NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1309/2013
ze dne 17. prosince 2013
o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2014-2020) a o zrušení nařízení (ES) č. 1927/2006
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 175 třetí odstavec této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 26. března 2010 Evropská rada souhlasila s návrhem Komise zahájit novou strategii pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění, (dále jen „Strategie Evropa 2020“). Jednou ze tří priorit strategie Evropa 2020 je růst podporující začlenění, kterého lze dosáhnout posílením úlohy občanů pomocí vysoké úrovně zaměstnanosti, prostřednictvím investic do získávání dovedností, boje proti chudobě a modernizace trhů práce, odborné přípravy a systémů sociální ochrany, díky nimž budou moci lidé předvídat a zvládat změny a vybudovat soudržnější společnost podporující začlenění. Překonání nepříznivých dopadů globalizace si rovněž žádá vytváření pracovních míst v celé Unii a důslednou politiku podpory růstu.
(2)
Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci (dále jen „EFG“) byl zřízen nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1927/2006 (3) na dobu trvání víceletého finančního rámce od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013. EFG umožňuje Unii prokazovat solidaritu s pracovníky, kteří byli propuštěni v důsledku významných změn ve struktuře světového obchodu způsobených globalizací a v důsledku celosvětové finanční a hospodářské krize, a může rovněž podpořit příjemce pomoci v případě malých trhů práce nebo za mimořádných okolností, zejména pokud jde o kolektivní žádosti týkající se malých a středních podniků, a to i tehdy, pokud počet propuštěných pracovníků nedosahuje obvyklé prahové hodnoty pro uvolnění prostředků z EFG.
(3)
Ve svém sdělení ze dne 29. června 2011 nazvaném „Rozpočet - Evropa 2020“ Komise uznává úlohu EFG jako pružného fondu, který poskytuje pomoc propuštěným pracovníkům a pomáhá jim co nejrychleji najít nové zaměstnání. Unie by měla nadále poskytovat po dobu trvání víceletého finančního rámce od 1. ledna 2014 do 31. Prosince 2020 zvláštní jednorázovou podporu k usnadnění opětovného profesního začlenění pracovníků propuštěných v oblastech, odvětvích, na územích nebo na trzích práce, které utrpěly otřes v důsledku vážného narušení hospodářství. Vzhledem ke svému účelu, jímž je poskytnout podporu v naléhavých a neočekávaných situacích, by měl EFG zůstat mimo víceletý finanční rámec.
(4)
Oblast působnosti nařízení (ES) č. 1927/2006 byla rozšířena v roce 2009 nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 546/2009 (4) v rámci Plánu evropské hospodářské obnovy tak, aby se vztahovala i na pracovníky, kteří byli propuštěni v přímém důsledku celosvětové finanční a hospodářské krize. Aby mohl být EFG použit v rámci stávajících či budoucích krizových situacích, mělo by do oblasti jeho působnosti být zahrnuto propouštění v důsledku zásadních hospodářských problémů, které je způsobeno pokračující celosvětovou finanční a hospodářskou krizí, na kterou bylo zaměřeno nařízení (ES) č. 546/2009, nebo novou celosvětovou finanční a hospodářskou krizí.
(5)
Evropské středisko pro monitorování změn působící v rámci Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek (Eurofound) v Dublinu napomáhá Komisi a členským státům s kvalitativními a kvantitativními analýzami s cílem pomoci při vyhodnocování trendů globalizace a využívání EFG.
(6)
Aby byl zachován evropský rozměr EFG, měla by být žádost o pomoc uplatněna, pokud počet propuštěných pracovníků dosáhne minimální prahové hodnoty. Na malých pracovních trzích, jako jsou trhy malých členských států nebo odlehlých regionů, nebo za výjimečných okolností, však mohou být žádosti podávány i při nižším počtu propuštěných pracovníků.
(7)
Propuštění pracovníci a osoby samostatně výdělečně činné, které přestaly vykonávat svou činnost, by měli mít rovný přístup k EFG nezávisle na typu jejich pracovní smlouvy nebo pracovního poměru. Pracovníci, kteří byli propuštěni, jakož i osoby samostatně výdělečně činné, které přestaly vykonávat svou činnost, by proto měli být považováni za příjemce pomoci z EFG pro účely tohoto nařízení.
(8)
EFG by měl dočasně poskytovat pomoc mladým lidem, kteří nejsou zaměstnáni, ani se neúčastní vzdělávání nebo profesní přípravy (tzv. „NEET“) a kteří pobývají v regionech spadajících pod Iniciativu na podporu zaměstnanosti mladých lidí, neboť uvedené regiony jsou neúměrně zasaženy rozsáhlým propouštěním.
(9)
Finanční příspěvky z EFG by měly být zejména zaměřeny na aktivní opatření na trhu práce, jejichž cílem je rychlé opětovné začleňování příjemců pomoci do udržitelného zaměstnání, a to jak v rámci původního odvětví jejich činnosti, tak mimo ně. Zahrnutí finančních příspěvků do koordinovaného balíčku individualizovaných služeb by proto mělo být omezeno. Společnosti by mohly být vybízeny k tomu, aby spolufinancovaly opatření podporovaná z EFG.
(10)
Při vypracování koordinovaného balíčku aktivních opatření politiky trhu práce by měly členské státy podporovat opatření, která významně přispějí k zaměstnatelnosti příjemců pomoci. Členské státy by měly usilovat o opětovné zapojení co největšího počtu příjemců pomoci účastnících se těchto opatření do udržitelného zaměstnání, a to co nejdříve v rámci šestiměsíčního období předcházejícího dni, ke kterému má být předložena závěrečná zpráva.
(11)
Členské státy by měly při navrhování koordinovaného balíčku aktivních opatření politiky trhu práce věnovat zvláštní pozornost znevýhodněným příjemcům pomoci, včetně mladých a starších nezaměstnaných osob a osob ohrožených chudobou, a to vzhledem k tomu, že se tyto skupiny při návratu na trh práce potýkají v důsledku celosvětové finanční a hospodářské krize a globalizace se specifickými problémy.
(12)
Při provádění EFG by měly být dodržovány a prosazovány zásady rovnosti žen a mužů a nediskriminace, které patří k hlavním hodnotám Unie a jsou zakotveny ve strategii Evropa 2020.
(13)
Pro účinnou a rychlou podporu příjemců pomoci by měly členské státy učinit vše pro to, aby podaly úplné žádosti o finanční příspěvek z EFG. Poskytování dalších informací by mělo být časově omezené.
(14)
V zájmu příjemců pomoci a orgánů odpovědných za provádění opatření by měl žádající členský stát všechny subjekty zapojené do procesu podávání žádostí průběžně informovat o postupu žádosti.
(15)
V souladu se zásadou řádného finančního řízení by finanční příspěvky z EFG neměly nahrazovat podpůrná opatření, která mají k dispozici příjemci pomoci v rámci fondů Unie nebo jiných politik či programů Unie, ale měly by je pokud možno doplňovat.
(16)
Měla by být zahrnuta zvláštní ustanovení pro informační a komunikační činnosti týkající se případů podpory z EFG a jejích výsledků.
(17)
Jako výraz solidarity Unie s propuštěnými pracovníky a osobami samostatně výdělečně činnými, které přestaly vykonávat svou činnost, by se míra spolufinancování měla stanovit ve výši 60 % nákladů balíčku a jeho provádění.
(18)
Pro snazší provádění tohoto nařízení by měly být výdaje způsobilé buď ode dne, kdy členský stát začne poskytovat individualizované služby, nebo ode dne, kdy členský stát nese administrativní výdaje pro provádění EFG.
(19)
K pokrytí potřeb vznikajících zejména v prvních měsících každého roku, kdy jsou možnosti převodů z jiných rozpočtových položek obzvlášť obtížné, by měla být při ročním rozpočtovém procesu dána v rozpočtové položce pro EFG k dispozici odpovídající částka prostředků na platby.
(20)
Interinstitucionální dohoda mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí ze dne 2. prosince 2013 o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (5) (dále jen „interinstitucionální dohoda“) určuje rozpočtový rámec EFG.
(21)
V zájmu příjemců pomoci by měla být pomoc poskytnuta co nejrychleji a nejúčinněji. Členské státy a orgány Unie, které se účastní rozhodování o EFG, by měly vyvinout co největší úsilí ke snížení doby zpracování a zjednodušení postupů s cílem zajistit hladké a rychlé přijetí rozhodnutí o uvolnění prostředků z EFG.
(22)
V případě, že podnik ukončil činnost, je možné pracovníkům, kteří byli z tohoto podniku propuštěni, pomoci v tom, aby mohli převzít část jeho činnosti nebo činnost veškerou, a členský stát, v němž se podnik nachází, může k uskutečnění tohoto kroku poskytnout finanční zálohu, která je za tímto účelem nezbytně nutná.
(23)
Aby mohl Evropský parlament provádět politickou kontrolu a Komise mohla nepřetržitě sledovat výsledky dosažené prostřednictvím pomoci z EFG, měly by členské státy předložit závěrečnou zprávu o provádění EFG.
(24)
Členské státy by měly zůstat odpovědné za provádění finančního příspěvku a za řízení a kontrolu akcí, na něž jsou poskytnuty finanční prostředky Unie, v souladu s příslušnými ustanoveními nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6) (dále jen „finanční nařízení“). Členské státy by měly odůvodnit způsob použití finančního příspěvku získaného z EFG. Vzhledem ke krátkému období pro provádění činností EFG by se do povinností předkládat zprávy měla promítnout konkrétní povaha použití prostředků EFG. Je proto nezbytné odchýlit se v případě povinností předkládat zprávy od finančního nařízení.
(25)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu jejich rozsahu a účinků, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, smí Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Cíle
Tímto nařízením se zřizuje Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci (dále jen „EFG“) na období víceletého finančního rámce od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
Cílem EFG je přispět k inteligentnímu a udržitelnému hospodářskému růstu podporujícímu začlenění a podporovat udržitelnou zaměstnanost v Unii tím, že jí umožní projevit solidaritu s pracovníky, kteří byli propuštěni, a s osobami samostatně výdělečně činnými, které přestaly vykonávat svou činnost, v důsledku významných změn ve struktuře světového obchodu způsobených globalizací nebo v důsledku pokračující celosvětové finanční a hospodářské krize, na kterou bylo zaměřeno nařízení (ES) č. 546/2009, nebo v důsledku nové celosvětové finanční a hospodářské krize a zajistit podporu těmto pracovníkům a osobám.
Cílem akcí, jež využívají finanční příspěvky z EFG, je zajistit, aby co největší počet příjemců pomoci, kteří se účastní těchto akcí, nalezl udržitelné zaměstnání co nejdříve v rámci šestiměsíčního období předcházejícího dni, ke kterému má být předložena závěrečná zpráva uvedená v čl. 18 odst. 1.
Článek 2
Oblast působnosti
Toto nařízení se vztahuje na žádosti členských států o finanční příspěvky poskytované z EFG na akce pro:
a)
pracovníky, kteří byli propuštěni, a osoby samostatně výdělečně činné, které přestaly vykonávat svou činnost, v důsledku významných změn ve struktuře světového obchodu způsobených globalizací, jež se projevily zejména značným nárůstem dovozu do Unie, závažnou proměnou obchodu Unie se zbožím nebo službami, rychlým poklesem podílu Unie na trhu v daném odvětví nebo přemístěním činností do třetích zemí za podmínky, že má toto propouštění pracovníků značný negativní dopad na místní, regionální nebo národní hospodářství;
b)
pracovníky, kteří byli propuštěni, a osoby samostatně výdělečně činné, které přestaly vykonávat svou činnost, v důsledku pokračující celosvětové finanční a hospodářské krize, na kterou bylo zaměřeno nařízení (ES) č. 546/2009, nebo v důsledku nové celosvětové finanční a hospodářské krize.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se „příjemcem pomoci“ rozumí:
a)
pracovník, jehož pracovní poměr je předčasně ukončen pro nadbytečnost nebo skončí v referenčním období uvedeném v článku 4 a není obnoven;
b)
osoba samostatně výdělečně činná, která zaměstnávala nejvíce 10 pracovníků, kteří byli propuštěni ve smyslu tohoto nařízení, a která přestala vykonávat svou činnost za podmínky, že tato činnost byla prokazatelně závislá na podniku ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. a), nebo že tato osoba samostatně výdělečně činná vykonávala svou činnost v dotčeném hospodářském odvětví ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. b).
Článek 4
Kritéria pro pomoc
1. Finanční příspěvek z EFG se poskytne v případě, že jsou splněny podmínky stanovené v článku 2, jež zapříčiní, že:
a)
během referenčního období v délce čtyř měsíců dosáhne počet propuštěných pracovníků nebo osob samostatně výdělečně činných, které přestaly vykonávat svou činnost, nejméně 500 v jednom podniku v členském státě, včetně pracovníků propuštěných u dodavatelů uvedeného podniku nebo u výrobců, kteří jsou jeho odběrateli, a osob samostatně výdělečně činných, které přestaly vykonávat svou činnost, u těchto dodavatelů nebo výrobců;
b)
během referenčního období v délce devíti měsíců dosáhne počet propuštěných pracovníků nebo osob samostatně výdělečně činných, které přestaly vykonávat svou činnost, nejméně 500, zejména v malých a středních podnicích, působících ve stejném hospodářském odvětví definovaném na úrovni NACE Revize 2 a nacházejících se v jednom regionu nebo ve dvou sousedících regionech vymezených na úrovni NUTS 2, nebo ve více než dvou sousedících regionech vymezených na úrovni NUTS 2 za podmínky, že ve dvou z těchto regionů dosáhl dohromady počet propuštěných pracovníků nebo osob samostatně výdělečně činných, které přestaly vykonávat svou činnost, více než 500.
2. V případě malých pracovních trhů nebo za mimořádných okolností, zejména pokud jde o kolektivní žádosti týkající se malých a středních podniků, řádně odůvodněných žádajícím členským státem, je možné žádost o finanční příspěvek podle tohoto článku přijmout i přesto, že kritéria uvedená v odst. 1 písm. a) nebo b) nejsou zcela splněna, pokud má propouštění značný dopad na zaměstnanost a na místní, regionální nebo národní hospodářství. Žádající členský stát uvede, která z kritérii pro pomoc stanovených v odst. 1 písm. a) a b) nejsou zcela splněna. Celkový objem příspěvků přidělených za mimořádných okolností nesmí přesáhnout 15 % roční maximální částky rozpočtu EFG.
Článek 5
Stanovení počtu propuštěných pracovníků a případů ukončení činnosti
1. Žádající členský stát uvede způsob používaný pro výpočet počtu pracovníků a samostatně výdělečných osob pro účely článku 4.
2. Žádající členský stát vypočítá počet uvedený v odstavci 1 na základě jednoho z těchto dnů:
a)
dne, kdy zaměstnavatel v souladu s čl. 3 odst. 1 směrnice Rady 98/59/ES (7) písemně oznámí příslušnému orgánu veřejné moci plánované hromadné propouštění; v tomto případě žádající členský stát poskytne Komisi dodatečné informace o skutečném počtu propuštěných pracovníků v souladu s čl. 4 odst. 1 tohoto nařízení, a to předtím, než Komise dokončí posouzení;
b)
dne jednotlivé výpovědi z pracovního poměru, kterou zaměstnavatel propouští pracovníka nebo ukončuje jeho pracovní poměr;
c)
dne skutečného skončení pracovního poměru nebo uplynutí sjednané doby jeho trvání;
d)
dne ukončení přidělení podniku, který jeho práci využíval, nebo
e)
v případě osoby samostatně výdělečně činné na základě dne, kdy tato osoba přestala podle vnitrostátních právních nebo správních předpisů vykonávat svou činnost.
Článek 6
Způsobilí příjemci pomoci
1. Žádající členský stát může poskytnout individualizované služby spolufinancované z EFG způsobilým příjemcům pomoci, mezi něž mohou patřit:
a)
propuštění pracovníci a samostatně výdělečné osoby, které přestaly vykonávat svou činnost, vypočítaní v souladu s článkem 5 a za referenční období stanovené v článku 4,
b)
pracovníci, kteří byli propuštěni, a samostatně výdělečné osoby, které přestaly vykonávat svou činnost, vypočítaní v souladu s článkem 5 a to před začátkem nebo po uplynutí referenčního období stanoveného v čl. 4 odst. 1 písm. a),
c)
pracovníci, kteří byli propuštěni, a samostatně výdělečné osoby, které přestaly vykonávat svou činnost v případech, kdy se žádost podle čl. 4 odst. 2 odchyluje od kritérií stanovených v čl. 4 odst. 1 písm. a).
Pracovníci a osoby samostatně výdělečně činné uvedení v prvním pododstavci písm. b) a c) se považují za způsobilé, pokud byli propuštěni nebo přestaly vykonávat svou činnost po všeobecném oznámení plánovaného propouštění a za podmínky, že lze prokázat jednoznačnou příčinnou souvislost s událostí, jež vedla k propouštění během referenčního období.
2. Odchylně od článku 2 může žádající členský stát do 31. prosince 2017 poskytovat individualizované služby spolufinancované z EFG takovému počtu mladých lidí, kteří nejsou zaměstnáni, ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy (tzv. „NEET“) a kteří v den podání žádosti nedosáhli věku 25 let - nebo rozhodnou-li tak členské státy, věku 30 let -, který nepřekročí počet cílových příjemců pomoci, a to prioritně pro ty osoby, které byly propuštěny nebo přestaly vykonávat svou činnost, za podmínky, že k propouštění ve smyslu článku 3 došlo alespoň zčásti v regionech na úrovni NUTS 2, které jsou způsobilé na základě Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí. Podporu lze poskytovat těmto mladým lidem, kteří nedosáhli věku 25 let - nebo rozhodnou-li tak členské státy, věku 30 let - v těch regionech na úrovni NUTS 2, jež jsou způsobilé na základě Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí.
Článek 7
Způsobilé akce
1. Finanční příspěvek z EFG může být poskytnut na aktivní opatření na trhu práce, která jsou součástí koordinovaného balíčku individualizovaných služeb, jež mají usnadnit opětovné profesní začlenění cílových příjemců pomoci, zejména pak znevýhodněných, starších a mladých nezaměstnaných osob, do zaměstnání nebo zahájení samostatné výdělečné činnosti. Součástí koordinovaného balíčku individualizovaných služeb může být zejména:
a)
individuálním potřebám přizpůsobená odborná příprava a rekvalifikace, včetně dovedností v oblasti informačních a komunikačních technologií a osvědčování získaných zkušeností, pomoc při hledání zaměstnání, poradenství pro volbu povolání, poradenské služby, mentorství, pomoc při outplacementu, podpora podnikání, podpora samostatné výdělečné činnosti, zakládání podniků a převzetí podniků zaměstnanci a spolupráce;
b)
zvláštní časově omezená opatření, jako jsou příspěvky při hledání zaměstnání, pobídky zaměstnavatelů k přijímání pracovníků, příspěvky na mobilitu, denní příspěvky nebo příspěvky na odbornou přípravu (včetně náhrad pro pečovatele);
c)
opatření zaměřená na povzbuzení zejména znevýhodněných, starších a mladých nezaměstnaných osob, aby zůstaly na trhu práce, nebo se na něj vrátily.
Náklady na opatření podle písmene b) nesmí překročit 35 % celkových nákladů na koordinovaný balíček individualizovaných služeb uvedených v tomto odstavci.
Náklady na investice na samostatnou výdělečnou činnost, zakládání podniků a převzetí podniků zaměstnanci nesmí překročit 15 000 EUR.
Koordinovaný balíček individualizovaných služeb by měl předjímat budoucí perspektivy trhu práce a požadované dovednosti. Koordinovaný balíček by měl být v souladu s přechodem k udržitelnému hospodářství účinně využívajícímu zdroje.
2. Pro finanční příspěvek z EFG nejsou způsobilá tato opatření:
a)
zvláštní časově omezená opatření uvedená v odst. 1 písm. b), která nejsou podmíněna aktivní účastí cílových příjemců pomoci na hledání zaměstnání nebo odborné přípravě;
b)
akce, které mají být na základě vnitrostátních právních předpisů nebo kolektivních smluv prováděny podniky.
Akce podporované z EFG nenahrazují pasivní opatření sociální ochrany.
3. Koordinovaný balíček opatření individualizovaných služeb je vypracován na základě konzultace s cílovými příjemci pomoci či jejich zástupci nebo se sociálními partnery.
4. Z podnětu žádajícího členského státu lze poskytnout finanční příspěvek z EFG na přípravné, řídící, informační, propagační, kontrolní a vykazovací činnosti.
Článek 8
Žádosti
1. Žádající členský stát podá Komisi žádost do 12 týdnů ode dne, kdy byla splněna kritéria stanovená v čl. 4 odst. 1 nebo 2.
2. Komise do dvou týdnů ode dne podání žádosti, případně ode dne, kdy Komise obdrží překlad žádosti, podle toho, co nastane později, potvrdí příjem žádosti a informuje členský stát o jakýchkoliv dalších informacích, které potřebuje, aby danou žádost mohla posoudit.
3. Pokud Komise takové další informace požaduje, členský stát odpoví do šesti týdnů ode dne, kdy je o ně požádán. Na řádně odůvodněnou žádost dotčeného členského státu Komise tuto lhůtu prodlouží o dva týdny.
4. Na základě informací poskytnutých členským státem Komise dokončí posouzení toho, zda žádost vyhovuje podmínkám pro poskytnutí finančního příspěvku, a to do 12 týdnů od obdržení úplné žádosti, nebo případně překladu této žádosti. Pokud by Komise výjimečně nemohla tuto lhůtu dodržet, poskytne písemné vysvětlení s uvedením důvodů pro zpoždění.
5. Úplná žádost musí obsahovat tyto informace:
a)
odůvodněnou analýzu vztahu mezi propouštěním nebo ukončením činnosti a velkými změnami ve struktuře světového obchodu nebo zásadními problémy místního, regionálního a národního hospodářství způsobenými globalizací nebo pokračováním celosvětové finanční a hospodářské krize nebo novou celosvětovou finanční a hospodářskou krizí. Tato analýza musí vycházet ze statistických a dalších informací na úrovni nejvhodnější k prokázání splnění kritérií pro pomoc stanovených v článku 4;
b)
v případě, že propouštějící podnik pokračoval i po propuštění pracovníků ve své činnosti, potvrzení o tom, že dodržel své právní povinnosti upravující propouštění a že své pracovníky příslušným způsobem zabezpečil;
c)
posouzení počtu propuštěných pracovníků v souladu s článkem 5 a vysvětlení událostí, jež k těmto případům propouštění vedly;
d)
identifikaci případných propouštějících podniků, dodavatelů nebo výrobců, kteří jsou odběrateli daných podniků, odvětví a kategorií cílových příjemců pomoci rozlišených podle pohlaví a věkových skupin;
e)
očekávaný dopad propouštění na místní, regionální a národní hospodářství a zaměstnanost;
f)
popis koordinovaného balíčku individualizovaných služeb a s nimi spojených výdajů, včetně zejména jakýchkoli opatření na podporu iniciativ v oblasti zaměstnanosti osob se zdravotním postižením, starších nebo mladých příjemců pomoci;
g)
vysvětlení toho, jak balíček opatření doplňuje akce financované jinými vnitrostátními fondy nebo fondy Unie, jakož i informace o akcích, které jsou povinné pro dotyčné podniky na základě vnitrostátních právních předpisů nebo kolektivních smluv;
h)
odhadovaný rozpočet pro každou ze součástí koordinovaného balíčku individualizovaných služeb na podporu cílových příjemců pomoci a pro jakékoli přípravné, řídící, informační, propagační, kontrolní a vykazovací činnosti;
i)
dny, ke kterým bylo nebo má být zahájeno poskytování individualizovaných služeb cílovým příjemcům pomoci a činnosti vztahující se k provádění EFG, jak je stanoveno v čl. 7 odst. 1 a 4;
j)
postupy pro případnou konzultaci s cílovými příjemci pomoci nebo jejich zástupci, se sociálními partnery, s místními a regionálními orgány nebo jinými relevantními organizacemi;
k)
prohlášení o souladu požadované podpory z EFG s procesními a hmotněprávními pravidly Unie pro státní podporu, jakož i prohlášení o tom, proč individualizované služby nenahrazují opatření, která mají být na základě vnitrostátního práva nebo kolektivních smluv přijímána společnostmi;
l)
zdroje předběžného financování nebo spolufinancování na vnitrostátní úrovni a případně další zdroje spolufinancování;
Článek 9
Doplňkovost, soulad a koordinace
1. Finanční příspěvek z EFG nenahrazuje akce, které mají být na základě vnitrostátního práva nebo kolektivních smluv provedeny společnostmi.
2. Podpora cílovým příjemcům pomoci doplňuje akce členských států na celostátní, regionální a místní úrovni, včetně akcí spolufinancovaných z fondů Unie.
3. Finanční příspěvek z EFG je omezen na výši nezbytnou k zajištění solidarity a dočasné, jednorázové podpory cílovým příjemcům pomoci. Akce podporované z EFG musí být v souladu s unijním a vnitrostátním právem, včetně pravidel pro poskytování státní podpory.
4. V rámci svých pravomocí zajistí Komise a žádající členský stát koordinaci pomoci z fondů Unie.
5. Žádající členský stát zajistí, aby specifické akce, které obdržely finanční příspěvek z EFG, neobdržely zároveň pomoc z jiných finančních nástrojů Unie.
Článek 10
Rovnost mužů a žen a nediskriminace
Komise a členské státy zajistí, aby se rovnost mužů a žen a začlenění gendrového hlediska staly nedílnou a podporovanou součástí různých etap provádění finančního příspěvku z EFG. Komise a členské státy přijmou veškerá vhodná opatření k předcházení jakékoli diskriminaci na základě pohlaví, rasy nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo světového názoru, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace v přístupu k finančnímu příspěvku z EFG a v průběhu provádění jeho různých etap.
Článek 11
Technická pomoc z podnětu Komise
1. EFG může z podnětu Komise v mezích nejvýše 0,5 % z roční maximální částky EFG financovat činnosti zahrnující přípravu, sledování, sběr dat a vytváření vědomostní základny pro provádění EFG. Může rovněž financovat administrativní a technickou podporu, činnosti v oblasti šíření informací a komunikace, jakož i audit, kontrolu a hodnocení nezbytné k provádění tohoto nařízení.
2. Evropský parlament a Rada na návrh Komise poskytnou na počátku každého roku částku na technickou pomoc v mezích stropu stanoveného v odstavci 1.
3. Úkoly stanovené v odstavci 1 musí být prováděny v souladu s finančním nařízením a jeho prováděcími pravidly použitelnými na tento způsob plnění rozpočtu.
4. Technická pomoc Komise zahrnuje poskytování informací a poradenství členským státům při využívání, sledování a hodnocení EFG. Informace o využívání EFG a jasné pokyny k využívání EFG by Komise měla poskytovat rovněž sociálním partnerům na evropské a vnitrostátní úrovni.
Článek 12
Informace, komunikace a propagace
1. Žádající členský stát poskytuje a zveřejňuje informace týkající se financovaných akcí. Tyto informace jsou určeny cílovým příjemcům pomoci, místním a regionálním orgánům, sociálním partnerům, médiím a široké veřejnosti. Mají zdůraznit úlohu Unie a zajistit zviditelnění příspěvku z EFG.
2. Komise udržuje a pravidelně aktualizuje internetové webové stránky, přístupné ve všech úředních jazycích orgánů Unie, s cílem poskytovat aktuální informace o EFG a pokyny k podávání žádostí, jakož i informace o přijatých a zamítnutých žádostech a o úloze Evropského parlamentu a Rady v rozpočtovém procesu.
3. Komise provede informační a komunikační činnosti týkající se případů pomoci z EFG a výsledků vycházející z jejích zkušeností za účelem zvýšení účinnosti EFG a zajištění informovanosti občanů a pracovníků Unie o EFG. Komise každé dva roky připraví zprávu o využívání EFG podle zemí a odvětví.
4. Zdroje přidělené na komunikační akce podle tohoto nařízení rovněž přispějí k zahrnutí komunikace orgánů Unie týkající se politických priorit Unie za podmínky, že souvisejí s obecnými cíli tohoto nařízení.
Článek 13
Stanovení finančního příspěvku
1. Na základě posouzení provedeného podle článku 8 a s ohledem zejména na počet cílových příjemců pomoci Komise co nejdříve vyhodnotí navržené akce a odhadované náklady a navrhne výši případného finančního příspěvku z EFG, který může být poskytnut v mezích dostupných zdrojů. Tato částka nesmí přesáhnout 60 % celkových odhadovaných nákladů uvedených v čl. 8 odst. 5 písm. h).
2. Pokud na základě posouzení provedeného podle článku 8 dospěje Komise k závěru, že jsou splněny podmínky pro poskytnutí finančního příspěvku podle tohoto nařízení, zahájí okamžitě řízení stanovené v článku 15.
3. Pokud na základě posouzení provedeného podle článku 8 dospěje Komise k závěru, že podmínky pro poskytnutí finančního příspěvku podle tohoto nařízení splněny nejsou, oznámí tuto skutečnost ihned žádajícímu členskému státu.
Článek 14
Způsobilost výdajů
1. Výdaje jsou způsobilé pro poskytnutí finančního příspěvku z EFG od dnů stanovených v žádosti podle čl. 8 odst. 5 písm. i), ke kterým dotčený členský stát začne poskytovat nebo má začít poskytovat individualizované služby cílovým příjemcům pomoci v souladu s čl. 7 odst. 1 nebo ke kterým nese administrativní výdaje na provádění EFG v souladu s čl. 7 odst. 4.
2. V případě grantů se odpovídajícím způsobem použijí články 67 a 68 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 1303/2013 (8) a článek 14 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 1304/2013 (9), a jakékoli akty v přenesené pravomoci přijaté Komisí podle uvedených nařízení.
Článek 15
Rozpočtový proces
1. Podmínky fungování EFG musí být v souladu s bodem 13 interinstitucionální dohody.
2. Prostředky pro EFG jsou zapsány do souhrnného rozpočtu Unie na prozatímním základě.
3. Komise na jedné straně a Evropský parlament a Rada na straně druhé vyvinou veškeré úsilí, aby se doba pro uvolnění prostředků z EFG zkrátila na minimum.
4. Pokud Komise dospěje k závěru, že jsou splněny podmínky pro poskytnutí finančního příspěvku z EFG, navrhne, aby byly prostředky uvolněny. Rozhodnutí o uvolnění prostředků z EFG přijímají společně Evropský parlament a Rada ve lhůtě jednoho měsíce od předložení návrhu Evropskému parlamentu a Radě. Rada rozhoduje kvalifikovanou většinou a Evropský parlament většinou hlasů svých členů a třípětinovou většinou odevzdaných hlasů.
Současně s návrhem rozhodnutí o uvolnění prostředků z EFG předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě návrh na převod prostředků do příslušných rozpočtových položek. Není-li dosaženo dohody, zahájí se třístranný rozhovor.
Převody prostředků v souvislosti s EFG se provedou v souladu s článkem 27 finančního nařízení.
5. Současně s přijetím návrhu rozhodnutí o uvolnění prostředků z EFG přijme Komise rozhodnutí o poskytnutí finančního příspěvku, a to prostřednictvím prováděcího aktu, který vstoupí v platnost dnem, kdy Evropský parlament a Rada přijmou rozhodnutí o prostředků z EFG.
6. Návrh rozhodnutí o prostředků z EFG podle odstavce 4 musí obsahovat:
a)
posouzení provedené podle čl. 8 odst. 4 společně se shrnutím informací, z nichž uvedené posouzení vychází;
b)
doklad o tom, že podmínky stanovené v článcích 4 a 9 byly splněny; a
c)
důvody odůvodňující navrhované částky.
Článek 16
Vyplacení a použití finančního příspěvku
1. Po vstupu rozhodnutí o poskytnutí finančního příspěvku podle čl. 15 odst. 5 v platnost vyplatí Komise dotčenému členskému státu jednorázově částku předběžného financování ve výši 100 % a to v zásadě do 15 dnů. Předběžné financování se vyúčtuje při ukončení poskytování finančního příspěvku podle čl. 18 odst. 2.
2. Finanční příspěvek uvedený v odstavci 1 se provádí v rámci sdíleného řízení v souladu s článkem 59 finančního nařízení.
3. Podrobné technické podmínky financování stanoví Komise v rozhodnutí o poskytnutí finančního příspěvku uvedeném v čl. 15 odst. 5.
4. Členský stát provede způsobilé akce stanovené v článku 7 co nejdříve, avšak nejpozději 24 měsíců ode dne podání žádosti podle čl. 8 odst. 1.
Členský stát může rozhodnout o odložení dne zahájení způsobilých akcí až o tři měsíce ode dne podání žádosti. V případě takového odložení musí být způsobilé akce uskutečněny do 24 měsíců ode dne jejich zahájení, které členský stát oznámil v příslušné žádosti.
Pokud se příjemce pomoci účastní vzdělávacího kurzu či kurzu odborné přípravy, který trvá dva roky či více, mohou být poplatky za tento kurz zahrnuty do spolufinancování z EFG až do dne, kdy má být předložena závěrečná zpráva uvedená v čl. 18 odst. 1 za předpokladu, že příslušné poplatky byly uhrazeny k uvedenému dni.
5. Při provádění akcí zahrnutých do balíčku individualizovaných služeb může dotčený členský stát předložit Komisi návrh na změnu zahrnutých opatření přidáním dalších způsobilých akcí uvedených v čl. 7 odst. 1 písm. a) a c), za předpokladu, že tyto změny jsou řádně odůvodněné a celkově není překročena výše finančního příspěvku podle čl. 15 odst. 5. Komise zhodnotí navrhované změny a, pokud s nimi souhlasí, oznámí to členskému státu.
6. Výdaje podle čl. 7 odst. 4 jsou způsobilé do uplynutí lhůty pro předložení závěrečné zprávy.
Článek 17
Používání eura
Veškeré částky v žádostech, rozhodnutích o poskytnutí finančních příspěvků a zprávách v rámci tohoto nařízení, jakož i v jakýchkoli jiných souvisejících dokumentech se vyjadřují v eurech.
Článek 18
Závěrečná zpráva a ukončení poskytování příspěvku
1. Nejpozději šest měsíců po uplynutí lhůty uvedené v čl. 16 odst. 4 předloží dotčený členský stát Komisi závěrečnou zprávu o provádění finančního příspěvku, jejíž součástí jsou informace o:
a)
druhu akcí a hlavních výsledcích,
b)
názvech orgánů, které v členském státě provádějí balíček opatření,
c)
charakteristikách cílových příjemců pomoci a jejich postavení v zaměstnání,
d)
tom, zda byl podnik v uplynulých pěti letech, s výjimkou mikropodniků a malých a středních podniků, příjemcem státní pomoci nebo finančních prostředků z fondů soudržnosti nebo strukturálních fondů Unie;
e)
výkazu obsahujícím odůvodnění výdajů a, je-li to možné, údaje o vzájemné doplňkovosti daných akcí s akcemi financovanými prostřednictvím Evropského sociálního fondu (ESF).
Tam, kde to je možné, se údaje týkající se příjemců rozliší podle pohlaví.
2. Komise nejpozději šest měsíců od obdržení veškerých informací požadovaných podle odstavce 1 ukončí poskytování finančního příspěvku z EFG určením konečné částky finančního příspěvku z EFG a případných vyrovnání dotčeným členským státem podle článku 22.
Článek 19
Dvouletá zpráva
1. Do 1. srpna 2015 a poté každé dva roky Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě souhrnnou, kvantitativní a kvalitativní zprávu o činnostech prováděných podle tohoto nařízení a nařízení (ES) č. 1927/2006 za předchozí dva roky. Tato zpráva se zaměří zejména na výsledky dosažené prostřednictvím EFG a bude obsahovat zejména informace týkající se podaných žádostí, přijatých rozhodnutí, financovaných akcí včetně statistik týkajících se míry opětovného začlenění příjemců pomoci podle členských států a jejich doplňkovosti s akcemi financovanými ostatními fondy Unie, zejména ESF, a informace týkající se ukončení poskytování finančního příspěvku. Měla by rovněž zahrnovat ty žádosti, které byly zamítnuty nebo omezeny z důvodu nedostatečných prostředků nebo nezpůsobilosti.
2. Zpráva je zasílána pro informaci Účetnímu dvoru, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru, Výboru regionů a sociálním partnerům.
Článek 20
Hodnocení
1. Komise z vlastního podnětu a v úzké spolupráci s členskými státy provede:
a)
do 30. června 2017 hodnocení v polovině období týkající se účinnosti a udržitelnosti dosažených výsledků;
b)
do 31. prosince 2021 hodnocení ex post s pomocí externích odborníků s cílem zjistit dopad EFG a jeho přidanou hodnotu.
2. Výsledky hodnocení uvedených v odstavci 1 jsou pro informaci zasílány Evropskému parlamentu, Radě, Účetnímu dvoru, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru, Výboru regionů a sociálním partnerům. Doporučení obsažená v hodnoceních by měla být zohledněna při vypracovávání nových programů v oblasti zaměstnanosti a sociálních věcí.
3. Hodnocení uvedená v odstavci 1 musí obsahovat údaje o počtu žádostí a o fungování EFG podle zemí a odvětví, aby bylo možno vyhodnotit, zda se prostředky EFG dostávají k cílovým příjemcům pomoci.
Článek 21
Řízení a finanční kontrola
1. Aniž je dotčena odpovědnost Komise za plnění souhrnného rozpočtu Unie, odpovídají za řízení akcí podporovaných z EFG a za finanční kontrolu těchto akcí v první řadě členské státy. Za tím účelem přijmout opatření, která zahrnují:
a)
ověření, že byly zřízeny řídící a kontrolní systémy a že jsou v praxi prováděny způsobem, který zajišťuje účinné a správné využívání prostředků Unie v souladu se zásadami řádného finančního řízení;
b)
ověření, že financované akce byly řádně provedeny;
c)
zajištění, aby se financované výdaje zakládaly na ověřitelných podkladech a aby byly zákonné a řádné;
d)
předcházení nesrovnalostem, jejich odhalování a nápravu, jak jsou vymezeny v článku 122 nařízení (EU, Euratom) č. 1303/2013, a vymáhání neoprávněně vyplacených částek případně spolu s úroky z prodlení. Veškeré nesrovnalosti členské státy oznámí Komisi a informují ji o vývoji jakýchkoliv vyplývajících správních a právních řízení.
2. Členské státy určí subjekty, které mají odpovídat za správu a kontrolu akcí podporovaných z EFG v souladu s čl. 59 odst. 3 finančního nařízení a s kritérii a postupy stanovenými v nařízení (EU, Euratom) č. 1303/2013. Při předkládání závěrečné zprávy podle článku 18 tohoto nařízení tyto určené subjekty poskytnou Komisi informace, uvedené v čl. 59 odst. 5 finančního nařízení, o provádění finančního příspěvku
3. Při zjištění nesrovnalosti provedou členské státy požadované finanční opravy. Tyto opravy provedené členskými státy spočívají ve zrušení celého finančního příspěvku nebo jeho části. Členské státy získají zpět jakoukoli částku neoprávněně vyplacenou v důsledku odhalené nesrovnalosti a vrátí ji Komisi, přičemž není-li částka vrácena příslušným členským státem ve stanovené lhůtě, účtuje se navíc úrok z prodlení.
4. Komise v rámci své odpovědnosti za provádění souhrnného rozpočtu Unie přijme veškerá opatření nezbytné k tomu, aby ověřila, zda jsou financované akce prováděny v souladu se zásadami řádného a účinného finančního řízení. Je odpovědností žádajícího členského státu, aby zajistil, že má řádně fungující řídící a kontrolní systémy. Komise se ujistí, že tyto systémy existují.
Za tímto účelem, aniž jsou dotčeny pravomoci Účetního dvora nebo kontroly prováděné členskými státy podle vnitrostátních právních a správních předpisů, mohou úředníci nebo zaměstnanci Komise u akcí financovaných z EFG provádět kontroly na místě, včetně namátkových kontrol, přičemž je oznámí alespoň jeden pracovní den předem. Komise uvědomí žádající členský stát s cílem získat veškerou nezbytnou pomoc. Těchto kontrol se mohou účastnit úředníci nebo zaměstnanci dotyčného členského státu.
5. Členské státy zajistí, aby všechny podklady týkající se vynaložených výdajů byly k dispozici Komisi a Účetnímu dvoru po dobu tří let následujících po ukončení finančního příspěvku obdrženého z EFG.
Článek 22
Vrácení finančního příspěvku
1. V případě, že skutečné náklady na akce jsou nižší než odhadnutá částka podle článku 15, přijme Komise rozhodnutí, a to prostřednictvím prováděcího aktu, požadující po dotčeném členském státu vrácení odpovídající části obdrženého finančního příspěvku.
2. Pokud dotčený členský stát neplní povinnosti uvedené v rozhodnutí o poskytnutí finančního příspěvku, přijme Komise prostřednictvím prováděcího aktu rozhodnutí požadující po tomto členském státě vrácení celého obdrženého finančního příspěvku nebo jeho části.
3. Před přijetím rozhodnutí podle odstavců 1 nebo 2 provede Komise vhodné posouzení dané věci, a zejména stanoví dotčenému členskému státu lhůtu pro předložení jeho připomínek.
4. Pokud po provedení nezbytných ověření Komise dospěje k závěru, že členský stát neplní své povinnosti podle čl. 21 odst. 1, rozhodne, pokud není dosaženo dohody a pokud členský stát neprovedl opravy ve lhůtě stanovené Komisí, s přihlédnutím k případným připomínkám členského státu, do tří měsíců od uplynutí lhůty uvedené v odstavci 3 o provedení nezbytných finančních oprav a zruší přitom celý finanční příspěvek na dotčenou akci z EFG nebo jeho část. Každá částka neoprávněně vyplacená v důsledku odhalené nesrovnalosti musí být získána zpět, a není-li částka vrácena žádajícím členským státem ve stanovené lhůtě, účtuje se navíc úrok z prodlení.
Článek 23
Zrušení
Nařízení (ES) č. 1927/2006 se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2014.
Aniž je dotčen první odstavec, použije se uvedené nařízení i nadále pro žádosti podané do 31. prosince 2013.
Článek 24
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se na všechny žádosti podané v období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. prosince 2013.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 1309/2013
(2013. gada 17. decembris)
par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu (2014-2020) un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1927/2006
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 175. panta trešo daļu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,
tā kā:
(1)
Eiropas Padome 2010. gada 26. martā atbalstīja Komisijas priekšlikumu uzsākt jaunu stratēģiju gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei (stratēģija "Eiropa 2020"). Viena no trim stratēģijas "Eiropa 2020" prioritātēm ir sociāli iekļaujoša izaugsme, lai, nodrošinot augstu nodarbinātības līmeni, ieguldot prasmēs, apkarojot nabadzību un modernizējot darba tirgus un izglītības un sociālās aizsardzības sistēmas, palīdzētu iedzīvotājiem paredzēt un pārvaldīt pārmaiņas un veidotu iekļaujošu saliedētu sabiedrību. Lai pārvarētu globalizācijas negatīvās sekas, ir arī jārada darbvietas visā Savienībā un ir vajadzīga apņēmīga politika, kas atbalsta izaugsmi.
(2)
Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1927/2006 (3) uz daudzgadu finanšu shēmas darbības laiku, proti, no 2007. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim, tika izveidots Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonds (EGF). Ar EGF palīdzību Savienība var izrādīt solidaritāti ar darba ņēmējiem, kuri atlaisti tādēļ, ka globalizācijas un globālu finanšu un ekonomikas krīžu dēļ ir notikušas lielas strukturālas pārmaiņas pasaules tirdzniecības modeļos, un no tā var atbalstīt arī atbalsta saņēmējus nelielos darba tirgos vai ārkārtas apstākļos, jo īpaši saistībā ar kolektīviem pieteikumiem, kurus iesnieguši mazie un vidējie uzņēmumi (MVU), pat tad, ja atlaisto darba ņēmēju skaits ir mazāks par parasto EGF mobilizācijas slieksni.
(3)
Komisija 2011. gada 29. jūnija paziņojumā "Budžets stratēģijai "Eiropa 2020" atzīst, ka EGF ir fonds ar elastīgu pieeju, atbalstot darba ņēmējus, kuri zaudējuši darbu, un palīdzot tiem pēc iespējas ātrāk atrast citu darbu. Savienībai arī 2014. gada 1. janvāra - 2020. gada 31. decembra daudzgadu finanšu shēmas laikā būtu jāturpina sniegt atlaistajiem darba ņēmējiem īpašu vienreizēju atbalstu, lai atvieglotu šo personu profesionālo atkaliekļaušanos reģionos, nozarēs, teritorijās vai darba tirgos, kurus negatīvi ietekmējuši ievērojami ekonomikas traucējumi. Ņemot vērā fonda mērķi sniegt atbalstu steidzamās situācijās un neparedzētos apstākļos, EGF būtu jāpaliek ārpus daudzgadu finanšu shēmas.
(4)
Regulas (EK) Nr. 1927/2006 darbības joma tika paplašināta 2009. gadā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 546/2009 (4), kas bija daļa no Eiropas ekonomikas atveseļošanas plāna, ietverot darba ņēmējus, kuri atlaisti tieši globālās ekonomikas un finanšu krīzes rezultātā. Lai EGF varētu reaģēt esošās vai turpmākās krīzes situācijās, tā darbības jomai būtu jāaptver darba ņēmēju atlaišana nopietnu ekonomikas traucējumu rezultātā, ko izraisījusi ilgstoša globālā finanšu un ekonomikas krīze, kam pievēršas Regula (EK) Nr. 546/2009, vai jauna globāla finanšu un ekonomikas krīze.
(5)
Dublinā Eiropas Dzīves un darba apstākļu uzlabošanas fondā (Eurofound) izvietotais Eiropas Novērošanas centrs pārmaiņu jautājumos palīdz Komisijai un dalībvalstīm, nodrošinot kvalitatīvas un kvantitatīvas analīzes, lai palīdzētu novērtēt globalizācijas tendences un EGF līdzekļu izlietojumu.
(6)
Lai EGF varētu turpināt darboties kā Eiropas mēroga instruments, EGF atbalsta pieteikumu iesniegšanai vajadzētu būt iespējamai, kad atlaisto darba ņēmēju skaits sasniedz minimālo slieksni. Tomēr nelielos darba tirgos, piemēram, mazās dalībvalstīs vai attālos reģionos, vai ārkārtējos apstākļos pieteikumus var iesniegt arī tad, ja atlaisto darba ņēmēju skaits ir mazāks.
(7)
Atlaistajiem darba ņēmējiem un pašnodarbinātām personām, kuru darbība ir beigusies, vajadzētu būt vienlīdzīgai pieejai EGF neatkarīgi no darba līguma vai darba attiecību veida. Tādēļ šajā regulā par EGF atbalsta saņēmējiem būtu jāuzskata atlaistie darba ņēmēji, kā arī pašnodarbinātas personas, kuru darbība ir beigusies.
(8)
No EGF būtu uz laiku jāsniedz palīdzība jauniešiem, kuri nav nedz nodarbināti, nedz iesaistīti izglītībā vai apmācībā un kuri dzīvo reģionos, kas ir tiesīgi saņemt atbalstu saskaņā ar Jaunatnes nodarbinātības iniciatīvu, jo minētajos reģionos tiek atlaists neproporcionāli liels skaits darba ņēmēju.
(9)
EGF finansiālie ieguldījumi galvenokārt būtu jāvelta aktīviem darba tirgus pasākumiem, lai atbalsta saņēmēji ātri atkal atrastu noturīgu darbu vai nu sākotnējā darbības nozarē, vai kādā citā nozarē. Tādēļ finansiālu pabalstu iekļaušana saskaņotajā individualizēto pakalpojumu kopumā būtu jāierobežo. Uzņēmumus varētu mudināt līdzfinansēt no EGF atbalstītos pasākumus.
(10)
Izstrādājot aktīvu darba tirgus politikas pasākumu saskaņoto kopumu, dalībvalstīm būtu jāizvēlas pasākumi, kas būtiski uzlabo atbalsta saņēmēju piemērotību darba tirgum. Dalībvalstīm būtu jācenšas panākt, lai pēc iespējas lielāks atbalsta saņēmēju skaits, kuri piedalās šajos pasākumus, cik vien iespējams drīz sešu mēnešu laikposmā pirms jāiesniedz ziņojums par finansiālo ieguldījumu izmantošanu atkal atrastu noturīgu darbu.
(11)
Izstrādājot aktīvu darba tirgus politikas pasākumu saskaņoto kopumu, dalībvalstīm īpaša uzmanība būtu jāpievērš neizdevīgākā situācijā esošiem atbalsta saņēmējiem, tostarp gados jauniem un gados vecākiem bezdarbniekiem, kā arī tiem, kuriem draud nabadzība, ņemot vērā to, ka minētās grupas globālās finanšu un ekonomikas krīzes un globalizācijas dēļ saskaras ar īpaši lielām problēmām saistībā ar atgriešanos darba tirgū.
(12)
Īstenojot EGF, būtu jāievēro un jāsekmē dzimumu līdztiesības un nediskriminācijas princips, jo tie ir starp Savienības pamatvērtībām un ir iestrādāti stratēģijā "Eiropa 2020".
(13)
Lai efektīvi un ātri atbalstītu atbalsta saņēmējus, dalībvalstīm būtu jādara viss iespējamais, lai iesniegtu pilnīgus pieteikumus EGF finansiālā ieguldījuma saņemšanai. Papildu informācijas sniegšana būtu jāierobežo laikā.
(14)
Atbalsta saņēmēju un to struktūru interesēs, kas ir atbildīgas par pasākumu īstenošanu, pieteikuma iesniedzējai dalībvalstij būtu jāinformē visi pieteikuma procesā iesaistītie dalībnieki par pieteikuma virzību.
(15)
Saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu EGF finansiālie ieguldījumi nedrīkstētu aizstāt atbalsta pasākumus, kas atbalsta saņēmējiem ir pieejami no Savienības fondiem vai citās Savienības politikas jomās vai programmās, bet, ja iespējams, EGF finansiālajiem ieguldījumiem šādi pasākumi būtu jāpapildina.
(16)
Būtu jāiekļauj īpaši noteikumi par informācijas un komunikācijas pasākumiem attiecībā uz EGF intervences gadījumiem un iznākumiem.
(17)
Lai paustu Savienības solidaritāti ar atlaistajiem darba ņēmējiem un pašnodarbinātām personām, kuru darbība ir beigusies, līdzfinansējuma likme būtu jānosaka 60 % apmērā no pasākumu kopuma izmaksām un tās īstenošanas.
(18)
Lai atvieglotu šīs regulas īstenošanu, izdevumiem vajadzētu būt atbilstīgiem vai nu no dienas, kad dalībvalsts sāk sniegt individualizētus pakalpojumus, vai no dienas, kad dalībvalstij radušies administratīvie izdevumi saistībā ar EGF īstenošanu.
(19)
Lai nodrošinātu vajadzības, jo īpaši, ja tās rodas gada pirmajos mēnešos, kad pārvietot līdzekļus no citām budžeta pozīcijām ir īpaši sarežģīti, ikgadējā budžeta procedūrā EGF budžeta pozīcijā būtu jānodrošina pietiekams daudzums maksājumu apropriāciju.
(20)
Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembris Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību (5) ("Iestāžu nolīgums") ir noteikta EGF budžeta struktūra.
(21)
Atbalsta saņēmēju interesēs palīdzība būtu jādara pieejama cik ātri un efektīvi vien iespējams. EGF lēmumu pieņemšanas procesā iesaistītajām dalībvalstīm un Savienības iestādēm būtu jādara viss iespējamais, lai mazinātu pieteikumu izskatīšanas laiku un vienkāršotu procedūras, nodrošinot, ka lēmumus par EGF mobilizāciju pieņem ātri un bez sarežģījumiem.
(22)
Ja tiek slēgts kāds uzņēmums, tā atlaistajiem darba ņēmējiem var palīdzēt pārņemt daļu no tā darbības vai visu darbību, un dalībvalsts, kurā uzņēmums atrodas, var izmaksāt avansā līdzekļus, kas ir steidzami vajadzīgi, lai to varētu izdarīt.
(23)
Lai Eiropas Parlaments varētu veikt politisku kontroli un Komisija varētu pastāvīgi uzraudzīt ar EGF palīdzību gūtos rezultātus, dalībvalstīm būtu jāiesniedz noslēguma ziņojums par EGF īstenošanu.
(24)
Saskaņā ar attiecīgajiem noteikumiem Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES, Euratom) Nr. 966/2012 ("Finanšu regula") (6) dalībvalstīm arī turpmāk vajadzētu būt atbildīgām par finansiālā ieguldījuma izmantošanu un to darbību pārvaldību un kontroli, kuras atbalsta ar Savienības finansējumu. Dalībvalstīm būtu jāsniedz pārskats par saņemtā EGF finansiālā ieguldījuma izlietojumu. Ņemot vērā to, ka EGF darbību īstenošanas laiks ir īss, ziņošanas pienākumiem būtu jāatspoguļo EGF intervences pasākumu īpašais raksturs. Tādēļ ir nepieciešams atkāpties no Finanšu regulas attiecībā uz ziņošanas pienākumiem.
(25)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet darbības mēroga vai iedarbības dēļ tos var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Mērķi
Ar šo regulu izveido Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu (EGF) uz daudzgadu finanšu shēmas darbības laikposmu, kas ilgst no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim.
EGF mērķis ir sekmēt Savienībā pārdomātu, iekļaujošu un noturīgu ekonomikas izaugsmi un veicināt noturīgu nodarbinātību, dodot iespēju Savienībai uzskatāmi parādīt solidaritāti ar darba ņēmējiem, kuri atlaisti, un ar pašnodarbinātām personām, kuru darbība ir beigusies tādu lielu strukturālu pārmaiņu rezultātā, kas pasaules tirdzniecības modeļos notikušas globalizācijas dēļ, saistībā ar ilgstošu globālo finanšu un ekonomikas krīzi, kam pievēršas Regula (EK) Nr. 546/2009, vai saistībā ar jaunu globālu finanšu un ekonomikas krīzi, un atbalstīt viņus.
To darbību mērķis, kas saņem finansiālus ieguldījumus no EGF, ir nodrošināt, lai pēc iespējas lielāks skaits atbalsta saņēmēju, kuri piedalās šajās darbībās, cik vien iespējams drīz sešu mēnešu laikposmā, pirms jāiesniedz 18. panta 1. punktā minētais noslēguma ziņojums, atrastu noturīgu darba vietu.
2. pants
Darbības joma
Šo regulu piemēro dalībvalstu pieteikumiem uz EGF finansiālajiem ieguldījumiem darbībām, kas paredzētas:
a)
darba ņēmējiem, kuri atlaisti, un pašnodarbinātām personām, kuru darbība ir beigusies tādu lielu strukturālu pārmaiņu rezultātā, kas pasaules tirdzniecības modeļos notikušas globalizācijas dēļ, par ko īpaši liecina būtisks importa pieaugums Savienībā, būtiskas izmaiņas Savienības preču vai pakalpojumu tirdzniecībā, strauja Savienības tirgus daļas samazināšanās kādā nozarē vai darbības pārvietošana uz trešām valstīm, ar noteikumu, ka minētajai darba ņēmēju atlaišanai ir būtiska negatīva ietekme uz vietējo, reģionālo vai valsts ekonomiku;
b)
darba ņēmējiem, kuri atlaisti, un pašnodarbinātām personām, kuru darbība ir beigusies saistībā ar ilgstošu globālo finanšu un ekonomikas krīzi, kam pievēršas Regula (EK) Nr. 546/2009, vai saistībā ar jaunu globālu finanšu un ekonomikas krīzi.
3. pants
Definīcija
Šajā regulā "atbalsta saņēmējs" ir:
a)
darba ņēmējs, kura darba attiecības tiek pārtrauktas pirms laika, viņu atlaižot, vai kura darba attiecības beidzas 4. pantā minētajā atskaites periodā un netiek atjaunotas;
b)
pašnodarbināta persona, kura nodarbināja ne vairāk kā 10 darba ņēmējus, kas atlaisti atbilstīgi šīs regulas darbības jomai, un kuras darbība ir beigusies, ar noteikumu, ka darbība bija uzskatāmi atkarīga no attiecīgā uzņēmuma 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta nozīmē vai ka saskaņā ar 4. panta 1. punkta b) apakšpunktu pašnodarbinātā persona darbojās attiecīgajā ekonomikas nozarē.
4. pants
Intervences kritēriji
1. EGF finansiālo ieguldījumu piešķir, ja pastāv 2. pantā minētie nosacījumi, kā rezultātā:
a)
četru mēnešu atskaites periodā kopā vismaz 500 darba ņēmēji ir atlaisti vai pašnodarbinātu personu darbība ir beigusies kādā dalībvalsts uzņēmumā, ieskaitot darba ņēmēju atlaišanu un pašnodarbinātu personu darbības beigšanos uzņēmuma piegādes uzņēmumos vai pakārtotās ražošanas uzņēmumos;
b)
deviņu mēnešu atskaites periodā vismaz 500 darba ņēmēji atlaisti vai pašnodarbinātu personu darbība beigusies, īpaši MVU, kuri visi darbojas vienā un tajā pašā ekonomikas nozarē, kas definēta NACE 2. redakcijas nodaļas līmenī, un kuri atrodas vienā vai divos kaimiņu reģionos, kas definēti NUTS 2 līmenī, vai vairāk nekā divos kaimiņu reģionos, kas definēti NUTS 2 līmenī, ja divos reģionos kopā skarti vairāk kā 500 darba ņēmēji vai pašnodarbinātas personas.
2. Nelielos darba tirgos vai ārkārtas apstākļos, jo īpaši saistībā ar kolektīviem pieteikumiem, kuros iesaistīti MVU, ja pieteikuma iesniedzēja dalībvalsts tos pienācīgi pamatojusi, finansiālā ieguldījuma pieteikumu saskaņā ar šo pantu var uzskatīt par pieņemamu, lai arī 1. punkta a) un b) apakšpunktā minētie kritēriji nav pilnībā izpildīti, ja darba ņēmēju atlaišanai ir būtiska negatīva ietekme uz nodarbinātību un vietējo, reģionālo vai valsts ekonomiku. Pieteikuma iesniedzēja dalībvalsts norāda, kuri 1. punkta a) un b) apakšpunktā noteiktie intervences kritēriji nav pilnībā izpildīti. Ārkārtas apstākļos veikto ieguldījumu kopsumma nedrīkst pārsniegt 15 % no EGF gada maksimālās summas.
5. pants
Atlaisto darba ņēmēju skaita un darbības beigšanas aprēķināšana
1. Pieteikuma iesniedzēja dalībvalsts norāda metodi, ko izmanto, lai 4. panta nolūkiem aprēķinātu 3. pantā minēto darba ņēmēju un pašnodarbināto personu skaitu.
2. Pieteikuma iesniedzēja dalībvalsts aprēķina 1. punktā minēto skaitu uz vienu no turpmāk minētajiem datumiem:
a)
datums, kurā darba devējs saskaņā ar Padomes Direktīvas 98/59/EK (7) 3. panta 1. punktu kompetentajai valsts iestādei rakstveidā paziņo par plānoto kolektīvo atlaišanu; šajā gadījumā pieteikuma iesniedzēja dalībvalsts sniedz Komisijai papildinformāciju par faktisko atlaisto darba ņēmēju skaitu, kas veikta saskaņā ar šīs regulas 4. panta 1. punktu, pirms Komisijas pabeidz izvērtējumu;
b)
datums, kad darba devējs individuāli paziņo darba ņēmējam par atlaišanu vai darba līguma izbeigšanu;
c)
darba līguma faktiskās izbeigšanas vai izbeigšanās datums;
d)
norīkojuma beigas nodarbinātājuzņēmumā; vai
e)
attiecībā uz pašnodarbinātu personu -darbības izbeigšanas datums, kā noteikts saskaņā ar valsts tiesību vai administratīvajiem aktiem.
6. pants
Atbalsta saņēmēji, kuri ir tiesīgi pretendēt uz atbalstu
1. Pieteikuma iesniedzēja dalībvalsts var sniegt EGF līdzfinansētus individualizētus pakalpojumus atbalsta saņēmējiem, kuri ir tiesīgi pretendēt uz atbalstu un kuri var ietilpt šādās grupās:
a)
darba ņēmēji, kas atlaisti, un pašnodarbinātās personas, kuru darbība beigusies 4. pantā noteiktajā atskaites periodā un kuru skaits aprēķināts saskaņā ar 5. pantu;
b)
darba ņēmēji, kas atlaisti, un pašnodarbinātas personas, kuru darbība beigusies pirms vai pēc 4. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētā atskaites perioda un kuru skaits aprēķināts saskaņā ar 5. pantu; vai
c)
darba ņēmēji, kas atlaisti, un pašnodarbinātas personas, kuru darbība beigusies, gadījumos, kad pieteikums saskaņā ar 4. panta 2. punktu atkāpjas no 4. panta 1. punkta a) apakšpunktā noteiktajiem kritērijiem.
Darba ņēmējus un pašnodarbinātas personas, kas minētas pirmās daļas b) un c) apakšpunktā, uzskata par tiesīgiem pretendēt uz atbalstu, ja viņi tikuši atlaisti vai to darbība beigusies pēc vispārēja paziņojuma par plānoto atlaišanu un ar noteikumu, ka var noteikt skaidru cēloņsakarību ar notikumu, kurš izraisīja atlaišanu atskaites periodā.
2. Atkāpjoties no 2. panta, pieteikuma iesniedzēja dalībvalsts līdz 2017. gada 31. decembrim var sniegt individualizētus pakalpojumus, ko līdzfinansē no EGF, tik lielam skaitam NEET, kuri pieteikuma iesniegšanas dienā ir jaunāki par 25 gadiem vai - ja dalībvalstis tā nolemj - jaunāki par 30 gadiem, kas vienlīdzīgs paredzēto atbalsta saņēmēju skaitam, prioritāti piešķirot personām, kuras ir atlaistas vai kuru darbība ir beigusies, ar noteikumu, ka vismaz daži no atlaišanas gadījumiem 3. panta nozīmē ir notikuši NUTS 2 līmeņa reģionos, kas ir tiesīgi saņemt atbalstu saskaņā ar Jaunatnes nodarbinātības iniciatīvu. Atbalstu NEET, kas ir jaunāki par 25 gadiem, vai - ja dalībvalstis tā nolemj - jaunāki par 30 gadiem, var sniegt tajos NUTS 2 līmeņa reģionos, kuri ir tiesīgi uz atbalstu saskaņā ar Jaunatnes nodarbinātības iniciatīvu.
7. pants
Darbības, par kurām ir tiesības saņemt atbalstu
1. Finansiālu ieguldījumu no EGF var sniegt aktīviem darba tirgus pasākumiem, kas ir daļa no saskaņotā to individualizēto pakalpojumu kopuma, kuri paredzēti, lai veicinātu paredzēto atbalsta saņēmēju, jo īpaši neizdevīgākā situācijā esošu, gados vecāku un jaunu bezdarbnieku, atkaliekļaušanos darba tirgū vai pašnodarbinātībā. Saskaņotajā individualizēto pakalpojumu kopumā jo īpaši var būt:
a)
individuāli pielāgota apmācība un pārkvalifikācija, tostarp informācijas un komunikācijas tehnoloģiju prasmju apgūšana un iegūtās pieredzes dokumentāla apliecināšana, palīdzība darba meklēšanā, profesionālā orientācija, konsultāciju pakalpojumi, darbaudzināšana, pārcelšanas atbalsts, uzņēmējdarbības veicināšana, atbalsts pašnodarbinātībai, uzņēmējdarbības sākšanai, darba ņēmēju īstenotai pārņemšanai un sadarbības pasākumi;
b)
īpaši pasākumi, kas ir ierobežoti laikā, piemēram, pabalsti darba meklēšanai, stimuli darba devējiem, lai veicinātu darbā pieņemšanu, mobilitātes pabalsti, uzturēšanās vai apmācības pabalsti (tostarp pabalsti aprūpētājiem);
c)
pasākumi, lai jo īpaši stimulētu neizdevīgākā situācijā esošu, gados vecāku un jaunu bezdarbnieku palikšanu darba tirgū vai atgriešanos tajā.
To pasākumu izmaksas, kas minēti b) apakšpunktā, nedrīkst pārsniegt 35 % no šajā punktā uzskaitīto saskaņotā individualizēto pakalpojumu kopuma pasākumu kopējām izmaksām.
Ieguldījumu izmaksas pašnodarbinātībai, uzņēmējdarbības sākšanai un darba ņēmēju īstenotai pārņemšanai nedrīkst pārsniegt EUR 15 000.
Saskaņotā individualizēto pakalpojumu kopuma sagatavošanā būtu jāprognozē turpmākās darba tirgus perspektīvas un nepieciešamās prasmes. Saskaņotajam kopumam būtu jāatbilst pārejai uz resursu ziņā efektīvu un noturīgu ekonomiku.
2. Par turpmāk minētajiem pasākumiem nav tiesību saņemt finansiālu ieguldījumu no EGF:
a)
īpaši laikā ierobežoti pasākumi, kas minēti 1. punkta b) apakšpunktā un kuru īstenošana nav atkarīga no tā, vai paredzētie atbalsta saņēmēji piedalās darba meklēšanas vai apmācības pasākumos;
b)
darbības, par kurām ir atbildīgi uzņēmumi saskaņā ar valsts tiesību aktiem vai koplīgumiem.
Darbības, ko atbalsta EGF, neaizstāj pasīvus sociālās aizsardzības pasākumus.
3. Saskaņoto individualizēto pakalpojumu kopumu izstrādā, apspriežoties ar paredzētajiem atbalsta saņēmējiem vai to pārstāvjiem, vai sociālajiem partneriem.
4. Pēc pieteikuma iesniedzējas dalībvalsts iniciatīvas finansiālo ieguldījumu no EGF var piešķirt sagatavošanās, pārvaldības, informācijas un publicitātes, kontroles un ziņojumu sniegšanas pasākumiem.
8. pants
Pieteikumi
1. Pieteikuma iesniedzēja dalībvalsts iesniedz pieteikumu Komisijai 12 nedēļās no dienas, kad ir izpildīti 4. panta 1. vai 2. punktā noteiktie kritēriji.
2. Divās nedēļās no pieteikuma iesniegšanas dienas vai attiecīgā gadījumā no dienas, kad Komisijas rīcībā ir pieteikuma tulkojums, atkarībā no tā, kurš datums ir vēlāk, Komisija apliecina pieteikuma saņemšanu un informē dalībvalsti par jebkādu papildu informāciju, kas tai ir vajadzīga, lai pieteikumu izvērtētu.
3. Ja Komisijai šāda papildu informācija ir vajadzīga, dalībvalsts atbild sešās nedēļās no pieprasījuma dienas. Komisija pēc attiecīgās dalībvalsts pienācīgi pamatota pieprasījuma pagarina šo termiņu par divām nedēļām.
4. Pamatojoties uz dalībvalsts sniegto informāciju, Komisija pabeidz izvērtēt pieteikuma atbilstību finansiāla ieguldījuma piešķiršanas nosacījumiem 12 nedēļās pēc pilnīga pieteikuma vai attiecīgā gadījumā pieteikuma tulkojuma saņemšanas. Ja Komisija izņēmuma kārtā nevar minēto termiņu ievērot, tā sniedz rakstisku paskaidrojumu, kurā izklāstīti kavēšanās iemesli.
5. Pilnīgā pieteikumā ir šāda informācija:
a)
argumentēta analīze par saistību starp atlaišanu vai darbības beigšanos un lielām strukturālām pārmaiņām pasaules tirdzniecības modeļos vai vietējās, reģionālās un valsts ekonomikas nopietniem traucējumiem, ko izraisījusi globalizācija vai ilgstoša globālā finanšu un ekonomikas krīze, vai jauna globāla finanšu un ekonomikas krīze. Šo analīzi veic visatbilstošākajā līmenī, pamatojoties uz statistikas un citu informāciju, lai pierādītu atbilstību 4. pantā izklāstītajiem intervences kritērijiem;
b)
apstiprinājums, ka gadījumā, ja uzņēmums, kurš atlaidis darba ņēmējus, pēc atlaišanas ir turpinājis darbību, tas ir ievērojis juridiskos pienākumus, kas attiecas uz darba ņēmēju atlaišanu, un ir sniedzis darba ņēmējiem atbilstošu palīdzību;
c)
izvērtējums par atlaisto darba ņēmēju skaitu saskaņā ar 5. pantu un to notikumu izklāsts, kas izraisījuši atlaišanu;
d)
attiecīgos gadījumos to uzņēmumu identifikācija, kuros atlaiž darba ņēmējus, piegādes vai pakārtotās ražošanas uzņēmumu un nozaru identifikācija, kā arī paredzēto atbalsta saņēmēju kategoriju identifikācija, tos sadalot pa dzimumiem un vecuma grupām;
e)
paredzamā atlaišanas ietekme uz ekonomiku un nodarbinātību vietējā, reģionālā vai valsts līmenī;
f)
saskaņotā individualizēto pakalpojumu kopuma apraksts un saistītie izdevumi, tostarp jo īpaši pasākumi, lai atbalstītu neizdevīgākā situācijā esošiem, gados vecākiem un gados jauniem atbalsta saņēmējiem paredzētas nodarbinātības iniciatīvas;
g)
paskaidrojums par to, kā pasākumu kopums papildina darbības, ko finansē no citiem valsts vai Savienības fondiem, kā arī informācija par darbībām, kas attiecīgajiem uzņēmumiem ir obligāti jāveic saskaņā ar valsts tiesību aktiem vai koplīgumiem;
h)
paredzamais budžets attiecībā uz katru no sastāvdaļām saskaņotajā tādu individualizēto pakalpojumu kopumā, kurus sniedz paredzēto atbalsta saņēmēju atbalstam, un attiecībā uz sagatavošanās, pārvaldības, informācijas un publicitātes, kontroles un ziņojumu sniegšanas darbībām;
i)
datumi, kuros sākts vai paredzēts sākt sniegt individualizētos pakalpojumus paredzētajiem atbalsta saņēmējiem un veikt EGF īstenošanas darbības, kā noteikts attiecīgi 7. panta 1. un 3. punktā;
j)
procedūras, ko ievēro, apspriežoties ar paredzētajiem atbalsta saņēmējiem vai viņu pārstāvjiem, vai sociālajiem partneriem, kā arī vietējām un reģionālām iestādēm vai vajadzības gadījumā citām attiecīgām organizācijām;
k)
paziņojums par pieprasītā EGF atbalsta atbilstību procesuālajiem un materiālajiem Savienības noteikumiem par valsts atbalstu, kā arī paziņojums, kurā izklāstīts, kāpēc individualizētie pakalpojumi neaizstāj pasākumus, kas saskaņā ar valsts tiesību aktiem vai koplīgumu jāveic uzņēmumiem;
l)
valsts priekšfinansējuma vai līdzfinansējuma avoti un attiecīgā gadījumā citi līdzfinansējuma avoti.
9. pants
Papildināmība, atbilstība un koordinācija
1. Finansiāls ieguldījums no EGF neaizstāj darbības, par ko atbild uzņēmumi atbilstīgi valsts tiesību aktiem vai koplīgumiem.
2. Atbalsts paredzētajiem atbalsta saņēmējiem papildina dalībvalstu darbības valsts, reģionālā vai vietējā līmenī, tostarp tās, ko līdzfinansē no Savienības fondiem.
3. Finansiālais ieguldījums no EGF ir tikai tādā apjomā, kāds nepieciešams, lai apliecinātu solidaritāti un sniegtu pagaidu, vienreizēju atbalstu paredzētajiem atbalsta saņēmējiem. EGF atbalstītās darbības atbilst Savienības un valsts tiesību aktiem, tostarp noteikumiem par valsts atbalstu.
4. Saskaņā ar attiecīgajiem pienākumiem Komisija un pieteikuma iesniedzēja dalībvalsts nodrošina Savienības fondu palīdzības koordināciju.
5. Pieteikuma iesniedzēja dalībvalsts nodrošina, ka konkrētās darbības, kas saņem finansiālu ieguldījumu no EGF, nesaņem palīdzību arī no citiem Savienības finanšu instrumentiem.
10. pants
Vīriešu un sieviešu līdztiesība un nediskriminēšana
Komisija un dalībvalstis nodrošina, ka vīriešu un sieviešu līdztiesība un dzimumu perspektīvas integrācija ir dažādu finansiālā ieguldījuma no EGF īstenošanas posmu neatņemama sastāvdaļa un tiek veicināta šo posmu īstenošanas gaitā. Komisija un dalībvalstis veic visus piemērotus pasākumus, lai EGF pieejamībā un finansiālā ieguldījuma īstenošanas dažādajos posmos novērstu jebkādu diskrimināciju dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai dzimumorientācijas dēļ.
11. pants
Tehniskā palīdzība pēc Komisijas iniciatīvas
1. Pēc Komisijas iniciatīvas lielākais 0,5 % no EGF gada maksimālās summas var izmantot, lai finansētu sagatavošanos, pārraudzību, datu vākšanu un zināšanu bāzes izveidi saistībā ar EGF īstenošanu. To var arī izmantot tādu administratīvā un tehniskā atbalsta, informācijas un komunikācijas pasākumu, kā arī revīzijas, kontroles un novērtēšanas pasākumu finansēšanai, kas nepieciešami šīs regulas īstenošanai.
2. Ievērojot 1. punktā noteikto maksimālo apjomu, Eiropas Parlaments un Padome, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, katra gada sākumā dara pieejamu tehniskai palīdzībai paredzētu summu.
3. Uzdevumus, kas paredzēti 1. punktā, veic saskaņā ar Finanšu regulu, kā arī saskaņā ar īstenošanas noteikumiem, ko piemēro šim budžeta izpildes veidam.
4. Komisijas tehniskā palīdzība ietver informācijas un norādījumu sniegšanu dalībvalstīm par EGF izmantošanu, pārraudzību un novērtēšanu. Komisijai būtu arī jāsniedz informācija un skaidri norādījumi par EGF izmantošanu Eiropas un valstu sociālajiem partneriem.
12. pants
Informācija, komunikācija un publicitāte
1. Pieteikuma iesniedzēja dalībvalsts sniedz informāciju par finansētajām darbībām un publisko tās. Šādu informāciju adresē paredzētajiem atbalsta saņēmējiem, vietējām un reģionālajām iestādēm, sociālajiem partneriem, plašsaziņas līdzekļiem un plašai sabiedrībai. Ar to izceļ Savienības lomu un nodrošina, ka EGF ieguldījums ir redzams.
2. Komisija internetā uztur un regulāri atjaunina tīmekļa vietni, kas pieejama visās Savienības iestāžu oficiālajās valodās, lai sniegtu atjauninātu informāciju par EGF, norādījumus par pieteikumu iesniegšanu, kā arī informāciju par apstiprinātajiem un noraidītajiem pieteikumiem un par Eiropas Parlamenta un Padomes lomu budžeta procedūrā.
3. Lai uzlabotu EGF efektivitāti un nodrošinātu, ka Savienības pilsoņi un darba ņēmēji zina par EGF, Komisija īsteno informācijas un komunikācijas pasākumus par EGF intervences gadījumiem un iznākumiem, kas pamatojas uz tās pieredzi. Komisija reizi divos gados ziņo par EGF izlietojumu pa valstīm un nozarēm.
4. No resursiem, kas saskaņā ar šo regulu piešķirti komunikācijas darbībām, sedz arī institucionālo komunikāciju par Savienības politiskajām prioritātēm, ja tās ir saistītas ar šīs regulas vispārējiem mērķiem.
13. pants
Finansiālā ieguldījuma noteikšana
1. Komisija, pamatojoties uz izvērtējumu, kas veikts saskaņā ar 8. pantu, un jo īpaši ņemot vērā paredzēto atbalsta saņēmēju skaitu, ierosinātās darbības un paredzētās izmaksas, novērtē un pēc iespējas ātrāk ierosina varbūtējo EGF finansiālā ieguldījuma summu, ko var sniegt pieejamo resursu robežās. Summa nedrīkst pārsniegt 60 % no kopējām paredzētajām izmaksām, kas minētas 8. panta 5. punkta h) apakšpunktā.
2. Ja, pamatojoties uz izvērtējumu, kas veikts saskaņā ar 8. pantu, Komisija secina, ka nosacījumi finansiāla ieguldījuma piešķiršanai saskaņā ar šo regulu ir izpildīti, tā nekavējoties sāk 15. pantā izklāstīto procedūru.
3. Ja, pamatojoties uz izvērtējumu, kas veikts saskaņā ar 8. pantu, Komisija secina, ka nosacījumi finansiālā ieguldījuma piešķiršanai saskaņā ar šo regulu nav izpildīti, tā nekavējoties par to paziņo pieteikuma iesniedzējai dalībvalstij.
14. pants
Izdevumu atbilstība
1. EGF finansiālo ieguldījumu par izdevumiem var saņemt no datumiem, kas norādīti pieteikumā atbilstīgi 8. panta 5. punkta i) apakšpunktam un kad attiecīgā dalībvalsts sāk vai gatavojas sākt sniegt individualizētos pakalpojumus paredzētajiem atbalsta saņēmējiem vai veic administratīvos izdevumus, lai īstenotu EGF, attiecīgi saskaņā ar 7. panta 1. un 4. punktu.
2. Dotāciju gadījumā attiecīgi piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 1303/2013 (8) 67. un 68. pantu, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) (9) Nr. 1304/2013 14. pantu un visus deleģētos aktus, ko Komisija pieņēmusi atbilstīgi minētajām regulām.
15. pants
Budžeta procedūra
1. Noteikumi attiecībā uz EGF atbilst Iestāžu nolīguma 13. punktam.
2. Apropriācijas, kas attiecas uz EGF, iekļauj Savienības vispārējā budžetā kā uzkrājumu.
3. Komisija, no vienas puses, un Eiropas Parlaments un Padome, no otras puses, cenšas saīsināt laiku, kas vajadzīgs, lai mobilizētu EGF.
4. Ja Komisija ir secinājusi, ka nosacījumi EGF finansiālā ieguldījuma piešķiršanai ir izpildīti, tā iesniedz priekšlikumu to mobilizēt. Lēmumu par EGF mobilizēšanu Eiropas Parlaments un Padome pieņem kopīgi viena mēneša laikā pēc iesniegšanas Eiropas Parlamentam un Padomei. Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu, un Eiropas Parlaments pieņem lēmumu ar deputātu balsu vairākumu un trijām piektdaļām nodoto balsu.
Vienlaikus ar savu priekšlikumu lēmumam par EGF mobilizēšanu Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz priekšlikumu par līdzekļu pārvietojumu uz attiecīgām budžeta pozīcijām. Domstarpību gadījumā sāk triloga procedūru.
Ar EGF saistītus līdzekļu pārvietojumus veic saskaņā ar Finanšu regulas 27. pantu.
5. Tajā pašā laikā, kad tā pieņem priekšlikumu lēmumam par EGF mobilizēšanu, Komisija ar īstenošanas aktu pieņem lēmumu par finansiālo ieguldījumu, kas stājas spēkā dienā, kad Eiropas Parlaments un Padome pieņem lēmumu mobilizēt EGF.
6. Priekšlikumā lēmumam par EGF mobilizēšanu atbilstīgi 4. punktam iekļauj:
a)
izvērtējumu, kas veikts saskaņā ar 8. panta 4. punktu, kopā ar informācijas kopsavilkumu, kas ir minētā izvērtējuma pamatā;
b)
pierādījumus, ka 4. un 9. pantā noteiktie kritēriji ir izpildīti; un
c)
iemeslus ierosināto summu pamatojumam.
16. pants
Finansiālā ieguldījuma izmaksa un izmantošana
1. Pēc tam, kad ir stājies spēkā lēmums par finansiālo ieguldījumu saskaņā ar 15. panta 5. punktu, Komisija attiecīgajai dalībvalstij vienā priekšfinansējuma maksājumā izmaksā finansiālo ieguldījumu 100 % apmērā, un parasti tas notiek 15 dienu laikā. Priekšfinansējumu dzēš, kad finansiālo ieguldījumu izbeidz saskaņā ar 18. panta 2. punktu.
2. Finansiālo ieguldījumu, kas minēts 1. punktā, izmanto, piemērojot dalītu pārvaldību saskaņā ar Finanšu regulas 59. pantu.
3. Sīkākus finansēšanas tehniskos noteikumus nosaka Komisija 15. panta 5. punktā minētajā lēmumā par finansiālo ieguldījumu.
4. Dalībvalsts 7. pantā noteiktās darbības, par kurām ir tiesības saņemt atbalstu, veic pēc iespējas drīz un ne vēlāk kā 24 mēnešus pēc pieteikuma iesniegšanas dienas saskaņā ar 8. panta 1. punktu.
Dalībvalsts var nolemt atlikt darbību, par kurām ir tiesības saņemt atbalstu, sākuma datumu par ne vairāk kā trīs mēnešiem pēc pieteikuma iesniegšanas dienas. Šādas atlikšanas gadījumā darbības, par kurām ir tiesības saņemt atbalstu, veic 24 mēnešos pēc sākuma datuma, kuru dalībvalsts ir paziņojusi pieteikumā.
Ja atbalsta saņēmējs apmeklē izglītības vai apmācības kursu, kura ilgums ir divi gadi vai ilgāk, šāda kursa maksu var iekļaut EGF līdzfinansējumā līdz datumam, kad ir jāiesniedz 18. panta 1. punktā minētais noslēguma ziņojums, ar noteikumu, ka attiecīgās maksas ir samaksātas pirms minētā datuma.
5. Veicot darbības, kas ietvertas individualizēto pakalpojumu kopumā, attiecīgā dalībvalsts var iesniegt Komisijai priekšlikumu grozīt iekļautās darbības, pievienojot citas 7. panta 1. punkta a) un c) apakšpunktā uzskaitītās darbības, par kurām ir tiesības saņemt atbalstu, ar noteikumu, ka šādi grozījumi ir pienācīgi pamatoti un kopsumma nepārsniedz 15. panta 5. punktā minēto finansiālo ieguldījumu. Komisija izvērtē ierosinātos grozījumus un piekrišanas gadījumā par to attiecīgi paziņo dalībvalstij.
6. Par izdevumiem saskaņā ar 7. panta 4. punktu, ir tiesības saņemt atbalstu līdz noslēguma ziņojuma iesniegšanas termiņam.
17. pants
Euro izmantošana
Pieteikumos, lēmumos par finansiālo ieguldījumu un ziņojumos saskaņā ar šo regulu, kā arī citos saistītos dokumentos visas summas izsaka euro.
18. pants
Noslēguma ziņojums un izbeigšana
1. Ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc 16. panta 4. punktā minētā laikposma beigām attiecīgā dalībvalsts iesniedz Komisijai noslēguma ziņojumu par finansiālā ieguldījuma īstenošanu, tostarp šādu informāciju:
a)
darbību veids un galvenie iznākumi;
b)
to struktūru nosaukumi, kuras dalībvalstī īsteno pasākumu kopumu;
c)
paredzēto atbalsta saņēmēju un viņu nodarbinātības statusa raksturojums;
d)
par to, vai uzņēmums, izņemot mikrouzņēmumus un MVU, iepriekšējos piecos gados ir saņēmis valsts atbalstu vai iepriekšēju finansējumu no Savienības kohēzijas vai struktūrfondiem;
e)
paziņojums, kurā iekļauts izdevumu pamatojums un, ja iespējams, norādīts uz darbību papildināmību ar darbībām, ko finansē no Eiropas Sociālā fonda (ESF),.
Kad vien tas ir iespējams, datus par atbalsta saņēmējiem sadala pa dzimumiem.
2. Ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc tam, kad Komisija ir saņēmusi visu 1. punktā prasīto informāciju, tā izbeidz finansiālo ieguldījumu, nosakot EGF finansiālā ieguldījuma galīgo summu un attiecīgā gadījumā atlikumu, kas attiecīgajai dalībvalstij jāmaksā saskaņā ar 22. pantu.
19. pants
Divgadu ziņojums
1. Līdz 2015. gada 1. augustam un pēc tam reizi divos gados Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei vispusīgu, kvantitatīvu un kvalitatīvu ziņojumu par pasākumiem, kas iepriekšējos divos gados veikti saskaņā ar šo regulu un Regulu (EK) Nr. 1927/2006. Ziņojumā galveno uzmanību pievērš EGF sasniegtajiem rezultātiem un jo īpaši ietver informāciju, kas saistīta ar iesniegtajiem pieteikumiem, pieņemtajiem lēmumiem, finansētajām darbībām, tostarp statistiku pa dalībvalstīm par to darba tirgū atgriezušos atbalsta saņēmēju īpatsvaru, kuri saņēmuši palīdzību, un šādu darbību papildināmību ar darbībām, kas finansētas no citiem Savienības fondiem, jo īpaši ESF, un informāciju par veikto finansiālo ieguldījumu izbeigšanu. Tajā būtu jāietver arī informācija par pieteikumiem, kuri noraidīti vai kuru finansējuma apmērs samazināts nepietiekamu apropriāciju vai neatbilstības dēļ.
2. Ziņojumu informācijas nolūkā nosūta Revīzijas palātai, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai, Reģionu komitejai un sociālajiem partneriem.
20. pants
Novērtēšana
1. Komisija pēc savas iniciatīvas un ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm veic:
a)
līdz 2017. gada 30. jūnijam - starpposma novērtēšanu par sasniegto rezultātu efektivitāti un noturību;
b)
līdz 2021. gada 31. decembrim - ex-post novērtēšanu ar ārējo ekspertu palīdzību, lai noteiktu EGF ietekmi un tā pievienoto vērtību.
2. Šā panta 1. punktā minēto novērtējumu rezultātus informācijas nolūkā nosūta Eiropas Parlamentam, Padomei, Revīzijas palātai, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai, Reģionu komitejai un sociālajiem partneriem. Novērtējumos iekļautie ieteikumi būtu jāņem vērā, izstrādājot jaunas programmas nodarbinātības un sociālo jautājumu jomā.
3. Šā panta 1. punktā minētajos novērtējumos norāda pieteikumu skaitu un informāciju par EGF rezultātiem pa valstīm un nozarēm, lai varētu izvērtēt, vai EGF sasniedz tā paredzētos atbalsta saņēmējus.
21. pants
Pārvaldība un finanšu kontrole
1. Neskarot Komisijas atbildību par Savienības vispārējā budžeta izpildi, dalībvalstis pirmās uzņemas atbildību par EGF atbalstīto darbību pārvaldību un darbību finansiālo kontroli. Šajā nolūkā tās cita starpā veic šādus pasākumus:
a)
pārbauda, vai pārvaldības un kontroles pasākumi ir izveidoti un tiek īstenoti tā, lai nodrošinātu, ka Savienības līdzekļus izlieto efektīvi un pareizi, saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principiem;
b)
pārbauda, vai finansētās darbības ir pienācīgi īstenotas;
c)
nodrošina, ka finansētie izdevumi ir pamatoti ar pārbaudāmiem apliecinošiem dokumentiem un ka tie ir likumīgi un pareizi;
d)
novērš, konstatē un labo pārkāpumus, kā tie definēti Regulas (ES, Euratom) Nr. 1303/2013 122. pantā, un atgūst nepamatoti izmaksātās summas, attiecīgā gadījumā kopā ar procentiem par kavētiem maksājumiem. Dalībvalstis paziņo Komisijai par jebkādu šādu pārkāpumu un informē Komisiju par panākto virzību tā rezultātā uzsāktos administratīvos un tiesas procesos.
2. Dalībvalstis izraugās struktūras, kas ir atbildīgas par EGF atbalstīto darbību pareizu pārvaldību un kontroli saskaņā ar Finanšu regulas 59. pantu un ar kritērijiem un procedūrām, kas noteiktas Regulā (ES, Euratom) Nr. 1303/2013. Minētās izraudzītās struktūras sniedz Komisijai Finanšu regulas 59. panta 5. punktā izklāstīto informāciju par finansiālā ieguldījuma izmantošanu, iesniedzot šīs regulas 18. pantā minēto noslēguma ziņojumu.
3. Dalībvalstis veic vajadzīgās finanšu korekcijas, ja ir konstatēts pārkāpums. Dalībvalstu veiktās korekcijas ir visa finansiālā ieguldījuma vai tā daļas anulēšana. Dalībvalstis atgūst visas summas, kas nepamatoti izmaksātas atklātu pārkāpumu rezultātā, atmaksā tās Komisijai un, ja attiecīgā dalībvalsts summu neatmaksā noteiktajā laikā, paredz, ka jāmaksā soda nauda.
4. Komisija, atbildot par Savienības vispārējā budžeta izpildi, veic visus vajadzīgos pasākumus, lai pārbaudītu, vai finansētās darbības ir veiktas saskaņā ar pareizas un efektīvas finanšu pārvaldības principiem. Pieteikuma iesniedzējas dalībvalsts pienākums ir nodrošināt, lai tai būtu vienmērīgi strādājošas pārvaldības un kontroles sistēmas. Komisija pārliecinās, ka šādas sistēmas pastāv.
Šim nolūkam, neskarot Revīzijas palātas pilnvaras vai dalībvalsts veiktās pārbaudes saskaņā ar valsts normatīvajiem un administratīvajiem aktiem, Komisijas ierēdņi vai darba ņēmēji saistībā ar EGF finansētajām darbībām var veikt pārbaudes uz vietas, tostarp pārbaudes izlases kārtā, par to brīdinot vismaz vienu darba dienu iepriekš. Komisija par to paziņo pieteikuma iesniedzējai dalībvalstij, lai saņemtu no tās visu vajadzīgo palīdzību. Attiecīgās dalībvalsts ierēdņi vai darba ņēmēji var piedalīties šādās pārbaudēs.
5. Dalībvalstis nodrošina, ka visi apliecinošie dokumenti par veiktajiem izdevumiem ir Komisijai un Revīzijas palātai pieejami trīs gadus pēc EGF finansiālā ieguldījuma izbeigšanas.
22. pants
Finansiālā ieguldījuma atmaksāšana
1. Gadījumos, kad darbības faktiskās izmaksas ir mazākas par paredzēto summu, kas norādīta saskaņā ar 15. pantu, Komisija ar īstenošanas aktu pieņem lēmumu, pieprasot, lai attiecīgā dalībvalsts atmaksā attiecīgo saņemtā finansiālā ieguldījuma summu.
2. Ja attiecīgā dalībvalsts nav izpildījusi pienākumus, kas noteikti lēmumā par finansiālo ieguldījumu, Komisija veic vajadzīgos pasākumus, ar īstenošanas aktu pieņemot lēmumu, kurā pieprasa, lai minētā dalībvalsts atmaksā visu saņemtā finansiālā ieguldījuma summu vai daļu no tās.
3. Pirms lēmuma pieņemšanas saskaņā ar 1. vai 2. punktu Komisija veic piemērotu lietas pārbaudi un jo īpaši paredz noteiktu termiņu, kurā attiecīgā dalībvalsts var iesniegt piezīmes.
4. Ja pēc vajadzīgo pārbaužu pabeigšanas Komisija secina, ka dalībvalsts nepilda savus pienākumus atbilstīgi 21. panta 1. punktam, un ja nav panākta vienošanās un dalībvalsts nav Komisijas noteiktajā laikā veikusi korekcijas, Komisija, ņemot vērā dalībvalsts paskaidrojumus, trīs mēnešos pēc 3. punktā minētā termiņa beigām izlemj veikt vajadzīgās finanšu korekcijas, attiecīgajai darbībai anulējot visu EGF ieguldījumu vai daļu no tā. Visas atklātu pārkāpumu rezultātā nepamatoti izmaksātās summas atgūst un, ja attiecīgā dalībvalsts summu neatmaksā noteiktajā laikā, paredz, ka jāmaksā soda nauda.
23. pants
Atcelšana
Regulu (EK) Nr. 1927/2006 atceļ no 2014. gada 1. janvāra.
Neatkarīgi no pirmās daļas, to turpina piemērot pieteikumiem, kas iesniegti līdz 2013. gada 31. decembrim.
24. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro visiem pieteikumiem, kas iesniegti no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 17. decembrī