávislému a nestrannému orgánu pro řešení sporů, jenž má odborné znalosti v oblasti práva duševního vlastnictví.
2. Články 33 a 34 a odstavcem 1 tohoto článku není dotčeno právo smluvních stran prosazovat a hájit svá práva soudní cestou.
Článek 36
Dodržování předpisů
1. Členské státy zajistí, aby na to, zda organizace kolektivní správy usazené na jejich území dodržují ustanovení vnitrostátních právních předpisů přijatá podle požadavků stanovených v této směrnici, dohlížely příslušné orgány určené pro tento účel.
2. Členské státy zajistí, aby byly pro členy organizace kolektivní správy, nositele práv, uživatele, organizace kolektivní správy a další zúčastněné strany zavedeny postupy umožňující ohlašovat příslušným orgánům určeným pro tento účel činnosti nebo okolnosti, které podle jejich názoru představují porušení ustanovení vnitrostátních právních předpisů přijatých na základě požadavků stanovených v této směrnici.
3. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány určené pro tento účel měly pravomoc ukládat přiměřené sankce nebo přijímat vhodná opatření v případě, že nejsou dodržena ustanovení vnitrostátních právních předpisů přijatá k provedení této směrnice. Tyto sankce a opatření musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy oznámí Komisi do 10. dubna 2016 příslušné orgány uvedené v tomto článku a ve článcích 37 a 38. Komise obdržené informace zveřejní.
Článek 37
Výměna informací mezi příslušnými orgány
1. K usnadnění dohledu nad uplatňováním této směrnice zajistí každý členský stát, aby na žádost o informace obdrženou od příslušného orgánu jiného členského státu, který je k tomuto účelu příslušný, týkající se záležitostí souvisejících s uplatňováním této směrnice, zejména pokud jde o činnost organizací kolektivní správy usazených na území dožádaného členského státu, odpovídal příslušný orgán určený za tímto účelem bez zbytečného odkladu, pokud je tato žádost řádně odůvodněna.
2. Pokud se příslušný orgán domnívá, že organizace kolektivní správy usazená v jiném členském státě, která však provozuje činnost na jeho území, nedodržuje ustanovení vnitrostátních právních předpisů daného členského státu, v němž je tato organizace kolektivní správy usazena, přijatá v souladu s požadavky této směrnice, může předat veškeré relevantní údaje příslušnému orgánu členského státu, v němž je tato organizace kolektivní správy usazena, přičemž k těmto informacím případně připojí žádost adresovanou uvedenému orgánu, aby v rámci svých pravomocí přijal vhodná opatření. Dožádaný příslušný orgán poskytne do tří měsíců odůvodněnou odpověď.
3. Záležitost uvedenou v odstavci 2 může příslušný orgán podávající žádost rovněž postoupit odborné skupině zřízené v souladu s článkem 41.
Článek 38
Spolupráce za účelem rozvoje udělování licencí pro více území
1. Komise podporuje pravidelnou výměnu informací o situaci a vývoji v oblasti udělování licencí pro více území mezi příslušnými orgány k tomuto účelu určenými v členských státech a mezi těmito orgány a Komisí.
2. Komise vede se zástupci nositelů práv, organizací kolektivní správy, uživatelů, spotřebitelů a dalších zúčastněných stran pravidelné konzultace o jejich zkušenostech s používáním ustanovení hlavy III této směrnice. Komise poskytne v rámci výměny informací stanovené v odstavci 1 příslušným orgánům veškeré příslušné informace vyplývající z těchto konzultací.
3. Členské státy zajistí, aby jejich příslušné orgány do 10. října 2017 poskytly Komisi zprávu o situaci a vývoji v oblasti udělování licencí pro více území. Zpráva obsahuje informace zejména o dostupnosti licencí pro více území v dotčeném členském státu a dodržování ustanovení vnitrostátních právních předpisů přijatých při provádění hlavy III této směrnice organizacemi kolektivní správy a zároveň hodnocení rozvoje udělování licencí pro více území k právům k hudebním dílům online ze strany uživatelů, spotřebitelů, nositelů práv a jiných zúčastněných stran.
4. Na základě zpráv obdržených podle odstavce 3 a informací získaných podle odstavců 1 a 2 zhodnotí Komise používání hlavy III této směrnice. V případě potřeby a případně na základě zvláštní zprávy zváží další kroky s cílem řešit jakékoli zjištěné problémy. Toto hodnocení se vztahuje zejména na tyto případy:
a)
počet organizací kolektivní správy, které splňují požadavky hlavy III;
b)
uplatňování článků 29 a 30, včetně počtu smluv o zastupování, které uzavřely organizace kolektivní správy podle těchto článků;
c)
podíl repertoáru v členských státech, který je k dispozici pro udělování licencí pro více území.
HLAVA V
PODÁVÁNÍ ZPRÁV A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 39
Poskytování informací o organizacích kolektivní správy
Do 10. dubna 2016 členské státy poskytnou Komisi na základě informací, které mají k dispozici, seznam organizací kolektivní správy usazených na jejich území.
Členské státy oznámí Komisi bez zbytečného odkladu jakékoli změny tohoto seznamu.
Komise tyto informace zveřejní a průběžně je aktualizuje.
Článek 40
Zpráva
Do 10. dubna 2021 zhodnotí Komise používání této směrnice a podá zprávu Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice. Tato zpráva zahrnuje posouzení dopadu této směrnice na rozvoj přeshraničních služeb a kulturní rozmanitost, na vztahy mezi organizacemi kolektivní správy a uživateli a na činnosti organizací kolektivní správy, usazených mimo Unii, které v Unii působí, a případně potřeby přezkumu. Ke zprávě Komise případně připojí legislativní návrh.
Článek 41
Odborná skupina
Zřizuje se odborná skupina. Skládá se ze zástupců příslušných orgánů členských států. Odborné skupině předsedá zástupce Komise a zasedá z podnětu předsedy nebo na žádost delegace členského státu. Úkoly skupiny jsou následující:
a)
posuzovat dopad provedení této směrnice do vnitrostátního práva na fungování organizací kolektivní správy a nezávislých správců práv v rámci vnitřního trhu a upozorňovat na jakékoli problémy;
b)
organizovat konzultace týkající se veškerých otázek vyplývajících z používání této směrnice;
c)
usnadňovat výměnu informací ohledně souvisejícího vývoje právních předpisů a judikatury a hospodářského, společenského, kulturního a technologického vývoje, především na digitálním trhu s díly a jinými předměty ochrany.
Článek 42
Ochrana osobních údajů
Zpracování osobních údajů prováděné v rámci této směrnice se řídí směrnicí 95/46/ES.
Článek 43
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 10. dubna 2016. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 44
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 45
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 26. února 2014.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2014/26/ES
(2014. gada 26. februāris)
par autortiesību un blakustiesību kolektīvo pārvaldījumu un muzikālo darbu tiesību lietošanai tiešsaistē daudzteritoriālo licencēšanu iekšējā tirgū
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 50. panta 1. punktu, 53. panta 1. punktu un 62. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Savienības direktīvas, kuras ir pieņemtas autortiesību un blakustiesību jomā, jau nodrošina augstu aizsardzības līmeni tiesību subjektiem un līdz ar to regulējumu, saskaņā ar kuru var notikt ar minētajām tiesībām aizsargāta satura izmantošana. Minētās direktīvas veicina jaunrades attīstību un saglabāšanu. Iekšējā tirgū, kurā konkurence nav izkropļota, inovācijas un intelektuālās jaunrades aizsardzība mudina arī investēt novatoriskos pakalpojumos un produktos.
(2)
Autortiesību un blakustiesību aizsargāta satura, tostarp grāmatu, audiovizuālo darbu un mūzikas ierakstu, un ar tiem saistītu pakalpojumu izplatīšanai ir jālicencē dažādu autortiesību un blakustiesību subjektu, piemēram, autoru, izpildītāju, producentu un izdevēju, tiesības. Ja vien dalībvalstis nenosaka citādi, parasti tiesību subjekts var izvēlēties individuālu vai kolektīvu savu tiesību pārvaldījumu saskaņā ar Savienības tiesību aktiem un Savienības un tās dalībvalstu starptautiskajām saistībām. Autortiesību un blakustiesību pārvaldījums ietver licenču piešķiršanu izmantotājiem, izmantotāju revīziju un tiesību izmantošanas uzraudzību, autortiesību un blakustiesību īstenošanu, no tiesību izmantošanas gūto ieņēmumu iekasēšanu un tiesību subjektiem pienākošos summu sadalīšanu. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas sniedz tiesību subjektiem iespēju saņemt atlīdzību par izmantošanu - arī citu valstu tirgos -, kurus tie nespētu kontrolēt vai īstenot paši.
(3)
Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 167. pantā noteikts, ka Eiropas Savienībai ir jārīkojas, ņemot vērā kultūru daudzveidību, un jāveicina dalībvalstu kultūru uzplaukums, respektējot to valsts un reģionālās atšķirības un vienlaikus pievēršot uzmanību kopīgajam kultūras mantojumam. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām ir - un arī turpmāk būtu jānodrošina, lai tām būtu - svarīga loma, veicinot kultūras izpausmju daudzveidību, gan dodot mazākajiem un mazāk populāriem repertuāriem iespēju iekļūt tirgū, gan nodrošinot sociālus, kultūras vai izglītības pakalpojumus to tiesību subjektu un sabiedrības interesēs.
(4)
Ja mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas veic uzņēmējdarbību Savienībā, tam vajadzētu būt iespējai izmantot Līgumos paredzētās brīvības, pārstāvot tiesību subjektus, kuri dzīvo vai veic uzņēmējdarbību citā dalībvalstī, vai piešķirot licences izmantotājiem, kuri dzīvo vai veic uzņēmējdarbību citā dalībvalstī.
(5)
Pastāv ievērojamas atšķirības starp dažādu valstu noteikumiem, kas reglamentē mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju darbību, jo īpaši attiecībā uz to pārredzamību un atbildību pret saviem biedriem un tiesību subjektiem. Tādējādi daudzos gadījumos ir radušās grūtības, jo īpaši ārvalstu tiesību subjektiem, kad tie tiecas īstenot savas tiesības, un ir slikti veikta iekasēto ieņēmumu finanšu pārvaldība. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju darbības problēmas mazina autortiesību un blakustiesību izmantošanas efektivitāti visā iekšējā tirgū, kaitējot mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju biedru, tiesību subjektu un izmantotāju interesēm.
(6)
Nepieciešamība uzlabot mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju darbību tika noteikta jau Komisijas Ieteikumā 2005/737/EK (3). Minētajā ieteikumā tika izklāstīti vairāki principi, piemēram, tiesību subjektu brīvība izvēlēties mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas, vienlīdzīga attieksme pret visu kategoriju tiesību subjektiem un taisnīgs autoratlīdzību sadalījums. Tajā mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas tika aicinātas jau pirms sarunām un to starplaikā sniegt izmantotājiem pietiekamu informāciju par tarifiem un repertuāru. Tajā tika arī iekļauti ieteikumi attiecībā uz atbildību, tiesību subjektu pārstāvību mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju lēmējvienībās un strīdu izšķiršanu. Tomēr ieteikuma izpilde ir bijusi nevienmērīga.
(7)
Lai nodrošinātu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju biedru, tiesību subjektu un trešo personu interešu aizsardzību, dalībvalstu tiesību aktiem, kas saistīti ar muzikālu darbu autortiesību pārvaldījumu un daudzteritoriālu licencēšanu par muzikālu darbu tiešsaistes tiesībām, vajadzētu būt saskaņotiem, tādējādi garantējot līdzvērtīgus drošības pasākumus visā Savienībā. Tāpēc par šīs direktīvas juridisko bāzi vajadzētu būt LESD 50. panta 1. punktam.
(8)
Šīs direktīvas mērķis ir paredzēt koordinēšanu valstu noteikumiem par mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju īstenotā autortiesību un blakustiesību pārvaldījuma pieejamību, par to pārvaldības kārtību un par to uzraudzības sistēmu, un tāpēc par tās juridisko bāzi vajadzētu būt arī LESD 53. panta 1. punktam. Ņemot vērā to, ka šī ir nozare piedāvā pakalpojumus visā Savienībā, par šīs direktīvas juridisko bāzi vajadzētu būt LESD 62. pantam.
(9)
Šīs direktīvas mērķis ir noteikt prasības, kas piemērojamas mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, lai nodrošinātu augstus vadības, finansiālās pārvaldības, pārredzamības un ziņošanas standartus. Tomēr minētajam nevajadzētu liegt dalībvalstīm turpināt piemērot vai noteikt mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, kas veic uzņēmējdarbību to teritorijā, stingrākus standartus nekā tos, kas paredzēti šīs direktīvas II sadaļā, ja šādi stingrāki standarti ir saderīgi ar Savienības tiesību aktiem.
(10)
Nekam šajā direktīvā nebūtu jāliedz dalībvalstīm tos pašus vai līdzīgus noteikumus piemērot mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, kuras veic uzņēmējdarbību ārpus Savienības, bet darbojas attiecīgajā dalībvalstī.
(11)
Nekam šajā direktīvā nebūtu jāliedz mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām saskaņā ar vienlīdzīgiem, nediskriminējošiem un pārredzamiem nosacījumiem, ievērojot LESD 101. un 102. pantā noteiktos konkurences noteikumus, slēgt pārstāvības nolīgumus ar citām mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām tiesību pārvaldījuma jomā, lai atvieglotu, uzlabotu un vienkāršotu procedūras licenču piešķiršanai izmantotājiem, tostarp vienotu rēķinu sagatavošanas mērķiem, un piedāvāt daudzteritoriālu licencēšanu jomās, kas nav minētas šīs direktīvas III sadaļā.
(12)
Lai gan šī direktīva ir piemērojama visām mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, izņemot III sadaļu, kura attiecas tikai uz mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, kas daudzteritoriālā mērogā pārvalda autoru tiesības muzikālo darbu izmantošanai tiešsaistē, tā neskar tādus noteikumus par tiesību pārvaldījumu dalībvalstīs kā, piemēram, individuālo pārvaldījumu, pārstāvošās mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas un izmantotāja savstarpējās vienošanās paplašināto ietekmi, t. i., paplašinātu kolektīvo licencēšanu, obligāto kolektīvo pārvaldījumu, tiesiskās prezumpcijas attiecībā uz pārstāvību un tiesību nodošanu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām.
(13)
Šī direktīva neskar dalībvalstu tiesības saskaņā ar tiesību vai normatīvajiem aktiem vai jebkādu citu konkrētu mehānismu šim nolūkam piemērošanai to teritorijā noteikt taisnīgu kompensāciju tiesību subjektiem par izņēmumiem vai ierobežojumiem attiecībā uz reproducēšanas tiesībām, kas paredzētas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2001/29/EK (4), un atlīdzību tiesību subjektiem par atkāpēm no ekskluzīvajām tiesībām saistībā ar publisku patapināšanu, kas paredzētas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2006/115/EK (5), kā arī nosacījumus, kas piemērojami to iekasēšanai.
(14)
Ar šo direktīvu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām netiek paredzēta prasība izvēlēties īpašu juridisko formu. Praksē minētajām organizācijām ir dažādas juridiskās formas, piemēram, asociācijas, kooperatīvi vai sabiedrības ar ierobežotu atbildību, kuras kontrolē autortiesību un blakustiesību subjekti vai šādus tiesību subjektus pārstāvošas vienības vai arī kuras pieder šādiem subjektiem vai vienībām. Tomēr dažos izņēmuma gadījumos sakarā ar mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas juridisko formu trūkst līdzdalības vai kontroles elementa. Minētais attiecas, piemēram, uz fondiem, kuriem nav dalībnieku. Tomēr šīs direktīvas noteikumiem būtu jāattiecas arī uz minētajām organizācijām. Tāpat dalībvalstīm vajadzētu veikt atbilstīgus pasākumus, lai novērstu to, ka, izvēloties attiecīgu juridisko formu, tiek apieti šajā direktīvā paredzētie pienākumi. Būtu jāpiezīmē, ka vienības, kas pārstāv tiesību subjektus un ir mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju biedri, var būt citas mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas, tiesību subjektu asociācijas, apvienības vai citas organizācijas.
(15)
Tiesību subjektiem vajadzētu spēt savu tiesību pārvaldījumu uzticēt neatkarīgām mantisko tiesību pārvaldījuma vienībām. Šādas neatkarīgās mantisko tiesību pārvaldījuma vienības ir komerciālas vienības, taču atšķiras no mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām inter alia tādēļ, ka tās nepieder tiesību subjektiem un netiek no tiem kontrolētas. Tomēr tiktāl, ciktāl šādas neatkarīgās pārvaldījuma vienības veic tās pašas darbības, ko mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas, tām vajadzētu būt pienākumam sniegt konkrētu informāciju tiesību subjektiem, kurus tās pārstāv, mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, izmantotājiem, kā arī sabiedrībai.
(16)
Audiovizuālo darbu producenti, ierakstu producenti un raidorganizācijas licencē savas tiesības atsevišķos gadījumos papildus tiesībām, kuras tiem nodevuši, piemēram, izpildītāji, pamatojoties uz individuāliem līgumiem, un paši rīkojas savās interesēs. Grāmatu, mūzikas ierakstu vai laikrakstu izdevēji licencē tiesības, kuras tiem nodotas, balstoties uz individuāliem līgumiem, un rīkojas savās interesēs. Tādēļ audiovizuālo darbu producentus, ierakstu producentus un raidorganizācijas, kā arī izdevējus nevajadzētu uzskatīt par neatkarīgām mantisko tiesību pārvaldījuma vienībām. Arī autoru un izpildītāju menedžerus un aģentus, kas darbojas kā starpnieki un pārstāv tiesību subjektus viņu attiecībās ar mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, nevajadzētu uzskatīt par “neatkarīgām mantisko tiesību pārvaldījuma vienībām”, jo viņu īstenotais tiesību pārvaldījums nav saistīts ar tarifu noteikšanu, licenču piešķiršanu vai naudas iekasēšanu no izmantotājiem.
(17)
Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām vajadzētu spēt izvēlēties, ka dažas to darbības, piemēram, rēķinu izrakstīšanu izmantotājiem vai tiesību subjektiem izmaksājamo summu sadalījumu, veic meitasuzņēmumi vai citas to kontrolētas vienības. Šādos gadījumos minēto meitasuzņēmumu vai citu vienību darbībām būtu jāpiemēro šīs direktīvas noteikumi, kuri būtu piemērojami, ja attiecīgās darbības tieši veiktu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija.
(18)
Lai nodrošinātu, ka autortiesību un blakustiesību subjekti var pilnībā izmantot iekšējā tirgus sniegtās priekšrocības, ja to tiesības tiek pārvaldītas kolektīvi, un ka netiek nepamatoti ietekmēta to brīvība īstenot savas tiesības, ir jāparedz atbilstīgu drošības pasākumu iekļaušana mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju statūtos. Turklāt mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija, sniedzot savus pārvaldījuma pakalpojumus, nedrīkstētu tieši vai netieši diskriminēt tiesību subjektus, pamatojoties uz to valstspiederību, dzīvesvietu vai uzņēmējdarbības veikšanas vietu.
(19)
Ņemot vērā ar LESD noteiktās brīvības, autortiesību un blakustiesību kolektīvā pārvaldījuma pakalpojumu sniegšanai un saņemšanai būtu nepieciešams, lai tiesību subjekts varētu brīvi izvēlēties mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju, kas pārvaldītu tā tiesības, vai minētās tiesības būtu publiskošanas vai reproducēšanas tiesības, vai tiesību kategorijas, kas saistītas ar izmantošanas veidiem, piemēram, apraidi, teātra uzvedumus vai reproducēšanu tiešsaistes izplatīšanas nolūkā, ja mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija, kuru tiesību subjekts vēlas izvēlēties, jau pārvalda šādas tiesības vai tiesību kategorijas.
Tiesības, tiesību kategorijas vai darbu veidi un blakustiesību objekti, ko pārvalda mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija, būtu jānosaka minētās organizācijas biedru kopsapulcei, ja tie jau nav noteikti tās statūtos vai paredzēti likumā. Ir svarīgi nodrošināt, ka tiesības un tiesību kategorijas nosaka tā, lai saglabātu līdzsvaru starp tiesību subjektu tiesībām brīvi rīkoties ar saviem darbiem un blakustiesību objektiem un organizāciju spēju efektīvi pārvaldīt tiesības, jo īpaši ņemot vērā organizācijas pārvaldīto tiesību kategoriju un radošās darbības jomu, kurā tā darbojas. Pienācīgi ņemot vērā šo līdzsvaru, tiesību subjektiem vajadzētu būt iespējai vienkārši atsaukt šādas tiesības vai tiesību kategorijas no mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas pārvaldījuma un pārvaldīt šīs tiesības individuāli vai to visu vai daļas no tām pārvaldību uzticēt vai nodot citai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai vai citai vienībai neatkarīgi no mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas vai tiesību subjekta valstspiederības, dzīvesvietas vai uzņēmējdarbības veikšanas dalībvalsts. Ja dalībvalsts saskaņā ar Savienības tiesību aktiem un Savienības un tās dalībvalstu starptautiskajām saistībām paredz obligātu tiesību kolektīvo pārvaldījumu, tiesību subjekti varētu tikai izvēlēties citas mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas.
Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, kas pārvalda dažādus darbu veidus un blakustiesību objektus, piemēram, literāros, muzikālos vai fotogrāfiskos darbus, būtu arī jādod tiesību subjektiem iespēja uz šādu elastīgumu attiecībā uz dažādiem darbu veidiem un blakustiesību objektiem. Attiecībā uz tiesību izmantošanu nekomerciāliem mērķiem dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka to tiesību subjekti var īstenot tiesības piešķirt licences šādiem lietojumiem. Šādiem pasākumiem vajadzētu ietvert inter alia mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas lēmumu par nosacījumiem, kas saistīti ar minēto tiesību izmantošanu, kā arī tās biedru informēšanu par minētajiem nosacījumiem. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām būtu jāinformē tiesību subjekti par viņu izvēles iespējām un jāļauj tiem īstenot ar šīm iespējām saistītās tiesības pēc iespējas vienkāršāk. Tiesību subjektus, kuri jau ir devuši atļauju mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai, var informēt, izmantojot organizācijas tīmekļa vietni. Prasībai par tiesību subjektu piekrišanu jebkuru tiesību, tiesību kategoriju vai darbu veidu un blakustiesību objektu pārvaldījumam atļaujā nevajadzētu liegt tiesību subjektiem ar klusuciešot izteiktu piekrišanu pieņemt turpmākos ierosinātos grozījumus minētajā atļaujā saskaņā ar valstu tiesību aktos paredzētiem noteikumiem. Šai direktīvai nebūtu jāliedz piemērot nedz līguma noteikumus, saskaņā ar kuriem tiesību subjektu veiktam anulējumam vai atsaukumam ir tūlītēja ietekme uz licencēm, kas piešķirtas pirms šāda anulējuma vai atsaukuma, nedz līguma noteikumus, saskaņā ar kuriem šādas licences netiek skartas noteiktu laikposmu pēc šāda anulējuma vai atsaukuma. Tomēr ar šādiem noteikumiem nevajadzētu kavēt šīs direktīvas pilnīgu piemērošanu. Šai direktīvai nevajadzētu ietekmēt tiesību subjektu iespēju pārvaldīt savas tiesības individuāli, tostarp nekomerciāliem mērķiem.
(20)
Dalībai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijās vajadzētu būt balstītai uz objektīviem, pārredzamiem un nediskriminējošiem kritērijiem, tostarp attiecībā uz izdevējiem, kuri saskaņā ar līgumu par tiesību izmantošanu ir tiesīgi saņemt daļu no ienākumiem no tiesībām, ko pārvalda mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas, un tiesīgi iekasēt šādus ienākumus no mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām. Ar minētajiem kritērijiem nevajadzētu paredzēt mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām pienākumu pieņemt biedrus, kuru tiesību, tiesību kategoriju, darbu veidu vai blakustiesību objektu pārvaldīšana ir ārpus to darbības jomas. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas glabātajai dokumentācijai būtu jāļauj identificēt un atrast tās biedrus un tiesību subjektus, kuru tiesības attiecīgā organizācija pārstāv, pamatojoties uz minēto tiesību subjektu izsniegtām atļaujām.
(21)
Lai aizsargātu tiesību subjektus, kuru tiesības mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija pārstāv tieši, bet kuri neatbilst prasībām, lai kļūtu par tās biedriem, ir atbilstīgi prasīt, lai šādiem tiesību subjektiem tiktu piemēroti daži šīs direktīvas noteikumi, kas attiecas uz biedriem. Dalībvalstīm vajadzētu arī spēt piešķirt šādiem tiesību subjektiem tiesības piedalīties mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas lēmumu pieņemšanas procesā.
(22)
Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām būtu jādarbojas to tiesību subjektu kolektīvās interesēs, kurus tās pārstāv. Tāpēc ir svarīgi paredzēt sistēmas, kas dotu iespēju mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas biedriem izmantot savas tiesības, piedaloties mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas lēmumu pieņemšanas procesā. Dažās mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijās ir dažādas biedru kategorijas, kuri var pārstāvēt dažādus tiesību subjektu veidus, piemēram, producentus un izpildītājus. Šo dažādo kategoriju biedru pārstāvībai lēmumu pieņemšanas procesā vajadzētu būt taisnīgai un līdzsvarotai. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas biedru kopsapulces noteikumu efektivitāte būtu apdraudēta, ja nebūtu noteikumu par kopsapulču norisi. Tāpēc ir nepieciešams nodrošināt, lai kopsapulce tiktu sasaukta regulāri un vismaz reizi gadā un lai lielākā daļa mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas būtisko lēmumu tiktu pieņemta kopsapulcē.
(23)
Visiem mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju biedriem būtu jāļauj piedalīties un balsot biedru kopsapulcē. Šo tiesību īstenošanai būtu jāpiemēro tikai taisnīgi un samērīgi ierobežojumi. Dažos izņēmuma gadījumos mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas juridiski ir izveidotas kā nodibinājums, un tāpēc tām nav biedru. Šādos gadījumos biedru kopsapulces funkcijas būtu jāveic struktūrai, kura ir pilnvarota īstenot uzraudzību. Ja mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām ir vienības, kas pārstāv tiesību subjektus kā to biedrus, kā tas ir, piemēram, ja mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija ir sabiedrība ar ierobežotu atbildību un tās biedri ir tiesību subjektu asociācijas, dalībvalstīm vajadzētu spēt paredzēt, ka dažas vai visas biedru kopsapulces pilnvaras jāīsteno minēto tiesību subjektu kopsapulcei. Biedru kopsapulcei vajadzētu būt vismaz pilnvarām noteikt vadības rīcības regulējumu, jo īpaši attiecībā uz to, kā mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija izmanto no tiesībām gūtos ienākumus. Tomēr minētajam nevajadzētu skart dalībvalstu iespēju paredzēt stingrākus noteikumus, piemēram, par ieguldījumiem, apvienošanās iespējām vai aizdevumu ņemšanu, tostarp aizliegumu veikt jebkādus šādus darījumus. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām būtu jāveicina to biedru aktīva līdzdalība kopsapulcēs. Balsstiesību izmantošana būtu jāatvieglo gan biedriem, kas apmeklē kopsapulces, gan biedriem, kas tās neapmeklē. Papildus iespējai biedru tiesības izmantot elektroniskā veidā, biedriem vajadzētu būt tiesībām piedalīties un balsot organizācijas biedru kopsapulcē ar pilnvarotas personas palīdzību. Interešu konflikta gadījumos pilnvarota balsošana būtu jāierobežo. Vienlaicīgi dalībvalstīm ierobežojumi attiecībā uz pilnvarojumiem būtu jāparedz tikai tad, ja tas neskar biedru atbilstīgu un efektīvu līdzdalību lēmumu pieņemšanas procesā. Konkrētāk, pilnvaroto personu iecelšana veicina biedru atbilstīgu un efektīvu līdzdalību lēmumu pieņemšanas procesā un sniedz tiesību subjektiem īstenu iespēju pašiem izvēlēties mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju neatkarīgi no organizācijas uzņēmējdarbības veikšanas dalībvalsts.
(24)
Biedriem būtu jānodrošina iespēja piedalīties mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju vadības nepārtrauktā uzraudzībā. Šajā nolūkā minētajām organizācijām būtu jāīsteno uzraudzības funkcija, kas atbilstu to organizatoriskajai vienībai un dotu biedriem iespēju būt pārstāvētiem struktūrā, kas pilda minēto funkciju. Atkarībā no mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas organizatoriskās vienības uzraudzības funkciju var veikt atsevišķa struktūra, piemēram, uzraudzības padome, vai arī daži vai visi valdes direktori, kuri nepārvalda mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas darījumdarbību. Prasībai par biedru taisnīgu un līdzsvarotu pārstāvību nevajadzētu kavēt mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju uzraudzības īstenošanai iecelt trešās personas, tostarp personas ar atbilstīgām profesionālajām zināšanām, un tiesību subjektus, kuri neatbilst biedra prasībām vai kurus organizācija pārstāv nevis tieši, bet gan ar tādas vienības starpniecību, kas ir mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas biedre.
(25)
Lai nodrošinātu pareizu vadību, mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas vadībai ir jābūt neatkarīgai. Neatkarīgi no tā, vai vadītāji ir ievēlēti kā direktori, vai arī viņus uz līguma pamata ir pieņēmusi darbā vai nodarbina organizācija, būtu jāparedz viņiem prasība pirms stāšanās savā attiecīgajā amatā un pēc tam katru gadu iesniegt deklarāciju par to, vai pastāv kādi šo vadītāju tiesību un to tiesību subjektu interešu konflikti, kurus mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija pārstāv. Arī personām, kuras īsteno uzraudzības funkciju, būtu jāsniedz šādi ikgadēji paziņojumi. Dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām pieprasīt šādu paziņojumu publiskošanu vai iesniegšanu publiskās pārvaldes iestādēm.
(26)
Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas iekasē, pārvalda un sadala ieņēmumus, kas gūti, izmantojot tiesības, kuras tām uzticējuši tiesību subjekti. Minēto ieņēmumu galasaņēmēji ir tiesību subjekti, kuriem var būt tiešas tiesiskās attiecības ar organizāciju vai kurus var pārstāvēt vienība, kas ir mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas biedre, vai arī kurus var pārstāvēt, pamatojoties uz pārstāvības nolīgumu. Tāpēc ir svarīgi, lai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas ar vislielāko rūpību iekasētu, pārvaldītu un sadalītu minētos ieņēmumus. Precīza sadalīšana ir iespējama tikai tad, ja mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija veic pienācīgu uzskaiti par tās biedriem, licencēm un darbu un blakustiesību objektu izmantojumu. Tiesību subjektiem un izmantotājiem būtu arī jāsniedz attiecīgie dati, kas ir vajadzīgi, lai nodrošinātu tiesību efektīvu kolektīvo pārvaldījumu, un mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai šie dati būtu jāpārbauda.
(27)
Iekasētās summas, kas pienākas tiesību subjektiem, kontos būtu jāpārvalda atsevišķi no jebkādiem organizācijas iespējamajiem pašu aktīviem. Neskarot dalībvalstu iespēju paredzēt stingrākus noteikumus par ieguldījumiem, tostarp tiesību ieņēmumu ieguldījumu aizliegumu, ja šādas summas tiek ieguldītas, tas būtu jāveic saskaņā ar mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas vispārējo ieguldījumu un riska pārvaldības politiku. Lai saglabātu augstu tiesību subjektu tiesību aizsardzības līmeni un nodrošinātu to, ka jebkādi ienākumi, kas var tikt gūti saistībā ar šādu tiesību izmantošanu, uzkrājas par labu tiesību subjektiem, mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas veiktie un turētie ieguldījumi būtu jāpārvalda saskaņā ar kritērijiem, kuri radītu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai pienākumu rīkoties piesardzīgi, vienlaikus ļaujot mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai izlemt par visdrošāko un efektīvāko ieguldījumu politiku. Tam vajadzētu dot mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai iespēju izvēlēties tādu aktīvu sadali, kas precīzi atbilstu jebkāda konkrētā riska darījuma raksturam un ilgumam saistībā ar jebkādiem tiesību ieņēmumu ieguldījumiem un kas nepamatoti neietekmētu nekādus tiesību subjektam pienākošos tiesību ieņēmumus.
(28)
Tā kā tiesību subjektiem ir tiesības saņemt atlīdzību par savu tiesību izmantošanu, ir svarīgi, lai administratīvās izmaksas nepārsniegtu tiesību pārvaldījuma pamatotās izmaksas un lai lēmumu par jebkādu atskaitījumu, izņemot administratīvās izmaksas, piemēram, par sociāliem, kultūras vai izglītības mērķiem paredzētu atskaitījumu, vajadzētu pieņemt mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas biedriem. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju darbībai attiecībā uz noteikumiem, kas reglamentē šos atskaitījumus, vajadzētu būtu pārredzamai tiesību subjektiem. Tās pašas prasības būtu jāpiemēro visiem lēmumiem par tiesību ieņēmumu izmantošanu kolektīvai sadalei, piemēram, stipendijām. Tiesību subjektiem vajadzētu būt iespējai bez jebkādas diskriminācijas piekļūt jebkādiem sociālajiem, kultūras un izglītības pakalpojumiem, ko finansē, izmantojot šādus atskaitījumus. Šai direktīvai nevajadzētu ietekmēt valstu tiesību aktos paredzētos atskaitījumus, piemēram, atskaitījumus par sociālajiem pakalpojumiem, ko mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas sniedz tiesību subjektiem, attiecībā uz jebkādiem aspektiem, kas nav reglamentēti šajā direktīvā, ja šādi atskaitījumi atbilst Savienības tiesību aktiem.
(29)
Summas, kas pienākas atsevišķiem tiesību subjektiem vai attiecīgi tiesību subjektu kategorijām, būtu jāsadala un jāizmaksā laicīgi un saskaņā ar attiecīgo mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju vispārējo sadales politiku, tostarp gadījumos, kad minēto veic cita vienība, kas pārstāv tiesību subjektus. Tikai objektīvi iemesli, ko mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija nespēj kontrolēt, var attaisnot tiesību subjektiem pienākošos summu sadales un izmaksas kavējumus. Tādēļ tādi apstākļi kā tiesību ieņēmumu ieguldīšana, ievērojot termiņu, nebūtu jāuzskata par pamatotu šādas kavēšanās iemeslu. Ir lietderīgi ļaut dalībvalstīm lemt par noteikumiem, kas nodrošina laicīgu sadali un tiesību subjektu efektīvu meklēšanu un identificēšanu gadījumos, kad šādi objektīvi iemesli rodas. Lai nodrošinātu, ka summas, kas pienākas tiesību subjektiem, tiek atbilstīgi un efektīvi sadalītas, neskarot dalībvalstu iespēju noteikt stingrākus noteikumus, ir nepieciešams prasīt, lai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas labticīgi veic samērīgus un rūpīgus pasākumus nolūkā noteikt un atrast attiecīgos tiesību subjektus. Turklāt ir lietderīgi, lai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju biedri tiktāl, ciktāl tas ir atļauts valstu tiesību aktos, lemtu par jebkuru tādu summu izmantošanu, kuras nevar sadalīt gadījumos, kad nav iespējams identificēt vai atrast tiesību subjektus, kuri ir tiesīgi saņemt minētās summas.
(30)
Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām vajadzētu spēt pārvaldīt tiesības un iekasēt ieņēmumus, kas gūti saistībā ar to izmantošanu, saskaņā ar pārstāvības nolīgumiem, kas noslēgti ar citām organizācijām. Lai aizsargātu citu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju biedru tiesības, mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija nedrīkst īstenot atšķirīgu attieksmi pret tiesībām, ko tā pārvalda saskaņā ar pārstāvības nolīgumiem, un tiesībām, ko tā tieši pārvalda tās tiesību subjektu vārdā. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija nedrīkstētu arī piemērot atskaitījumus no citas mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas vārdā iekasētiem ieņēmumiem, izņemot atskaitījumus attiecībā uz administratīvajām izmaksām, bez šīs citas organizācijas nepārprotamas piekrišanas. Lietderīgi ir arī prasīt, lai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas saskaņā ar šādiem pārstāvības nolīgumiem sadalītu un veiktu maksājumus citām organizācijām ne vēlāk kā tad, kad tās sadala un veic maksājumus saviem biedriem un tiem tiesību subjektiem, kurus tās pārstāv, bet kuri nav to biedri. Turklāt saņēmējorganizācijai savukārt vajadzētu būt pienākumam nekavējoties sadalīt summas, kas pienākas tiesību subjektiem, kurus tā pārstāv.
(31)
Taisnīgi un nediskriminējoši komerciālie licencēšanas noteikumi ir īpaši svarīgi, lai nodrošinātu, ka izmantotāji var saņemt licences par darbiem un blakus tiesību objektiem, attiecībā uz kuriem mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija pārstāv tiesības, un lai nodrošinātu atbilstīgas atlīdzības saņemšanu tiesību subjektiem. Tādēļ mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām un izmantotājiem licencēšanas sarunas vajadzētu veikt labticīgi un piemērot tarifus, kuri būtu jānosaka, pamatojoties uz objektīviem un nediskriminējošiem kritērijiem. Ir lietderīgi prasīt, lai licences maksa vai atlīdzība, ko nosaka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas, ir samērīga inter alia saistībā ar tiesību izmantošanas ekonomisko vērtību attiecīgajā kontekstā. Visbeidzot, mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām būtu bez nepamatotas kavēšanās jāatbild uz izmantotāju licenču pieprasījumiem.
(32)
Digitālajā vidē mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas regulāri saņem pieprasījumus licencēt savu repertuāru pilnīgi jauniem izmantošanas veidiem un darījumdarbības modeļiem. Šādos gadījumos un nolūkā veicināt šādu licenču attīstību veicinošu vidi, neskarot konkurences tiesību noteikumu piemērošanu, mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām vajadzētu būt elastīguma iespējām, kas nepieciešamas, lai pēc iespējas ātrāk sniegtu individualizētas licences inovatīviem tiešsaistes pakalpojumiem, novēršot risku, ka minēto licenču nosacījumi varētu tikt izmantoti kā precedents citu licenču nosacījumu noteikšanai.
(33)
Lai nodrošinātu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām iespēju ievērot šajā direktīvā izklāstītos pienākumus, izmantotājiem būtu jāsniedz šīm organizācijām attiecīgā informācija par tiesībām, kuras pārstāv mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas. Šo pienākumu nevajadzētu attiecināt uz fiziskām personām, kuru darbība ir vērsta uz mērķiem, kas nav saistīti ar to komercdarbību, darījumdarbību, amatu vai profesiju, kuri tādējādi nav ietverti šajā direktīvā paredzētajā izmantotāja definīcijā. Turklāt mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju prasītajai informācija vajadzētu būt tikai tādai, kas ir samērīga, nepieciešama un ir izmantotāju rīcībā, lai dotu iespēju šādām organizācijām veikt savas funkcijas, ņemot vērā mazo un vidējo uzņēmumu specifisko situāciju. Minēto pienākumu varētu iekļaut līgumā starp mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju un izmantotāju; šāda iekļaušana neliedz īstenot valstu tiesību aktos paredzētās tiesības uz informāciju. Termiņiem, kas piemērojami izmantotāju informācijas iesniegšanai, vajadzētu būt tādiem, kas ļautu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām ievērot termiņus, kuri noteikti tiesību subjektiem pienākošos summu sadalei. Šai direktīvai nevajadzētu skart dalībvalstu iespēju prasīt mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, kas veic uzņēmējdarbību to teritorijā, izrakstīt kopīgus rēķinus.
(34)
Lai palielinātu tiesību subjektu, izmantotāju un citu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju uzticību mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju īstenotajam tiesību pārvaldījumam, katrai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai būtu jāievēro īpašas pārredzamības prasības. Tādēļ katrai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai vai tās biedram, kas ir vienība, kura atbild par tiesību subjektiem pienākošos summu piešķiršanu vai izmaksu, vajadzētu būt pienākumam vismaz reizi gadā sniegt atsevišķiem tiesību subjektiem konkrētu informāciju, piemēram, par tiem piešķirtajām vai izmaksātajām summām un veiktajiem atskaitījumiem. Būtu jāparedz arī prasība, ka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām jāsniedz pietiekama informācija, tostarp finanšu informācija, citām mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, kuru tiesības tās pārvalda saskaņā ar pārstāvības nolīgumiem.
(35)
Lai nodrošinātu, ka tiesību subjektiem, citām mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām un izmantotājiem ir piekļuve informācijai par organizācijas darbības jomu un par tās pārstāvētajiem darbiem vai blakustiesību objektiem, mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai vajadzētu arī pēc pienācīgi pamatota pieprasījuma sniegt informāciju par minētajiem jautājumiem. Jautājumu par to, vai un kādā apmērā var iekasēt samērīgas maksas par šā pakalpojuma sniegšanu, būtu jāļauj reglamentēt ar valstu tiesību aktiem. Katrai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai vajadzētu arī publiskot informāciju par tās vienību un to, kā tā veic savas darbības, tostarp jo īpaši tās statūtus un vispārējo politiku attiecībā uz administratīvajām izmaksām, atskaitījumiem un tarifiem.
(36)
Lai nodrošinātu, ka tiesību subjektiem ir iespēja uzraudzīt mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju attiecīgos darbības rezultātus un salīdzināt tos, šādām organizācijām būtu jāpublicē ikgadējā atklātības ziņojums, kurā iekļauta salīdzināma revidēta finanšu informācija, kas attiecas uz to darbībām. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām kā daļa no ikgadējā atklātības ziņojuma arī būtu jāpublicē gada īpašais ziņojums par sociālajiem, kultūras un izglītības pakalpojumiem paredzēto summu izlietojumu. Ar šo direktīvu nevajadzētu atturēt mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju no ikgadējā atklātības ziņojumā prasītās informācijas publicēšanas vienā dokumentā, piemēram, kā daļu no tās ikgadējiem finanšu pārskatiem, vai atsevišķos ziņojumos.
(37)
Tiešsaistes pakalpojumu sniedzējiem, kas izmanto muzikālus darbus, piemēram, sniedz mūzikas pakalpojumus, kas ļauj patērētājiem lejupielādēt vai klausīties mūziku straumēšanas režīmā, kā arī citus pakalpojumus, kas nodrošina piekļuvi filmām vai spēlēm, kurās mūzika ir būtisks elements, vispirms jāiegūst tiesības izmantot šādus darbus. Direktīvā 2001/29/EK ir noteikta prasība, ka par visām tiesībām izmantot muzikālos darbus tiešsaistē ir jāsaņem licence. Attiecībā uz autoriem minētās tiesības ir ekskluzīvas reproducēšanas tiesības un ekskluzīvas tiesības uz muzikālu darbu publiskošanu, tostarp tiesības darīt tos pieejamus. Minētās tiesības var pārvaldīt paši individuālie tiesību subjekti, piemēram, autori vai mūzikas ierakstu izdevēji, vai arī mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas, kas sniedz kolektīvā pārvaldījuma pakalpojumus tiesību subjektiem. Autortiesības uz reproducēšanu un publiskošanu var pārvaldīt dažādas mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas. Turklāt ir gadījumi, kad vairākiem tiesību subjektiem ir tiesības uz vienu un to pašu darbu un tie var būt atļāvuši dažādām mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām licencēt to attiecīgās tiesību daļas attiecībā uz darbu. Jebkuram izmantotājam, kurš vēlas sniegt tiešsaistes pakalpojumus, ar kuriem patērētājiem tiek piedāvāta plaša muzikālo darbu izvēle, ir jāiegūst tiesības izmantot darbus no visiem dažādajiem tiesību subjektiem un mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām.
(38)
Lai gan internetam nav robežu, mūzikas tiešsaistes pakalpojumu tirgus Savienībā joprojām ir sadrumstalots un vienotais digitālais tirgus vēl joprojām nav izveidots pilnībā. Sarežģītība un grūtības, kas saistītas ar tiesību kolektīvo pārvaldījumu Eiropā, vairākos gadījumos ir palielinājušas Eiropas mūzikas tiešsaistes pakalpojumu digitālā tirgus sadrumstalotību. Šī situācija ir krasā kontrastā strauji augošajam patērētāju pieprasījumam pēc piekļuves digitālajam saturam un saistītajiem novatoriskajiem pakalpojumiem, tostarp pāri valstu robežām.
(39)
Ieteikums 2005/737/EK veicināja jaunas normatīvās vides izveidi, kas labāk piemērota autortiesību un blakustiesību pārvaldījuma reglamentēšanai Savienības līmenī, lai nodrošinātu likumīgus mūzikas tiešsaistes pakalpojumus. Tajā atzīts, ka muzikālu darbu tiešsaistes izmantošanas laikmetā komerciālajiem izmantotājiem ir vajadzīga licencēšanas politika, kas atbilst tiešsaistes vides visuresībai un attiecas uz daudzām teritorijām. Tomēr ar ieteikumā paredzēto nav bijis pietiekami, lai veicinātu plašāku daudzteritoriālu licencēšanu par muzikālu darbu tiešsaistes tiesībām vai lai apmierinātu specifiskas prasības attiecībā uz daudzteritoriālo licencēšanu.
(40)
Mūzikas tiešsaistes pakalpojumu nozarē, kurā teritoriāls autortiesību kolektīvais pārvaldījums joprojām ir norma, ir būtiski radīt nosacījumus, kas veicinātu to, ka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas piemēro visefektīvāko licencēšanas praksi, turklāt aizvien vairāk pārrobežu kontekstā. Tādēļ ir lietderīgi paredzēt noteikumu kopumu, ar kuru paredz pamatnosacījumus daudzteritoriālai kolektīvai licencēšanai par muzikālu darbu, tostarp dziesmu tekstu, tiesībām izmantošanai tiešsaistē, ko veic mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas. Šādi paši noteikumi būtu jāpiemēro šādai visu muzikālo darbu, tostarp audiovizuālajos darbos iekļautu muzikālo darbu, licencēšanai. Tomēr minēto nevajadzētu attiecināt uz tiešsaistes pakalpojumiem, kas nodrošina piekļuvi tikai muzikālajiem darbiem nošu pieraksta veidā. Ar šīs direktīvas noteikumiem būtu jānodrošina vajadzīgais kvalitātes minimums pārrobežu pakalpojumiem, ko sniedz mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas, jo īpaši attiecībā uz repertuāru pārredzamību un finanšu plūsmas pareizību saistībā ar tiesību izmantošanu. Ar tiem būtu arī jārada pamats, lai atvieglotu mūzikas repertuāru un tiesību brīvprātīgu apvienošanu, tādējādi samazinot licenču skaitu, kāds vajadzīgs izmantotājam, lai sniegtu daudzteritoriālus un daudzrepertuārus pakalpojumus. Minētajiem noteikumiem vajadzētu ļaut mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai lūgt citai organizācijai pārstāvēt savu repertuāru daudzteritoriālā mērogā, ja tā pati nevar vai nevēlas izpildīt prasības. Būtu jānosaka, ka organizācijai, kura saņem pieprasījumu, ir pienākums akceptēt pieprasījuma iesniedzējas organizācijas pilnvarojumu, ar nosacījumu, ka tā jau apvieno repertuāru un piedāvā vai piešķir daudzteritoriālas licences. Likumīgu mūzikas tiešsaistes pakalpojumu attīstībai visā Savienībā būtu arī jāveicina cīņa pret autortiesību pārkāpumiem tiešsaistē.
(41)
Precīzas un visaptverošas informācijas pieejamība par muzikālajiem darbiem, tiesību subjektiem un tiesībām, kuras katra mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija ir pilnvarota pārstāvēt konkrētā teritorijā, ir īpaši būtiska, lai nodrošinātu efektīvu un pārredzamu licencēšanas procesu, izmantotāju atskaišu turpmāku apstrādi un saistīto rēķinu izrakstīšanu pakalpojumu sniedzējiem, un pienākošos summu sadali. Minētā iemesla dēļ mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, kas piešķir daudzteritoriālas licences muzikāliem darbiem, būtu jāspēj šādus sīkus datus apstrādāt ātri un precīzi. Šim nolūkam ir jāizmanto datubāzes ar informāciju par īpašumtiesībām, kas ir licencētas daudzteritoriālā mērogā, iekļaujot tajās datus, kas ļautu identificēt darbus, tiesības un tiesību subjektus, ko mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija ir pilnvarota pārstāvēt, kā arī teritorijas, uz kurām tiek attiecināta atļauja. Jebkuras izmaiņas minētajā informācijā būtu jāņem vērā bez nepamatotas kavēšanās, un datubāzes būtu pastāvīgi jāatjaunina. Ar minētajām datubāzēm vajadzētu palīdzēt arī salīdzināt datus par darbiem ar datiem par fonogrammām vai jebkuriem citiem nesējiem, kur fiksēts darbs. Turklāt ir svarīgi nodrošināt, ka potenciālajiem izmantotājiem un tiesību subjektiem, kā arī mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, ir piekļuve informācijai, kas tiem vajadzīga, lai identificētu šo mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju pārstāvēto repertuāru. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām vajadzētu būt tiesībām veikt pasākumus, lai aizsargātu datu precizitāti un integritāti, kontrolētu to atkārtotu izmantošanu vai lai aizsargātu komerciāli sensitīvu informāciju.
(42)
Lai nodrošinātu, ka to apstrādātie dati par attiecīgo mūzikas repertuāru ir iespējami precīzi, mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, kuras piešķir daudzteritoriālas licences muzikāliem darbiem, būtu jāparedz pienākums nepieciešamības gadījumā nepārtraukti un bez kavēšanās atjaunināt savas datubāzes. Tām būtu jāizveido viegli izmantojamas procedūras, lai tiešsaistes pakalpojumu sniedzēji, kā arī tiesību subjekti un citas mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas varētu informēt tās par jebkuru neprecizitāti, kas varētu būt organizāciju datubāzēs attiecībā uz tiem piederošajiem vai to kontrolētajiem darbiem, tostarp tiesībām - pilnībā vai daļēji - un teritorijām, attiecībā uz kurām tie ir pilnvarojuši rīkoties attiecīgo mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju, vienlaicīgi tomēr neapdraudot mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas rīcībā esošo datu patiesumu un integritāti. Tā kā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 95/46/EK (6) katram datu subjektam piešķir tiesības uz neprecīzu vai nepilnīgu datu labošanu, dzēšanu vai piekļuves liegšanu tiem, arī šai direktīvai būtu jānodrošina, ka neprecīza informācija par tiesību subjektiem vai citām mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām saistībā ar daudzteritoriālām licencēm ir jāizlabo bez nepamatotas kavēšanās. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām vajadzētu būt arī iespējai elektroniski veikt darbu un tiesību pārvaldījuma atļauju reģistrāciju. Ņemot vērā to, cik svarīga ātrai un efektīvai datu apstrādei ir informācijas automatizācija, mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām būtu jānodrošina tiesību subjektiem elektronisko saziņas līdzekļu izmantošana šīs informācijas strukturētai paziņošanai. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām pēc iespējas būtu nodrošina, ka šādā elektroniskā saziņā ir ņemti vērā starptautiskā vai Savienības līmenī izstrādātie brīvprātīgi piemērojamie attiecīgās nozares standarti vai prakses.
(43)
Nozares standarti tādās jomās kā mūzikas izmantošana, tirdzniecības atskaites un rēķinu izrakstīšana ir ļoti būtiski, lai uzlabotu datu apmaiņas efektivitāti starp mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām un izmantotājiem. Licenču izmantošanas uzraudzībā būtu jāievēro pamattiesības, tostarp tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību un tiesības uz personas datu aizsardzību. Lai nodrošinātu, ka šā efektivitātes pieauguma rezultātā paātrinās finanšu datu apstrāde un attiecīgi maksājumi tiesību subjektiem tiek veikti savlaicīgāk, mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām būtu jāparedz pienākums izrakstīt rēķinus pakalpojumu sniedzējiem un sadalīt tiesību subjektiem pienākošās summas bez kavēšanās. Lai šī prasība būtu iedarbīga, izmantotājiem ir jāsniedz mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām precīzus un savlaicīgus ziņojumus par darbu izmantošanu. Nevajadzētu noteikt, ka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām ir jāpieņem izmantotāju atskaites īpašniekprogrammatūras formātā, ja ir pieejami plaši izmantoti nozares standarti. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas nevajadzētu atturēt no ārpakalpojumu izmantošanas saistībā ar daudzteritoriālu licenču piešķiršanu par muzikālu darbu tiešsaistes tiesībām. Administratīvo resursu koplietošana vai konsolidācija palīdzētu organizācijām uzlabot pārvaldījuma pakalpojumus un racionalizēt ieguldījumus datu pārvaldības instrumentos.
(44)
Dažādu mūzikas repertuāru apvienošana daudzteritoriālai licencēšanai atvieglo licencēšanas procesu un, padarot visus repertuārus pieejamus tirgum daudzteritoriālai licencēšanai, veicina kultūras daudzveidību un palīdz samazināt darījumu skaitu, kāds tiešsaistes pakalpojumu sniedzējam ir vajadzīgs, lai varētu sniegt pakalpojumus. Šādai repertuāru apvienošanai būtu jāveicina jaunu tiešsaistes pakalpojumu attīstība, kā arī jāsamazina darījumu izmaksas, kas tiek novirzītas uz patērētājiem. Tāpēc mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas, kuras nevēlas vai nevar pašas tieši piešķirt daudzteritoriālas licences savam mūzikas repertuāram, būtu jāmudina brīvprātīgi pilnvarot citas mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas pārvaldīt to repertuāru saskaņā ar nediskriminējošiem noteikumiem. Ekskluzivitāte līgumos par daudzteritoriālām licencēm ierobežotu izvēli, kas pieejama izmantotājiem, kuri vēlas saņemt daudzteritoriālas licences, kā arī ierobežotu izvēli, kas pieejama mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, kuras vēlas saņemt daudzteritoriāla pārvaldījuma pakalpojumus attiecībā uz savu repertuāru. Tāpēc visi pārstāvības nolīgumi starp mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, kas nodrošina daudzteritoriālu licencēšanu, būtu jānoslēdz uz neekskluzīva pamata.
(45)
Īpaši svarīga mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju biedriem ir to nosacījumu pārredzamība, saskaņā ar kuriem mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas pārvalda darbu tiešsaistes tiesības. Tāpēc mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām būtu jāsniedz saviem biedriem pietiekami daudz informācijas par svarīgākajiem noteikumiem jebkurā līgumā, ar kuru jebkura cita mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija tiek pilnvarota pārstāvēt minēto biedru mūzikas tiešsaistes tiesības daudzteritoriālai licencēšanai.
(46)
Ir svarīgi arī paredzēt prasību, lai jebkura mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija, kas piedāvā vai piešķir daudzteritoriālas licences, piekristu pārstāvēt jebkuras mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas repertuāru, kura nolēmusi nedarīt to pati. Lai nodrošinātu, ka šī prasība nav nesamērīga un nepārsniedz to, kas ir nepieciešams, mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai, kura saņem pieprasījumu, būtu jāparedz pienākums uzņemties pārstāvību tikai tad, ja pieprasījums attiecas vienīgi uz tādām darbu tiešsaistes tiesībām vai šādu tiesību kategorijām, ko tā pati pārstāv. Turklāt šī prasība būtu jāpiemēro tikai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, kuras apvieno repertuāru, un nebūtu jāpiemēro arī tām mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, kas piešķir daudzteritoriālas licences tikai savam repertuāram. To nevajadzētu attiecināt arī uz mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, kuras tikai apvieno tiesības uz vieniem un tiem pašiem darbiem, lai varētu kopīgi licencēt gan šādu darbu reproducēšanas, gan publiskošanas tiesības. Lai aizsargātu pilnvarojošās mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas tiesību subjektu intereses un nodrošinātu, ka maziem un mazāk populāriem repertuāriem dalībvalstīs ir iespēja piekļūt iekšējam tirgum ar vienādiem noteikumiem, ir svarīgi, lai pilnvarojošās mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas repertuāru pārvaldītu, piemērojot tos pašus nosacījumus, kurus piemēro pilnvarotās mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas repertuāram, un lai tas tiktu ietverts piedāvājumos, ko pilnvarotā mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija sniedz tiešsaistes pakalpojumu sniedzējiem. Administratīvajām izmaksām, ko iekasē pilnvarotā mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija, vajadzētu būt tādām, kas ļautu minētajai organizācijai atpelnīt veiktos nepieciešamos un samērīgos ieguldījumus. Neviens līgums, saskaņā ar kuru mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija pilnvaro citu organizāciju vai organizācijas piešķirt daudzteritoriālas licences attiecībā uz savu mūzikas repertuāru izmantošanu tiešsaistē, nedrīkstētu liegt šai pirmajai minētajai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai turpināt piešķirt licences tikai attiecībā uz tās dalībvalsts teritoriju, kurā minētā mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija veic uzņēmējdarbību, attiecībā uz savu un jebkuru citu repertuāru, ko tā var būt pilnvarota pārstāvēt minētajā teritorijā.
(47)
Noteikumu par mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju veikto daudzteritoriālo licencēšanu mērķi un efektivitāte būtu būtiski apdraudēti, ja tiesību subjektiem nebūtu iespēja īstenot šādas tiesības attiecībā uz daudzteritoriālām licencēm gadījumā, ja mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija, kurai tie ir piešķīruši savas tiesības, nepiešķirtu vai nepiedāvātu daudzteritoriālas licences un turklāt arī nevēlētos pilnvarot to darīt citas mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas. Šā iemesla dēļ būtu svarīgi, lai šādos apstākļos tiesību subjektiem būtu iespēja izmantot tiesības pašiem vai ar citas personas vai citu personu starpniecību piešķirt daudzteritoriālas licences, ko pieprasa tiešsaistes pakalpojumu sniedzēji, atsaucot no savas sākotnējās mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas savas tiesības tiktāl, ciktāl tas nepieciešams daudzteritoriālai licencēšanai attiecībā uz izmantošanu tiešsaistē, un atstājot šīs pašas tiesības savas sākotnējās organizācijas pārvaldījumā attiecībā uz licencēšanu vienā teritorijā.
(48)
Raidorganizācijas parasti izmanto vietējās mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas piešķirto licenci, kas attiecas uz pašu televīzijas un radio programmu raidījumiem, kuros ietverti muzikāli darbi. Minētā licence bieži vien attiecas tikai uz apraides darbībām. Licence par muzikālu darbu tiešsaistes tiesībām būtu nepieciešama, lai atļautu šādus televīzijas vai radio raidījumus darīt pieejamus arī tiešsaistē. Lai atvieglotu muzikālu darbu tiešsaistes tiesību licencēšanu attiecībā uz televīzijas un radio raidījumu simultānu un vēlāku pārraidīšanu, ir nepieciešams paredzēt atkāpi no noteikumiem, kas citādi būtu piemērojami daudzteritoriālai licencēšanai attiecībā uz muzikālu darbu tiešsaistes tiesībām. Šādas atkāpes darbības jomai būtu jāaprobežojas tikai ar to, kas ir vajadzīgs, lai dotu iespēju tiešsaistē piekļūt televīzijas vai radio programmām, un ar materiālu, kurš ir skaidri izteiktās pakārtotības attiecībās ar sākotnējo programmu un kas radīts tādiem mērķiem kā, piemēram, attiecīgās televīzijas vai radio programmas papildināšana, iepriekšēja vai atkārtota noskatīšanās/noklausīšanās. Minētās atkāpes piemērošanas dēļ nedrīkstētu tikt kropļota konkurence ar citiem pakalpojumiem, kas sniedz patērētājiem piekļuvi atsevišķiem muzikālajiem vai audiovizuālajiem darbiem tiešsaistē, vai radīti konkurences ierobežojumi, piemēram, veikta tirgus vai klientu sadalīšana, ar ko tiktu pārkāpts LESD 101. vai 102. pants.
(49)
Ir jānodrošina to valstu tiesību aktu noteikumu efektīva piemērošana, kas pieņemti atbilstīgi šai direktīvai. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām saviem biedriem būtu jāpiedāvā īpašas sūdzību izskatīšanas procedūras. Minētajām procedūrām vajadzētu būt pieejamām arī citiem tiesību subjektiem, ko tieši pārstāv organizācija, kā arī citām mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, kuru vārdā tā pārvalda tiesības saskaņā ar pārstāvības nolīgumu. Turklāt dalībvalstīm vajadzētu arī būt iespējai paredzēt, ka strīdus, kas sakarā ar šīs direktīvas piemērošanu radušies starp mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, to biedriem, tiesību subjektiem vai izmantotājiem, ir iespējams iesniegt izskatīšanai alternatīvā strīdu izšķiršanas procedūrā, kas ir ātra, neatkarīga un objektīva. Konkrētāk, noteikumi par daudzteritoriālu licencēšanu par muzikālu darbu tiešsaistes tiesībām varētu zaudēt efektivitāti, ja strīdi starp mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām un citām pusēm netiktu ātri un efektīvi atrisināti. Tāpēc ir lietderīgi nodrošināt (neskarot tiesības vērsties tiesā) iespēju izmantot viegli pieejamas, objektīvas un efektīvas ārpustiesas procedūras, piemēram, mediāciju vai šķīrējtiesu, lai risinātu konfliktus starp mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, kuras piešķir daudzteritoriālas licences, no vienas puses, un mūzikas tiešsaistes pakalpojumu sniedzējiem, tiesību subjektiem vai citām mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, no otras puses. Šajā direktīvā nav noteikts nedz konkrēts veids, kādā šāda alternatīva strīdu izšķiršana būtu jāorganizē, nedz tas, kurai struktūrai tas būtu jāveic, ar nosacījumu, ka tiek garantēta tās neatkarība, objektivitāte un efektivitāte. Visbeidzot, ir lietderīgi arī prasīt, lai dalībvalstīm būtu neatkarīgas, objektīvas un efektīvas strīdu izšķiršanas procedūras, ko veic struktūras, kuras specializējas intelektuālā īpašuma tiesību jomā, vai tiesas, kuras spēj atrisināt komerctiesiskus strīdus starp mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām un izmantotājiem saistībā ar esošiem vai ierosinātiem licencēšanas nosacījumiem vai par līgumpārkāpumiem.
(50)
Dalībvalstīm būtu jānosaka atbilstīgas procedūras, ar kuru palīdzību būs iespējams uzraudzīt, vai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas ievēro šo direktīvu. Lai gan ar šo direktīvu nav lietderīgi ierobežot dalībvalstu izvēli attiecībā uz kompetentajām iestādēm vai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju ex ante vai ex post uzraudzību, būtu jānodrošina, ka šādas iestādes var efektīvi un savlaicīgi atrisināt jebkuru jautājumu, kas var rasties, piemērojot šo direktīvu. Dalībvalstīm nevajadzētu būt pienākumam izveidot jaunas kompetentās iestādes. Turklāt mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas biedriem, tiesību subjektiem, izmantotājiem, mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām un citām ieinteresētajām pusēm arī vajadzētu būt iespējai paziņot kompetentajai iestādei par darbībām vai apstākļiem, kuras tie uzskata par mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju un attiecīgā gadījumā izmantotāju izdarītiem likumpārkāpumiem. Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka kompetentās iestādes ir pilnvarotas piemērot sankcijas vai pasākumus, ja netiek ievēroti to tiesību aktu noteikumi, ar kuriem īsteno šo direktīvu. Šajā direktīvā nav noteikti konkrēti sankciju vai pasākumu veidi, ar noteikumu, ka tie ir iedarbīgi, samērīgi un atturoši. Šādas sankcijas vai pasākumi var ietvert rīkojumus atlaist direktorus, kuri rīkojušies nolaidīgi, mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju telpu inspekcijas vai - ja organizācijai ir izsniegta atļauja darboties - šādas atļaujas atsaukumu. Šai direktīvai arī turpmāk vajadzētu būt neitrālai attiecībā uz atļauju izsniegšanas un uzraudzības režīmiem dalībvalstīs, tostarp attiecībā uz prasību par mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas reprezentativitāti, ja minētie režīmi atbilst Savienības tiesību aktiem un nerada šķēršļus šīs direktīvas pilnīgai piemērošanai.
(51)
Lai nodrošinātu, ka daudzteritoriālai licencēšanai piemērojamās prasības ir izpildītas, būtu jāparedz īpaši noteikumi par to īstenošanas uzraudzību. Lai to panāktu, būtu jāsadarbojas dalībvalstu kompetentajām iestādēm un Komisijai. Dalībvalstīm būtu jāsniedz savstarpēja palīdzība, īstenojot informācijas apmaiņu starp to kompetentajām iestādēm, lai sekmētu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju uzraudzību.
(52)
Ir svarīgi, lai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas ievērotu tiesības uz privāto dzīvi un personas datu aizsardzību attiecībā uz jebkuru tiesību subjektu, biedru, izmantotāju un citu fizisku personu, kuras datus tās apstrādā. Direktīva 95/46/EK reglamentē personas datu apstrādi dalībvalstīs, piemērojot minēto direktīvu, dalībvalstu kompetento iestāžu, jo īpaši dalībvalstu izvēlētu neatkarīgu valsts iestāžu, uzraudzībā. Tiesību subjektiem būtu jāsaņem atbilstīga informācija par viņu datu apstrādi, minēto datu saņēmējiem, termiņiem, kas attiecas uz šādu datu saglabāšanu jebkurā datubāzē, un to, kā tiesību subjekti var izmantot savas tiesības piekļūt, labot vai dzēst savus personas datus atbilstīgi Direktīvai 95/46/EK. Jo īpaši par personas datiem minētās direktīvas nozīmē būtu jāuzskata unikālie identifikatori, kas ļauj netieši identificēt personu.
(53)
Noteikumiem par izpildes pasākumiem nevajadzētu skart dalībvalstu atbilstīgi Direktīvai 95/46/EK izveidotu neatkarīgu valsts publiskā sektora iestāžu kompetenci uzraudzīt to valstu noteikumu ievērošanu, kas pieņemti, īstenojot minēto direktīvu.
(54)
Šajā direktīvā ir ievērotas Eiropas Savienības Pamattiesību hartā (“harta”) iekļautās pamattiesības un principi. Direktīvā paredzētajiem noteikumiem saistībā ar strīdu izšķiršanu nevajadzētu kavēt puses īstenot tām Hartā garantētās tiesības vērsties tiesā.
(55)
Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķus, proti, uzlabot biedru iespējas kontrolēt savu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju darbību, nodrošināt mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju pietiekamu pārredzamību un uzlabot autortiesību daudzteritoriālo licencēšanu muzikālu darbu izmantošanai tiešsaistē, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet ierosinātās darbības mēroga vai iedarbības dēļ tos var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.
(56)
Šīs direktīvas noteikumi neskar konkurences noteikumu piemērošanu un jebkurus citus attiecīgus tiesību aktus citās jomās, tostarp attiecībā uz konfidencialitāti, komercnoslēpumu, privātās dzīves aizsardzību, piekļuvi dokumentiem, līgumtiesībām un starptautiskajām privāttiesībām, kas attiecas uz tiesību kolīzijām un tiesu piekritību, un darba ņēmēju un darba devēju biedrošanās brīvību un to tiesībām organizēties.
(57)
Saskaņā ar dalībvalstu un Komisijas 2011. gada 28. septembra kopīgo politisko deklarāciju par skaidrojošiem dokumentiem (7) dalībvalstis apņemas gadījumos, kad tas nepieciešams, paziņojumam par saviem transponēšanas pasākumiem pievienot vienu vai vairākus dokumentus, kuros ir paskaidrota saikne starp attiecīgajām direktīvas un valstu transponēšanas instrumentu daļām. Likumdevējs uzskata, ka attiecībā uz šo direktīvu šādu dokumentu nosūtīšana ir pamatota.
(58)
Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 45/2001 (8) 28. panta 2. punktu ir notikusi apspriešanās ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju, kas 2012. gada 9. oktobrī sniedza atzinumu,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
I SADAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. pants
Priekšmets
Šajā direktīvā ir noteiktas prasības, kuras vajadzīgas, lai nodrošinātu autortiesību un blakustiesību pareizu pārvaldījumu, ko veic mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas. Tajā noteiktas arī prasības par autortiesību daudzteritoriālu licencēšanu muzikālo darbu izmantošanai tiešsaistē, ko veic mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas.
2. pants
Darbības joma
1. I, II, IV un V sadaļu, izņemot 34. panta 2. punktu un 38. pantu, piemēro visām mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā.
2. III sadaļu un 34. panta 2. punktu, un 38. pantu piemēro mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā un pārvalda autortiesības attiecībā uz muzikālo darbu daudzteritoriālu izmantošanu tiešsaistē.
3. Šīs direktīvas attiecīgos noteikumus piemēro vienībām, kuras pilnībā vai daļēji atrodas mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju tiešā vai netiešā īpašumā vai kontrolē, ja minētās vienības veic darbību, uz kuru attiektos šīs direktīvas noteikumi, ja to veiktu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija.
4. Direktīvas 16. panta 1. punktu, 18. un 20. pantu, 21. panta 1. punkta a), b), c), e), f) un g) apakšpunktu, 36. un 42. pantu piemēro visām neatkarīgām pārvaldījuma vienībām, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā.
3. pants
Definīcijas
Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:
a)
“mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija” ir jebkura organizācija, kura ar likumu vai ar tiesību nodošanu, licenci vai jebkuru citu līgumisku vienošanos ir pilnvarota vairāk nekā viena tiesību subjekta vārdā šo tiesību subjektu kolektīvās interesēs veikt autortiesību vai blakustiesību pārvaldījumu kā tās vienīgo vai galveno darbības mērķi un kura atbilst vienam vai abiem šādiem kritērijiem:
i)
tā atrodas tās biedru īpašumā vai kontrolē;
ii)
tā ir organizēta kā bezpeļņas organizācija;
b)
“neatkarīga mantisko tiesību pārvaldījuma vienība” ir jebkura organizācija, kura ar likumu vai ar tiesību nodošanu, licenci vai jebkuru citu līgumisku vienošanos ir pilnvarota vairāk nekā viena tiesību subjekta vārdā šo tiesību subjektu kolektīvās interesēs veikt autortiesību vai blakustiesību pārvaldījumu kā tās vienīgo vai galveno darbības mērķi un kura:
i)
ne daļēji, ne pilnībā neatrodas tiešā vai netiešā tiesību subjektu īpašumā vai kontrolē; un
ii)
ir organizēta peļņas gūšanai;
c)
“tiesību subjekts” ir jebkura persona vai vienība, kas nav mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija un kam pieder autortiesības vai blakustiesības vai kam saskaņā ar līgumu par tiesību izmantošanu vai likumu ir tiesības uz daļu no tiesību ieņēmumiem;
d)
“biedrs” ir tiesību subjekts vai vienība, kas pārstāv tiesību subjektus, tostarp citas mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas un tiesību subjektu apvienības, kas atbilst prasībām dalībai kolektīvā pārvaldījuma organizācijā un ko tā ir uzņēmusi;
e)
“statūti” ir mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas dibināšanas līgums un nolikums, statūti, dibināšanas noteikumi vai dibināšanas dokumenti;
f)
“biedru kopsapulce” ir mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas struktūra, kurā biedri piedalās un īsteno savas balsošanas tiesības neatkarīgi no organizācijas juridiskās formas;
g)
“direktors” ir:
i)
ja valstu tiesību aktos vai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas statūtos ir paredzēta vienlīmeņa pārvaldīšana - jebkurš valdes loceklis;
ii)
ja valstu tiesību aktos vai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas statūtos ir paredzēta divlīmeņu pārvaldīšana - jebkurš valdes vai uzraudzības padomes loceklis;
h)
“tiesību ieņēmumi” ir ienākumi, kurus mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija iekasē tiesību subjektu vārdā par ekskluzīvām tiesībām, tiesībām uz atlīdzību vai tiesībām uz kompensāciju;
i)
“administratīvās izmaksas” ir summas, ko mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija iekasē, atskaita vai kompensē no tiesību ieņēmumiem vai no ienākumiem, ko rada šādu ieņēmumu ieguldījumi, lai segtu tās īstenotā autortiesību un blakustiesību pārvaldījuma izmaksas;
j)
“pārstāvības nolīgums” ir jebkurš nolīgums starp mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, kurā viena mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija pilnvaro otru mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju pārvaldīt tiesības, ko tā pārstāv, ietverot nolīgumu, kas noslēgts saskaņā ar 29. un 30. pantu;
k)
“izmantotājs” ir jebkura persona vai vienība, kas veic darbības, kurām nepieciešama tiesību subjektu atļauja un par kurām tiesību subjektiem ir jāizmaksā atlīdzība vai kompensācija, un kas nedarbojas kā patērētājs;
l)
“repertuārs” ir darbi, attiecībā uz kuriem mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija pārvalda tiesības;
m)
“daudzteritoriāla licence” ir licence, kas attiecināma vairāk nekā uz vienas dalībvalsts teritoriju;
n)
“muzikālo darbu tiešsaistes tiesības” ir jebkuras Direktīvas 2001/29/EK 2. un 3. pantā paredzētas autortiesības saistībā ar muzikālu darbu, kuras vajadzīgas tiešsaistes pakalpojuma sniegšanai.
II SADAĻA
MANTISKO TIESĪBU KOLEKTĪVĀ PĀRVALDĪJUMA ORGANIZĀCIJAS
1. NODAĻA
Tiesību subjektu pārstāvība un dalība mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijās un to organizatoriskā struktūra
4. pants
Vispārīgi principi
Dalībvalstis nodrošina, ka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas darbojas to tiesību subjektu labākajās interesēs, kuru intereses tās pārstāv, un ka tās nenosaka tiem nekādas saistības, kas nav objektīvi nepieciešamas to tiesību un interešu aizsardzībai vai to tiesību efektīvam pārvaldījumam.
5. pants
Tiesību subjektu tiesības
1. Dalībvalstis nodrošina, ka tiesību subjektiem ir tādas tiesības, kā noteikts 2. līdz 8. punktā, un ka minētās tiesības ir izklāstītas mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas statūtos vai dalības noteikumos.
2. Tiesību subjektiem ir tiesības atļaut pēc savas izvēles izraudzītajai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai pārvaldīt tiesības, tiesību kategorijas vai darbu veidus un blakustiesību objektus teritorijās pēc to izvēles neatkarīgi no tiesību subjekta vai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas valstspiederības, uzturēšanās vai uzņēmējdarbības veikšanas dalībvalsts. Ja vien mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija nav objektīvi pamatojusi pārvaldījuma atteikumu, tai ir pienākums pārvaldīt šādas tiesības, tiesību kategorijas vai darbu veidus un blakustiesību objektus, ja to pārvaldījums ir šīs organizācijas darbības jomā.
3. Tiesību subjekti ir tiesīgi piešķirt licences par jebkuru tiesību, tiesību kategoriju vai darbu veidu un blakustiesību objektu nekomerciālu izmantošanu, kādu tie var izvēlēties.
4. Tiesību subjektiem ir tiesības anulēt atļauju pārvaldīt tiesības, tiesību kategorijas vai darbu veidus un blakustiesību objektus, ko tie piešķīruši mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai, vai atsaukt no mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas jebkādas tiesības, tiesību kategorijas vai darbu veidus un blakustiesību objektus attiecībā uz teritorijām pēc izvēles, kā noteikts saskaņā ar 2. punktu, par to paziņojot iepriekš pienācīgā termiņā, kas nepārsniedz sešus mēnešus. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija var nolemt, ka šādai anulēšanai vai atsaukumam jāstājas spēkā tikai finanšu gada beigās.
5. Ja tiesību subjektam pienākas saņemt kādas summas par izmantošanu, kas notikusi, pirms atļaujas anulēšana vai tiesību atsaukšana stājusies spēkā, vai saskaņā ar licenci, kas izsniegta, pirms šāda anulēšana vai atsaukšana stājusies spēkā, tiesību subjekts saglabā savas tiesības saskaņā ar 12., 13., 18., 20., 28. un 33. pantu.
6. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas neierobežo tiesību īstenošanu saskaņā ar 4. un 5. punktu, pieprasot kā nosacījumu minēto tiesību īstenošanai, lai tiesību vai tiesību kategoriju vai darbu veidu un blakustiesību objektu, uz kuriem attiecas anulēšana vai atsaukums, pārvaldījums tiek uzticēts citai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai.
7. Gadījumos, kad tiesību subjekts mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai atļauj pārvaldīt savas tiesības, tas dod piekrišanu īpaši attiecībā uz visām tiesībām vai tiesību kategorijām vai darbu veidiem un blakustiesību objektiem, kurus tas atļauj pārvaldīt mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai. Jebkuru šādu piekrišanu apliecina dokumentāri.
8. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija informē tiesību subjektus par to tiesībām saskaņā ar 1. līdz 7. punktu, kā arī par jebkādiem 3. punktā noteiktajiem tiesību izmantošanas nosacījumiem, pirms saņem no tiem atļauju pārvaldīt jebkādas tiesības vai tiesību kategorijas vai darbu veidus un blakustiesību objektus.
Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija līdz 2016. gada 10. oktobrim informē minētos tiesību subjektus, kas jau tai devuši atļauju, par to tiesībām saskaņā ar 1. līdz 7. punktu, kā arī par jebkādiem nosacījumiem, kas saistās ar 3. punktā noteiktajām tiesībām.
6. pants
Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju dalības noteikumi
1. Dalībvalstis nodrošina, ka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas atbilst 2. līdz 5. punktā izklāstītajiem noteikumiem.
2. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija pieņem tiesību subjektus un vienības, kas pārstāv tiesību subjektus, tostarp citas mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas un tiesību subjektu apvienības, par saviem biedriem, ja tie atbilst dalības prasībām, kuras ir balstītas uz objektīviem, pārredzamiem un nediskriminējošiem kritērijiem. Šie dalības kritēriji ir iekļauti mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas statūtos vai dalības noteikumos, un tos dara publiski pieejamus. Gadījumos, kad mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija atsakās pieņemt dalības pieteikumu, tā sniedz tiesību subjektam precīzu paskaidrojumu par sava lēmuma iemesliem.
3. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas statūti nodrošina piemērotus un efektīvus mehānismus tās biedru līdzdalībai organizācijas lēmumu pieņemšanas procesā. Dažādu kategoriju biedru pārstāvība lēmumu pieņemšanas procesā ir taisnīga un līdzsvarota.
4. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija saviem biedriem saziņai ar to ļauj izmantot elektroniskos saziņas līdzekļus, tostarp biedra tiesību īstenošanas nolūkos.
5. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija veic savu biedru uzskaiti un minētos ierakstus regulāri atjaunina.
7. pants
Tādu tiesību subjektu tiesības, kuri nav mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas biedri
1. Dalībvalstis nodrošina, ka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas ievēro noteikumus, kas paredzēti 6. panta 4. punktā, 20. pantā, 29. panta 2. punktā un 33. pantā attiecībā uz tiesību subjektiem, kuriem ar tiem ir tiešas juridiskas attiecības, kas paredzētas likumā vai nododot tiesības, licenci vai ar jebkāda cita veida vienošanos, bet kas nav to biedri.
2. Dalībvalstis 1. punktā minētajiem tiesību subjektiem var piemērot citus šīs direktīvas noteikumus.
8. pants
Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas biedru kopsapulce
1. Dalībvalstis nodrošina, ka biedru kopsapulces tiek organizētas saskaņā ar 2. līdz 10. punktā izklāstītajiem noteikumiem.
2. Biedru kopsapulci sasauc vismaz reizi gadā.
3. Biedru kopsapulce pieņem lēmumu par visiem mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas statūtu un dalības noteikumu grozījumiem, ja minētos noteikumus statūti nereglamentē.
4. Biedru kopsapulce lemj par direktoru iecelšanu vai atlaišanu, izskata viņu vispārējos darba rezultātus, apstiprina viņu atalgojumu un citas priekšrocības, piemēram, attiecībā uz monetāriem un nemonetāriem labumiem, pensijas piešķiršanu un pensijas tiesības, tiesības uz citiem piešķīrumiem un tiesības uz atlaišanas pabalstu.
Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijā ar divlīmeņu pārvaldi biedru kopsapulce nelemj par valdes locekļu iecelšanu vai atlaišanu un neapstiprina viņu atalgojumu un citas priekšrocības gadījumos, kad pilnvaras pieņemt šādus lēmumus ir deleģētas uzraudzības padomei.
5. Saskaņā ar noteikumiem, kas izklāstīti II sadaļas 2. nodaļā, biedru kopsapulce pieņem lēmumus vismaz par šādiem jautājumiem:
a)
tiesību subjektiem pienākošos summu sadales vispārīgā politika;
b)
nesadalāmo summu izmantošanas vispārīgā politika;
c)
vispārīgā ieguldījumu politika attiecībā uz tiesību ieņēmumiem un jebkādiem ienākumiem, ko rada tiesību ieņēmumu ieguldījumi;
d)
vispārīgā politika par atskaitījumiem no tiesību ieņēmumiem un jebkādiem ienākumiem, ko rada tiesību ieņēmumu ieguldījumi;
e)
nesadalāmo summu izmantošana;
f)
risku pārvaldības politika;
g)
visu nekustamo īpašumu iegādes, pārdošanas vai hipotekāro darījumu apstiprināšana;
h)
apvienošanās un apvienību apstiprināšana, meitasuzņēmumu izveidošana un citu uzņēmumu vai citu uzņēmumu akciju vai tiesību citos uzņēmumos iegāde;
i)
aizņēmumu, aizdevumu vai aizņēmumu nodrošinājuma apstiprināšana.
6. Biedru kopsapulce 5. punkta f), g), h) un i) apakšpunktā minētās pilnvaras ar rezolūciju vai statūtu noteikumu var deleģēt struktūrai, kas veic uzraudzības funkciju.
7. Piemērojot 5. punkta a) līdz d) apakšpunktu, dalībvalstis var pieprasīt, lai biedru kopsapulce noteiktu sīkākus noteikumus par tiesību ieņēmumu un tiesību ieņēmumu ieguldījumu ienākumu izmantošanu.
8. Biedru kopsapulce kontrolē mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas darbības, lemjot vismaz par revidenta iecelšanu un atcelšanu un par 22. pantā minētā ikgadējā atklātības ziņojuma apstiprināšanu.
Dalībvalstis var atļaut revidenta iecelšanas un atcelšanas alternatīvas sistēmas vai veidus ar nosacījumu, ka minētās sistēmas vai veidi paredzēti revidenta neatkarības nodrošināšanai no personām, kas vada mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas darījumdarbību.
9. Visiem kolektīvā pārvaldījuma organizācijas biedriem ir tiesības piedalīties un balsot biedru kopsapulcē. Tomēr dalībvalstis var paredzēt kolektīvā pārvaldījuma organizācijas biedru tiesību ierobežojumus piedalīties un izmantot balsstiesības biedru kopsapulcē, pamatojoties uz vienu vai abiem šādiem kritērijiem:
a)
dalības ilgumu;
b)
summām, kas saņemtas vai pienākas biedram,
ar nosacījumu, ka šie kritēriji noteikti un tiek piemēroti taisnīgi un samērīgi.
Kritērijus, kas noteikti pirmās daļas a) un b) apakšpunktā, iekļauj mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas statūtos vai dalības noteikumos, un tos dara publiski pieejamus saskaņā ar 19. un 21. pantu.
10. Katram mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas biedram ir tiesības iecelt jebkuru citu personu vai vienību par pilnvaroto personu, kas attiecīgā biedra vārdā piedalās biedru kopsapulcē un balso, ar nosacījumu, ka šāda iecelšana nerada interešu konfliktu, kas var rasties, piemēram, gadījumos, kad biedrs, kas ieceļ pilnvaroto personu, un pilnvarotā persona attiecīgajā mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijā pieder pie dažādām tiesību subjektu kategorijām.
Tomēr dalībvalstis var paredzēt ierobežojumus attiecībā uz pilnvaroto personu iecelšanu un biedru balsošanas tiesību izmantošanu, kurus tie pārstāv, ja šādi ierobežojumi neietekmē biedru atbilstīgu un efektīvu līdzdalību mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas lēmumu pieņemšanas procesā.
Katrs pilnvarojums ir spēkā vienai biedru kopsapulcei. Pilnvarotajai personai biedru kopsapulcē ir tādas pašas tiesības, kādas būtu biedram, kas viņu pilnvarojis. Pilnvarotā persona balso saskaņā ar viņu pilnvarojušā biedra sniegtajiem norādījumiem.
11. Dalībvalstis var nolemt, ka biedru kopsapulces pilnvaras var nodot delegātu asamblejai, ko mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas biedri ievēlē vismaz reizi četros gados, ar noteikumu, ka:
a)
mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas lēmumu pieņemšanas procesā tiek nodrošināta pienācīga un efektīva biedru līdzdalība; kā arī
b)
dažādu kategoriju biedru pārstāvība delegātu asamblejā ir taisnīga un līdzsvarota.
Šā panta 2. līdz 10. punkta noteikumi mutatis mutandis attiecas uz delegātu asambleju.
12. Ja mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai tās juridiskās formas dēļ nav biedru kopsapulces, dalībvalstis var nolemt, ka minētās kopsapulces pilnvaras jāīsteno struktūrai, kas veic uzraudzības funkciju. Šā panta 2. līdz 5. punkta un 7. un 8. punkta noteikumi mutatis mutandis attiecas uz šādu struktūru, kas veic uzraudzības funkciju.
13. Dalībvalstis var nolemt, ka gadījumos, kad mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas biedru statusā ir vienības, kas pārstāv tiesību subjektus, biedru kopsapulces pilnvaras pilnībā vai daļēji jāīsteno minēto tiesību subjektu asamblejai. Šā panta 2. līdz 10. punkta noteikumi mutatis mutandis attiecas uz šo tiesību subjektu asambleju.
9. pants
Uzraudzības funkcija
1. Dalībvalstis nodrošina, ka katrai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai ir uzraudzības funkcija pastāvīgas uzraudzības veikšanai par to personu darbību un pienākumu izpildi, kuras vada šīs organizācijas darījumdarbību.
2. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas dažādu kategoriju biedru pārstāvība struktūrā, kas veic uzraudzības funkciju, ir taisnīga un līdzsvarota.
3. Visas personas, kas veic uzraudzības funkciju, katru gadu biedru kopsapulcei sniedz individuālu paziņojumu par interešu konfliktiem, tajā iekļaujot 10. panta 2. punkta otrajā daļā minēto informāciju.
4. Struktūra, kura veic uzraudzības funkciju, regulāri rīko sanāksmes, un tai ir vismaz šādas pilnvaras:
a)
izmantot pilnvaras, kuras tai deleģējusi biedru kopsapulce, tostarp 8. panta 4. un 6. punktā minētās;
b)
uzraudzīt 10. pantā minēto personu darbību un pienākumu izpildi, tostarp biedru kopsapulcē pieņemto lēmumu un jo īpaši 8. panta 5. punkta a) līdz d) apakšpunktā uzskaitīto vispārējo politikas virzienu īstenošanu.
5. Struktūra, kas veic uzraudzības funkciju, vismaz vienu reizi gadā biedru kopsapulcei sniedz pārskatu par savu pilnvaru izmantošanu.
10. pants
To personu pienākumi, kuras vada mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas darījumdarbību
1. Dalībvalstis nodrošina, ka katra mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija veic visus nepieciešamos pasākumus, lai personas, kuras vada tās darījumdarbību, to darītu pareizi, rūpīgi un atbilstīgi, izmantojot pareizas administratīvās un grāmatvedības procedūras un iekšējās kontroles mehānismus.
2. Dalībvalstis nodrošina, ka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas ievieš un izmanto procedūras interešu konfliktu novēršanai un gadījumos, kad šādus konfliktus nevar novērst, faktisku vai potenciālu interešu konfliktu identificēšanai, pārvaldīšanai, uzraudzībai un atklāšanai, lai tādējādi nepieļautu, ka tie kaitē to tiesību subjektu kolektīvajām interesēm, kurus attiecīgā organizācija pārstāv.
Pirmajā daļā minētās procedūras ietver visu 1. punktā minēto personu ikgadēju individuālu paziņojumu biedru kopsapulcei, kurā ir šāda informācija:
a)
visas intereses mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijā;
b)
jebkāds atalgojums, kas iepriekšējā finanšu gadā saņemts no mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas, tostarp pensiju shēmu veidā, labumi natūrā un cita veida labumi;
c)
jebkuras summas, kuras iepriekšējā finanšu gadā saņemtas no mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas kā tiesību subjektam;
d)
deklarācija par jebkādiem faktiskiem vai potenciāliem konfliktiem starp personīgajām interesēm un mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas interesēm vai starp jebkurām saistībām pret mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju un jebkurām saistībām pret jebkuru citu fizisku vai juridisku personu.
2. NODAĻA
Tiesību ieņēmumu pārvaldība
11. pants
Tiesību ieņēmumu iekasēšana un izmantošana
1. Dalībvalstis nodrošina, ka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas atbilst 2. līdz 5. punktā izklāstītajiem noteikumiem.
2. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas tiesību ieņēmumu iekasēšanu un pārvaldību veic rūpīgi.
3. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija nošķir savos kontos:
a)
tiesību ieņēmumus un ieņēmumus, kas iegūti no tiesību ieņēmumu ieguldījumiem; kā arī
b)
jebkurus savus aktīvus, kas tai var būt, un ieņēmumus, kas iegūti no šādiem aktīviem, no administratīvajām izmaksām vai no citām darbībām.
4. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai nav atļauts mērķiem, kas nav sadale tiesību subjektiem, izmantot tiesību ieņēmumus vai jebkādus ieņēmumus, kas iegūti no tiesību ieņēmumu ieguldījumiem, izņemot, ja ir atļauts atskaitīt vai kompensēt savas administratīvās izmaksas atbilstīgi lēmumam, kas pieņemts saskaņā ar 8. panta 5. punkta d) apakšpunktu, vai izmantot tiesību ieņēmumus un ieņēmumus, kas iegūti no tiesību ieņēmumu ieguldījumiem atbilstīgi lēmumam, kas pieņemts saskaņā ar 8. panta 5. punktu.
5. Ja mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija iegulda tiesību ieņēmumus vai jebkādus ieņēmumus, kas iegūti no tiesību ieņēmumu ieguldījumiem, tā rīkojas to tiesību subjektu labākajās interesēs, kuru tiesības tā pārstāv, saskaņā ar vispārējo ieguldījumu un risku pārvaldības politiku, kas minēta 8. panta 5. punkta c) un f) apakšpunktā, un ņemot vērā šādus noteikumus:
a)
jebkāda potenciāla interešu konflikta gadījumā mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija nodrošina, ka ieguldījumus veic vienīgi minēto tiesību subjektu interesēs;
b)
aktīvus iegulda, lai garantētu visa portfeļa drošību, kvalitāti, likviditāti un rentabilitāti;
c)
aktīvus pienācīgi diversificē, lai nepieļautu pārlieku atkarību no viena konkrēta aktīva un risku uzkrāšanos portfelī kopumā.
12. pants
Atskaitījumi
1. Dalībvalstis nodrošina, ka gadījumos, kad tiesību subjekts pilnvaro mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju pārvaldīt viņa tiesības, pirms tiek saņemta piekrišana pārvaldīt viņa tiesības, mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai tiek prasīts sniegt tiesību subjektam informāciju par administratīvajiem izdevumiem un citiem atskaitījumiem no tiesību ieņēmumiem un no visiem ieņēmumiem, kas iegūti no tiesību ieņēmumu ieguldījumiem.
2. Atskaitījumi ir samērīgi attiecībā pret pakalpojumiem, ko mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija sniedz tiesību subjektiem, tostarp attiecīgā gadījumā - 4. punktā minētajiem pakalpojumiem, un tos nosaka, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem.
3. Administratīvās izmaksas nepārsniedz pamatotas un dokumentētas izmaksas, kas radušās mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai, pārvaldot autortiesības un blakustiesības.
Dalībvalstis nodrošina, ka prasības par administratīvo izmaksu atskaitījumu vai kompensāciju summu izlietojumu un izlietojuma pārredzamību attiecas uz visiem citiem atskaitījumiem, lai segtu autortiesību un blakustiesību pārvaldības izmaksas.
4. Dalībvalstis nodrošina, ka gadījumā, ja mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija sniedz sociālos, kultūras vai izglītības pakalpojumus, kurus finansē ar atskaitījumiem no tiesību ieņēmumiem vai no jebkuriem ieņēmumiem, kas iegūti no tiesību ieņēmumu ieguldījumiem, šādus pakalpojumus sniedz, pamatojoties uz taisnīgiem kritērijiem, jo īpaši attiecībā uz piekļuvi minētajiem pakalpojumiem un to apjomu.
13. pants
Tiesību subjektiem pienākošos summu sadale
1. Neskarot 15. panta 3. punktu un 28. pantu, dalībvalstis nodrošina, ka katra mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija regulāri, rūpīgi un precīzi sadala un izmaksā pienākošās summas visiem tiesību subjektiem saskaņā ar 8. panta 5. punkta a) apakšpunktā minēto vispārīgo sadales politiku.
Dalībvalstis nodrošina arī, ka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas vai to biedri, kas ir vienības, kuras pārstāv tiesību subjektus, minētās summas sadala un izmaksā tiesību subjektiem iespējami drīz, bet ne vēlāk kā deviņus mēnešus pēc tā finanšu gada beigām, kurā tiesību ieņēmumi iekasēti, ja vien mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju vai attiecīgos gadījumos tās biedrus minētā termiņa ievērošanu nekavē tādi objektīvi iemesli, kas jo īpaši saistīti ar izmantotāju iesniegtajām atskaitēm, tiesību, tiesību subjektu identificēšanu vai informācijas par darbiem un blakustiesību objektiem attiecināšanu uz tiesību subjektiem.
2. Ja tiesību subjektiem pienākošās summas nav iespējams sadalīt 1. punktā noteiktajā termiņā tāpēc, ka tiesību subjektus nav iespējams identificēt vai atrast un nav spēkā izņēmums no minētā termiņa, šīs summas mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas kontos nošķir atsevišķi.
3. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas veic visus vajadzīgos pasākumus saskaņā ar 1. punktu, lai tiesību subjektus identificētu un atrastu. Jo īpaši vēlākais trīs mēnešus pēc 1. punktā minētā termiņa beigām mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija dara pieejamu informāciju par darbiem un blakustiesību objektiem, attiecībā uz kuriem viens vai vairāki tiesību subjekti nav bijuši identificēti vai atrasti:
a)
tiesību subjektiem, kurus tā pārstāv, vai vienībām, kuras pārstāv tiesību subjektus, ja šādas vienības ir mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas biedri; un
b)
visām mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, ar kurām tā noslēgusi pārstāvības nolīgumus.
Pirmajā daļā minētā informācija, ja pieejams, ietver:
a)
darba vai blakustiesību objekta nosaukumu;
b)
tiesību subjekta vārdu;
c)
attiecīgā izdevēja vai producenta vārdu; un
d)
jebkuru citu atbilstīgu pieejamo informāciju, kas var palīdzēt identificēt tiesību subjektu.
Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija pārbauda arī 6. panta 5. punktā minēto uzskaiti un citu viegli pieejamu uzskaiti. Ja iepriekš minētie pasākumi nedod rezultātus, mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija minēto informāciju publisko vēlākais gadu pēc minētā triju mēnešu laikposma beigām.
4. Ja tiesību subjektiem pienākošās summas nav iespējams sadalīt, trīs gadus pēc tā finanšu gada beigām, kurā iekasēti tiesību ieņēmumi, un ar noteikumu, ka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija ir veikusi visus vajadzīgos pasākumus, kas minēti 3. punktā, lai identificētu un atrastu tiesību subjektus, minētās summas uzskata par nesadalāmām.
5. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas biedru kopsapulce saskaņā ar 8. panta 5. punkta b) apakšpunktu pieņem lēmumu par nesadalāmo summu izlietojumu, neskarot tiesību subjektu tiesības šīs summas no mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas pieprasīt saskaņā ar dalībvalstu tiesību aktiem par prasību noilgumu.
6. Dalībvalstis var ierobežot vai noteikt nesadalāmo summu atļautos izlietojumus, inter alia nodrošinot, ka šādas summas tiek izlietotas atsevišķi un neatkarīgi sociālo, kultūras un izglītības pasākumu finansēšanai par labu tiesību subjektiem.
3. NODAĻA
Tiesību pārvaldījums citu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju vārdā
14. pants
Saskaņā ar pārstāvības nolīgumiem pārvaldītās tiesības
Dalībvalstis nodrošina, ka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija nediskriminē tiesību subjektus, kuru tiesības tā pārvalda saskaņā ar pārstāvības nolīgumu, jo īpaši attiecībā uz piemērojamiem tarifiem, administratīvajām izmaksām un nosacījumiem, ar kādiem tiek veikta tiesību ieņēmumu iekasēšana un tiesību subjektiem pienākošos summu sadale.
15. pants
Atskaitījumi un maksājumi saistībā ar pārstāvības nolīgumiem
1. Dalībvalstis nodrošina, ka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija neizdara atskaitījumus, izņemot attiecībā uz administratīvajām izmaksām, no tādiem tiesību ieņēmumiem, kuri gūti saistībā ar tiesībām, ko tā pārvalda, pamatojoties uz pārstāvības nolīgumu, vai no ienākumiem, kas iegūti no šo tiesību ieņēmumu ieguldījumiem, ja vien šī cita mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija, kas ir pārstāvības nolīguma puse, nepārprotami nepiekrīt šādu atskaitījumu veikšanai.
2. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija regulāri, rūpīgi un precīzi sadala un izmaksā summas, kas pienākas citām mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām.
3. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija veic šādu sadali un maksājumus šai citai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai iespējami drīz, bet ne vēlāk kā deviņus mēnešus pēc tā finanšu gada beigām, kurā gūti tiesību ieņēmumi, ja vien mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju minētā termiņa ievērošanu nekavē objektīvi iemesli, kas jo īpaši saistīti ar izmantotāju iesniegtajām atskaitēm, tiesību, tiesību subjektu identificēšanu vai informācijas par darbiem un blakustiesību objektiem attiecināšanu uz tiesību subjektiem.
Šī cita mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija vai gadījumos, kad tās biedri ir vienības, kas pārstāv tiesību subjektus, minētie biedri sadala un izmaksā tiesību subjektiem pienākošās summas iespējami drīz, bet ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc šo summu saņemšanas, ja vien mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju vai attiecīgos gadījumos tās biedrus minētā termiņa ievērošanu nekavē tādi objektīvi iemesli, kas jo īpaši saistīti ar izmantotāju iesniegtajām atskaitēm, tiesību, tiesību subjektu identificēšanu vai informācijas par darbiem un blakustiesību objektiem attiecināšanu uz tiesību subjektiem.
4. NODAĻA
Attiecības ar izmantotājiem
16. pants
Licencēšana
1. Dalībvalstis nodrošina, ka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas un izmantotāji labticīgi ved sarunas par tiesību licencēšanu. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas un izmantotāji viens otram sniedz visu nepieciešamo informāciju.
2. Licencēšanas noteikumi balstās uz objektīviem un nediskriminējošiem kritērijiem. Licencējot tiesības, mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām netiek prasīts izmantot kā precedentu citiem tiešsaistes pakalpojumiem licencēšanas noteikumus, par kuriem tā ir vienojusies ar izmantotāju, ja izmantotājs sniedz jauna veida tiešsaistes pakalpojumu, kas Savienībā ir bijis pieejams sabiedrībai mazāk nekā trīs gadus.
Tiesību subjekti saņem atbilstīgu atlīdzību par viņu tiesību izmantošanu. Tarifi par ekskluzīvām tiesībām un tiesībām uz atlīdzību ir samērīgi inter alia ar tiesību izmantošanas ekonomisko vērtību tirgū, ņemot vērā darba un blakustiesību objektu izmantošanas veidu un jomu, kā arī saistībā ar mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas sniegto pakalpojumu ekonomisko vērtību. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas informē attiecīgo izmantotāju par minēto tarifu noteikšanai izmantotajiem kritērijiem.
3. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas bez nepamatotas kavēšanās atbild uz izmantotāju pieprasījumiem, inter alia norādot informāciju, kas mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai nepieciešama, lai piedāvātu licenci.
Saņēmusi visu attiecīgo informāciju, mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija bez nepamatotas kavēšanās vai nu piedāvā licenci, vai izmantotājam izdod paziņojumu ar pamatojumu, kāpēc tā neparedz licencēt konkrēto pakalpojumu.
4. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija dod iespējas izmantotājiem ar to sazināties, izmantojot elektroniskos līdzekļus, tostarp, ja vajadzīgs, lai ziņotu par licences izmantošanu.
17. pants
Izmantotāju pienākumi
Dalībvalstis pieņem noteikumus, lai nodrošinātu, ka izmantotāji mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai termiņā pēc vienošanās vai iepriekš noteiktā termiņā un formā sniedz to rīcībā esošo šādu attiecīgo informāciju par šīs mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas pārstāvēto tiesību izmantošanu, kas ir vajadzīga tiesību ieņēmumu iekasēšanai un tiesību subjektiem pienākošos summu sadalei un izmaksāšanai. Pieņemot lēmumu par šādas informācijas sniegšanas formu, mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas un izmantotāji pēc iespējas ņem vērā brīvprātīgos nozares standartus.
5. NODAĻA
Pārredzamība un ziņošana
18. pants
Tiesību subjektiem sniegtā informācija par to tiesību pārvaldījumu
1. Neskarot šā panta 2. punktu, 19. pantu un 28. panta 2. punktu, dalībvalstis nodrošina, ka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija ne retāk kā reizi gadā katram tiesību subjektam, kuram laikposmā, uz kuru attiecas informācija, tā ir piešķīrusi tiesību ieņēmumus vai veikusi maksājumus, dara pieejamu vismaz šādu informāciju:
a)
jebkāda kontaktinformācija, ko attiecīgais tiesību subjekts ir atļāvis mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai izmantot, lai identificētu un atrastu šo tiesību subjektu;
b)
tiesību subjektam piešķirtie tiesību ieņēmumi;
c)
summas, kuras mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija ir izmaksājusi šim tiesību subjektam, sadalījumā pa pārvaldīto tiesību kategorijām un izmantošanas veidiem;
d)
laikposms, kurā notikusi izmantošana, par ko tiesību subjektam tika piešķirtas un izmaksātas attiecīgās summas, izņemot, ja objektīvi iemesli, kas saistīti ar izmantotāju sniegtajām atskaitēm, mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai nedod iespējas sniegt šo informāciju;
e)
atskaitījumi attiecībā uz administratīvajām izmaksām;
f)
atskaitījumi, kas veikti jebkādiem mērķiem, kuri nav saistīti ar administratīvajām izmaksām, tostarp tie atskaitījumi, kas var būt paredzēti valstu tiesību aktos saistībā ar sociālo, kultūras vai izglītības pakalpojumu sniegšanu;
g)
jebkādi tiesību subjektam piešķirtie tiesību ieņēmumi, kas vēl nav samaksāti par jebkuru laikposmu.
2. Ja mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija piešķir tiesību ieņēmumus un tai ir biedri, kas ir par tiesību ieņēmumu sadali tiesību subjektiem atbildīgas vienības, attiecīgā mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija minētajām vienībām sniedz 1. punktā uzskaitīto informāciju, ja to rīcībā nav minētās informācijas. Dalībvalstis nodrošina, ka vienības ne retāk kā vienu reizi gadā dara pieejamu vismaz informāciju, kas uzskaitīta 1. punktā, katram tiesību subjektam, kuram tās piešķir tiesību ieņēmumus vai izdara maksājumus laikposmā, uz kuru šī informācija attiecas.
19. pants
Citām mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām sniegtā informācija par tiesību pārvaldījumu saskaņā ar pārstāvības nolīgumiem
Dalībvalstis nodrošina, ka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija tai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai, kuras vārdā tā pārvalda tiesības saskaņā ar pārstāvības nolīgumu, ne retāk kā reizi gadā un elektroniski sniedz vismaz turpmāk norādīto informāciju par laikposmu, uz kuru šī informācija attiecas:
a)
piešķirtie tiesību ieņēmumi, summas, ko mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija izmaksājusi pa pārvaldīto tiesību kategorijām un pa izmantošanas veidiem par tiesībām, ko tā pārvalda saskaņā ar pārstāvības nolīgumu, kā arī visi par katru laikposmu piešķirtie, bet neizmaksātie tiesību ieņēmumi;
b)
atskaitījumi attiecībā uz administratīvajām izmaksām;
c)
atskaitījumi citiem mērķiem, kas nav veikti attiecībā uz 15. pantā minētajām administratīvajām izmaksām;
d)
informācija par jebkādām piešķirtajām vai atteiktajām licencēm attiecībā uz darbiem un blakustiesību objektiem, uz kuriem attiecas pārstāvības nolīgums;
e)
biedru kopsapulces pieņemtie lēmumi, ciktāl minētie lēmumi attiecas uz tiesību pārvaldījumu saskaņā ar pārstāvības nolīgumu.
20. pants
Tiesību subjektiem, citām mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām un izmantotājiem pēc pieprasījuma sniegtā informācija
Neskarot 25. pantu, dalībvalstis nodrošina, ka pēc pieprasījuma ar pienācīgu pamatojumu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija elektroniskā veidā un bez nepamatotas kavēšanās dara pieejamu vismaz turpmāk norādīto informāciju tai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai, kuras vārdā tā pārvalda tiesības saskaņā ar pārstāvības nolīgumu, vai jebkuram tiesību subjektam vai jebkuram izmantotājam:
a)
tās pārstāvētie darbi vai blakustiesību objekti, tās tieši vai saskaņā ar pārstāvības nolīgumiem pārvaldītās tiesības, kā arī aptvertās teritorijas; vai
b)
gadījumos, kad kolektīvā pārvaldījuma organizācijas darbības jomas dēļ šādus darbus vai blakustiesību objektus nevar noteikt, tās pārstāvēto darbu veidi vai blakustiesību objektu kategorijas, tās pārvaldītās tiesības un aptvertās teritorijas.
21. pants
Informācijas publiskošana
1. Dalībvalstis nodrošina, ka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija publisko vismaz šādu informāciju:
a)
tās statūtus;
b)
tās dalības noteikumus un noteikumus par tiesību pārvaldījuma atļaujas anulēšanu, ja tie nav iekļauti statūtos;
c)
standarta licences līgumus un piemērojamos tarifus, tostarp atlaides;
d)
10. pantā minēto personu sarakstu;
e)
tās vispārējo tiesību subjektiem pienākošos summu sadales politiku;
f)
tās vispārējo politiku par administratīvajām izmaksām;
g)
tās vispārējo politiku par atskaitījumiem, kas nav administratīvās izmaksas, no tiesību ieņēmumiem un no jebkuriem ieņēmumiem, kas gūti no tiesību ieņēmumu ieguldījumiem, tostarp par atskaitījumiem sociālajiem, kultūras un izglītības pakalpojumiem;
h)
tās noslēgto pārstāvības nolīgumu sarakstu un mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju nosaukumus, ar kurām noslēgti minētie pārstāvības nolīgumi;
i)
nesadalāmo summu izmantošanas vispārīgo politiku;
j)
informāciju par sūdzību izskatīšanu un strīdu risināšanas procedūrām saskaņā ar 33., 34. un 35. pantu.
2. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija publicē un atjaunina savā tīmekļa vietnē informāciju, kas minēta 1. punktā.
22. pants
Ikgadējais atklātības ziņojums
1. Dalībvalstis nodrošina, ka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija - neatkarīgi no tās juridiskās formas saskaņā ar valstu tiesību aktiem - par katru finanšu gadu ne vēlāk kā astoņus mēnešus pēc minētā finanšu gada beigām sagatavo un publicē ikgadēju atklātības ziņojumu, kas ietver arī 3. punktā minēto īpašo ziņojumu.
Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas publicē savā tīmekļa vietnē ikgadējo atklātības ziņojumu, kas paliek publiski pieejams minētajā tīmekļa vietnē vismaz piecus gadus.
2. Ikgadējā atklātības ziņojumā iekļauj vismaz pielikumā norādīto informāciju.
3. Īpašais ziņojums attiecas uz sociālo, kultūras un izglītības pakalpojumu mērķiem atskaitīto summu izlietojumu, un tajā iekļauj vismaz pielikuma 3. punktā norādīto informāciju.
4. Ikgadējā atklātības ziņojumā iekļautos grāmatvedības datus revidē viena vai vairākas personas, kuras saskaņā ar tiesību aktiem ir pilnvarotas veikt pārskatu revīziju saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2006/43/EK (9).
Revidenta ziņojumu, tostarp jebkādas piezīmes par to, pilnībā iekļauj ikgadējā atklātības ziņojumā.
Piemērojot šo punktu, grāmatvedības informācijā ietilpst finanšu pārskati, kas minēti pielikuma 1. punkta a) apakšpunktā, un jebkāda finanšu informācija, kas minēta pielikuma 1. punkta g) un h) apakšpunktā un pielikuma 2. punktā.
III SADAĻA
MUZIKĀLO DARBU TIEŠSAISTES TIESĪBU DAUDZTERITORIĀLA LICENCĒŠANA, KO VEIC MANTISKO TIESĪBU KOLEKTĪVĀ PĀRVALDĪJUMA ORGANIZĀCIJAS
23. pants
Daudzteritoriāla licencēšana iekšējā tirgū
Dalībvalstis nodrošina, ka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas, kas veic uzņēmējdarbību to teritorijā, piešķirot daudzteritoriālas licences par muzikālo darbu tiešsaistes tiesībām, ievēro šīs sadaļas prasības.
24. pants
Iespējas sagatavot daudzteritoriālas licences
1. Dalībvalstis nodrošina, ka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai, kura izsniedz daudzteritoriālas licences par muzikālu darbu tiešsaistes tiesībām, ir pietiekamas iespējas elektroniski, efektīvi un pārredzamā veidā apstrādāt datus, kas nepieciešami šādu licenču administrēšanai, tostarp - lai identificētu repertuāru un uzraudzītu tā izmantošanu, izrakstītu rēķinus izmantotājiem, iekasētu tiesību ieņēmumus un sadalītu attiecīgi pienākošās ieņēmumu summas tiesību subjektiem.
2. Piemērojot 1. punktu, mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija atbilst vismaz šādiem nosacījumiem:
a)
tā spēj precīzi, pilnībā vai daļēji, identificēt muzikālos darbus, kurus šī mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija ir pilnvarota pārstāvēt;
b)
tā spēj precīzi, pilnībā vai daļēji, identificēt tiesības un to atbilstīgos tiesību subjektus attiecībā uz katru attiecīgo teritoriju, attiecībā uz katru muzikālo darbu vai tā daļu, kuru šī mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija ir pilnvarota pārstāvēt;
c)
tā izmanto unikālus identifikatorus, lai identificētu tiesību subjektus un muzikālos darbus, pēc iespējas ņemot vērā izstrādātos starptautiskos vai Savienības nozares brīvprātīgos standartus un prakses;
d)
tā izmanto piemērotus līdzekļus, lai savlaicīgi identificētu un efektīvi novērstu neatbilstības datos, kas ir citu tādu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju rīcībā, kuras izsniedz daudzteritoriālas licences par muzikālo darbu tiešsaistes tiesībām.
25. pants
Informācijas par daudzteritoriālu repertuāru pārredzamība
1. Dalībvalstis nodrošina, ka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija, kas piešķir daudzteritoriālas licences par muzikālu darbu tiešsaistes tiesībām, tiešsaistes pakalpojumu sniedzējiem, tiesību subjektiem, kuru tiesības tā pārstāv, un citām mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām pēc pieprasījuma ar pienācīgu pamatojumu ar elektroniskiem līdzekļiem sniedz aktualizētu informāciju, kas ļauj identificēt tās pārstāvēto mūzikas tiešsaistes repertuāru. Tajā ietilpst informācija par:
a)
pārstāvētajiem muzikālajiem darbiem;
b)
tiesībām, kuras pārstāvētas pilnībā vai daļēji; un
c)
teritorijām, uz kurām tas attiecas.
2. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija, ja nepieciešams, var veikt adekvātus pasākumus, lai aizsargātu datu precizitāti un integritāti, kontrolētu to atkārtotu izmantošanu un aizsargātu komerciāli sensitīvu informāciju.
26. pants
Daudzteritoriāla repertuāra informācijas precizitāte
1. Dalībvalstis nodrošina, ka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijā, kas piešķir daudzteritoriālas licences par muzikālu darbu tiešsaistes tiesībām, ir ieviesta kārtība, kas dod iespējas tiesību subjektiem, citām mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām un tiešsaistes pakalpojumu sniedzējiem pieprasīt to datu, kas minēti nosacījumu sarakstā saskaņā ar 24. panta 2. punktu, vai saskaņā ar 25. pantu sniegtās informācijas labošanu, ja šie tiesību subjekti, mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas un tiešsaistes pakalpojumu sniedzēji, balstoties uz pamatotiem pierādījumiem, uzskata, ka attiecībā uz to muzikālo darbu tiešsaistes tiesībām šie dati vai informācija ir neprecīza. Ja šīs prasības ir pietiekami pamatotas, mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija nodrošina, ka dati vai informācija tiek bez nepamatotas kavēšanās izlabota.
2. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija tiesību subjektiem, kuru muzikālie darbi ir ietverti tās mūzikas repertuārā, un tiesību subjektiem, kuri savu muzikālo darbu tiešsaistes tiesību pārvaldību uzticējuši saskaņā ar 31. pantu, ar līdzekļiem informācijas sniegšanai elektroniskā formā to sniedz par viņu muzikālajiem darbiem, viņu tiesībām saistībā ar šiem darbiem un teritorijām, kurām tiesību subjekti šo organizāciju ir pilnvarojuši. To darot, mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija un tiesību subjekti pēc iespējas ņem vērā izstrādātos starptautiskos vai Savienības nozares standartus vai praksi attiecībā uz datu apmaiņu, lai tiesību subjekti pilnībā vai daļēji varētu precizēt konkrēto muzikālo darbu, tiešsaistes tiesības un teritorijas, attiecībā uz kurām tās pilnvaro šo organizāciju.
3. Ja mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija pilnvaro citu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju piešķirt daudzteritoriālas licences par muzikālu darbu tiešsaistes tiesībām saskaņā ar 29. un 30. pantu, arī šī pilnvarotā mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija piemēro šā panta 2. punkta noteikumus attiecībā uz tiesību subjektiem, kuru muzikālie darbi ir iekļauti pilnvaru izdevušās mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas repertuārā, ja vien šīs mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas nevienojas citādi.
27. pants
Precīza un savlaicīga atskaišu sniegšana un rēķinu izrakstīšana
1. Dalībvalstis nodrošina, ka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija uzrauga, kā mūzikas tiešsaistes pakalpojumu sniedzēji, kuriem tā piešķīrusi daudzteritoriālu licenci tiešsaistes tiesībām par muzikāliem darbiem, kurus tā pārstāv pilnībā vai daļēji, izmanto šīs tiesības.
2. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija mūzikas tiešsaistes pakalpojumu sniedzējiem piedāvā iespējas par muzikālo darbu tiešsaistes tiesību faktisko izmantošanu sniegt atskaiti, izmantojot elektroniskos līdzekļus, un tiešsaistes pakalpojumu sniedzēji precīzi sniedz atskaiti par minēto darbu faktisko izmantošanu. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija piedāvā izmantot vismaz vienu atskaišu sniegšanas metodi, kurā ņemti vērā šādu datu elektroniskai apmaiņai izstrādātie starptautiskie vai Savienības brīvprātīgie nozares standarti vai prakses. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija var atteikties pieņemt tiešsaistes pakalpojumu sniedzēja atskaites īpašniekprogrammatūras formātā, ja šī organizācija atskaitēm atļauj izmantot elektroniskas datu apmaiņas nozares standartu.
3. Rēķinu tiešsaistes pakalpojumu sniedzējam mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija nosūta ar elektroniskiem līdzekļiem. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija piedāvā izmantošanai vismaz vienu formātu, kurā ņemti vērā izstrādātie nozares starptautiskie vai Savienības brīvprātīgie standarti un prakses. Rēķinā identificē darbus un tiesības, kas ir pilnībā vai daļēji licencētas, pamatojoties uz 24. panta 2. punktā uzskaitītajiem nosacījumiem, un attiecīgos faktiskos izmantošanas veidus, ciktāl tas iespējams, pamatojoties uz tiešsaistes pakalpojumu sniedzēja sniegto informāciju un šīs informācijas sniegšanai izmantoto formātu. Tiešsaistes pakalpojumu sniedzējs nedrīkst atteikties rēķinu pieņemt tā formāta dēļ, ja mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija izmanto nozares standartu.
4. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija rēķinu tiešsaistes pakalpojumu sniedzējam izraksta precīzi un nekavējoties pēc tam, kad ir ziņots par attiecīgā muzikālā darba tiešsaistes tiesību faktisko izmantošanu, izņemot gadījumus, kad tas nav iespējams iemeslu dēļ, kas saistāmi ar tiešsaistes pakalpojumu sniedzēju.
5. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai ir ieviesta atbilstīga kārtība, lai tiešsaistes pakalpojumu sniedzējs varētu apstrīdēt rēķina precizitāti, tostarp, ja tiešsaistes pakalpojumu sniedzējs saņem rēķinus no vienas vai vairākām mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām par vienām un tām pašām tā paša muzikālā darba tiešsaistes tiesībām.
28. pants
Precīzi un savlaicīgi maksājumi tiesību subjektiem
1. Neskarot šā panta 3. punktu, dalībvalstis nodrošina, ka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija, kas piešķir daudzteritoriālas licences par muzikālu darbu tiešsaistes tiesībām, sadala tiesību subjektiem pienākošās no šādas licences izrietošās summas precīzi un nekavējoties pēc tam, kad ir paziņots par darba faktisko izmantošanu, izņemot gadījumus, kad tas nav iespējams iemeslu dēļ, kas saistāmi ar tiešsaistes pakalpojumu sniedzēju.
2. Neskarot šā panta 3. punktu, mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija kopā ar katru maksājumu, ko izdara saskaņā ar 1. punktu, tiesību subjektiem sniedz vismaz šādu informāciju:
a)
laikposms, kurā notikusi izmantošana, par ko tiesību subjektiem pienākas summas, un teritorijas, kurās izmantošana notikusi;
b)
mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas iekasētās summas, izdarītie atskaitījumi un sadalītās summas par jebkāda muzikāla darba katrām tiešsaistes tiesībām, kuras tiesību subjekti mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai ir atļāvuši pārstāvēt pilnībā vai daļēji;
c)
mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas tiesību subjektu labā iekasētās summas no katra tiešsaistes pakalpojumu sniedzēja, veiktie atskaitījumi un sadalītās summas.
3. Ja mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija pilnvaro citu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju piešķirt daudzteritoriālas licences par muzikālu darbu tiešsaistes tiesībām saskaņā ar 29. un 30. pantu, pilnvarotā mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija precīzi un bez kavēšanās sadala 1. punktā minētās summas un sniedz 2. punktā minēto informāciju šo pilnvaru izdevušajai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai. Pilnvarojumu devusī mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija ir atbildīga par šo summu turpmāko sadali un šādas informācijas sniegšanu tiesību subjektiem, ja vien šīs mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas nav vienojušās citādi.
29. pants
Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju savstarpējie līgumi par daudzteritoriālu licencēšanu
1. Dalībvalstis nodrošina, ka visi pārstāvības nolīgumi starp mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, ar kuriem viena mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija pilnvaro citu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju piešķirt daudzteritoriālas licences par muzikālu darbu tiešsaistes tiesībām attiecībā uz savu mūzikas repertuāru, ir neekskluzīvi. Pilnvarotā mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija pārvalda minētās tiešsaistes tiesības nediskriminējošā veidā.
2. Pilnvarojumu devusī mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija informē savus biedrus par līguma galvenajiem noteikumiem, tostarp tā ilgumu, un pilnvarotās mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas sniegto pakalpojumu izmaksām.
3. Pilnvarotā mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija informē pilnvarojumu devušo mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju par galvenajiem noteikumiem, saskaņā ar kuriem jālicencē tās tiešsaistes tiesības, tostarp par izmantošanas veidu, visiem noteikumiem, kas attiecas uz licences maksu vai to ietekmē, licences darbības ilgumu, norēķinu laikposmiem un attiecīgajām teritorijām.
30. pants
Pienākums pārstāvēt citu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju saistībā ar daudzteritoriālu licencēšanu
1. Dalībvalstis nodrošina, ka gadījumos, kad mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija, kas nepiešķir vai nepiedāvā piešķirt daudzteritoriālas licences par sava repertuāra muzikālo darbu tiešsaistes tiesībām, pieprasa citai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai noslēgt pārstāvības nolīgumu, lai pēdējā saskaņā ar to pārstāvētu minētās tiesības, pieprasījumu saņēmušajai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai tiek prasīts piekrist šādam pieprasījumam, ja tā jau piešķir vai piedāvā piešķirt daudzteritoriālas licences par tādas pašas kategorijas tiešsaistes tiesībām muzikālajiem darbiem, kas ir vienas vai vairāku citu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju repertuārā.
2. Pieprasījumu saņēmusī mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija rakstiski un bez nepamatotas kavēšanās dod atbildi pieprasījumu iesniegušajai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai.
3. Neskarot 5. un 6. punktu, pieprasījumu saņēmusī mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija pārvalda pieprasījumu iesniegušās mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas pārstāvēto repertuāru ar tādiem pašiem noteikumiem kā savu repertuāru.
4. Pieprasījumu saņēmusī mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija pieprasījumu iesniegušās mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas pārstāvēto repertuāru iekļauj visos piedāvājumos tiešsaistes pakalpojumu sniedzējiem.
5. Administratīvās izmaksas par pakalpojumu, ko pieprasījumu saņēmusī mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija sniedz pieprasījumu iesniegušajai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai, nepārsniedz izmaksas, kas pamatoti radušās pieprasījumu saņēmušajai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai.
6. Pieprasījumu iesniegusī mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija pieprasījumu saņēmušajai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai elektroniskā veidā dara pieejamu informāciju par savu mūzikas repertuāru, kas nepieciešama, lai piešķirtu daudzteritoriālas licences par muzikālu darbu tiešsaistes tiesībām. Ja informācija ir nepietiekama vai sniegta tādā veidā, kas pieprasījumu saņēmušajai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai nedod iespējas ievērot šajā sadaļā noteiktās prasības, pieprasījumu saņēmušajai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai ir tiesības pieprasīt segt izmaksas, kas pamatoti radušās, izpildot šīs prasības, vai izslēgt tos darbus, par kuriem sniegtā informācija ir nepietiekama vai nav izmantojama.
31. pants
Piekļuve daudzteritoriālai licencēšanai
Dalībvalstis nodrošina, ka gadījumos, kad līdz 2017. gada 10. aprīlim kāda mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija nepiešķir vai nepiedāvā piešķirt daudzteritoriālas licences par muzikālo darbu tiešsaistes tiesībām vai neļauj citai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijai šajā nolūkā pārstāvēt attiecīgās tiesības, tiesību subjekti, kuri ir pilnvarojuši attiecīgo mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju pārstāvēt viņu muzikālo darbu tiešsaistes tiesības, var no šīs mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas atsaukt muzikālo darbu tiešsaistes tiesības daudzteritoriālai licencēšanai attiecībā uz visām teritorijām, neatsaucot muzikālo darbu tiešsaistes tiesības licencēšanai vienā teritorijā, lai piešķirtu daudzteritoriālas licences par muzikālo darbu tiešsaistes tiesībām paši vai ar kādas citas puses starpniecību, kuru tie pilnvaro, vai ar tādas mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas starpniecību, kura atbilst šīs sadaļas noteikumiem.
32. pants
Izņēmums attiecībā uz radio un televīzijas programmām nepieciešamajām muzikālo darbu tiešsaistes tiesībām
Šajā sadaļā noteiktās prasības neattiecas uz mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, kas, pamatojoties uz vajadzīgo tiesību brīvprātīgu apvienošanu un saskaņā ar konkurences noteikumiem atbilstīgi LESD 101. un 102. pantam, piešķir daudzteritoriālu licenci par muzikālo darbu tiešsaistes tiesībām, kas raidorganizācijai nepieciešamas, lai publiskotu vai darītu sabiedrībai pieejamas radio vai televīzijas programmas vienlaicīgi ar sākotnējo pārraidi vai pēc tās, kā arī jebkādu citu tiešsaistes materiālu, tostarp priekšskatījumus, ko izveidojusi raidorganizācija vai kas izveidota tās vajadzībām.
IV SADAĻA
IZPILDES PASĀKUMI
33. pants
Sūdzību procedūras
1. Dalībvalstis nodrošina, ka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas saviem biedriem, tiesību subjektiem un mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, kuru uzdevumā tās pārvalda tiesības saskaņā ar pārstāvības nolīgumiem, dara pieejamas efektīvas un savlaicīgas sūdzību un strīdu izšķiršanas procedūras, īpaši saistībā ar atļauju pārvaldīt tiesības, tiesību anulēšanu vai atsaukšanu, dalības noteikumiem, tiesību subjektiem pienākošos summu iekasēšanu, atskaitījumiem un sadali.
2. Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas rakstiski atbild uz sūdzībām, ko iesnieguši to biedri vai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas, kuru uzdevumā tās pārvalda tiesības saskaņā ar pārstāvības nolīgumiem. Ja mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija noraida sūdzību, tā norāda iemeslus.
34. pants
Alternatīvas strīdu izšķiršanas procedūras
1. Dalībvalstis var paredzēt, ka strīdus starp mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, starp mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju biedriem, tiesību subjektiem vai izmantotājiem attiecībā uz to valsts tiesību aktu noteikumiem, kas pieņemti saskaņā ar šīs direktīvas prasībām, var iesniegt izskatīšanai alternatīvā strīdu izšķiršanas procedūrā, kas ir ātra, neatkarīga un objektīva.
2. Dalībvalstis nodrošina, ka, piemērojot III sadaļu, turpmāk norādītos strīdus, kuros iesaistīta mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija, kas veic uzņēmējdarbību to teritorijā un kas piešķir vai piedāvā piešķirt daudzteritoriālas licences par muzikālo darbu tiešsaistes tiesībām, var iesniegt izskatīšanai neatkarīgā un objektīvā alternatīvā strīdu izšķiršanas procedūrā:
a)
strīdus ar faktisko vai potenciālo tiešsaistes pakalpojumu sniedzēju attiecībā uz 16., 25., 26.un 27. panta piemērošanu;
b)
strīdus ar vienu vai vairākiem tiesību subjektiem attiecībā uz 25., 26., 27., 28., 29., 30. un 31. panta piemērošanu;
c)
strīdus ar citu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju attiecībā uz 25., 26., 27., 28., 29. un 30. panta piemērošanu.
35. pants
Strīdu izšķiršana
1. Dalībvalstis nodrošina, ka strīdus starp kolektīvā pārvaldījuma organizācijām un izmantotājiem, jo īpaši par esošajiem un piedāvātajiem licencēšanas nosacījumiem vai līguma pārkāpumiem, var iesniegt tiesā vai attiecīgos gadījumos citai neatkarīgai un objektīvai strīdu izšķiršanas struktūrai, ja minētajai struktūrai ir pieredze intelektuālā īpašuma tiesību jomā.
2. Direktīvas 33. un 34. pants un šā panta 1. punkts neskar pušu tiesības izmantot un aizstāvēt savas tiesības, iesniedzot prasību tiesā.
36. pants
Atbilstība
1. Dalībvalstis nodrošina, ka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju, kas veic uzņēmējdarbību to teritorijā, atbilstību valsts tiesību aktu noteikumiem, kas pieņemti saskaņā ar šajā direktīvā noteiktajām prasībām, uzrauga šim nolūkam izraudzītas kompetentās iestādes.
2. Dalībvalstis nodrošina, ka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas biedriem, tiesību subjektiem, izmantotājiem, mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām un citām ieinteresētajām personām ir pieejamas procedūras, lai šim nolūkam izraudzītajām kompetentajām iestādēm paziņotu par darbībām vai apstākļiem, kas, pēc to viedokļa, ir saskaņā ar šajā direktīvā noteiktajām prasībām pieņemto valstu tiesību aktu noteikumu pārkāpums.
3. Dalībvalstis nodrošina, ka šim nolūkam izraudzītajām kompetentajām iestādēm ir tiesības noteikt attiecīgas sankcijas vai veikt atbilstīgus pasākumus gadījumos, kad netiek ievēroti valstu tiesību aktu noteikumi, kuri pieņemti šīs direktīvas īstenošanai. Sankcijas un pasākumi ir iedarbīgi, samērīgi un atturoši.
Dalībvalstis līdz 2016. gada 10. aprīlim Komisijai paziņo šajā pantā un 37. un 38. pantā minētās kompetentās iestādes. Komisija publicē šajā sakarā saņemto informāciju.
37. pants
Informācijas apmaiņa starp kompetentajām iestādēm
1. Lai atvieglotu šīs direktīvas piemērošanas uzraudzību, dalībvalstis nodrošina, ka uz informācijas pieprasījumu no citas dalībvalsts šim nolūkam izraudzītās kompetentās iestādes par jautājumiem, kas saistīti ar šīs direktīvas piemērošanu, jo īpaši attiecībā uz mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju, kas veic uzņēmējdarbību pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts teritorijā, darbību, šim nolūkam izraudzītā kompetentā iestāde atbild bez nepamatotas kavēšanās, ja šim pieprasījumam ir pienācīgs pamatojums.
2. Ja kompetentā iestāde uzskata, ka mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija, kas darbojas tās teritorijā, bet veic uzņēmējdarbību citā dalībvalstī, iespējams, neievēro tās dalībvalsts tiesību aktu noteikumus, kurā šī mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija veic uzņēmējdarbību, kas ir pieņemti saskaņā ar šajā direktīvā noteiktajām prasībām, tā visu attiecīgo informāciju var nosūtīt zināšanai tās dalībvalsts kompetentajai iestādei, kurā attiecīgā mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija veic uzņēmējdarbību, un tai attiecīgā gadījumā var būt pievienots pieprasījums šai iestādei veikt atbilstīgus pasākumus, kas ir tās kompetencē. Pieprasījumu saņēmēja iestāde triju mēnešu laikā sniedz atbildi ar pamatojumu.
3. Šā panta 2. punktā minētos jautājumus izskatīšanai var nodot arī kompetentā iestāde, izdarot šādu pieprasījumu ekspertu grupai, kas izveidota saskaņā ar 41. pantu.
38. pants
Sadarbība daudzteritoriālās licencēšanas attīstīšanai
1. Komisija sekmē regulāru informācijas apmaiņu dalībvalstu šim nolūkam izraudzīto kompetento iestāžu starpā un starp šīm iestādēm un Komisiju par situāciju un tās attīstību saistībā ar daudzteritoriālo licencēšanu.
2. Komisija regulāri apspriežas ar tiesību subjektu pārstāvjiem, mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, izmantotājiem, patērētājiem un citām ieinteresētajām pusēm par to gūto pieredzi šīs direktīvas III sadaļas noteikumu piemērošanā. Komisija informācijas apmaiņas gaitā, kas paredzēta 1. punktā, sniedz kompetentajām iestādēm visu attiecīgo informāciju, kas iegūta minētajās apspriedēs.
3. Dalībvalstis nodrošina, ka līdz 2017. gada 10. oktobrim to kompetentās iestādes sniedz Komisijai ziņojumu par situāciju un tās attīstību saistībā ar daudzteritoriālo licencēšanu to teritorijā. Šajā ziņojumā jo īpaši iekļauj informāciju par daudzteritoriālu licenču pieejamību attiecīgajā dalībvalstī, mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju atbilstību valstu tiesību aktiem, kas pieņemti šīs direktīvas III sadaļas noteikumu īstenošanai, kopā ar muzikālo darbu tiešsaistes tiesību daudzteritoriālās licencēšanas attīstību izvērtējumu, ko sniedz izmantotāji, patērētāji, tiesību subjekti un citas ieinteresētās personas.
4. Pamatojoties uz ziņojumiem, kas saņemti, ievērojot 3. punktu, un informāciju, kas apkopota, ievērojot 1. un 2. punktu, Komisija izvērtē šīs direktīvas III sadaļas piemērošanu. Vajadzības gadījumā un, ja nepieciešams, pamatojoties uz īpašu ziņojumu, tā apsver turpmākus pasākumus, lai risinātu visas apzinātās problēmas. Minētais izvērtējums jo īpaši aptver šādus aspektus:
a)
III sadaļas prasībām atbilstīgo mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju skaits;
b)
direktīvas 29. un 30. panta piemērošana, norādot pārstāvības nolīgumu skaitu, kurus mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas noslēgušas, ievērojot minētos pantus;
c)
dalībvalstīs daudzteritoriālai licencēšanai pieejamā repertuāra daļa.
V SADAĻA
ZIŅOŠANA UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI
39. pants
Mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju paziņošana
Dalībvalstis, izmantojot to rīcībā esošo informāciju, līdz 2016. gada 10. aprīlim nosūta Komisijai mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju sarakstu, kuras veic uzņēmējdarbību to teritorijā.
Dalībvalstis bez nepamatotas kavēšanās paziņo Komisijai visas izmaiņas minētajā sarakstā.
Komisija minēto informāciju publisko un atjaunina.
40. pants
Ziņojums
Komisija līdz 2021. gada 10. aprīlim izvērtē šīs direktīvas piemērošanu un iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs direktīvas piemērošanu. Minētajā ziņojumā ietver izvērtējumu par šīs direktīvas ietekmi uz pārrobežu pakalpojumu attīstību un kultūras daudzveidību, par mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju un izmantotāju attiecībām un par tādu mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju darbību Savienībā, kas veic uzņēmējdarbību ārpus Savienības, un, ja vajadzīgs, par nepieciešamību to pārskatīt. Komisijas ziņojumam vajadzības gadījumā pievieno tiesību akta priekšlikumu.
41. pants
Ekspertu grupa
Ar šo izveido ekspertu grupu. Tajā ir dalībvalstu kompetento iestāžu pārstāvji. Ekspertu grupas priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis, un tā rīko sanāksmes pēc priekšsēdētāja iniciatīvas vai pēc dalībvalsts pārstāvju pieprasījuma. Šīs grupas uzdevumi ir šādi:
a)
izvērtēt šīs direktīvas transponēšanas ietekmi uz mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju un neatkarīgu pārvaldības vienību darbību iekšējā tirgū un norādīt uz visām problēmām;
b)
rīkot konsultācijas par visiem jautājumiem, kas izriet no šīs direktīvas piemērošanas;
c)
veicināt informācijas apmaiņu par attiecīgajām likumdošanas norisēm un judikatūru, kā arī par ekonomisko, sociālo, kultūras un tehnoloģiju attīstību, kas ar to saistīta, jo īpaši attiecībā uz darbu un blakustiesību objektu digitālo tirgu.
42. pants
Personas datu aizsardzība
Uz personas datu apstrādi, kas veikta saistībā ar šo direktīvu, attiecas Direktīva 95/46/EK.
43. pants
Transponēšana
1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 2016. gada 10. aprīlim. Dalībvalstis tūlīt par to informē Komisiju.
Kad dalībvalstis pieņem minētos pasākumus, tajos iekļauj atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarāma šāda atsauce.
2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos pasākumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
44. pants
Stāšanās spēkā
Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
45. pants
Adresāti
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Strasbūrā, 2014. gada 26. februārī