NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1024/2012
ze dne 25. října 2012
o správní spolupráci prostřednictvím systému pro výměnu informací o vnitřním trhu a o zrušení rozhodnutí Komise 2008/49/ES („nařízení o systému IMI“)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Použití některých aktů Unie upravujících volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu na vnitřním trhu vyžaduje, aby členské státy účinněji spolupracovaly a vyměňovaly si informace mezi sebou navzájem i s Komisí. Vzhledem k tomu, že praktické prostředky pro takovou výměnu informací v těchto aktech často nejsou uvedeny, je třeba učinit vhodná praktická opatření.
(2)
Systém pro výměnu informací o vnitřním trhu (dále jen „systém IMI“) je softwarová aplikace přístupná prostřednictvím internetu, kterou vyvinula Komise ve spolupráci s členskými státy, s cílem pomoci členským státům při praktickém provádění požadavků na výměnu informací stanovených v aktech Unie, a to vytvořením centralizovaného komunikačního mechanismu, který by usnadnil přeshraniční výměnu informací a vzájemnou pomoc. Systém IMI umožňuje příslušným orgánům zejména určit jejich protějšek v jiném členském státě, řídit výměnu informací, včetně osobních údajů, na základě jednoduchých a jednotných postupů a překonávat jazykové bariéry na základě předem definovaných a předem přeložených pracovních postupů. Komise by uživatelům IMI měla poskytnout jakoukoli již existující doplňkovou překladovou funkci, která odpovídá jejich potřebám, splňuje požadavky na bezpečnost a důvěrnost výměny informací v systému IMI a může být nabízena při přiměřených nákladech.
(3)
V zájmu překonání jazykových bariér by systém IMI měl být v zásadě dostupný ve všech úředních jazycích Unie.
(4)
Účelem systému IMI by mělo být lepší fungování vnitřního trhu díky zavedení účinného, uživatelsky přívětivého nástroje pro provádění správní spolupráce mezi členskými státy navzájem a mezi členskými státy a Komisí, což usnadní uplatňování aktů Unie uvedených v příloze tohoto nařízení.
(5)
Sdělení Komise ze dne 21. února 2011 s názvem „Lepší správa jednotného trhu prostřednictvím širší správní spolupráce: Strategie pro rozšíření a rozvoj systému pro výměnu informací o vnitřním trhu („IMI“)“ uvádí plány pro možné rozšíření systému IMI na další akty Unie. Sdělení Komise ze dne 13. dubna 2011 s názvem „Akt o jednotném trhu: Dvanáct nástrojů k podnícení hospodářského růstu a posílení důvěry - „Společně pro nový růst““ zdůrazňuje význam systému IMI pro posílení spolupráce mezi zúčastněnými stranami, a to i na místní úrovni, čímž se přispěje k lepší správě jednotného trhu. Je proto nezbytné vytvořit solidní právní rámec systému IMI a soubor společných pravidel, které zajistí jeho efektivní fungování.
(6)
Pokud použití ustanovení aktu Unie vyžaduje, aby si členské státy vyměňovaly osobní údaje, a stanoví účel tohoto zpracování, mělo by být takové ustanovení považováno za náležitý právní základ pro zpracování osobních údajů, s výhradou podmínek stanovených v článcích 8 a 52 Listiny základních práv Evropské unie. Na systém IMI by se mělo nahlížet především jako na nástroj pro výměnu informací, včetně osobních údajů, ke které by jinak došlo jinými prostředky, včetně běžného poštovního styku, faxu nebo elektronické pošty, na základě právní povinnosti uložené orgánům a subjektům členských států akty Unie. Osobní údaje vyměňované prostřednictvím systému IMI by měly být shromažďovány, zpracovávány a využívány pouze pro účely slučitelné s těmi, pro něž byly původně shromážděny, a měla by se na ně vztahovat všechna patřičná ochranná opatření.
(7)
Systém IMI vychází ze zásady ochrany soukromí již od návrhu, byl vytvořen s přihlédnutím k požadavkům právních předpisů o ochraně údajů a nabízí dobrou úroveň ochrany údajů, zejména z důvodu omezení přístupu k osobním údajům, které se v rámci systému IMI vyměňují. Systém IMI proto nabízí výrazně vyšší úroveň ochrany a bezpečnosti než jiné metody výměny informací, jako je běžný poštovní styk, telefon, fax nebo elektronická pošta.
(8)
Správní spolupráce za použití elektronických prostředků mezi členskými státy navzájem a mezi členskými státy a Komisí by měla být v souladu s pravidly pro ochranu osobních údajů stanovenými ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (3) a v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (4). Definice použité ve směrnici 95/46/ES a v nařízení (ES) č. 45/2001 by měly platit i pro účely tohoto nařízení.
(9)
Komise dodává a spravuje software a infrastrukturu informačních technologií pro systém IMI, zajišťuje jeho bezpečnost, řídí síť národních koordinátorů IMI a je zapojena do odborné přípravy a technické pomoci poskytovaných uživatelům IMI. Proto by měla mít přístup pouze k takovým osobním údajům, které jsou naprosto nezbytné pro plnění jejích úkolů v rámci povinností stanovených v tomto nařízení, jako je registrace národních koordinátorů IMI. Komise by měla mít přístup k osobním údajům rovněž tehdy, pokud na žádost jiného subjektu IMI získává osobní údaje, které byly v systému IMI zablokovány a k nimž subjekt údajů požádal o přístup. Komise by neměla mít přístup k osobním údajům vyměňovaným v rámci správní spolupráce v systému IMI, ledaže některý akt Unie stanoví úlohu Komise v takové spolupráci.
(10)
V zájmu zajištění transparentnosti, zejména pro subjekty údajů, by měla být ustanovení aktů Unie, pro něž se má systém IMI použít, uvedena v příloze tohoto nařízení.
(11)
Systém IMI může být v budoucnosti rozšířen na nové oblasti, kde může pomoci zajistit účinné provádění aktu Unie nákladově efektivním a uživatelsky přívětivým způsobem, s ohledem na technickou proveditelnost a celkový dopad na systém IMI. Komise by měla provést nezbytné zkoušky v zájmu ověření technické připravenosti systému IMI na kterékoli zamýšlené rozšíření. Rozhodnutí o rozšíření systému IMI na další akty Unie by měla být přijímána řádným legislativním postupem.
(12)
Pilotní projekty jsou užitečným nástrojem pro ověření důvodnosti rozšíření systému IMI a pro přizpůsobení technických funkcí a procesních podmínek požadavkům uživatelů systému IMI ještě před přijetím rozhodnutí o rozšíření systému IMI. Členské státy by měly být plně zapojeny do rozhodování o tom, na které akty Unie by se měl pilotní projekt vztahovat, a o postupech v jeho rámci, aby bylo zajištěno, že pilotní projekt zohlední potřeby uživatelů systému IMI a že pravidla zpracování osobních údajů budou plně dodržována. Takové postupy by měly být definovány samostatně pro každý pilotní projekt.
(13)
Žádné ustanovení tohoto nařízení by nemělo bránit členským státům a Komisi při rozhodování o použití systému IMI pro výměnu informací, která nezahrnuje zpracování osobních údajů.
(14)
Toto nařízení by mělo stanovit pravidla pro používání systému IMI pro účely správní spolupráce, která se mohou vztahovat mimo jiné na individuální výměnu informací, oznamovací postupy, výstražné mechanismy, ujednání o vzájemné pomoci a řešení problémů.
(15)
Právo členského státu rozhodnout, které vnitrostátní orgány budou plnit povinnosti vyplývající z tohoto nařízení, by mělo zůstat tímto nařízením nedotčeno. Členské státy by měly mít možnost přizpůsobit funkce a povinnosti týkající se systému IMI svým interním správním strukturám a zohlednit potřeby specifického pracovního postupu systému IMI. Členské státy by měly mít možnost jmenovat další koordinátory IMI, aby sami nebo společně s dalšími koordinátory vykonávali úkoly národních koordinátorů IMI pro určitou oblast vnitřního trhu, určitý obor veřejné správy nebo určitou zeměpisnou oblast nebo podle jiného kritéria. Členské státy by o jmenovaných koordinátorech IMI měly informovat Komisi, avšak neměly by mít povinnost uvést další koordinátory IMI v systému IMI, není-li to pro jeho řádné fungování nezbytné.
(16)
V zájmu dosažení účinné správní spolupráce prostřednictvím systému IMI by členské státy a Komise měly zajistit, aby jejich subjekty IMI měly zdroje nezbytné pro plnění povinností podle tohoto nařízení.
(17)
Ačkoliv je systém IMI v podstatě komunikačním nástrojem pro správní spolupráci mezi příslušnými orgány, který není přístupný široké veřejnosti, je možné, že bude třeba vyvinout technické prostředky, které by vnějším subjektům, jako jsou například občané, podniky a organizace, umožnily komunikovat s příslušnými orgány za účelem poskytování informací nebo získávání dat nebo vykonávat jejich práva subjektů údajů. Tyto technické prostředky by měly zahrnovat vhodná ochranná opatření na ochranu údajů. Za účelem zajištění vysoké míry bezpečnosti by mělo být každé takové veřejné rozhraní vytvořeno tak, aby bylo úplně technicky oddělené od systému IMI, ke kterému by měli mít přístup pouze uživatelé IMI.
(18)
Využívání systému IMI pro technickou podporu sítě SOLVIT by nemělo mít dopad na neformální povahu postupu v rámci této sítě, jehož základem je dobrovolný závazek členských států v souladu s doporučením Komise ze dne 7. prosince 2001 o zásadách využívání sítě SOLVIT - sítě pro řešení problémů vnitřního trhu (5) (dále jen „doporučení SOLVIT“). V zájmu dalšího fungování sítě SOLVIT na základě stávajících pracovních postupů může být jeden nebo více úkolů národního koordinátora IMI souvisejících s činností středisek SOLVIT uložen přímo těmto střediskům, aby mohla fungovat nezávisle na něm. Zpracování osobních údajů a důvěrných informací jako součást postupů v rámci sítě SOLVIT by mělo využívat všech záruk stanovených v tomto nařízení, aniž je dotčen nezávazný charakter doporučení SOLVIT.
(19)
Systém IMI obsahuje internetové uživatelské rozhraní, nicméně v určitých případech může být vhodné na žádost dotčených členských států zvážit technická řešení přímého přenosu údajů z vnitrostátních systémů do systému IMI, pokud jsou takové vnitrostátní systémy již v provozu, zejména pro účely oznamovacích postupů. Zavádění těchto technických řešení by mělo záviset na výsledku hodnocení jejich proveditelnosti, nákladů a předpokládaných přínosů. Tato řešení by neměla mít dopad na stávající struktury a vnitrostátní uspořádání pravomocí.
(20)
Pokud členské státy splní oznamovací povinnost podle čl. 15 odst. 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (6) tím, že použijí postup podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (7), nemělo by od nich být požadováno, aby totéž oznámení zaslaly i prostřednictvím systému IMI.
(21)
Výměna informací prostřednictvím systému IMI vychází z právní povinnosti orgánů členských států poskytovat si vzájemnou pomoc. Pro zajištění řádného fungování vnitřního trhu by informace získané příslušným orgánem prostřednictvím systému IMI z jiného členského státu neměly pozbývat důkazní hodnoty ve správním řízení pouze z toho důvodu, že pocházejí z jiného členského státu nebo že byly obdrženy elektronicky, a uvedený příslušný orgán by s nimi měl nakládat stejným způsobem jako s obdobnými dokumenty pocházejícími z jeho členského státu.
(22)
Pro zajištění vysoké úrovně ochrany údajů je třeba v systému IMI stanovit maximální lhůty pro uchovávání osobních údajů. Tyto lhůty by však měly být vyvážené a brát náležitý ohled na nutnost řádného fungování systému IMI i na právo subjektů údajů plně uplatňovat svá práva, například získáním důkazů o tom, že došlo k výměně informací, aby mohly napadnout určité rozhodnutí. Lhůty pro uchovávání údajů by zejména neměly překračovat rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů tohoto nařízení.
(23)
Pro účely slučitelné s cíli tohoto nařízení, k nimž patří sledování používání systému koordinátory IMI a Komisí, komunikace, vzdělávací a osvětové iniciativy a shromažďování informací o správní spolupráci a vzájemné pomoci na vnitřním trhu, by mělo být možné zpracovat jmenné a kontaktní údaje uživatelů IMI.
(24)
Evropský inspektor ochrany údajů by měl sledovat a usilovat o zajištění uplatňování tohoto nařízení, včetně příslušných ustanovení o bezpečnosti údajů, mimo jiné udržováním kontaktů s vnitrostátními orgány pro ochranu údajů.
(25)
Aby bylo zajištěno účinné sledování fungování systému IMI a uplatňování tohoto nařízení a aby bylo v tomto ohledu zajištěno podávání zpráv, měly by členské státy relevantní informace zpřístupnit Komisi.
(26)
Subjekty údajů by měly být informovány o zpracování svých osobních údajů v systému IMI a o tom, že mají právo na přístup k údajům, které se jich týkají, a právo na opravu nesprávných údajů a vymazání neoprávněně zpracovaných údajů v souladu s tímto nařízením a vnitrostátními právními předpisy, kterými se provádí směrnice 95/46/ES.
(27)
Příslušným orgánům členských států je třeba umožnit provádění právních předpisů o správní spolupráci a efektivní výměnu informací prostřednictvím systému IMI, a za tímto účelem může být nutné stanovit praktická opatření pro tuto výměnu. Tato opatření by měla být přijata Komisí formou samostatného prováděcího aktu pro každý akt Unie uvedený v příloze nebo pro každý druh postupu správní spolupráce a měla by se týkat klíčových technických funkcí a procesních podmínek potřebných k provedení příslušných postupů správní spolupráce prostřednictvím systému IMI. Komise by měla zajišťovat údržbu a vývoj softwaru a infrastruktury informačních technologií pro systém IMI.
(28)
Pro zajištění dostatečné transparentnosti pro subjekty údajů by měly být zveřejněny předem stanovené pracovní postupy, odpovědi na často kladené dotazy, formuláře a jiná ujednání o postupech správní spolupráce v systému IMI.
(29)
Pokud členské státy v souladu s článkem 13 směrnice 95/46/ES uplatňují u práv subjektů údajů omezení nebo výjimky, měly by být informace o takových omezeních nebo výjimkách zveřejněny, aby se zajistila úplná transparentnost pro subjekty údajů. Takové výjimky nebo omezení by měly být nezbytné a přiměřené pro zamýšlený účel a měla by se na ně vztahovat vhodná ochranná opatření.
(30)
Pokud jsou uzavřeny mezinárodní dohody mezi Unií a třetími zeměmi, které se rovněž zabývají uplatňováním ustanovení aktů Unie uvedených v příloze tohoto nařízení, mělo by být možné zapojit protějšky subjektů IMI v těchto třetích zemích do postupů správní spolupráce podporovaných systémem IMI za předpokladu, že dotyčná třetí země poskytuje přiměřenou úroveň ochrany osobních údajů v souladu se směrnicí 95/46/EC.
(31)
Rozhodnutí Komise 2008/49/ES ze dne 12. prosince 2007 týkající se provádění systému pro výměnu informací o vnitřním trhu (IMI), pokud jde o ochranu osobních údajů (8), by mělo být zrušeno. Rozhodnutí Komise 2009/739/ES ze dne 2. října 2009 o praktických opatřeních pro výměnu informací elektronickými prostředky mezi členskými státy podle kapitoly VI směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES o službách na vnitřním trhu (9) by se mělo i nadále vztahovat na otázky týkající se výměny informací podle směrnice 2006/123/ES.
(32)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (10).
(33)
Účinné uplatňování tohoto nařízení členskými státy by mělo být sledováno ve výroční zprávě o fungování systému IMI, založené na statistických údajích ze systému IMI a na jakýchkoli dalších relevantních údajích. Uplatňování tohoto nařízení členskými státy by mělo být hodnoceno mimo jiné na základě průměrných dob odpovědí, aby byly zajištěny odpovědi rychlé a kvalitní.
(34)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž stanovení pravidel používání systému IMI pro správní spolupráci, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu jeho rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(35)
V souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001 byl konzultován evropský inspektor ochrany údajů, který předložil své stanovisko dne 22. listopadu 2011 (11),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví pravidla pro používání systému pro výměnu informací o vnitřním trhu (dále jen „systém IMI“) při správní spolupráci, včetně zpracování osobních údajů, mezi příslušnými orgány členských států navzájem a mezi příslušnými orgány členských států a Komisí.
Článek 2
Zřízení systému IMI
Formálně se zřizuje systém IMI.
Článek 3
Oblast působnosti
1. Systém IMI se používá pro správní spolupráci mezi příslušnými orgány členských států navzájem a mezi příslušnými orgány členských států a Komisí nezbytnou k provedení aktů Unie v oblasti vnitřního trhu ve smyslu čl. 26 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, jimiž se stanoví správní spolupráce, včetně výměny osobních údajů, mezi členskými státy navzájem nebo mezi členskými státy a Komisí. Tyto akty Unie jsou uvedeny v příloze.
2. Žádné ustanovení tohoto nařízení nečiní závaznými ustanovení aktů Unie, jež nejsou závazná.
Článek 4
Rozšiřování systému IMI
1. Komise může provést pilotní projekty s cílem vyhodnotit, zda by systém IMI byl účinným nástrojem k provedení ustanovení o správní spolupráci obsažených v aktech Unie, které nejsou uvedeny v příloze. Komise přijme prováděcí akt s cílem stanovit, na která ustanovení aktů Unie se pilotní projekt bude vztahovat, a vymezit postupy každého projektu, zejména klíčové technické funkce a procesní podmínky potřebné k provedení příslušných ustanovení o správní spolupráci. Tento prováděcí akt se přijímá přezkumným postupem podle čl. 24 odst. 3.
2. Komise předloží hodnocení výsledků pilotního projektu včetně otázek ochrany údajů a účinných překladových funkcí Evropskému parlamentu a Radě. Kde je to vhodné, může být k hodnocení připojen legislativní návrh na změnu přílohy s cílem rozšířit využívání systému IMI na příslušná ustanovení aktů Unie.
Článek 5
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice stanovené ve směrnici 95/46/ES a v nařízení (ES) č. 45/2001.
Vedle toho se rozumí:
a)
„systémem IMI“ elektronický nástroj, který Komise poskytuje na podporu správní spolupráce mezi příslušnými orgány členských států navzájem a mezi příslušnými orgány členských států a Komisí;
b)
„správní spoluprací“ spolupráce mezi příslušnými orgány členských států navzájem nebo mezi příslušnými orgány členských států a Komisí pomocí výměny a zpracování informací, a to i prostřednictvím oznámení a výstrah, nebo poskytováním vzájemné pomoci, včetně pomoci při řešení problémů, pro účely lepšího uplatňování práva Unie;
c)
„oblastí vnitřního trhu“ právní nebo funkční oblast vnitřního trhu ve smyslu čl. 26 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, v níž se systém IMI používá v souladu s článkem 3 tohoto nařízení;
d)
„postupem správní spolupráce“ předem definovaný pracovní postup stanovený pro systém IMI, který subjektům IMI umožňuje navzájem komunikovat a jednat strukturovaným způsobem;
e)
„koordinátorem IMI“ subjekt jmenovaný členským státem k výkonu podpůrných úkolů, které jsou nezbytné pro účinné fungování systému IMI v souladu s tímto nařízením;
f)
„příslušným orgánem“ jakýkoliv orgán zřízený na celostátní, regionální nebo místní úrovni a registrovaný v systému IMI, který má specifické povinnosti týkající se uplatňování vnitrostátního práva nebo aktů Unie uvedených v příloze v jedné nebo více oblastech vnitřního trhu;
g)
„subjekty IMI“ příslušné orgány, koordinátoři IMI a Komise;
h)
„uživatelem IMI“ fyzická osoba, která pracuje v rámci pravomoci subjektu IMI a která je v systému IMI zaregistrována jménem tohoto subjektu IMI;
i)
„vnějšími subjekty“ fyzické nebo právnické osoby jiné než uživatelé IMI, které mohou vzájemně komunikovat v systému IMI pouze za použití oddělených technických prostředků a v souladu se specifickým, předem stanoveným pracovním postupem zavedeným pro uvedený účel;
j)
„zablokováním“ použití technických prostředků tak, aby uživatelé IMI nemohli mít prostřednictvím běžného rozhraní systému IMI přístup k osobním údajům;
k)
„formálním ukončením“ technický nástroj poskytovaný systémem IMI pro ukončení postupu správní spolupráce.
KAPITOLA II
FUNKCE A POVINNOSTI VE VZTAHU K SYSTÉMU IMI
Článek 6
Koordinátoři IMI
1. Každý členský stát jmenuje jednoho národního koordinátora IMI, k jehož úkolům patří
a)
registrovat nebo ověřovat registraci koordinátorů IMI a příslušných orgánů;
b)
působit jako hlavní kontaktní osoba pro subjekty IMI z členských států v záležitostech týkajících se systému IMI, včetně poskytování informací o aspektech souvisejících s ochranou osobních údajů podle tohoto nařízení;
c)
působit jako partner Komise v otázkách souvisejících se systémem IMI, včetně poskytování informací o aspektech souvisejících s ochranou osobních údajů podle tohoto nařízení;
d)
poskytovat subjektům IMI z členských států znalosti, odbornou přípravu a podporu, včetně základní technické pomoci;
e)
zajišťovat účinné fungování systému IMI, nakolik je to v jeho moci, včetně poskytování včasných a přiměřených odpovědí subjekty IMI z členských států na žádosti o správní spolupráci.
2. Vedle toho může každý členský stát v souladu se svou vnitřní správní strukturou jmenovat jednoho nebo více koordinátorů IMI, kteří budou plnit některé z úkolů uvedených v odstavci 1.
3. Členské státy uvědomí Komisi o koordinátorech IMI jmenovaných v souladu s odstavci 1 a 2 a o úkolech, za které jsou odpovědní. Komise tyto informace sdělí ostatním členským státům.
4. Všichni koordinátoři IMI mohou působit jako příslušné orgány. V takových případech má koordinátor IMI stejná přístupová práva jako příslušný orgán. Každý koordinátor IMI působí jako správce ve vztahu k vlastním činnostem zpracování údajů, které vykonal jako subjekt IMI.
Článek 7
Příslušné orgány
1. Při spolupráci prostřednictvím systému IMI příslušné orgány prostřednictvím uživatelů IMI jednajících v souladu s postupy správní spolupráce zajistí, aby v souladu s příslušným aktem Unie byla co nejdříve a v každém případě ve lhůtě stanovené v uvedeném aktu poskytnuta přiměřená odpověď.
2. Příslušný orgán může jako důkazy použít veškeré informace, dokumenty, závěry, prohlášení nebo ověřené kopie, které obdržel elektronicky prostřednictvím systému IMI, na stejném základě jako obdobné informace získané ve své vlastní zemi, pokud tak činí pro účely slučitelné s účelem, pro který byly údaje původně shromážděny.
3. Každý příslušný orgán působí jako správce ve vztahu k vlastním činnostem zpracování údajů vykonávaným uživatelem IMI spadajícím pod jeho pravomoc a zajišťuje, v případě potřeby ve spolupráci s Komisí, aby subjekty údajů mohly vykonávat svá práva v souladu s kapitolami III a IV.
Článek 8
Komise
1. Komise odpovídá za vykonávání těchto úkolů:
a)
zajišťování bezpečnosti, dostupnosti, údržby a vývoje softwaru a infrastruktury informačních technologií pro systém IMI;
b)
poskytování mnohojazyčného systému, včetně existujících překladových funkcí, odborné přípravy ve spolupráci s členskými státy a asistenční služby, která členským státům poskytuje pomoc při používání systému IMI;
c)
provádění registrace národních koordinátorů IMI a udělování jim přístupu k systému IMI;
d)
zpracování osobních údajů v systému IMI, pokud je tak stanoveno v tomto nařízení, v souladu s účely stanovenými platnými akty Unie uvedenými v příloze;
e)
sledování, zda je uplatňováno toto nařízení, a podávání zpráv Evropskému parlamentu, Radě a evropskému inspektorovi ochrany údajů v souladu s článkem 25.
2. Pro účely plnění úkolů uvedených v odstavci 1 a pro sestavování statistických zpráv má Komise přístup k nezbytným informacím, které se týkají zpracování údajů prováděného v systému IMI.
3. Komise se podílí na postupech správní spolupráce, jejichž součástí je zpracování osobních údajů, pouze pokud to vyžaduje ustanovení některého aktu Unie uvedeného v příloze.
Článek 9
Přístupová práva subjektů a uživatelů IMI
1. Přístup k systému IMI mají pouze uživatelé IMI.
2. Členské státy jmenují koordinátory IMI a určí příslušné orgány i oblasti vnitřního trhu, které jsou v jejich působnosti. Komise v tomto procesu může plnit poradní úlohu.
3. Každý subjekt IMI podle potřeby uděluje a odebírá vhodná přístupová práva svým uživatelům IMI v oblasti vnitřního trhu, která je v jeho působnosti.
4. Komise a členské státy zavedou vhodné prostředky, kterými zajistí, aby uživatelům IMI byl umožněn přístup pouze k osobním údajům zpracovaným v systému IMI, které potřebují, a pouze v těch oblastech vnitřního trhu, pro které jim byla udělena přístupová práva v souladu s odstavcem 3.
5. Zakazuje se používat osobní údaje, které jsou zpracovány v systému IMI za určitým účelem, způsobem neslučitelným s tímto původním účelem, není-li to výslovně stanoveno vnitrostátním právem v souladu s právem Unie.
6. Pokud postup správní spolupráce zahrnuje zpracování osobních údajů, mají k těmto údajům přístup pouze subjekty IMI zapojené do tohoto postupu.
Článek 10
Důvěrnost
1. Každý členský stát použije v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo v souladu s právními předpisy Unie svá pravidla zachovávání služebního tajemství nebo jiné srovnatelné povinnosti zachování důvěrnosti pro své subjekty IMI a uživatele IMI.
2. Subjekty IMI zajistí, aby uživatelé IMI spadající pod jejich pravomoc respektovali žádosti jiných subjektů IMI o zachování důvěrnosti informací vyměňovaných prostřednictvím systému IMI.
Článek 11
Postupy správní spolupráce
Systém IMI je založen na postupech správní spolupráce, jimiž se provádějí ustanovení stanovená v příslušných aktech Unie uvedených v příloze. V případě potřeby může Komise přijmout prováděcí akty ke konkrétnímu aktu Unie uvedenému v příloze nebo pro určitý druh postupu správní spolupráce, a stanovit tak klíčové technické funkce a procesní podmínky potřebné k tomu, aby příslušné postupy správní spolupráce mohly fungovat, v příslušných případech rovněž komunikací mezi vnějšími subjekty a systémem IMI podle článku 12. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 24 odst. 2.
Článek 12
Vnější subjekty
Vnějším subjektům lze poskytnout technické prostředky, jež jim umožní komunikovat se systémem IMI, je-li tato interakce
a)
stanovena aktem Unie;
b)
stanovena v prováděcím aktu podle článku 11 v zájmu usnadnění správní spolupráce mezi příslušnými orgány v členských státech pro uplatňování ustanovení aktů Unie uvedených v příloze; nebo
c)
nezbytná pro podávání žádostí v zájmu výkonu jejich práv jakožto subjektů údajů v souladu s článkem 19.
Všechny tyto technické prostředky musí být odděleny od systému IMI a nesmějí vnějším subjektům umožňovat přístup do systému IMI.
KAPITOLA III
ZPRACOVÁNÍ OSOBNÍCH ÚDAJŮ A BEZPEČNOST
Článek 13
Omezení účelu
Subjekty IMI si vyměňují a zpracovávají osobní údaje pouze pro účely vymezené v příslušných ustanoveních aktů Unie uvedených v příloze.
Údaje předložené systému IMI subjekty údajů se využívají pouze k účelům, k nimž byly poskytnuty.
Článek 14
Uchování osobních údajů
1. Osobní údaje zpracovávané v systému IMI jsou v něm zablokovány, jakmile již nejsou nezbytné pro účely, pro které byly shromážděny, v závislosti na zvláštnostech jednotlivých druhů správní spolupráce a obecně nejpozději šest měsíců po formálním ukončení postupu správní spolupráce.
Je-li však v některém z platných aktů Unie uvedených v příloze stanovena delší doba, lze osobní údaje zpracované v systému IMI uchovávat nejdéle osmnáct měsíců po formálním ukončení postupu správní spolupráce.
2. Pokud je některým závazným aktem Unie uvedeným v příloze vyžadováno úložiště informací pro účely jejich budoucího použití subjekty IMI, mohou být osobní údaje uložené v těchto úložištích zpracovávány po dobu nezbytnou pro tyto účely, a to buď se souhlasem subjektu údajů, nebo stanoví-li tak zmíněný akt Unie.
3. Osobní údaje zablokované podle tohoto článku smějí být, s výjimkou svého uložení, zpracovávány pouze jako důkaz o výměně informací prostřednictvím systému IMI se souhlasem subjektu údajů, ledaže je zpracování potřebné s ohledem na naléhavé důvody obecného zájmu.
4. Zablokované údaje jsou v systému IMI automaticky vymazány po uplynutí tří let od formálního ukončení postupu správní spolupráce.
5. Na výslovnou žádost příslušného orgánu a se souhlasem subjektu údajů lze v konkrétním případě osobní údaje vymazat před skončením příslušné doby uchování.
6. Komise pomocí technických prostředků zajistí zablokování a vymazání osobních údajů a jejich vyhledávání v souladu s odstavcem 3.
7. Zavedou se technické prostředky, jimiž budou subjekty IMI motivovány, aby postupy správní spolupráce formálně uzavíraly co nejdříve po završení výměny informací, a díky nimž budou subjekty IMI moci zapojit příslušné koordinátory IMI do kteréhokoli postupu, jenž zůstává bez opodstatnění neaktivní po dobu přesahující dva měsíce.
Článek 15
Uchovávání osobních údajů uživatelů IMI
1. Odchylně od článku 14 se pro uchovávání osobních údajů uživatelů IMI použijí odstavce 2 a 3 tohoto článku. K těmto osobním údajům patří jméno a příjmení a veškeré údaje o elektronickém nebo jiném kontaktu nezbytné pro účely tohoto nařízení.
2. Osobní údaje týkající se uživatelů IMI jsou v systému IMI uloženy tak dlouho, dokud jsou tyto osoby uživateli IMI, a mohou být zpracovány pro účely slučitelné s cíli tohoto nařízení.
3. Pokud fyzická osoba přestane být uživatelem IMI, jsou její osobní údaje pomocí technických prostředků zablokovány po dobu tří let. S výjimkou uložení jsou tyto údaje zpracovávány pouze jako důkaz o výměně informací prostřednictvím systému IMI a po uplynutí tří let se vymaží.
Článek 16
Zpracování zvláštních kategorií údajů
1. Zpracování zvláštních kategorií údajů uvedených v čl. 8 odst. 1 směrnice 95/46/ES a čl. 10 odst. 1 nařízení (ES) č. 45/2001 prostřednictvím systému IMI se povoluje pouze na základě konkrétního důvodu uvedeného v čl. 8 odst. 2 a 4 uvedené směrnice a čl. 10 odst. 2 uvedeného nařízení a s výhradou vhodných ochranných opatření stanovených v uvedených článcích v zájmu zajištění práv jednotlivců, jejichž osobní údaje jsou zpracovány.
2. Systém IMI lze použít pro zpracování údajů týkajících se protiprávního jednání, rozsudků v trestních věcech nebo bezpečnostních opatření uvedených v čl. 8 odst. 5 směrnice 95/46/ES a čl. 10 odst. 5 nařízení (ES) č. 45/2001, s výhradou ochranných opatření stanovených v uvedených článcích, včetně informací o disciplinárních či správních sankcích nebo trestech nebo jiných informací nezbytných k prokázání bezúhonnosti fyzické nebo právnické osoby, pokud je zpracování těchto údajů stanoveno v aktu Unie, který je základem pro zpracování, nebo s výslovným souhlasem subjektu údajů, s výhradou zvláštních ochranných opatření uvedených v čl. 8 odst. 5 směrnice 95/46/ES.
Článek 17
Bezpečnost
1. Komise zajistí, aby v systému IMI byla dodržována pravidla pro ochranu údajů přijatá Komisí podle článku 22 nařízení (ES) č. 45/2001.
2. Komise zavede nezbytná opatření k zajištění bezpečnosti osobních údajů zpracovávaných v systému IMI, včetně vhodné kontroly přístupu k údajům a bezpečnostního plánu, který musí být průběžně aktualizován.
3. Komise zajistí, aby v případě mimořádné bezpečnostní události bylo možné ověřit, které údaje byly v systému IMI zpracovány, kdy, kým a pro jaký účel.
4. Subjekty IMI přijmou veškerá procesní a organizační opatření nezbytná k zajištění bezpečnosti osobních údajů jimi zpracovávaných v systému IMI v souladu s článkem 17 směrnice 95/46/ES.
KAPITOLA IV
PRÁVA SUBJEKTŮ ÚDAJŮ A DOHLED
Článek 18
Informace poskytované subjektům údajů a transparentnost
1. Subjekty IMI zajistí, aby subjekty údajů byly co nejdříve informovány o zpracování svých osobních údajů v systému IMI a aby měly přístup k informacím o svých právech a o tom, jak je vykonávat, včetně totožnosti a kontaktních údajů správce a popřípadě jeho zástupce, v souladu s článkem 10 nebo 11 směrnice 95/46/ES a s vnitrostátními právními předpisy, které jsou v souladu s uvedenou směrnicí.
2. Komise zpřístupní veřejnosti snadno dostupným způsobem
a)
informace o systému IMI v souladu s články 11 a 12 nařízení (ES) č. 45/2001 v jasné a srozumitelné formě;
b)
informace o aspektech ochrany údajů u postupů správní spolupráce v systému IMI podle článku 11 tohoto nařízení;
c)
informace o výjimkách nebo omezeních práv subjektů údajů uvedených v článku 20 tohoto nařízení;
d)
druhy postupů správní spolupráce, klíčové funkce systému IMI a kategorie údajů, které mohou být v systému IMI zpracovávány;
e)
úplný seznam všech prováděcích aktů nebo aktů v přenesené pravomoci týkajících se systému IMI, přijatých na základě tohoto nařízení nebo jiného aktu Unie, a konsolidovanou verzi přílohy tohoto nařízení a její následné změny jinými akty Unie.
Článek 19
Právo na přístup, opravu a vymazání
1. Subjekty IMI zajistí, aby subjekt údajů mohl účinně uplatňovat právo na přístup k údajům, které se ho v systému IMI týkají, jakož i právo na opravu nesprávných nebo neúplných údajů a vymazání neoprávněně zpracovaných údajů, v souladu s vnitrostátními právními předpisy. Opravu nebo vymazání údajů provede odpovědný subjekt IMI co nejdříve a nejpozději 30 dnů od obdržení žádosti subjektu údajů.
2. Pokud subjekt údajů napadne správnost nebo zákonnost údajů zablokovaných podle čl. 14 odst. 1, je třeba tuto skutečnost zaznamenat a uvést i správné, opravené informace.
Článek 20
Výjimky a omezení
Pokud členské státy v souladu s článkem 13 směrnice 95/46/ES ve vnitrostátních právních předpisech stanoví výjimky z práv nebo omezení práv, jež pro subjekty údajů stanoví tato kapitola, uvědomí o tom Komisi.
Článek 21
Dohled
1. Vnitrostátní orgán nebo orgány dozoru určené v každém členském státě, jimž byly svěřeny pravomoci uvedené v článku 28 směrnice 95/46/ES („vnitrostátní orgán dozoru“), kontrolují nezávislým způsobem zákonnost zpracování osobních údajů subjekty IMI svého členského státu a zejména zajistí, aby byla práva subjektů údajů stanovená v této kapitole chráněna v souladu s tímto nařízením.
2. Evropský inspektor ochrany údajů sleduje a snaží se zajistit, aby činnosti, které Komise ve své úloze subjektu IMI provádí při zpracování osobních údajů, byly prováděny v souladu s tímto nařízením. Odpovídajícím způsobem se použijí povinnosti a pravomoci uvedené v článku 46 a 47 nařízení (ES) č. 45/2001.
3. Vnitrostátní orgány dozoru a evropský inspektor ochrany údajů, z nichž každý jedná v rozsahu svých pravomocí, zajistí koordinovaný dohled nad systémem IMI a jeho používáním subjekty IMI.
4. Evropský inspektor ochrany údajů může vnitrostátní orgány dozoru vyzvat, aby se v případě nutnosti sešly za účelem zajištění koordinovaného dohledu nad systémem IMI a jeho používáním subjekty IMI podle odstavce 3. Náklady na tato setkání nese evropský inspektor ochrany údajů. Pro tento účel mohou být společně dle potřeby zavedeny další pracovní metody, včetně jednacího řádu. Evropskému parlamentu, Radě a Komisi se alespoň jednou za tři roky zasílá společná zpráva o činnostech.
KAPITOLA V
ZEMĚPISNÁ PŮSOBNOST SYSTÉMU IMI
Článek 22
Vnitrostátní používání systému IMI
1. Členský stát může používat systém IMI pro účely správní spolupráce mezi příslušnými orgány na svém území v souladu s vnitrostátním právem, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
nejsou vyžadovány žádné podstatné změny stávajících postupů správní spolupráce;
b)
vnitrostátnímu orgánu dozoru bylo předloženo oznámení plánovaného použití systému IMI, pokud to vyžaduje vnitrostátní právo, a
c)
nemá to negativní dopad na účinné fungování systému IMI, pokud jde o jeho uživatele.
2. Pokud členský stát zamýšlí systematicky využívat systém IMI pro vnitrostátní účely, oznámí svůj záměr Komisi a požádá ji předem o schválení. Komise posoudí, zda jsou splněny podmínky uvedené v odstavci 1. Je-li to nezbytné, uzavřou členské státy s Komisí v souladu s tímto nařízením dohodu, která mimo jiné stanoví technická, finanční a organizační opatření pro vnitrostátní použití, včetně závazků subjektů IMI.
Článek 23
Výměna informací se třetími zeměmi
1. Subjekty IMI v rámci Unie si mohou v souladu s tímto nařízením se svými protějšky ve třetí zemi vyměňovat v systému IMI informace, včetně osobních údajů, pouze jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
informace jsou zpracovávány podle ustanovení aktu Unie uvedeného v příloze a podle rovnocenných právních předpisů dané třetí země;
b)
informace jsou vyměňovány nebo zpřístupňovány v souladu s mezinárodní dohodou, která stanoví
i)
použití ustanovení aktu Unie uvedeného v příloze danou třetí zemí,
ii)
využití systému IMI a
iii)
zásady a postupy takové výměny a
c)
dotyčná třetí země zajišťuje odpovídající ochranu osobních údajů v souladu s čl. 25 odst. 2 směrnice 95/46/ES, včetně vhodných ochranných opatření, podle nichž se údaje zpracovávané v systému IMI použijí pouze pro účely, pro které byly původně vyměněny, a Komise přijala rozhodnutí v souladu s čl. 25 odst. 6 směrnice 95/46/ES.
2. Pokud je Komise subjektem IMI, použije se pro jakoukoli výměnu osobních údajů, které jsou zpracovány v systému IMI, s jejími protějšky ve třetí zemi čl. 9 odst. 1 a 7 nařízení (ES) č. 45/2001.
3. Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie a průběžně aktualizuje seznam třetích zemí oprávněných k výměně informací, včetně osobních údajů, v souladu s odstavcem 1.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 24
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 25
Sledování a podávání zpráv
1. Komise předloží každoročně Evropskému parlamentu a Radě zprávu o fungování systému IMI.
2. Do 5 prosince 2017 a každých pět let poté podá Komise evropskému inspektorovi ochrany údajů zprávu o aspektech, které se týkají ochrany osobních údajů v systému IMI, včetně bezpečnosti údajů.
3. Pro účely vypracování zpráv uvedených v odstavcích 1 a 2 poskytnou členské státy Komisi veškeré informace týkající se uplatňování tohoto nařízení, včetně informací o praktickém uplatňování požadavků na ochranu údajů, které jsou v tomto nařízení stanoveny.
Článek 26
Náklady
1. Náklady na vývoj, propagaci, provoz a údržbu systému IMI se hradí ze souhrnného rozpočtu Evropské unie, aniž jsou dotčena opatření podle čl. 22 odst. 2.
2. Pokud není stanoveno jinak v aktu Unie, hradí jednotlivé členské státy náklady na provoz systému IMI na své úrovni, včetně lidských zdrojů nezbytných pro poskytování odborné přípravy, propagaci a technickou pomoc (asistenční službu), jakož i pro správu systému IMI na vnitrostátní úrovni.
Článek 27
Zrušení
Rozhodnutí 2008/49/ES se zrušuje.
Článek 28
Účinné uplatňování
Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily účinné uplatňování tohoto nařízení svými subjekty IMI.
Článek 29
Výjimky
1. Bez ohledu na článek 4 tohoto nařízení může pilotní projekt systému IMI zahájený dne 16. května 2011, jehož cílem je vyzkoušet vhodnost systému IMI pro provádění článku 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb (12), nadále probíhat na základě postupů stanovených před vstupem tohoto nařízení v platnost.
2. Aby se prostřednictvím systému IMI provedla ustanovení o správní spolupráci obsažená v doporučení SOLVIT, může bez ohledu na čl. 8 odst. 3 a čl. 12 první pododstavec písm. a) a b) tohoto nařízení a na základě postupů stanovených před vstupem tohoto nařízení v platnost pokračovat zapojení Komise do postupů správní spolupráce a fungování stávajícího nástroje pro vnější subjekty. Lhůta uvedená v čl. 14 odst. 1 tohoto nařízení pro osobní údaje zpracovávané v systému IMI pro účely doporučení SOLVIT činí osmnáct měsíců.
3. Bez ohledu na čl. 4 odst. 1 tohoto nařízení může Komise zahájit pilotní projekt, jehož cílem bude posoudit, zda je systém IMI účinným, nákladově efektivním a uživatelsky vstřícným nástrojem pro provedení čl. 3 odst. 4, 5 a 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES ze dne 8. června 2000 o některých právních aspektech služeb informační společnosti, zejména elektronického obchodu, na vnitřním trhu („směrnice o elektronickém obchodu“) (13). Nejpozději dva roky po zahájení takového pilotního projektu Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě hodnocení uvedené v čl. 4 odst. 2 tohoto nařízení, v němž bude rovněž zahrnuta i interakce mezi správní spoluprací v rámci systému spolupráce v oblasti ochrany spotřebitele, která byla zavedena nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 ze dne 27. října 2004 o spolupráci mezi vnitrostátními orgány příslušnými pro vymáhání dodržování zákonů na ochranu zájmů spotřebitele („nařízení o spolupráci v oblasti ochrany spotřebitele“) (14), a v rámci systému IMI.
4. Bez ohledu na čl. 14 odst. 1 tohoto nařízení se v této oblasti nadále uplatňují veškeré lhůty v délce nepřesahující osmnáct měsíců, o nichž bylo rozhodnuto podle článku 36 směrnice 2006/123/ES s ohledem na správní spolupráci podle kapitoly VI zmíněné směrnice.
Článek 30
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 25. října 2012.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 1024/2012
(2012. gada 25. oktobris)
par administratīvo sadarbību, izmantojot Iekšējā tirgus informācijas sistēmu, un ar ko atceļ Komisijas Lēmumu 2008/49/EK (“IMI regula”)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Lai būtu iespējams piemērot konkrētus Savienības tiesību aktus, ar ko reglamentē preču, pakalpojumu un kapitāla brīvu apriti un personu brīvu pārvietošanos iekšējā tirgū, dalībvalstīm ir efektīvāk jāsadarbojas un jāapmainās ar informāciju, kā citai ar citu, tā ar Komisiju. Tā kā šajos aktos bieži vien nav norādīti praktiski līdzekļi šādas informācijas apmaiņas īstenošanai, ir jānosaka atbilstīga praktiskā kārtība.
(2)
Iekšējā tirgus informācijas sistēma (“IMI”) ir lietojumprogramma, kas pieejama, izmantojot internetu, un ko izstrādājusi Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm, lai palīdzētu tām praksē īstenot Savienības tiesību aktos paredzētas informācijas apmaiņas prasības, nodrošinot centralizētu saziņas mehānismu pārrobežu informācijas apmaiņas veicināšanai un savstarpējas palīdzības sniegšanai. IMI jo īpaši palīdz kompetentajām iestādēm noskaidrot to partnerus citās dalībvalstīs, pārvaldīt informācijas, tostarp personas datu, apmaiņu, izmantojot vienkāršas un vienotas procedūras, kā arī pārvarēt valodu barjeru, izmantojot iepriekš definētas un iepriekš tulkotas darbplūsmas. Ja iespējams, Komisijai būtu jānodrošina IMI lietotājiem jebkuras pastāvošas papildu tulkošanas funkcijas, kas atbilst viņu vajadzībām, kā arī drošības un konfidencialitātes prasībām informācijas apmaiņai IMI un ko var piedāvāt par samērīgu cenu.
(3)
Lai pārvarētu valodu barjeru, IMI principā vajadzētu būt pieejamai visās Savienības oficiālajās valodās.
(4)
IMI mērķim vajadzētu būt uzlabot iekšējā tirgus darbību, nodrošinot efektīvu, ērti lietojamu instrumentu administratīvās sadarbības īstenošanai starp dalībvalstīm un starp dalībvalstīm un Komisiju, tādējādi atvieglojot šīs regulas pielikumā uzskaitīto Savienības tiesību aktu piemērošanu.
(5)
Komisijas 2011. gada 21. februāra paziņojumā “Vienotā tirgus labāka pārvaldība, palielinot administratīvo sadarbību: Iekšējā tirgus informācijas sistēmas (IMI) paplašināšanas un attīstības stratēģija” ir izklāstīti iespējamas IMI darbības turpmākas paplašināšanas plāni, to attiecinot uz citiem Savienības tiesību aktiem. Komisijas 2011. gada 13. aprīļa paziņojumā “Vienotā tirgus akts - divpadsmit mehānismi, kā veicināt izaugsmi un vairot uzticēšanos “Kopīgiem spēkiem uz jaunu izaugsmi”” ir uzsvērts, cik liela ir IMI nozīme sadarbības stiprināšanā starp iesaistītajiem dalībniekiem, tostarp vietējā līmenī, tādējādi sekmējot vienotā tirgus labāku pārvaldību. Tādēļ ir jāizveido stabils tiesiskais regulējums IMI sistēmai un virkne kopīgu noteikumu, kas nodrošinātu IMI efektīvu darbību.
(6)
Ja Savienības tiesību akta noteikuma piemērošanas vajadzībām dalībvalstīm ir jāapmainās ar personas datiem un ja noteikumā ir paredzēts šādas datu apstrādes nolūks, šāds noteikums būtu jāuzskata par pienācīgu juridisko pamatu personas datu apstrādei, ievērojot Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 8. un 52. pantā paredzētos nosacījumus. IMI galvenokārt būtu jāuzskata par instrumentu, ko izmanto informācijas, tostarp personas datu, apmaiņai, kas citādi tiktu veikta, izmantojot citus saziņas līdzekļus, piemēram, pastu, faksu vai e-pastu, pamatojoties uz juridiskām saistībām, kas dalībvalstu iestādēm un struktūrām noteiktas Savienības tiesību aktos. Personas dati, kas iegūti IMI apmaiņā, būtu jāapkopo, jāapstrādā un jāizmanto vienīgi tādos nolūkos, kādiem tie ir sākotnēji vākti, un attiecībā uz tiem būtu jāievēro visi atbilstīgie aizsardzības pasākumi.
(7)
Ievērojot integrēta privātuma principu, IMI izstrādē ir ņemtas vērā tiesību aktos par datu aizsardzību paredzētās prasības, un kopš tās pirmsākumiem IMI atbilst datu aizsardzības vajadzībām, jo īpaši tādēļ, ka ir noteikti ierobežojumi piekļuvei tiem personas datiem, kuru apmaiņa notiek IMI. Tāpēc salīdzinājumā ar citiem informācijas apmaiņas veidiem, piemēram, parasto pastu, tālruni, faksu vai elektronisko pastu, IMI piedāvā ievērojami augstāku aizsardzības un drošības līmeni.
(8)
Elektroniskai administratīvai sadarbībai starp dalībvalstīm vai dalībvalstīm un Komisiju vajadzētu atbilst noteikumiem par personas datu aizsardzību, kas paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (3) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 45/2001 (2000. gada 18. decembris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (4). Direktīvā 95/46/EK un Regulā (EK) Nr. 45/2001 izmantotās definīcijas būtu jāpiemēro arī šajā regulā.
(9)
Komisija nodrošina un pārvalda lietojumprogrammu un IT infrastruktūru IMI vajadzībām, nodrošina IMI drošību, pārvalda IMI valstu koordinatoru tīklu un ir iesaistīta IMI lietotāju apmācībā un tehniskās palīdzības sniegšanā tiem. Šajā nolūkā Komisijai vajadzētu būt piekļuvei tikai tādiem personas datiem, kas ir absolūti vajadzīgi tās uzdevumu izpildei saskaņā ar šajā regulā noteiktajiem pienākumiem, piemēram, IMI valstu koordinatoru reģistrācijas vajadzībām. Komisijai arī vajadzētu būt piekļuvei personas datiem, lai pēc cita IMI dalībnieka lūguma izgūtu šādus datus, kas ir bloķēti IMI un kam datu subjekts ir lūdzis piekļuvi. Komisijai nevajadzētu būt piekļuvei personas datiem, ar kuriem notikusi apmaiņa IMI sistēmā notikušas administratīvas sadarbības rezultātā, ja vien Savienība nenosaka Komisijai kādu uzdevumu šādā sadarbībā.
(10)
Lai nodrošinātu pārredzamību, jo īpaši datu subjektu vajadzībām, šīs regulas pielikumā būtu jāuzskaita tie Savienības tiesību aktu noteikumi, kuru īstenošanai IMI ir izmantojama.
(11)
Nākotnē IMI varētu paplašināt, iekļaujot jaunas jomas, kurās tā varētu palīdzēt nodrošināt efektīvu Savienības tiesību akta īstenošanu rentablā, lietotājiem draudzīgā veidā, ņemot vērā tehniskās iespējas un kopējo ietekmi uz IMI. Komisijai būtu jāveic nepieciešamie izmēģinājumi, lai pārliecinātos par IMI tehnisko gatavību iecerētajai paplašināšanai. Lēmumi par IMI paplašināšanu, iekļaujot citus Savienības tiesību aktus, būtu jāpieņem, izmantojot parasto likumdošanas procedūru.
(12)
Izmēģinājuma projekti ir lietderīgs instruments, lai pārbaudītu, vai IMI paplašināšana ir pamatota, un lai tehniskās funkcijas un procedūras kārtību pielāgotu IMI lietotāju prasībām, pirms tiek pieņemts lēmums par IMI paplašināšanu. Dalībvalstīm vajadzētu būt pilnīgi iesaistītām lēmumu pieņemšanā par to, saistībā ar kuriem Savienības tiesību aktiem būtu jāīsteno izmēģinājuma projekts, un par minētā izmēģinājuma projekta kārtību, lai nodrošinātu, ka izmēģinājuma projektā ir ievērotas IMI lietotāju vajadzības un pilnīgi ievēroti personas datu apstrādes noteikumi. Tāda kārtība būtu jānosaka katram izmēģinājuma projektam atsevišķi.
(13)
Nekam šajā regulā nebūtu jāliedz dalībvalstīm un Komisijai pieņemt lēmumus par tādas informācijas apmaiņu, izmantojot IMI, kas neietver personas datu apstrādi.
(14)
Ar šo regulu būtu jāparedz noteikumi IMI izmantošanai administratīvās sadarbības mērķiem, kas inter alia var ietvert individuālu informācijas apmaiņu, paziņošanas procedūras, brīdinājuma mehānismus, savstarpējas palīdzības mehānismus un problēmu risināšanu.
(15)
Šai regulai nebūtu jāietekmē dalībvalstu tiesības pieņemt lēmumus par to, kuras valsts iestādes pilda šajā regulā noteiktos pienākumus. Dalībvalstīm būtu jāspēj ar IMI saistītās funkcijas un pienākumus pielāgot savas valsts iekšējām pārvaldes struktūrām, kā arī īstenot konkrētas IMI darbplūsmas vajadzības. Dalībvalstīm būtu jāspēj izraudzīties papildu IMI koordinatorus, lai veiktu IMI valsts koordinatoru uzdevumus, darbojoties vienatnē vai kopā ar citiem, attiecībā uz konkrētu iekšējā tirgus jomu, administratīvo teritoriju, ģeogrāfisko reģionu vai atbilstīgi citiem kritērijiem. Dalībvalstīm būtu jāinformē Komisija par izraudzītajiem IMI koordinatoriem, bet tām nevajadzētu būt pienākumam IMI norādīt papildu IMI koordinatorus, ja tas nav vajadzīgs sistēmas pienācīgai darbībai.
(16)
Lai panāktu efektīvu administratīvo sadarbību, izmantojot IMI, dalībvalstīm un Komisijai būtu jānodrošina, ka to IMI sistēmā iesaistīto personu rīcībā ir vajadzīgie resursi, lai pildītu savus pienākumus saskaņā ar šo regulu.
(17)
Lai gan IMI būtībā ir kompetentu iestāžu administratīvas sadarbības instruments, kas nav pieejams plašai sabiedrībai, var būt jāizstrādā tehniskie līdzekļi, lai citi ārējie interesenti, piemēram, iedzīvotāji, uzņēmumi un organizācijas, varētu sazināties ar kompetentajām iestādēm, lai sniegtu informāciju vai izgūtu datus, vai izmantotu savas datu subjekta tiesības. Šādiem tehniskiem līdzekļiem būtu jāietver atbilstīgas datu aizsardzības drošības garantijas. Lai nodrošinātu augstu drošības līmeni, ikviena šāda publiska saskarne būtu jāveido tā, lai tā būtu tehniski pilnīgi nošķirta no IMI, kurai vajadzētu būt pieejamai tikai IMI lietotājiem.
(18)
IMI izmantošanai SOLVIT tīkla tehniskajam atbalstam nevajadzētu ietekmēt SOLVIT procedūras neoficiālo būtību, kuras pamatā ir dalībvalstu brīvprātīgas saistības, ievērojot Komisijas 2001. gada 7. decembra ieteikumu par “SOLVIT - iekšējā tirgus problēmu risināšanas tīkla” izmantošanas principiem (5) (“SOLVIT ieteikums”). Lai turpinātu SOLVIT tīkla darbību, pamatojoties uz pastāvošajiem darbības mehānismiem, vienu vai vairākus IMI valsts koordinatora uzdevumus attiecībā uz SOLVIT centru darbu var piešķirt pašiem centriem, lai tie varētu darboties neatkarīgi no IMI valsts koordinatora. Personas datu un konfidenciālas informācijas apstrādē SOLVIT procedūrās būtu jānodrošina visas šajā regulā izklāstītās garantijas, neskarot SOLVIT ieteikuma nesaistošo būtību.
(19)
Lai gan IMI ietver interneta saskarni tās lietotājiem, dažos gadījumos un pēc attiecīgās dalībvalsts lūguma var būt lietderīgi apsvērt tehniskus risinājumus tiešai datu nosūtīšanai no valstu sistēmām uz IMI, ja tādas valstu sistēmas jau ir izstrādātas, jo īpaši attiecībā uz paziņošanas procedūrām. Šādu tehnisku risinājumu īstenošanai vajadzētu būt atkarīgai no to iespējamības, izmaksu un paredzamo ieguvumu novērtējuma. Minētajiem risinājumiem nebūtu jāietekmē esošās struktūras un valsts kompetenču kārtība.
(20)
Ja dalībvalstis ir izpildījušas paziņošanas pienākumu saskaņā ar 15. panta 7. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2006/123/EK (2006. gada 12. decembris) par pakalpojumiem iekšējā tirgū (6), izmantojot procedūru saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/34/EK (1998. gada 22. jūnijs), ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu, un Informācijas sabiedrības pakalpojumu noteikumu jomā (7), tām arī nevajadzētu būt pienākumam sniegt to pašu paziņojumu, izmantojot IMI.
(21)
Informācijas apmaiņa, izmantojot IMI, izriet no dalībvalstu iestādēm noteiktajām juridiskajām saistībām sniegt savstarpēju palīdzību. Lai nodrošinātu iekšējā tirgus pareizu darbību, kompetentajai iestādei, kas, izmantojot IMI, ir saņēmusi informāciju no citas dalībvalsts, nebūtu jāšaubās par informācijas pierādījuma vērtību administratīvās lietās tikai tāpēc, ka tā sagatavota citā dalībvalstī vai saņemta elektroniskā veidā, un minētajai kompetentajai iestādei šāda informācija būtu jāuzskata par līdzvērtīgu dokumentiem, kas izdoti attiecīgajā dalībvalstī.
(22)
Augsta datu aizsardzības līmeņa garantēšanai būtu jānosaka maksimālie personas datu glabāšanas termiņi IMI. Tomēr minētajiem laikposmiem vajadzētu būt pietiekami samērīgiem, pienācīgi ņemot vērā IMI pareizas darbības nepieciešamību, kā arī datu subjektu tiesības pilnībā izmantot savas tiesības, piemēram, iegūt pierādījumus, ka informācijas apmaiņa ir notikusi, nolūkā apstrīdēt kādu lēmumu. Konkrēti, informācijas glabāšanas laikposmiem nevajadzētu būt ilgākiem, nekā tas vajadzīgs šīs regulas mērķu sasniegšanai.
(23)
Vajadzētu būt iespējai IMI lietotāju vārdus un uzvārdus, kā arī kontaktinformāciju apstrādāt tādiem nolūkiem, kas ir saderīgi ar šīs regulas mērķiem, ietverot IMI koordinatoru un Komisijas sistēmā veikto darbību un saziņas pārraudzību, saziņu, apmācību un informētības paaugstināšanas iniciatīvas, un informācijas apkopošanu par administratīvo sadarbību vai savstarpējas palīdzības sniegšanu iekšējā tirgū.
(24)
Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam būtu jāpārrauga un jācenšas nodrošināt, lai tiktu piemērota šī regula, tostarp attiecīgie noteikumi par datu drošību, inter alia uzturot sakarus ar valsts datu aizsardzības iestādēm.
(25)
Lai nodrošinātu IMI darbības un šīs regulas piemērošanas efektīvu uzraudzību un ziņošanu par to, dalībvalstīm pieejamā attiecīgā informācija būtu jādara zināma Komisijai.
(26)
Datu subjektiem būtu jāsaņem informācija par savu personas datu apstrādi IMI un par to, ka tiem ir tiesības piekļūt datiem, kas attiecas uz viņiem, un tiesības pieprasīt labot neprecīzus datus un dzēst nelikumīgi apstrādātus datus, saskaņā ar šo regulu un valsts tiesību aktiem, ar kuriem īsteno Direktīvu 95/46/EK.
(27)
Lai dalībvalstu kompetentajām iestādēm būtu iespēja īstenot administratīvās sadarbības juridiskos noteikumus un veikt efektīvu informācijas apmaiņu, izmantojot IMI, var būt jāparedz tādas apmaiņas praktiskā kārtība. Minētā kārtība būtu jāpieņem Komisijai - ar atsevišķu īstenošanas aktu katram pielikumā norādītajam Savienības tiesību aktam vai katram administratīvās sadarbības procedūras tipam -, un tajā būtu jāietver galvenās tehniskās funkcijas un procedūru kārtība, kas vajadzīga attiecīgo administratīvās sadarbības procedūru īstenošanai, izmantojot IMI. Komisijai būtu jānodrošina IMI programmatūras un IT infrastruktūras uzturēšana un pilnveidošana.
(28)
Lai datu subjektiem nodrošinātu pienācīgu pārredzamību, būtu jādara publiski pieejamas iepriekš definētas darbplūsmas, jautājumu un atbilžu kopas, veidlapas un citi mehānismi, kas saistīti ar administratīvās sadarbības procedūrām IMI.
(29)
Ja dalībvalstis saskaņā ar Direktīvas 95/46/EK 13. pantu piemēro jebkādus ierobežojumus vai izņēmumus attiecībā uz datu subjektu tiesībām, informācija par šādiem ierobežojumiem vai izņēmumiem būtu jādara publiski pieejama, lai datu subjektiem nodrošinātu pilnīgu pārredzamību. Šādiem izņēmumiem vai ierobežojumiem vajadzētu būt nepieciešamiem un samērīgiem ar paredzēto nolūku, un uz tiem būtu jāattiecina pienācīgi aizsardzības pasākumi.
(30)
Ja starp Savienību un trešām valstīm ir noslēgti starptautiski nolīgumi, kuri attiecas arī uz šīs regulas pielikumā uzskaitīto Savienības tiesību aktu noteikumu piemērošanu, vajadzētu būt iespējai IMI dalībnieku sadarbības partnerus attiecīgās trešās valstīs iekļaut IMI atbalstītās administratīvas sadarbības procedūrās ar noteikumu, ka ir konstatēts, ka attiecīgā trešā valsts nodrošina pietiekamu personas datu aizsardzības līmeni atbilstīgi Direktīvai 95/46/EK.
(31)
Komisijas Lēmums 2008/49/EK (2007. gada 12. decembris) par Iekšējā tirgus informācijas sistēmas (IMI) īstenošanu attiecībā uz personas datu aizsardzību (8) būtu jāatceļ. Komisijas Lēmums 2009/739/EK (2009. gada 2. oktobris), ar ko nosaka praktisko kārtību elektroniskai informācijas apmaiņai starp dalībvalstīm saskaņā ar VI nodaļu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2006/123/EK par pakalpojumiem iekšējā tirgū (9), būtu jāpiemēro arī turpmāk attiecībā uz jautājumiem, kas saistīti ar informācijas apmaiņu saskaņā ar Direktīvu 2006/123/EK.
(32)
Lai nodrošinātu vienotus šīs regulas īstenošanas nosacījumus, īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (10).
(33)
Dalībvalstu panākumi saistībā ar šīs regulas efektīvu piemērošanu būtu jāatspoguļo gada ziņojumā par IMI darbību, pamatojoties uz statistikas datiem no IMI un jebkuriem citiem atbilstīgiem datiem. Situācija dalībvalstīs būtu jāizvērtē, inter alia pamatojoties uz vidējo atbildes sniegšanas laiku nolūkā nodrošināt ātras un kvalitatīvas atbildes.
(34)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķi, proti, paredzēt noteikumus IMI izmantošanai administratīvajā sadarbībā, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka minētās rīcības mēroga un iedarbības dēļ šo mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.
(35)
Apspriešanās ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju ir notikusi saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 45/2001 28. panta 2. punktu, un 2011. gada 22. novembrī tas sniedza atzinumu (11),
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I NODAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. pants
Priekšmets
Ar šo regulu paredz noteikumus Iekšējā tirgus informācijas sistēmas (“IMI”) izmantošanai administratīvajā sadarbībā, tostarp personas datu apstrādē, starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm un starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm un Komisiju.
2. pants
IMI izveide
Ar šo oficiāli tiek izveidota IMI.
3. pants
Darbības joma
1. IMI izmanto administratīvajā sadarbībā starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm un starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm un Komisiju, kas vajadzīga, lai īstenotu tos Savienības tiesību aktus iekšējā tirgus jomā Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 26. panta 2. punkta nozīmē, kuros ir paredzēta administratīvā sadarbība, tostarp personas datu apstrāde, starp dalībvalstīm vai starp dalībvalstīm un Komisiju. Minētie Savienības tiesību akti ir uzskaitīti pielikumā.
2. Nekas šajā regulā nepadara obligātus Savienības tiesību aktu noteikumus, kuri nav saistoši.
4. pants
IMI paplašināšana
1. Komisija var īstenot izmēģinājuma projektus ar mērķi izvērtēt, vai IMI būtu efektīvs rīks, ar ko īstenot to Savienības tiesību aktu administratīvās sadarbības noteikumus, kuri vēl nav uzskaitīti pielikumā. Komisija pieņem īstenošanas aktu, lai noteiktu, uz kuriem Savienības tiesību aktu noteikumiem izmēģinājuma projekts attiecas, un lai izklāstītu katra projekta kārtību, jo īpaši galvenās tehniskās funkcijas un procedūras kārtību, kas ir vajadzīgas, lai īstenotu attiecīgos administratīvās sadarbības noteikumus. Minēto īstenošanas aktu pieņem saskaņā ar 24. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru.
2. Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz rezultātu izvērtējumu attiecībā uz izmēģinājuma projektu, tostarp attiecībā uz datu aizsardzības un efektīvu tulkošanas funkciju jautājumiem. Vajadzības gadījumā izvērtējumam var pievienot tiesību akta priekšlikumu grozīt pielikumu, lai paplašinātu IMI pielietojumu, iekļaujot atbilstīgos Savienības tiesību aktu noteikumus.
5. pants
Definīcijas
Šajā regulā piemēro Direktīvā 95/46/EK un Regulā (EK) Nr. 45/2001 noteiktās definīcijas.
Papildus piemēro arī šādas definīcijas:
a)
“IMI” ir Eiropas Komisijas nodrošināts elektronisks instruments, lai atvieglotu administratīvo sadarbību starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm un starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm un Komisiju;
b)
“administratīvā sadarbība” ir sadarbība starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm vai starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm un Komisiju, apmainoties ar informāciju un apstrādājot to, tostarp izmantojot paziņojumus un brīdinājumus, vai sniedzot savstarpēju palīdzību, tostarp problēmu risināšanā, lai nodrošinātu Savienības tiesību aktu labāku piemērošanu;
c)
“iekšējā tirgus joma” ir iekšējā tirgus likumdošanas vai funkcionālā joma LESD 26. panta 2. punkta nozīmē, kurā IMI tiek izmantota saskaņā ar šīs regulas 3. pantu;
d)
“administratīvās sadarbības procedūra” ir iepriekš definēta darbplūsma, kas ietverta IMI un kas dod iespēju IMI dalībniekiem strukturētā veidā savstarpēji sazināties un sadarboties;
e)
“IMI koordinators” ir dalībvalsts iecelta struktūra atbalsta uzdevumu veikšanai, kas nepieciešami IMI efektīvas funkcionēšanas nodrošināšanai saskaņā ar šo regulu;
f)
“kompetentā iestāde” ir jebkura struktūra, kas izveidota valsts, reģionālā vai vietējā līmenī un ir reģistrēta IMI, un veic konkrētus pienākumus, kas ir saistīti ar valsts tiesību aktu vai šīs regulas pielikumā uzskaitīto Savienības tiesību aktu piemērošanu vienā vai vairākās iekšējā tirgus jomās;
g)
“IMI dalībnieki” ir kompetentās iestādes, IMI koordinatori un Komisija;
h)
“IMI lietotājs” ir fiziska persona, kas strādā IMI dalībnieka pakļautībā un kas IMI sistēmā ir reģistrēta minētā IMI dalībnieka vārdā;
i)
“ārējie dalībnieki” ir fiziskas vai juridiskas personas, kas nav IMI lietotāji un kas var sazināties ar IMI, vienīgi izmantojot atsevišķus tehniskos līdzekļus un saskaņā ar minētajam mērķim paredzētu konkrētu iepriekš definētu darbplūsmu;
j)
“bloķēšana” ir tehnisku līdzekļu piemērošana, kā rezultātā IMI lietotājiem, izmantojot parasto IMI saskarni, vairs nav pieejas personas datiem;
k)
“oficiāla pabeigšana” ir IMI nodrošinātas tehniskas iespējas piemērošana, lai pabeigtu administratīvās sadarbības procedūru.
II NODAĻA
AR IMI SAISTĪTĀS FUNKCIJAS UN PIENĀKUMI
6. pants
IMI koordinatori
1. Katra dalībvalsts ieceļ vienu IMI valsts koordinatoru, kuram ir šādi pienākumi:
a)
reģistrēt IMI koordinatorus un kompetentās iestādes vai apstiprināt to reģistrāciju;
b)
būt par galveno kontaktpunktu dalībvalstu IMI dalībniekiem ar IMI saistītos jautājumos, tostarp nodrošinot informāciju par aspektiem, kas saistīti ar personas datu aizsardzību saskaņā ar šo regulu;
c)
būt par Komisijas partneri ar IMI saistītos jautājumos, tostarp nodrošinot informāciju par aspektiem, kas attiecas uz personas datu aizsardzību saskaņā ar šo regulu;
d)
nodrošināt dalībvalstu IMI dalībniekiem informāciju, apmācību un atbalstu, tostarp pamata tehnisko palīdzību;
e)
ciktāl tas ir viņu uzraudzībā, nodrošināt IMI efektīvu darbību, tostarp nodrošinot, ka dalībvalstu IMI dalībnieki savlaicīgi un pienācīgi atbild uz administratīvās sadarbības lūgumiem.
2. Katra dalībvalsts var papildus iecelt vienu vai vairākus IMI koordinatorus, lai veiktu jebkuru no uzdevumiem, kas uzskaitīti 1. punktā, saskaņā ar tās iekšējo pārvaldes struktūru.
3. Dalībvalstis informē Komisiju par IMI koordinatoriem, kas izraudzīti saskaņā ar 1. un 2. punktu, un uzdevumiem, kas tiem uzticēti. Komisija minēto informāciju nodod pārējām dalībvalstīm.
4. Visi IMI koordinatori var darboties kā kompetentās iestādes. Tādos gadījumos IMI koordinatoram ir tādas pašas piekļuves tiesības kā kompetentajai iestādei. Katrs IMI koordinators kā IMI dalībnieks pārrauga savas datu apstrādes darbības.
7. pants
Kompetentās iestādes
1. Kompetentās iestādes, sadarbībā izmantodamas IMI un darbodamās ar IMI lietotāju starpniecību saskaņā ar administratīvās sadarbības procedūrām, nodrošina, lai saskaņā ar piemērojamo Savienības tiesību aktu piemērota atbilde tiktu sniegta, cik ātri vien iespējams un jebkurā gadījumā termiņā, kas noteikts minētajā aktā.
2. Kompetentā iestāde par pierādījumu var izmantot jebkuru informāciju, dokumentu, konstatējumu, paziņojumu vai apliecinātu kopiju, ko tā saņēmusi elektroniski, izmantojot IMI, uz tāda paša pamata kā līdzvērtīgu informāciju, kas iegūta savā valstī, tādiem mērķiem, kas ir saderīgi ar mērķiem, kuriem dati sākotnēji tika iegūti.
3. Katra kompetentā iestāde ir datu apstrādes darbību, kuras veicis IMI lietotājs tās pakļautībā, pārraudzītāja un nodrošina, ka datu subjekti vajadzības gadījumā var izmantot savas tiesības saskaņā ar III un IV nodaļu, sadarbojoties ar Komisiju.
8. pants
Komisija
1. Komisijai ir šādi pienākumi:
a)
nodrošināt IMI vajadzīgās programmatūras un IT infrastruktūras drošību, pieejamību, uzturēšanu un pilnveidošanu;
b)
nodrošināt daudzvalodu sistēmu, tostarp esošās tulkošanas funkcijas, apmācību sadarbībā ar dalībvalstīm un palīdzības dienestu, kas palīdz dalībvalstīm IMI izmantošanā;
c)
reģistrēt IMI valstu koordinatorus un piešķirt tiem piekļuvi IMI;
d)
šajā regulā noteiktajos gadījumos veikt personas datu apstrādi IMI saskaņā ar mērķiem, kas noteikti pielikumā uzskaitītajos piemērojamos Savienības tiesību aktos;
e)
uzraudzīt šīs regulas piemērošanu un ziņot par to Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam saskaņā ar 25. pantu.
2. Lai veiktu 1. punktā minētos uzdevumus un sagatavotu statistikas ziņojumus, Komisijai ir piekļuve informācijai, kas vajadzīga saistībā ar IMI veiktajām apstrādes darbībām.
3. Komisija nepiedalās administratīvās sadarbības procedūrās, kas ietver personas datu apstrādi, ja vien to neprasa pielikumā norādītā Savienības tiesību akta noteikums.
9. pants
IMI dalībnieku un lietotāju piekļuves tiesības
1. Piekļuve IMI ir tikai IMI lietotājiem.
2. Dalībvalstis ieceļ IMI koordinatorus un nosaka kompetentās iestādes un to kompetencē ietilpstošās iekšējā tirgus jomas. Komisijai šajā procesā var būt padomdevēja loma.
3. Katrs IMI dalībnieks vajadzības gadījumā saviem IMI lietotājiem piešķir vai atceļ attiecīgās piekļuves tiesības attiecībā uz tā kompetencē esošajām iekšējā tirgus jomām.
4. Komisija un dalībvalstis ievieš atbilstīgu mehānismu, lai nodrošinātu, ka IMI lietotājiem ir atļauts piekļūt IMI sistēmā apstrādātajiem personas datiem, tikai pamatojoties uz vajadzību pēc informācijas un tikai tajā iekšējā tirgus jomā vai jomās, attiecībā uz kuru(-ām) tiem ir piešķirtas piekļuves tiesības saskaņā ar 3. punktu.
5. Personas datus, kas apstrādāti IMI konkrētam mērķim, ir aizliegts izmantot veidā, kas nav saderīgs ar sākotnējo mērķi, ja vien valsts tiesību aktos saskaņā ar Savienības tiesību aktiem nav nepārprotami noteikts citādi.
6. Ja administratīvās sadarbības procedūra ietver personas datu apstrādi, piekļuve šādiem personas datiem ir tikai tiem IMI dalībniekiem, kas iesaistīti šajā procedūrā.
10. pants
Konfidencialitāte
1. Katra dalībvalsts saviem IMI dalībniekiem un IMI lietotājiem piemēro noteikumus par dienesta noslēpumu vai citas līdzvērtīgas prasības par konfidencialitāti saskaņā ar valsts vai Savienības tiesību aktiem.
2. IMI dalībnieki nodrošina, ka IMI lietotāji, kas darbojas to pakļautībā, ievēro citu IMI dalībnieku lūgumus ievērot konfidencialitāti attiecībā uz informāciju, ar kuru notikusi apmaiņa IMI sistēmā.
11. pants
Administratīvās sadarbības procedūras
IMI pamatā ir administratīvās sadarbības procedūras, ar kurām īsteno pielikumā uzskaitīto attiecīgo Savienības tiesību aktu noteikumus. Attiecīgos gadījumos Komisija var pieņemt īstenošanas aktus konkrētam pielikumā uzskaitītajam Savienības tiesību aktam vai administratīvās sadarbības procedūras veidam, izklāstot galvenās tehniskās funkcijas un procedūras kārtību, kas ir vajadzīgas, lai darbotos attiecīgās administratīvās sadarbības procedūras, tostarp atbilstīgos gadījumos iekļaujot saziņu starp ārējiem dalībniekiem un IMI, kā minēts 12. pantā. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 24. panta 2. punktā minēto konsultēšanās procedūru.
12. pants
Ārējie dalībnieki
Var nodrošināt tehniskus līdzekļus, lai ārējie dalībnieki varētu sazināties ar IMI, ja šāda saziņa:
a)
ir paredzēta Savienības tiesību aktā;
b)
ir paredzēta 11. pantā minētajā īstenošanas aktā, lai atvieglotu administratīvo sadarbību starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm, piemērojot pielikumā uzskaitīto Savienības tiesību aktu noteikumus; vai
c)
ir vajadzīga, iesniedzot lūgumus, lai izmantotu savas datu subjektu tiesības saskaņā ar 19. pantu.
Visi šāda veida tehniskie līdzekļi ir atsevišķi no IMI un nesniedz ārējiem dalībniekiem piekļuvi IMI.
III NODAĻA
PERSONAS DATU APSTRĀDE UN DROŠĪBA
13. pants
Mērķa ierobežojums
IMI dalībnieki apmainās ar personas datiem un apstrādā tos tikai tiem mērķiem, kas noteikti pielikumā uzskaitīto Savienības tiesību aktu attiecīgajos noteikumos.
Dati, ko datu subjekts iesniedzis IMI, tiek izmantoti tikai nolūkiem, kuriem tie tika iesniegti.
14. pants
Personas datu saglabāšana
1. IMI apstrādātos personas datus bloķē IMI, tiklīdz tie vairs nav vajadzīgi mērķim, kādam tie tika savākti, atkarībā no katra administratīvās sadarbības veida īpatnībām un parasti ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc administratīvās sadarbības procedūras oficiālas pabeigšanas.
Tomēr, ja pielikumā uzskaitītajā piemērojamā Savienības tiesību aktā ir paredzēts ilgāks laikposms, IMI apstrādātos personas datus var saglabāt ne ilgāk kā 18 mēnešus pēc administratīvās sadarbības procedūras oficiālas pabeigšanas.
2. Ja, ievērojot kādu no pielikumā uzskaitītajiem saistošajiem Savienības tiesību aktiem, ir jāizveido informācijas repozitorijs, kuru IMI dalībnieki var izmantot turpmākai atsaucei, šajā repozitorijā iekļautos personas datus var apstrādāt tik ilgi, cik tie šādam mērķim ir nepieciešami, vai nu ar datu subjekta piekrišanu, vai gadījumos, kad tas ir paredzēts minētajā Savienības tiesību aktā.
3. Personas datus, kas bloķēti saskaņā ar šo pantu, izņemot to glabāšanu, apstrādā tikai tādēļ, lai iegūtu pierādījumu par informācijas apmaiņu, izmantojot IMI, ar datu subjekta piekrišanu, ja vien apstrāde netiek pieprasīta sevišķi svarīgu iemeslu dēļ sabiedrības interesēs.
4. Bloķētos datus automātiski dzēš IMI trīs gadus pēc administratīvās sadarbības procedūras oficiālas pabeigšanas.
5. Īpašā gadījumā pēc kompetentas iestādes speciāla lūguma un ar datu subjekta piekrišanu personas datus var dzēst pirms piemērojamā saglabāšanas laikposma beigām.
6. Komisija ar tehniskiem līdzekļiem nodrošina personas datu bloķēšanu un dzēšanu, kā arī to izguvi saskaņā ar 3. punktu.
7. Ievieš tehniskus līdzekļus, lai mudinātu IMI dalībniekus oficiāli slēgt administratīvās sadarbības procedūras cik vien drīz iespējams pēc tam, kad ir pabeigta informācijas apmaiņa, un dotu IMI dalībniekiem iespēju iesaistīt atbildīgos IMI koordinatorus jebkurā procedūrā, kas ir nepamatoti neaktīva ilgāk nekā divus mēnešus.
15. pants
IMI lietotāju personas datu saglabāšana
1. Atkāpjoties no 14. panta, IMI lietotāju personas datu saglabāšanai piemēro šā panta 2. un 3. punktu. Minētie personas dati ietver pilnu vārdu un uzvārdu, kā arī visu elektronisko un citu saziņu, kas nepieciešama, piemērojot šo regulu.
2. Ar IMI lietotājiem saistītos personas datus glabā IMI tik ilgi, kamēr tie ir IMI lietotāji, un šos datus var apstrādāt nolūkos, kas ir saderīgi ar šīs regulas mērķiem.
3. Ja fiziska persona vairs nav IMI lietotājs, ar minēto personu saistītos personas datus ar tehniskiem līdzekļiem bloķē uz trim gadiem. Minētos datus apstrādā, izņemot to glabāšanu, tikai ar mērķi iegūt pierādījumus par informācijas apmaiņu, izmantojot IMI, un dzēš pēc trim gadiem.
16. pants
Īpašu kategoriju datu apstrāde
1. Īpašu kategoriju datu apstrāde, kas minēta Direktīvas 95/46/EK 8. panta 1. punktā un Regulas (EK) Nr. 45/2001 10. panta 1. punktā, izmantojot IMI, ir atļauta, tikai pamatojoties uz īpašiem minētās direktīvas 8. panta 2. un 4. punktā un minētās regulas 10. panta 2. punktā minētiem noteikumiem un piemērojot pienācīgas drošības garantijas, kas paredzētas minētajos pantos, lai aizsargātu to personu tiesības, kuru personas dati tiek apstrādāti.
2. IMI var izmantot, lai apstrādātu tādus datus, kas saistīti ar pārkāpumiem, sodāmību vai drošības pasākumiem, kuri minēti Direktīvas 95/46/EK 8. panta 5. punktā un Regulas (EK) Nr. 45/2001 10. panta 5. punktā, piemērojot minētajos pantos paredzētās drošības garantijas, tostarp informāciju par disciplinārām vai administratīvām sankcijām vai kriminālsodiem vai citu informāciju, kas nepieciešama, lai pierādītu fiziskas vai juridiskas personas labo reputāciju, ja šādu datu apstrāde paredzēta Savienības tiesību aktā, pamatojoties uz kuru veic apstrādi, vai ja to veic ar datu subjekta nepārprotamu piekrišanu, piemērojot īpašas drošības garantijas, kas minētas Direktīvas 95/46/EK 8. panta 5. punktā.
17. pants
Drošība
1. Komisija nodrošina, ka IMI atbilst noteikumiem par datu drošību, ko Komisija pieņēmusi, ievērojot Regulas (EK) Nr. 45/2001 22. pantu.
2. Komisija ievieš nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu IMI apstrādāto personas datu drošību, tostarp atbilstīgu datu piekļuves kontroli un drošības plānu, ko regulāri atjaunina.
3. Komisija nodrošina, ka drošības incidenta gadījumā ir iespējams pārbaudīt, kādi personas dati ir apstrādāti IMI, kad tie ir apstrādāti, kas un kādam mērķim tos apstrādājis.
4. IMI dalībnieki veic visus procesuālos un organizatoriskos pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai nodrošinātu to personas datu drošību, ko tie apstrādā IMI, saskaņā ar Direktīvas 95/46/EK 17. pantu.
IV NODAĻA
DATU SUBJEKTU TIESĪBAS UN UZRAUDZĪBA
18. pants
Informācija datu subjektiem un pārredzamība
1. IMI dalībnieki nodrošina, ka datu subjekti cik drīz vien iespējams tiek informēti par viņu personas datu apstrādi IMI un ka tiem ir piekļuve informācijai par viņu tiesībām un šo tiesību izmantošanu, tostarp datu apstrādātāja un datu apstrādātāja pārstāvja, ja tāds ir, identitātei un kontaktinformācijai, saskaņā ar Direktīvas 95/46/EK 10. vai 11. pantu un valsts tiesību aktiem, kas pieņemti saskaņā ar minēto direktīvu.
2. Komisija ērti sasniedzamā veidā dara publiski pieejamu:
a)
informāciju par IMI saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 45/2001 11. un 12. pantu skaidrā un saprotamā veidā;
b)
informāciju par administratīvās sadarbības procedūru datu aizsardzības aspektiem IMI, kā minēts šīs regulas 11. pantā;
c)
informāciju par datu subjektu tiesību izņēmumiem vai ierobežojumiem, kā minēts šīs regulas 20. pantā;
d)
administratīvās sadarbības procedūru veidus, būtiskas IMI funkcijas un datu kategorijas, ko var apstrādāt IMI;
e)
pilnīgu sarakstu ar visiem īstenošanas vai deleģētiem aktiem attiecībā uz IMI, kas pieņemti, ievērojot šo regulu vai citu Savienības tiesību aktu, un šīs regulas pielikuma konsolidēto versiju un tā turpmākos grozījumus, kas veikti ar citiem Savienības tiesību aktiem.
19. pants
Piekļuves, labošanas un dzēšanas tiesības
1. IMI dalībnieki nodrošina, ka datu subjekti var faktiski izmantot savas tiesības piekļūt datiem, kas IMI uz viņiem attiecas, un tiesības pieprasīt, lai neprecīzi vai nepilnīgi dati tiktu laboti un nelikumīgi apstrādāti dati tiktu dzēsti saskaņā ar valsts tiesību aktiem. Datus labo vai dzēš atbildīgais IMI dalībnieks cik drīz vien iespējams, bet ne vēlāk kā 30 dienu laikā pēc datu subjekta pieprasījuma saņemšanas.
2. Ja datu subjekts apstrīd saskaņā ar 14. panta 1. punktu bloķēto datu precizitāti vai likumību, reģistrē gan šo faktu, gan precīzu, labotu informāciju.
20. pants
Izņēmumi un ierobežojumi
Dalībvalstis informē Komisiju, ja tās savos tiesību aktos paredz šajā nodaļā noteikto datu subjektu tiesību izņēmumus vai ierobežojumus saskaņā ar Direktīvas 95/46/EK 13. pantu.
21. pants
Uzraudzība
1. Valsts uzraudzības iestāde vai iestādes, kas iecelta(-as) katrā dalībvalstī un kurai(-ām) piešķirtas Direktīvas 95/46/EK 28. pantā minētās pilnvaras (“valsts uzraudzības iestāde”), patstāvīgi pārrauga tādas personas datu apstrādes likumību, ko veic attiecīgās dalībvalsts IMI dalībnieki, un jo īpaši nodrošina, ka šajā nodaļā noteiktās datu subjektu tiesības tiek aizsargātas saskaņā ar šo regulu.
2. Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs pārrauga un tiecas nodrošināt to, ka personas datu apstrādes darbības, ko veic Komisija, darbodamās kā IMI dalībnieks, ir saskaņā ar šo regulu. Attiecīgi piemēro pienākumus un pilnvaras, kas minēti Regulas (EK) Nr. 45/2001 46. un 47. pantā.
3. Valstu uzraudzības iestādes un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs, rīkojoties savas attiecīgās kompetences robežās, nodrošina saskaņotu uzraudzību pār IMI un to, kā sistēmu izmanto IMI dalībnieki.
4. Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs vajadzības gadījumā var uzaicināt valstu uzraudzības iestādes tikties, lai nodrošinātu saskaņotu uzraudzību pār IMI un to, kā sistēmu izmanto IMI dalībnieki, kā minēts 3. punktā. Šādu sanāksmju izmaksas sedz Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs. Vajadzības gadījumā var kopīgi izstrādāt sīkākas darba metodes, tostarp reglamentu. Kopīgās darbības pārskatu vismaz reizi trijos gados nosūta Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai.
V NODAĻA
IMI ĢEOGRĀFISKĀ DARBĪBAS JOMA
22. pants
IMI izmantošana valsts mērogā
1. Dalībvalsts var izmantot IMI administratīvās sadarbības mērķiem starp kompetentajām iestādēm savā teritorijā saskaņā ar valsts tiesību aktiem tikai tad, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:
a)
nav būtiski jāmaina pašreizējās administratīvās sadarbības procedūras;
b)
paziņojums par iecerēto IMI izmantošanu ir iesniegts valsts uzraudzības iestādei, ja to prasa valsts tiesību akti; un
c)
tam nav negatīvas ietekmes uz IMI efektīvu darbību IMI lietotāju vajadzībām.
2. Ja dalībvalsts vēlas sistemātiski izmantot IMI valsts vajadzībām, tā informē Komisiju par šo nodomu un lūdz tās iepriekšēju apstiprinājumu. Komisija pārbauda, vai ir izpildīti 1. punktā norādītie nosacījumi. Nepieciešamības gadījumā un saskaņā ar šo regulu starp dalībvalsti un Komisiju noslēdz nolīgumu, kas inter alia paredz tehniskos, finanšu un organizatoriskos pasākumus, tostarp IMI dalībnieku pienākumus, izmantojot sistēmu valsts mērogā.
23. pants
Informācijas apmaiņa ar trešām valstīm
1. Informācijas, tostarp personas datu, apmaiņu IMI sistēmā saskaņā ar šo regulu var veikt starp IMI dalībniekiem Savienībā un to sadarbības partneriem trešā valstī tikai tad, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:
a)
informācija tiek apstrādāta saskaņā ar kāda pielikumā uzskaitīta Savienības tiesību akta noteikumu un līdzvērtīgiem noteikumiem trešās valsts tiesību aktos;
b)
informācijas apmaiņu veic vai informāciju dara pieejamu saskaņā ar starptautisku nolīgumu, kas paredz:
i)
ka trešā valsts piemēro kāda pielikumā uzskaitīta Savienības tiesību akta noteikumu;
ii)
IMI izmantošanu; un
iii)
šādas apmaiņas principus un kārtību; un
c)
attiecīgā trešā valsts nodrošina personas datu atbilstīgu aizsardzību saskaņā ar Direktīvas 95/46/EK 25. panta 2. punktu, tostarp piemērotus aizsardzības pasākumus, lai nodrošinātu, ka IMI apstrādātos datus izmantos tikai tādam mērķim, kādam bija paredzēta to sākotnējā apmaiņa, un Komisija ir pieņēmusi lēmumu saskaņā ar Direktīvas 95/46/EK 25. panta 6. punktu.
2. Ja Komisija ir IMI dalībnieks, Regulas (EK) Nr. 45/2001 9. panta 1. un 7. punktu piemēro jebkurai IMI apstrādāto personas datu apmaiņai ar tās sadarbības partneriem trešā valstī.
3. Komisija publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un atjaunina to trešo valstu sarakstu, kuras ir pilnvarotas apmainīties ar informāciju, tostarp personas datiem, saskaņā ar 1. punktu.
VI NODAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
24. pants
Komitejas procedūra
1. Komisijai palīdz komiteja. Šī komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 4. pantu.
3. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
25. pants
Pārraudzība un ziņošana
1. Komisija reizi gadā ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par IMI darbību.
2. Līdz 2017. gada 5. decembris un pēc tam reizi piecos gados Komisija ziņo Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam par aspektiem, kas saistīti ar personas datu aizsardzību IMI, ietverot datu drošību.
3. Šā panta 1. un 2. punktā minēto ziņojumu sagatavošanai dalībvalstis Komisijai sniedz jebkuru informāciju, kas saistīta ar šīs regulas piemērošanu, tostarp par šajā regulā noteikto datu aizsardzības prasību piemērošanu praksē.
26. pants
Izmaksas
1. Ar IMI izstrādi, veicināšanu, darbību un uzturēšanu saistītās izmaksas sedz no Eiropas Savienības vispārējā budžeta, neskarot 22. panta 2. punktā paredzētos pasākumus.
2. Ja vien kādā Savienības tiesību aktā nav paredzēts citādi, izmaksas par IMI darbību dalībvalstu līmenī, tostarp izmaksas par cilvēkresursiem, kas nepieciešami apmācībai, veicināšanai un tehniskajai palīdzībai (palīdzības dienestam), kā arī IMI pārvaldībai valsts līmenī, sedz katra dalībvalsts.
27. pants
Atcelšana
Lēmumu 2008/49/EK atceļ.
28. pants
Efektīva piemērošana
Dalībvalstis veic visus nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka to IMI dalībnieki efektīvi piemēro šo regulu.
29. pants
Izņēmumi
1. Neatkarīgi no šīs regulas 4. panta IMI izmēģinājuma projekts, kas sākts 2011. gada 16. maijā, lai pārbaudītu, cik piemērota ir IMI, lai īstenotu 4. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 96/71/EK (1996. gada 16. decembris) par darba ņēmēju norīkošanu darbā pakalpojumu sniegšanas jomā (12), var turpināt darboties, pamatojoties uz pasākumiem, kas veikti pirms šīs regulas stāšanās spēkā.
2. Neatkarīgi no šīs regulas 8. panta 3. punkta un 12. panta pirmās daļas a) un b) punkta, lai īstenotu administratīvās sadarbības noteikumus, kas paredzēti SOLVIT ieteikumā, izmantojot IMI, Komisija var turpināt iesaistīties administratīvās sadarbības procedūrās un pašreizējā ārējo dalībnieku mehānismā, pamatojoties uz pasākumiem, kas veikti pirms šīs regulas stāšanās spēkā. Šīs regulas 14. panta 1. punktā minētais laikposms personas datiem, ko apstrādā IMI SOLVIT ieteikuma nolūkos, ir 18 mēneši.
3. Neatkarīgi no šīs regulas 4. panta 1. punkta Komisija var uzsākt izmēģinājuma projektu, lai izvērtētu, vai IMI ir efektīvs, rentabls un lietošanai ērts instruments, lai īstenotu 3. panta 4., 5. un 6. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2000/31/EK (2000. gada 8. jūnijs) par dažiem informācijas sabiedrības pakalpojumu tiesiskiem aspektiem, jo īpaši elektronisko tirdzniecību, iekšējā tirgū (Direktīva par elektronisko tirdzniecību) (13). Ne vēlāk kā divus gadus pēc minētā izmēģinājuma projekta uzsākšanas Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei šīs regulas 4. panta 2. punktā minēto izvērtējumu, kas attiecas arī uz administratīvo sadarbību sadarbības sistēmā patērētāju tiesību aizsardzībai, kas izveidota saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (2004. gada 27. oktobris) par sadarbību starp valstu iestādēm, kas atbildīgas par tiesību aktu īstenošanu patērētāju tiesību aizsardzības jomā (Regula par sadarbību patērētāju tiesību aizsardzības jomā) (14), un IMI.
4. Neatkarīgi no šīs regulas 14. panta 1. punkta visus laikposmus, kuri nav ilgāki par 18 mēnešiem un par kuriem nolemts, pamatojoties uz Direktīvas 2006/123/EK 36. pantu, attiecībā uz administratīvo sadarbību, ievērojot tās VI nodaļu, turpina piemērot minētajā jomā.
30. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2012. gada 25. oktobrī