NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1382/2013
ze dne 17. prosince 2013,
kterým se zavádí program Spravedlnost na období 2014 až 2020
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 81 odst. 1 a 2, čl. 82 odst. 1 a článek 84 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Smlouva o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) předpokládá vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva, v němž se osoby mohou volně pohybovat. Za tímto účelem může Unie přijmout opatření k rozvoji justiční spolupráce v občanských a trestních věcech a podporovat akce členských států v oblasti předcházení trestné činnosti. Při dalším rozvíjení evropského prostoru práva je třeba zajistit dodržování základních práv a obecných zásad, jako jsou zákaz diskriminace, rovnost žen a mužů, účinný přístup ke spravedlnosti pro všechny, právní stát a dobře fungující nezávislý soudní systém.
(2)
Ve Stockholmském programu (4) Evropská rada znovu potvrdila prioritu, kterou představuje budování prostoru svobody, bezpečnosti a práva, a za svou politickou prioritu vyhlásila vytvoření Evropy práva a spravedlnosti. Financování bylo označeno jako jeden z významných nástrojů pro úspěšné provádění politických priorit Stockholmského programu. Ambiciózních cílů stanovených ve Smlouvách a Stockholmském programu je třeba dosáhnout mimo jiné zřízením flexibilního a účinného programu Spravedlnost na období 2014 až 2020 (dále jen „program“), který usnadní plánování a provádění. Obecné a specifické cíle programu by měly být vykládány v souladu s odpovídajícími strategickými hlavními směry stanovenými Evropskou radou.
(3)
Sdělení Komise ze dne 3. března 2010 o strategii „Evropa 2020“stanoví strategii pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění. Dobře fungující prostor práva, v němž jsou odstraněny překážky bránící přeshraničním soudním řízením a přístupu ke spravedlnosti v přeshraničních situacích, by se měl stát klíčovým prvkem při podpoře specifických cílů a hlavních iniciativ strategie Evropa 2020 a při usnadnění mechanismů určených na podporu růstu.
(4)
Pro účely tohoto nařízení by pojem „soudci a soudní zaměstnanci“ měl být vykládán tak, aby zahrnoval soudce, státní zástupce a soudní úředníky, jakož i jiné právní odborníky spojené se soudnictvím, jako jsou advokáti, notáři, soudní vykonavatelé, probační úředníci, mediátoři a soudní tlumočníci.
(5)
Justiční vzdělávání je zásadním prvkem při budování vzájemné důvěry a zlepšování spolupráce mezi justičními orgány a právními odborníky v různých členských státech. Justiční vzdělávání by mělo být považováno za základní prvek při podpoře skutečně evropské justiční kultury v souvislosti se sdělením Komise ze dne 13. září 2011 s názvem „Budování důvěry v celoevropskou justici. Nový rozměr evropského justičního vzdělávání.“, usnesením Rady o dalším vzdělávání soudců, státních zástupců a soudních zaměstnanců v Evropské unii (5), závěry Rady ze dne 27. a 28. října 2011 o evropském justičním vzdělávání a usnesením Evropského parlamentu ze dne 14. března 2012 o justičním vzdělávání.
(6)
Na justičním vzdělávání se mohou podílet různí aktéři, jako jsou právní, soudní a správní orgány členských států, akademické instituce, vnitrostátní subjekty odpovědné za justiční vzdělávání, organizace nebo sítě poskytující vzdělávání na evropské úrovni či sítě soudních koordinátorů práva Unie. Orgány a subjekty sledující cíl obecného evropského zájmu v oblasti vzdělávání soudců, jako jsou Evropská síť pro justiční vzdělávání (EJTN), Akademie evropského práva (ERA), Evropská síť rad pro justici (ENCJ), Sdružení státních rad a nejvyšších správních soudů Evropské unie (ACA-Europe), Síť předsedů nejvyšších soudů Evropské unie (RPCSJUE) a Evropský institut veřejné správy (EIPA), by měly i nadále plnit svou úlohu při podpoře vzdělávacích programů pro soudce a soudní zaměstnance, které mají skutečný evropský rozměr, a měla by jim tudíž být poskytována přiměřená finanční podpora v souladu s postupy a kritérii stanovenými v ročních pracovních programech přijatých Komisí podle tohoto nařízení.
(7)
Unie by měla usnadnit vzdělávací činnosti zaměřené na provádění práva Unie tím, že platy účastnících se soudců a soudních zaměstnanců vyplácené orgány členských států bude považovat za způsobilé náklady nebo za spolufinancování formou věcných příspěvků, v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6) (dále jen „finanční nařízení“).
(8)
Přístup ke spravedlnosti by měl zejména zahrnovat přístup k soudům, k alternativním metodám urovnávání sporů a k osobám zastávajícím veřejnou funkci, které mají podle zákona povinnost poskytovat stranám nezávislé a nestranné právní poradenství.
(9)
Rada v prosinci roku 2012 potvrdila Protidrogovou strategii EU (2013-2020) (7), jejímž cílem je zaujmout vyvážený přístup založený na současném snižování poptávky po drogách a nabídky drog, přičemž uznala, že snižování poptávky po drogách a snižování nabídky drog jsou vzájemně se posilujícími prvky politiky boje proti zakázaným drogám. Jedním z hlavních cílů uvedené strategie je nadále přispívat k měřitelnému snížení poptávky po drogách, drogové závislosti a zdravotních a sociálních rizik a škod spojených s užíváním drog. Zatímco program Drogová prevence a informovanost o drogách, zavedený rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1150/2007/ES (8), vycházel z právního základu pro oblast veřejného zdraví a vztahoval se na tyto aspekty, tento program vychází z různých právních základů a jeho cílem by měl být další rozvoj evropského prostoru práva založeného na vzájemném uznávání a vzájemné důvěře, zejména prosazováním justiční spolupráce. V reakci na potřebu zjednodušení a v souladu s právním základem každého programu může tedy program Zdraví pro růst podporovat opatření doplňující činnost členských států při dosahování cíle, jímž je snížení škodlivých účinků drog na zdraví, a to i v oblasti informovanosti a prevence.
(10)
Dalším důležitým prvkem Protidrogové strategie EU (2013-2020) je omezení nabídky drog. Zatímco nástroj pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost by měl podporovat činnosti zaměřené na předcházení a boj proti obchodu s drogami a jiným formám trestné činnosti a zejména opatření zaměřená na výrobu, zhotovování, extrahování, prodej, přepravu, dovoz a vývoz nedovolených drog, včetně držení a nákupu s cílem zapojit se do činností spojených s obchodem s drogami, měl by se tento program vztahovat na ty aspekty protidrogové politiky, na které se nevztahuje nástroj pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost ani program Zdraví pro růst a které úzce souvisejí s obecným cílem tohoto programu.
(11)
V každém případě je třeba zajistit trvalé financování priorit programového období 2007-2013, které byly zachovány jako cíle v rámci nové Protidrogové strategie EU (2013-2020), a proto by měly být k dispozici finanční prostředky z programu Zdraví pro růst, nástroje pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost a tohoto programu v souladu s jejich příslušnými prioritami a právními základy a při vyloučení dvojího financování.
(12)
Podle čl. 3 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“), článku 24 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“) a Úmluvy OSN o právech dítěte z roku 1989 by měl program podporovat ochranu práv dítěte, včetně práva na řádný proces, práva porozumět průběhu soudního řízení, práva na respektování soukromého a rodinného života a práva na integritu a důstojnost. Program by měl být zaměřen zejména na zvýšení ochrany dítěte v rámci jednotlivých soudních systémů a na zlepšení přístupu dětí k spravedlnosti a prosazování práv dítěte by mělo být součástí provádění všech jeho činností.
(13)
Podle článků 8 a 10 Smlouvy o fungování EU by tento program měl podporovat zohlednění rovnosti žen a mužů a cílů v oblasti zákazu diskriminace ve všech svých činnostech. Mělo by být prováděno pravidelné sledování a hodnocení, které umožní posoudit, jak činnosti programu reagují na otázky rovnosti žen a mužů a zákazu diskriminace.
(14)
Ze zkušeností s činností na úrovni Unie vyplývá, že plnění cílů programu v praxi vyžaduje spojení jednotlivých nástrojů, včetně právních předpisů, politických iniciativ a financování. Financování je důležitý nástroj, který doplňuje legislativní opatření.
(15)
Ve svých závěrech přijatých ve dnech 22. a 23. září 2011 o zlepšení účinnosti budoucích finančních programů Unie na podporu justiční spolupráce Rada zdůraznila významnou úlohu finančních programů Unie v účinném provádění acquis Unie a opětovně vyjádřila potřebu transparentnějšího, flexibilnějšího, soudržnějšího a jednoduššího přístupu k těmto programům.
(16)
Sdělení Komise nazvané „Rozpočet - Evropa 2020“ze dne 29. června 2011 zdůrazňuje potřebu racionalizovat a zjednodušit financování Unie. Zejména vzhledem ke stávající hospodářské krizi je nanejvýš důležité, aby finanční prostředky Unie byly strukturovány a spravovány co nejsvědomitěji. Smysluplného zjednodušení a účinného řízení financování lze dosáhnout snížením počtu programů a racionalizací, zjednodušením a harmonizací pravidel a postupů v oblasti financování.
(17)
V reakci na potřebu zjednodušit a účinně řídit poskytování finančních prostředků a usnadnit přístup k nim by tento program měl pokračovat v činnostech prováděných v minulosti na základě tří programů zavedených rozhodnutím Rady 2007/126/SVV (9), rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1149/2007/ES (10) a rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1150/2007/ES a rozvíjet tyto činnosti. Hodnocení těchto programů v polovině období zahrnují doporučení s cílem zlepšit jejich provádění. Výsledky těchto hodnocení v polovině období, jakož i výsledky příslušných hodnocení ex post je třeba zohlednit při provádění tohoto programu.
(18)
Sdělení Komise nazvané „Přezkum rozpočtu EU“ ze dne 19. října 2010 a sdělení Komise nazvané „Rozpočet - Evropa 2020“ ze dne 29. června 2011 rovněž zdůrazňují potřebu zacílit financování na činnosti, které mají zřejmou evropskou přidanou hodnotu, tj. na případy, kdy zásah Unie může oproti opatřením na úrovni členských států přinést přidanou hodnotu. Akce, na něž se vztahuje toto nařízení, by měly přispívat k vytvoření evropského prostoru práva tím, že podpoří zásadu vzájemného uznávání, posílí vzájemnou důvěru mezi členskými státy, zdokonalí přeshraniční spolupráci a vytváření sítí a umožní správné, soudržné a jednotné uplatňování práva Unie. Činnosti v oblasti financování by měly rovněž přispívat k tomu, aby všichni zúčastnění získávali účinnější a lepší znalosti o právu a politikách Unie, a měly by poskytovat stabilní analytický základ pro podporu a rozvoj práva a politik Unie, a přispívat tak k jejich vymáhání a řádnému provádění. Opatření na úrovni Unie umožní, aby tyto akce byly prováděny jednotně v rámci celé Unie a aby přinášely úspory z rozsahu. Kromě toho může Unie lépe reagovat na přeshraniční situace, než mohou členské státy, a může poskytnout evropskou platformu pro vzájemné čerpání zkušeností.
(19)
Při výběru akcí, jež mají být financovány z programu, by Komise měla návrhy posuzovat podle předem určených kritérií. Tato kritéria by měla zahrnovat posouzení evropské přidané hodnoty navrhovaných akcí. I u vnitrostátních projektů a projektů malého rozsahu lze prokázat, že obsahují evropskou přidanou hodnotu.
(20)
Orgány a subjekty, které mají přístup k programu, by měly zahrnovat celostátní, regionální a místní orgány.
(21)
Toto nařízení stanoví finanční krytí pro celou dobu trvání programu, které představuje pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (11).
(22)
S cílem zajistit, aby byl program dostatečně pružný na to, aby reagoval na měnící se potřeby a odpovídající politické priority během svého trvání, by měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změnu procentních podílů stanovených v příloze tohoto nařízení pro každý specifický cíl, která by tyto podíly přesáhla o více než 5 procentních bodů. K posouzení potřeby takového aktu v přenesené pravomoci by se tyto procentní podíly měly vypočítat na základě finančního krytí programu pro celou dobu jeho trvání, a nikoli na základě ročních prostředků. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(23)
Toto nařízení by mělo být prováděno v plném souladu s finančním nařízením. Zejména pokud jde o podmínky způsobilosti daně z přidané hodnoty (DPH), kterou platí příjemci grantů, by způsobilost DPH neměla záviset na právním postavení příjemců pro činnosti, jež mohou provádět soukromé a veřejné orgány a subjekty za stejných právních podmínek. S ohledem na zvláštní povahu cílů a činností, na něž se vztahuje toto nařízení, je ve výzvách k podávání návrhů třeba upřesnit, že pro činnosti, jež mohou provádět veřejné i soukromé orgány a subjekty, má být za způsobilou považována neodpočitatelná DPH odváděná veřejnými orgány a subjekty, pokud je placena v souvislosti s prováděním činností jako odborné vzdělávání nebo zvyšování informovanosti, které nelze považovat za výkon veřejné moci. Toto nařízení by mělo rovněž využívat nástroje pro zjednodušení, které byly zavedeny finančním nařízením. Cílem kritérií pro určování akcí, jež mají být podporovány, by navíc mělo být poskytování dostupných finančních prostředků na akce, jež mají největší dopad na sledované cíle politiky.
(24)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci pro schvalování ročních pracovních programů. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (12).
(25)
Roční pracovní programy přijímané Komisí podle tohoto nařízení by měly zajistit vhodné rozdělení finančních prostředků mezi granty a veřejné zakázky. Program by měl nejprve přidělit finanční prostředky na granty a zároveň zachovat dostatečné úrovně financování pro zakázky. Minimální podíl ročních výdajů, které mají být přiděleny na granty, by měl být stanoven v ročním pracovním programu a neměl by být nižší než 65 %. Pro usnadnění plánování projektů a spolufinancování zúčastněnými stranami by Komise měla stanovit jasný harmonogram pro výzvy k podávání návrhů, výběr projektů a rozhodnutí o přidělení finančních prostředků.
(26)
Aby se zajistilo účinné přidělování finančních prostředků ze souhrnného rozpočtu Unie, je zapotřebí dodržovat celkový soulad, doplňkovost a součinnost mezi finančními programy, které podporují vzájemně související oblasti politiky, a to zejména v případě tohoto programu a programu Práva, rovnost a občanství, zavedeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1381/2013 (13), nástroje pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost programu Zdraví pro růst, programu Erasmus+, zavedeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1288/2013 (14), rámcového programu Horizont 2020, zavedeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1291/2013 (15), a nástroje předvstupní pomoci (NPP II).
(27)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny přiměřenými opatřeními v celém výdajovém cyklu, včetně opatření pro prevenci, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných správních a finančních sankcí v souladu s finančním nařízením.
(28)
V zájmu uplatňování zásady řádného finančního řízení by toto nařízení mělo upravovat vhodné nástroje pro posouzení jeho výsledků. Za tímto účelem by mělo definovat obecné a specifické cíle. Aby bylo možné posoudit plnění těchto specifických cílů, je zapotřebí vytvořit soubor konkrétních a měřitelných ukazatelů, které by měly zůstat v platnosti po celou dobu trvání programu. Komise by měla každoročně podávat Evropskému parlamentu a Radě zprávu o sledování, která by se měla zakládat mimo jiné na ukazatelích stanovených v tomto nařízení a která by měla podat informace o využití dostupných finančních prostředků.
(29)
Program by měl být prováděn účinným způsobem, který by dodržoval zásadu řádného finančního řízení a zároveň by umožnil účinný přístup k programu potenciálním žadatelům. S cílem podpořit účinný přístup k programu by Komise měla vyvinout maximální úsilí zaměřené na zjednodušení a harmonizaci postupů podávání žádostí a dokumentů, správních formalit a požadavků v oblasti finančního řízení, na odstranění administrativní zátěže a na podporu žádostí o poskytnutí grantu podávaných subjekty, které se nacházejí v členských státech, jež jsou v programu nedostatečně zastoupeny. Informace o programu, jeho cílech, jednotlivých výzvách k podávání návrhů a jejich harmonogramu by měla Komise zveřejnit na zvláštní internetové stránce. Základní dokumenty a pokyny týkající se výzev k podávání návrhů by měly být k dispozici ve všech úředních jazycích orgánů Unie.
(30)
V souladu s čl. 180 odst. 1 písm. l) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (16) (dále jen „prováděcí pravidla“) by grantová dohoda měla obsahovat ustanovení, jimiž se řídí zviditelnění finanční podpory, kterou Unie poskytuje, s výjimkou řádně odůvodněných případů, kdy její prezentace vůči veřejnosti není možná či vhodná.
(31)
V souladu s čl. 35 odst. 2 a 3 finančního nařízení a článkem 21 prováděcích pravidel by Komise měla vhodným způsobem včas zpřístupnit informace o příjemcích finančních prostředků a o povaze a účelu opatření financovaných ze souhrnného rozpočtu Unie. Při zpřístupnění těchto informací by měly být řádně dodrženy požadavky na zachování důvěrnosti a bezpečnosti, zejména pokud je o ochranu osobních údajů.
(32)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž konkrétně přispět k dalšímu rozvoji evropského prostoru práva, založeného na vzájemném uznávání a vzájemné důvěře, zejména podporou justiční spolupráce v civilních a trestních věcech, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej může být dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(33)
V souladu s článkem 3 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného k Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, oznámilo Irsko své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení.
(34)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného k Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Spojené království neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(35)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného k Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(36)
S cílem zabezpečit kontinuitu financování činností dříve prováděných na základě rozhodnutí 2007/126/SVV, rozhodnutí č. 1149/2007/ES a rozhodnutí č. 1150/2007/ES by toto nařízení mělo vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zavedení a doba trvání programu
1. Toto nařízení zavádí program Spravedlnost (dále jen „program“).
2. Program zahrnuje období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
Článek 2
Evropská přidaná hodnota
1. Z programu jsou financovány akce s evropskou přidanou hodnotou, které přispívají k dalšímu rozvoji evropského prostoru práva. Komise za tímto účelem zajistí, že akce vybrané k financování mají přinést výsledky s evropskou přidanou hodnotou.
2. Evropská přidaná hodnota akcí, včetně akcí malého rozsahu a vnitrostátních akcí, se posuzuje na základě kritérií, jako je jejich přispění k důslednému a jednotnému provádění práva Unie a k širokému povědomí veřejnosti o právech z něj vyplývajících, jejich potenciál k rozvíjení vzájemné důvěry mezi členskými státy a zlepšení přeshraniční spolupráce, jejich nadnárodní dopad, jejich podíl na vypracování a šíření osvědčených postupů a jejich potenciál k vytváření praktických nástrojů a řešení zaměřených na přeshraniční nebo celounijní problémy.
Článek 3
Obecný cíl
Obecným cílem programu je přispět k dalšímu rozvoji evropského prostoru práva založeného na vzájemném uznávání a vzájemné důvěře, a to zejména podporou justiční spolupráce v občanských a trestních věcech.
Článek 4
Specifické cíle
1. K dosažení obecného cíle stanoveného v článku 3 jsou v programu stanoveny tyto specifické cíle:
a)
usnadnění a podpora justiční spolupráce v občanských a trestních věcech;
b)
podpora a prosazování justičního vzdělávání, včetně jazykového vzdělávání v oblasti právní terminologie, s cílem podporovat společnou právní a justiční kulturu;
c)
usnadnění účinného přístupu ke spravedlnosti pro všechny, včetně prosazování a podpory práv obětí trestných činů, při respektování práv na obhajobu;
d)
podpora iniciativ v oblasti protidrogové politiky, pokud jde o aspekty spojené s justiční spoluprací a předcházením trestné činnosti, které úzce souvisejí s obecným cílem programu, pokud se na ně nevztahuje nástroj pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost nebo program Zdraví pro růst.
2. Specifických cílů programu se dosahuje zejména:
a)
zlepšováním veřejného povědomí a znalostí o právu a politikách Unie;
b)
s cílem zajistit účinnou justiční spolupráci v občanských a trestních věcech, zlepšováním znalostí o právu Unie, včetně hmotného a procesního práva, nástrojů justiční spolupráce a příslušné judikatury Soudního dvora Evropské unie, a o srovnávacím právu;
c)
podporou účinného, uceleného a jednotného provádění a používání nástrojů Unie v členských státech a jejich sledováním a hodnocením;
d)
podporou přeshraniční spolupráce, zlepšováním vzájemných znalostí a porozumění v oblasti občanského a trestního práva a právních a justičních systémů členských států a posilováním vzájemné důvěry;
e)
zdokonalováním znalostí a porozumění ohledně případných překážek pro řádné fungování evropského prostoru práva;
f)
zlepšováním účinnosti justičních systémů a jejich spolupráce prostřednictvím informačních a komunikačních technologií, včetně přeshraniční interoperability systémů a aplikací.
Článek 5
Začleňování
Program při provádění všech svých činností usiluje o podporu rovnosti žen a mužů a práv dítěte, a to i prostřednictvím justice vstřícné k dětem. Program dodržuje rovněž zákaz diskriminace z kteréhokoli z důvodů uvedených v článku 21 Listiny, v souladu s článkem 51 Listiny a v mezích v něm stanovených.
Článek 6
Druhy akcí
1. Z programu jsou mimo jiné financovány tyto druhy akcí:
a)
analytické činnosti, jako je shromažďování údajů a statistik; rozvoj společných metodik a případně ukazatelů nebo měřítek; studie, výzkum, analýzy a průzkumy; hodnocení; příprava a publikace pokynů, zpráv a vzdělávacích materiálů; workshopy, semináře, setkání odborníků a konference;
b)
vzdělávací činnosti, jako jsou například výměny zaměstnanců, workshopy, semináře, školící programy pro školitele, včetně jazykového vzdělávání v oblasti právní terminologie, a rozvíjení internetových a dalších vzdělávacích modulů pro soudce a soudní zaměstnance;
c)
vzájemná výměna zkušeností, spolupráce, zvyšování povědomí a šíření informací, jako je například identifikace a výměna osvědčených postupů, inovativních přístupů a zkušeností; organizace vzájemného hodnocení a vzájemné výměny zkušeností; pořádání konferencí, seminářů, informačních kampaní včetně institucionální komunikace o politických prioritách Unie, pokud souvisejí s cíli programu; shromažďování a zveřejňování materiálů pro šíření informací o programu a jeho výsledcích; rozvíjení, provozování a údržba systémů a nástrojů využívajících informační a komunikační technologie, včetně dalšího rozvoje portálu evropské e-justice jako nástroje ke zlepšení přístupu občanů ke spravedlnosti;
d)
podpora hlavních aktérů, jejichž činnosti přispívají k provádění cílů programu, jako je podpora pro členské státy při provádění práva a politik Unie, podpora klíčových evropských aktérů a sítí na evropské úrovni, včetně sítí v oblasti justičního vzdělávání; a podpora činností sítí na evropské úrovni mezi specializovanými orgány a subjekty, jakož i celostátními, regionálními a místními orgány a nevládními organizacemi.
2. Evropská síť pro justiční vzdělávání obdrží grant na provozní náklady umožňující spolufinancování výdajů souvisejících s jejím stálým pracovním programem.
Článek 7
Účast
1. Přístup k tomuto programu je otevřen všem orgánům a subjektům, které jsou právně usazeny v:
a)
členských státech,
b)
zemích Evropského sdružení volného obchodu (ESVO), které jsou členy Dohody o Evropském hospodářském prostoru, v souladu s podmínkami stanovenými v uvedené dohodě;
c)
kandidátských zemích, potenciálních kandidátech a zemích přistupujících k Unii, v souladu s obecnými zásadami a obecnými podmínkami stanovenými pro účast těchto zemí na programech Unie zavedených v příslušných rámcových dohodách a rozhodnutích rad přidružení nebo podobných dohodách.
2. Orgány a subjekty zaměřené na zisk mají přístup k programu pouze ve spojení s neziskovými nebo veřejnými organizacemi.
3. Orgány a subjekty právně usazené v jiných třetích zemích než těch, které se účastní programu v souladu s odst. 1 písm. b) a c), a zejména v zemích, na něž se vztahuje evropská politika sousedství, se mohou do akcí v rámci programu zapojit na vlastní náklady, pokud to poslouží účelu těchto akcí.
4. Komise může spolupracovat s mezinárodními organizacemi za podmínek stanovených v příslušném ročním pracovním programu. Přístup k programu je otevřen mezinárodním organizacím působícím v oblastech, na něž se program vztahuje, v souladu s finančním nařízením a příslušným ročním pracovním programem.
Článek 8
Rozpočet
1. Finanční krytí pro provádění programu na období 2014 až 2020 se stanoví na 377 604 000 EUR.
2. Z finančních prostředků programu lze rovněž hradit výdaje související s činnostmi v rámci přípravy, sledování, kontroly, auditu a hodnocení, které jsou potřebné pro řízení programu a posouzení týkající se dosažení jeho cílů. Z finančních prostředků programu lze hradit výdaje spojené s nezbytnými studiemi, setkáními odborníků, informačními a komunikačními akcemi včetně institucionální komunikace o politických prioritách Unie, pokud souvisejí s obecnými cíli tohoto nařízení, jakož i výdaje spojené se sítěmi informačních technologií zaměřenými na zpracování a výměnu informací, a jiné výdaje na technickou a správní pomoc, potřebnou v souvislosti s řízením programu Komisí.
3. Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích stanovených víceletým finančním rámcem zřízeným nařízením Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (17)
4. V rámci finančního krytí programu se částky na každý specifický cíl přidělují v souladu s procentními podíly stanovenými v příloze.
5. Komise se od přidělených procentních podílů finančního krytí, jak jsou stanoveny v příloze, nesmí odchýlit o více než 5 procentních bodů pro každý specifický cíl. Pro případ, že je nezbytné tento limit překročit, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 9 za účelem změny každého z podílů uvedených v příloze o více než 5 a nejvýše 10 procentních bodů.
Článek 9
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci podle čl. 8 odst.5 je svěřena Komisi na dobu trvání programu.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 8 odst. 5 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 8 odst. 5 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 10
Prováděcí opatření
1. Komise provádí program v souladu s finančním nařízením.
2. Komise za účelem provádění programu přijme roční pracovní programy ve formě prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 11 odst. 2.
3. Každý roční pracovní program provede cíle programu tím, že určí:
a)
akce, jež mají být uskutečněny v souladu s obecnými a specifickými cíli stanovenými v článku 3 a čl. 4 odst. 1, včetně orientačního přidělení finančních zdrojů;
b)
základní kritéria způsobilosti, výběru a udělování grantů, podle nichž se vybírají návrhy, které mají obdržet finanční příspěvky v souladu s článkem 84 finančního nařízení a článkem 94 prováděcích pravidel;
c)
minimální procentní podíl ročních výdajů, které mají být přiděleny na granty.
4. Zajistí se vhodné a spravedlivé rozdělování finanční podpory mezi různé oblasti, na něž se vztahuje toto nařízení. Při rozhodování o přidělení prostředků do těchto oblastí v ročních pracovních programech zohlední Komise potřebu zachovat dostatečné úrovně financování jak pro oblast civilního a trestního soudnictví, tak pro oblast justičního vzdělávání a iniciativy v oblasti protidrogové politiky spadající do působnosti programu.
5. Výzvy k podávání návrhů se uveřejňují jednou ročně.
6. Pro usnadnění činností v oblasti justičního vzdělávání se v souladu s finančním nařízením při poskytování odpovídajícího financování zohlední náklady spojené s účastí soudců a soudních zaměstnanců na těchto činnostech, které vzniknou orgánům členských států.
Článek 11
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 12
Doplňkovost
1. Komise ve spolupráci s členskými státy zajistí celkový soulad, doplňkovost a součinnost s ostatními nástroji Unie, včetně mimo jiné s programem Práva, rovnost a občanství, nástrojem pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí jako součástí Fondu pro vnitřní bezpečnost, programem Erasmus+, rámcovým programem Horizont 2020 a nástrojem předvstupní pomoci (NPP II).
2. Komise rovněž zajistí celkový soulad, doplňkovost a součinnost s činností subjektů Unie působících v oblastech, na něž se vztahují cíle programu, jako jsou Eurojust, zřízený rozhodnutím Rady 2002/187/SVV (18), a Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost, zřízené nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1920/2006 (19).
3. Program může sdílet zdroje s ostatními nástroji Unie, zejména s programem Práva, rovnost a občanství, za účelem provádění akcí odpovídajících cílům obou programů. Na akci financovanou z programu lze rovněž čerpat prostředky z programu Práva, rovnost a občanství, pokud se financování netýká stejné nákladové položky.
Článek 13
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření, která zajistí, aby byly při provádění akcí financovaných z programu finanční zájmy Unie chráněny prevencí podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání, účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět kontrolu veškerých dokladů i kontrolu na místě u všech příjemců grantů, dodavatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie v rámci programu.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (dále jen „OLAF“) může provádět vyšetřování, včetně kontrol a inspekcí na místě, v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (20) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (21) s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou financovanou v rámci programu nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, grantové dohody, rozhodnutí o grantu a smlouvy, které vyplývají z provádění programu, obsahovat ustanovení, která výslovně zmocňují Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění auditů a vyšetřování zmíněných v uvedených odstavcích v souladu s jejich pravomocemi.
Článek 14
Sledování a hodnocení
1. Komise program každoročně sleduje tak, aby bylo možné sledovat provádění akcí v jeho rámci a plnění specifických cílů stanovených v článku 4. Sledování zároveň umožní posoudit, jak byly v rámci akcí programu řešeny otázky rovnosti žen a mužů a zákazu diskriminace.
2. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě
a)
výroční zprávu o sledování na základě ukazatelů stanovených v čl. 15 odst. 2 a o využití dostupných finančních prostředků;
b)
průběžnou hodnotící zprávu do 30. června 2018;
c)
zprávu o hodnocení ex post do 31. prosince 2021.
3. Průběžná hodnotící zpráva posoudí pokrok dosažený při plnění cílů programu, účinnost využívaných zdrojů a evropskou přidanou hodnotu programu s cílem určit, zda je financování v oblastech, na které se program vztahuje, třeba po roce 2020 prodloužit, upravit nebo ukončit. Zároveň se prověří, zda je možné program ještě zjednodušit, zda je vnitřně i navenek soudržný a zda jsou všechny jeho cíle a akce stále relevantní. Ve zprávě se zohlední výsledky hodnocení ex post předchozích programů na období 2007-2013 zavedených rozhodnutími uvedenými v článku 16.
4. Zpráva o hodnocení ex post, která se použije při rozhodování o následném programu, posoudí dlouhodobý dopad programu a udržitelnost jeho účinků.
5. Hodnocení zároveň umožní posoudit, jak byly v rámci akcí programu řešeny otázky rovnosti žen a mužů a zákazu diskriminace.
Článek 15
Ukazatele
1. V souladu s článkem 14 slouží ukazatele stanovené v odstavci 2 tohoto článku jako základ pro sledování a hodnocení rozsahu, ve kterém bylo akcemi stanovenými v článku 6 dosaženo každého ze specifických cílů programu stanovených v článku 4. Měří se na základě předem stanovených základních hodnot, které odrážejí situaci před prováděním. Ukazatele se případně člení podle pohlaví, věku a postižení.
2. Ukazatele uvedené v odstavci 1 zahrnují mimo jiné:
a)
počet a procentní podíl osob v cílové skupině, které byly osloveny činnostmi na zvyšování povědomí financovanými z programu;
b)
počet a procentní podíl soudců a soudních zaměstnanců v cílové skupině, kteří se zúčastnili činností v oblasti vzdělávání, výměn, studijních pobytů, workshopů a seminářů financovaných z programu;
c)
zvýšení úrovně znalostí o právu a politikách Unie ve skupinách účastnících se činností financovaných z programu ve srovnání s celou cílovou skupinou;
d)
počet případů, činnosti a výsledky v oblasti přeshraniční spolupráce, mimo jiné prostřednictvím nástrojů informačních technologií a postupů zavedených na úrovni Unie;
e)
hodnocení účastníků činností, jichž se zúčastnili, a jejich (očekávané) udržitelnosti;
f)
zeměpisné pokrytí činností financovaných z programu.
3. Kromě ukazatelů stanovených v odstavci 2 se v průběžné zprávě i ve zprávě o hodnocení programu ex post zhodnotí mimo jiné:
a)
vnímaný dopad programu na otázku přístupu ke spravedlnosti na základě kvalitativních a kvantitativních údajů shromážděných na evropské úrovni;
b)
počet a kvalita nástrojů a prostředků vypracovaných prostřednictvím akcí financovaných programem;
c)
evropská přidaná hodnota programu, včetně zhodnocení činností programu s přihlédnutím k podobným iniciativám vytvořeným na vnitrostátní či evropské úrovni a bez finanční podpory Unie a k jejich (očekávaným) výsledkům a výhody či nevýhody financování Unií ve srovnání s vnitrostátním financováním dotyčného druhu činnosti;
d)
úroveň financování v poměru k dosaženým výsledkům (účinnost);
e)
případné administrativní, organizační nebo strukturální překážky bránící hladšímu, účinnějšímu a účelnějšímu provádění programu (prostor pro zjednodušení).
Článek 16
Přechodná opatření
Na akce zahájené na základě rozhodnutí 2007/126/SVV, rozhodnutí 1149/2007/ES nebo rozhodnutí 1150/2007/ES se až do jejich ukončení vztahují ustanovení těchto rozhodnutí. Vzhledem k těmto akcím se odkazy na výbory uvedené v článku 9 rozhodnutí 2007/126/SVV, v článcích 10 a 11 rozhodnutí 1149/2007/ES a v článku 10 rozhodnutí 1150/2007/ES považují za odkazy na výbor uvedený v čl. 11 odst. 1 tohoto nařízení.
Článek 17
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. prosince 2013.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 1382/2013
(2013. gada 17. decembris),
ar ko izveido programmu “Tiesiskums” laikposmam no 2014. gada līdz 2020. gadam
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 81. panta 1. un 2. punktu, 82. panta 1. punktu un 84. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),
tā kā:
(1)
Līgumā par Eiropas Savienības darbību (LESD) ir paredzēts, ka tiek izveidota brīvības, drošības un tiesiskuma telpa, kurā personas var brīvi pārvietoties. Minētajam nolūkam Savienība var pieņemt pasākumus, lai attīstītu tiesu iestāžu sadarbību civillietās un krimināllietās un lai veicinātu un atbalstītu dalībvalstu darbības noziedzības novēršanas jomā. Turpmākajā Eiropas Tiesiskuma telpas izveidē būtu jānodrošina pamattiesību, kā arī tādu kopēju principu ievērošana kā diskriminācijas nepieļaušana, dzimumu līdztiesība, efektīva tiesu iestāžu pieejamība visiem, tiesiskums un pareiza neatkarīgas tiesu sistēmas darbība.
(2)
Stokholmas programmā (4) Eiropadome atkārtoti ir apstiprinājusi, ka brīvības, drošības un tiesiskuma telpas izveide ir prioritāte, un par politisku prioritāti izvirzījusi tiesību un tiesiskuma Eiropas sasniegšanu. Finansējums tika noteikts par vienu no būtiskākajiem rīkiem, lai veiksmīgi īstenotu Stokholmas programmas politiskās prioritātes. Līgumos un Stokholmas programmā izvirzītie vērienīgie mērķi būtu jāsasniedz inter alia, laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam izveidojot elastīgu un efektīvu Programmu "Tiesiskums" ("programma"), kas atvieglotu plānošanu un īstenošanu. Programmas vispārējie un konkrētie mērķi būtu jāinterpretē saskaņā ar attiecīgajām Eiropadomes noteiktajām stratēģiskajām pamatnostādnēm.
(3)
Komisijas 2010. gada 3. marta paziņojumā par stratēģiju "Eiropa 2020" tika noteikta stratēģija gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei. Kā izšķirošs elements stratēģijas "Eiropa 2020" konkrēto mērķu un pamatiniciatīvu atbalstam un to mehānismu veicināšanai, kas izstrādāti izaugsmes sekmēšanai, būtu jāattīsta labi funkcionējoša tiesiskuma telpa, kurā ir likvidēti šķēršļi pārrobežu tiesvedībai un tiesu pieejamībai pārrobežu situācijās.
(4)
Šajā regulā jēdziens "tiesneši un tiesu iestāžu darbinieki" būtu jāinterpretē tā, lai tas aptvertu tiesnešus, prokurorus un tiesu amatpersonas, kā arī citus praktizējošus juristus, kas saistīti ar tiesu iestādēm, piemēram, advokātus, notārus, tiesu izpildītājus, nosacīti atbrīvoto personu uzraugus, mediatorus un tiesu tulkus.
(5)
Lai vairotu savstarpējo uzticēšanos, būtiska ir tiesiskā apmācība, un tā uzlabo sadarbību starp tiesu iestādēm un praktizējošiem juristiem dažādās dalībvalstīs. Saistībā ar 2011. gada 13. septembra Komisijas paziņojumu "Uzticēšanās veidošana tiesiskumam ES mērogā - Eiropas tiesiskās apmācības jauna dimensija", Padomes Rezolūciju par tiesnešu, prokuroru un tiesu iestāžu personāla apmācību Eiropas Savienībā (5), Padomes 2011. gada 27. un 28. oktobra secinājumiem par Eiropas tiesisko apmācību un 2012. gada 14. marta Eiropas Parlamenta rezolūciju par tiesisko apmācību - tiesiskā apmācība būtu jāuzskata par būtisku elementu patiesas Eiropas tieslietu kultūras veicināšanā.
(6)
Tiesiskā apmācībā var būt iesaistīti dažādi rīcībspēki, piemēram, dalībvalstu tiesību, tiesu un administratīvās iestādes, akadēmiskās iestādes, par tiesisko apmācību atbildīgās valsts struktūras, Eiropas līmeņa mācību organizācijas vai tīkli vai Savienības tiesību aktu jomā izveidotie tiesu koordinatoru tīkli. Tādām organizācijām un struktūrām, kas tiesnešu apmācības jomā darbojas Eiropas vispārējās interesēs, kā, piemēram, Eiropas Tiesiskās apmācības tīklam (EJTN), Eiropas tiesību akadēmijai (EJTN), Eiropas Tiesu iestāžu padomju tīklam (ENCJ), Eiropas Savienības Valstu padomju un augstāko administratīvo tiesu asociācijai (ACA-Europe), Eiropas Savienības Augstāko tiesu priekšsēdētāju tīklam (RPCSJUE) un Eiropas Publiskās administrācijas institūtam (EIPA), būtu jāturpina veikt savus uzdevumus, sekmējot tiesnešiem un tiesu sistēmas personālam paredzētas mācību programmas ar patiesu Eiropas dimensiju, un tādēļ saskaņā ar procedūrām un kritērijiem, kas izklāstīti gada darba programmās, kuras Komisija pieņem ievērojot šo regulu, tām varētu piešķirt pienācīgu finansiālu atbalstu.
(7)
Savienībai būtu jāveicina mācību pasākumi par Savienības tiesību aktu īstenošanu, iesaistīto tiesnešu un tiesu iestāžu darbinieku algas, ko finansē dalībvalstu iestādes, uzskatot par atbilstīgām izmaksām vai līdzfinansējumu natūrā saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (6) ("finanšu regula").
(8)
Tiesu iestāžu pieejamībai būtu īpaši jāaptver piekļuve tiesām, alternatīvām strīdu izšķiršanas metodēm un valsts amatpersonām, kurām tiesību aktos ir uzlikts pienākums nodrošināt pusēm neatkarīgu un objektīvu juridisku konsultāciju.
(9)
Padome 2012. gada decembrī apstiprināja ES Narkomānijas apkarošanas stratēģiju 2013.-2020. gadam (7), kuras mērķis ir īstenot līdzsvarotu pieeju, kas balstīta uz vienlaicīgu narkotiku pieprasījuma un narkotiku piedāvājuma samazinājumu un uz atziņu, ka narkotiku pieprasījuma samazinājums un narkotiku piedāvājuma samazinājums ir savstarpēji pastiprinoši faktori nelegālo narkotiku apkarošanas politikā. Minētā stratēģija joprojām kā vienu no svarīgākajiem uzdevumiem saglabās mērķi palīdzēt izmērojami samazināt pieprasījumu pēc narkotikām, atkarību no narkotikām un ar narkotiku lietošanu saistītos draudus un kaitējumus veselībai un sabiedrībai. Ja ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 1150/2007/EK (8) izveidotā programma "Narkomānijas novēršana un informēšana par narkomāniju" bija balstīta uz juridiska pamata "sabiedrības veselība" un risināja minētos jautājumus,, tad programma ir balstīta uz cita juridiskā pamata, un tās mērķim vajadzētu būt turpināt Eiropas tiesiskuma telpas attīstību, kuras pamatā ir savstarpēja atzīšana un savstarpēja uzticēšanās, šim nolūkam jo īpaši veicinot tiesu iestāšu sadarbību. Tādēļ, atbildot uz vajadzību vienkāršot un ņemot vērā katras minētās programmas juridisko pamatu, ar programmu "Veselība izaugsmei", var atbalstīt pasākumus, ar ko papildina dalībvalstu darbības, lai sasniegtu mērķi - samazināt ar narkotiku lietošanu saistītos kaitējumus veselībai, tostarp veikt informatīvas un preventīvas darbības.
(10)
Vēl viens svarīgs ES Narkomānijas apkarošanas stratēģijas 2013.-2020. gadam elements ir narkotiku piedāvājuma samazināšana. Ja iekšējās drošības fondam, ar ko sniedz finansiālo atbalstu policijas sadarbībai, noziedzības novēršanai un apkarošanai un krīžu pārvarēšanai, būtu jāatbalsta darbības, kuru mērķis ir narkotiku tirdzniecības un citu noziedzības veidu novēršana un apkarošana, un jo īpaši pasākumi, kas vērsti pret nelegālo narkotiku audzēšanu, ražošanu, ekstrahēšanu, pārdošanu, transportu, importu un eksportu, tostarp pret narkotiku turēšanu īpašumā un iepirkšanu nolūkā iesaistīties narkotiku tirdzniecībā, - tad savukārt programmai būtu jāaptver minētie narkomānijas apkarošanas politikas aspekti, uz kuriem neattiecas iekšējās drošības fonds, ar ko sniedz finansiālo atbalstu policijas sadarbībai, noziedzības novēršanai un apkarošanai un krīžu pārvarēšanai, vai programma "Veselība izaugsmei" un kuri ir cieši saistīti ar programmas vispārējo mērķi.
(11)
Jebkurā gadījumā būtu jānodrošina, lai tiktu turpināta 2007.-2013. gada plānošanas posma to prioritāšu finansēšana, kuras ir saglabātas jaunās ES Narkomānijas apkarošanas stratēģijas 2013.-2020. gadam mērķu vidū, un tādēļ no programmas "Veselība izaugsmei", no iekšējās drošības fonda, ar ko sniedz finansiālo atbalstu policijas sadarbībai, noziedzības novēršanai un apkarošanai un krīžu pārvarēšanai, un no programmas būtu jāparedz līdzekļi -saskaņā ar to attiecīgajām prioritātēm un juridiskajiem pamatiem, vienlaikus izvairoties no jebkāda dubulta finansējuma.
(12)
Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību (LES) 3. panta 3. punktu, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas ("hartas") 24. pantu un Apvienoto Nāciju Organizācijas 1989. gada Konvenciju par bērna tiesībām ar programmu būtu jāatbalsta bērna tiesību aizsardzība, tostarp tiesības uz pienācīgu lietas izskatīšanu, tiesības saprast tiesas procesu, tiesības uz privātās uz ģimenes dzīves respektēšanu un tiesības uz neaizsakaramību un cieņpilnu attieksmi. Programmas mērķim jo īpaši vajadzētu būt uzlabot bērna aizsardzību tiesību sistēmās un uzlabot tiesu iestāžu pieejamību bērniem, un programmā, īstenojot visas tās darbības, būtu jāintegrē bērna tiesību veicināšana.
(13)
Ievērojot LESD 8. un 10. pantu ar programmu būtu jāatbalsta sieviešu un vīriešu līdztiesības un diskriminācijas aizlieguma mērķu integrēšana visās tās darbībās. Būtu jāveic regulāra uzraudzība un izvērtēšana, lai novērtētu, kā programmas darbībās tiek risināti dzimumu līdztiesības un diskriminācijas aizlieguma jautājumi.
(14)
Savienības līmeņa darbības pieredze ir apliecinājusi, ka programmas mērķu sasniegšanai praksē ir vajadzīga instrumentu kombinēšana, tostarp tiesību aktu, politikas iniciatīvu un finansējumu kombinēšana. Finansējums ir būtisks rīks, kas papildina likumdošanas pasākumus.
(15)
Padome 2011. gada 22. un 23. septembra secinājumos par tiesu sadarbības atbalstam paredzēto turpmāko Savienības finanšu programmu efektivitātes uzlabošanu uzsvēra būtisko nozīmi, kāda Savienības finansēšanas programmām bija Savienības acquis efektīvā īstenošanā, un vēlreiz atkārtoja, cik svarīga ir pārredzamāka, elastīgāka, saskaņotāka un racionālāka piekļuve programmām.
(16)
Komisijas 2011. gada 29. jūnija paziņojumā ar nosaukumu "Budžets stratēģijai "Eiropa 2020"" tika uzsvērta nepieciešamība racionalizēt un vienkāršot Savienības finansējumu. Jo īpaši ņemot vērā pašreizējo ekonomisko krīzi, ir ārkārtīgi svarīgi, lai Savienības līdzekļi tiktu plānoti un pārvaldīti ar vislielāko rūpību. Finansējuma jēgpilnu vienkāršošanu un efektīvu pārvaldību var panākt, samazinot programmu skaitu un racionalizējot, vienkāršojot un saskaņojot finansēšanas noteikumus un procedūras.
(17)
Atbildot uz vajadzību vienkāršot, efektīvi pārvaldīt un vienkāršāk piekļūt finansējumam, ar programmu būtu jāturpina un jāizvērš darbības, ko iepriekš veica, pamatojoties uz trim programmām, kuras bija izveidotas ar Padomes Lēmumu 2007/126/TI (9), Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 1149/2007/EK (10), un Padomes Lēmumu Nr. 1150/2007/EK. Minēto programmu termiņa vidusposma izvērtējumos iekļauj ieteikumus minēto programmu īstenošanas uzlabošanai. Minēto termiņa vidusposma izvērtējumu konstatējumi, kā arī attiecīgo ex post izvērtējumu konstatējumi, ir jāņem vērā īstenojot programmu.
(18)
Komisijas 2010. gada 19. oktobra paziņojumā ar nosaukumu "ES budžeta pārskatīšana" un Komisijas 2011. gada 29. jūnija paziņojumā ar nosaukumu "Budžets stratēģijai "Eiropa 2020"" tika uzsvērts tas, cik būtiski ir vērst uzmanību uz finansējumu darbībām, kurām ir skaidra Eiropas mēroga pievienotā vērtība, t. i., darbībām, kur Savienības dalība var radīt papildu vērtību, salīdzinot ar darbību tikai dalībvalstu līmenī. Darbībām saskaņā ar šo regulu vajadzētu veicināt Eiropas tiesiskuma telpas izveidē, sekmējot savstarpējas atzīšanas principu, attīstot savstarpēju uzticēšanos starp dalībvalstīm, paplašinot pārrobežu sadarbību un sadarbības tīklus un panākot pareizu, saskanīgu un konsekventu Savienības tiesību aktu piemērošanu. Finansēšanas darbībām būtu jāveicina arī visu iesaistīto personu faktiskas un labākas Savienības tiesību aktu un politiku zināšanas, un jānodrošina pamatota analītiskā bāze Savienības tiesību aktu un politiku atbalstam un izstrādei, tādējādi veicinot to izpildi un pareizu īstenošanu. Savienības iesaistīšanās ļauj minētās darbības veikt konsekventi visā Savienībā un rada apjomradītu ietaupījumu. Turklāt, Savienība ir labākā pozīcijā kā dalībvalstis, lai risinātu pārrobežu situācijas un nodrošinātu savstarpējas mācīšanās Eiropas platformu.
(19)
Izvēloties programmas finansējamās darbības, Komisijai priekšlikumi būtu jāizvērtē, izmantojot iepriekš noteiktus kritērijus. Minētajos kritērijos vajadzētu iekļaut ierosināto darbību Eiropas līmeņa pievienotās vērtības izvērtējumu. Arī valsts projektiem un mazāka mēroga projektiem varētu būt Eiropas līmeņa pievienotā vērtība.
(20)
Organizācijām un struktūrām, kam ir piekļuve programmai, būtu jāaptver valsts, reģionālas un vietējas iestādes.
(21)
Ar šo regulu nosaka finansējumu visam programmas laikam, kas ir Eiropas Parlamenta un Padomes galvenā atsauces summa ikgadējās budžeta procedūras laikā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembris Iestāžu nolīguma par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību (11) 17. punkta nozīmē.
(22)
Lai nodrošinātu programmas pietiekamu elastību reaģēt uz izmaiņām vajadzībās un attiecīgās politiku prioritātēs visā tās laikā, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu attiecībā uz šīs regulas pielikumā noteikto procentuālo attiecību izmaiņām attiecībā uz katru konkrētu mērķi, kas pārsniegtu minētās procentuālās attiecības vairāk kā par 5 procentpunktiem. Lai izvērtētu šāda deleģētā akta vajadzību, minētās procentuālās attiecības būtu jāaprēķina, pamatojoties uz programmas finansējumu, kas piešķirts visam tās laikam, nevis pamatojoties uz ikgadējām apropriācijām. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšanas Eiropas Parlamentam un Padomei.
(23)
Šī regula būtu jāīsteno, pilnībā ievērojot Finanšu Regulu. Jo īpaši attiecībā uz dotāciju saņēmēju maksātā pievienotās vērtības nodokļa (PVN) atbilstības nosacījumiem PVN atbilstībai nevajadzētu būt atkarīgai no saņēmēju juridiskā statusa attiecībā uz darbībām, kuras ar vienādiem juridiskiem nosacījumiem var veikt privātas un publiskas vienības un struktūras. Ņemot vērā šajā regulā ietverto mērķu un darbību specifisko būtību, uzaicinājumos iesniegt priekšlikumus būtu skaidri jānorāda, ka par darbībām, kuras var veikt gan publiskas, gan privātas vienības un struktūras, neatskaitāmais PVN, kas radies publiskām vienībām un struktūrām, ir jāuzskata par atbilstīgu tiktāl, ciktāl tas tiek maksāts par tādu darbību īstenošanu kā apmācību vai informēšanu, ko nevar uzskatīt par publiskas varas izmantošanu. Šajā regulā būtu arī jāizmanto vienkāršošanas rīki, kas ieviesti ar Finanšu Regulu. Turklāt atbalstāmo darbību noteikšanas kritērijiem vajadzētu būt vērstiem uz to, lai piešķirtu pieejamos finanšu līdzekļus tām darbībām, kurām ir vislielākā ietekme no nospraustā politikas mērķa viedokļa.
(24)
Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai attiecībā uz gada darba programmu pieņemšanu. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (12).
(25)
Ar gada darba programmām, kuras Komisija pieņem ievērojot šo regulu, būtu jānodrošina pienācīgs līdzekļu sadalījums starp dotācijām un publiskā iepirkuma līgumiem. Ar programmu līdzekļi galvenokārt būtu jāpiešķir dotācijām, vienlaikus saglabājot pietiekamu finansējuma līmeni iepirkumam. Minimālā gada izdevumu procentuālā daļa, kas piešķirama dotācijām, būtu jānosaka gada darba programmās, un tai nevajadzētu būt mazākai par 65 %. Lai ieinteresētajām personām vienkāršotu projektu plānošanu un līdzfinansēšanu, Komisijai būtu jāizveido skaidrs grafiks attiecībā uz uzaicinājumiem iesniegt priekšlikumus, projektu atlasi un līdzekļu piešķiršanas lēmumiem.
(26)
Lai nodrošinātu Savienības vispārējā budžeta līdzekļu efektīvu piešķiršanu, būtu jātiecas pēc saskanības, papildināmības un sinerģijas starp finansēšanas programmām, kas atbalsta savstarpēji cieši saistītas politikas jomas, it īpaši starp šo programmu un programmu "Tiesības, līdztiesība un pilsonība", kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1381/2013 (13), iekšējās drošības fondu, ar kuru sniedz finansiālo atbalstu policijas sadarbībai, noziedzības novēršanai un apkarošanai un krīžu pārvarēšanai, programmu "Veselība izaugsmei", programmu "EJTNsmus+", kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1288/2013 (14), pamatprogrammu "Apvārsnis 2020", kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1291/2013 (15) un politiku pirmspievienošanās palīdzības jomā.
(27)
Visā izdevumu ciklā Savienības finanšu intereses būtu jāaizsargā, piemērojot samērīgus pasākumus, tostarp pārkāpumu novēršanu, atklāšanu un izmeklēšanu, zaudēto, nepamatoti izmaksāto vai nepareizi izlietoto līdzekļu atgūšanu, un vajadzības gadījumā, - administratīvas un finansiālas sankcijas saskaņā ar Finanšu regulu.
(28)
Lai īstenotu pareizas finanšu pārvaldības principu, šajā regulā būtu jāparedz piemēroti instrumenti, lai izvērtētu tās darbības rādītājus. Šim nolūkam tajā būtu jānosaka vispārīgi un konkrēti mērķi. Lai novērtētu to, vai minētie konkrētie mērķi ir sasniegti, būtu jānosaka konkrētu un izmērāmu rādītāju kopums, kam vajadzētu būt spēkā visu programmas darbības laiku. Komisijai katru gadu būtu jāiesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei uzraudzības ziņojums, kura pamatā inter alia būtu šajā regulā noteiktie rādītāji un kurā būtu informācija par pieejamo līdzekļu izmantošanu.
(29)
Programma būtu jāīsteno efektīvi, ievērojot pareizu finanšu pārvaldību, bet vienlaikus padarot programmu patiešām pieejamu iespējamajiem pieteikuma iesniedzējiem. Lai veicinātu faktisku piekļuvi programmai, Komisijai būtu jāpieliek visnopietnākie centieni, lai vienkāršotu un saskaņotu pieteikšanās procedūras un dokumentus, administratīvas formalitātes un finanšu pārvaldības prasības, lai likvidētu administratīvu slogu un lai iedrošinātu iesniegt dotāciju pieteikumu tās vienības, kas atrodas programmā par maz pārstāvētās dalībvalstīs. Komisijai informācija par programmu, tās mērķiem, dažādiem uzaicinājumiem iesniegt priekšlikumus un par to grafiku būtu jāpublicē attiecīgi tam paredzētā tīmekļa vietnē. Pamatdokumentiem un pamatnostādnēm par uzaicinājumiem iesniegt priekšlikumus vajadzētu būt pieejamiem visās Savienības iestāžu oficiālajās valodās.
(30)
Saskaņā ar 180. panta 1. punkta l) apakšpunktu Komisijas Deleģētajā regulā (ES) Nr. 1268/2012 (16) ("Piemērošanas noteikumi") dotāciju nolīgumos būtu jāparedz noteikumi, kas reglamentē Savienības finansiālā atbalsta redzamību, izņemot pienācīgi pamatotus gadījumus, kad publiskošana nav iespējama vai lietderīga.
(31)
Saskaņā ar Finanšu regulas 35. panta 2. un 3. punktu un Piemērošanas noteikumu 21. pantu Komisijai piemērotā veidā un laikus būtu jādara pieejama informācija par saņēmējiem un par Savienības vispārējā budžeta finansētā pasākuma būtību un mērķi. Minētā informācija būtu jādara pieejama, pienācīgi ievērojot konfidencialitātes un drošības prasības, it īpaši personas datu aizsardzību.
(32)
Tā kā šīs regulas mērķi, proti, veicināt Eiropas tiesiskuma telpas, kuras pamatā ir savstarpēja atzīšana un savstarpēja uzticēšanās, turpmāku attīstību, jo īpaši sekmējot tiesu iestāžu sadarbību civillietās un krimināllietās, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet tās mērogu un iedarbības dēļ to var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar LES 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.
(33)
Saskaņā ar 3. pantu Protokolā (Nr. 21) par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots LES un LESD, Īrija ir paziņojusi par savu vēlmi piedalīties šīs regulas pieņemšanā un piemērošanā.
(34)
Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā (Nr. 21) par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots LES un LESD, un neskarot minētā protokola 4. pantu, Apvienotā Karaliste nepiedalās šīs regulas pieņemšanā, un Apvienotajai Karalistei šī regula nav saistoša un nav jāpiemēro.
(35)
Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā (Nr. 22) par Dānijas nostāju, kas pievienots LES un LESD, Dānija nepiedalās šīs regulas pieņemšanā, un Dānijai šī regula nav saistoša un nav jāpiemēro.
(36)
Lai nodrošinātu to pasākumu finansējuma nepārtrauktību, kuri iepriekš veikti pamatojoties uz Lēmumu 2007/126/ TI, Lēmumu Nr. 1149/2007/EK un Lēmumu Nr. 1150/2007/EK, šai regulai būtu jāstājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Programmas izveide un termiņš
1. Ar šo regulu izveido programmu "Tiesiskums" ("programma").
2. Šī programma attiecas uz laikposmu no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim.
2. pants
Eiropas mēroga pievienotā vērtība
1. Ar programmu tiek finansētas darbības, kurām ir Eiropas mēroga pievienotā vērtība un kuras veicina Eiropas tiesiskuma telpas turpmāko attīstību. Tādēļ Komisija nodrošina, lai finansēšanai izraudzīto darbību mērķis būtu sasniegt rezultātus ar Eiropas mēroga pievienoto vērtību.
2. To, kāda Eiropas mēroga pievienotā vērtība ir darbībām, tostarp nelielām un valsts mēroga darbībām, izvērtē, ņemot vērā tādus kritērijus kā, piemēram, darbību ieguldījums Savienības tiesību aktu konsekventā un saskaņotā īstenošanā un sabiedrības informētības paplašināšanā par to, kādas tiesības izriet no minētajiem tiesību aktiem, darbību potenciāls radīt savstarpēju uzticēšanos starp dalībvalstīm un uzlabot pārrobežu sadarbību, darbību pārrobežu ietekme, to ieguldījums paraugprakses izstrādē un izplatīšanā vai to potenciāls radīt tādus praktiskus instrumentus un risinājumus, kuros uzmanība ir vērsta uz pārrobežu vai Savienības mēroga problēmām.
3. pants
Vispārīgais mērķis
Programmas vispārīgais mērķis ir veicināt Eiropas tiesiskuma telpas, kura ir balstīta uz savstarpēju atzīšanu un savstarpēju uzticēšanos, turpmāku attīstību, jo īpaši sekmējot tiesu iestāžu sadarbību civillietās un krimināllietās.
4. pants
Konkrētie mērķi
1. Lai sasniegtu 3. pantā noteikto vispārīgo mērķi, programmai ir šādi konkrētie mērķi:
a)
vienkāršot un atbalstīt tiesu iestāžu sadarbību civillietās un krimināllietās;
b)
atbalstīt un veicināt tiesisko apmācību, tostarp valodas apguvi attiecībā uz juridisko terminoloģiju, lai sekmētu vienotas juridiskās un tiesiskās kultūras attīstību;
c)
sekmēt efektīvu tiesu iestāžu pieejamību visiem, tostarp veicināt un stiprināt noziedzīgos nodarījumos cietušo tiesības, vienlaikus ievērojot tiesības uz aizstāvību;
d)
atbalstīt iniciatīvas narkomānijas apkarošanas politikas jomā attiecībā uz tiesu iestāžu sadarbību un noziedzības novēršanas aspektiem, kas ir cieši saistīti ar programmas vispārējo mērķi tiktāl, ciktāl tos jau neatbalsta no iekšējās drošības fonda, ar ko sniedz finansiālo atbalstu policijas sadarbībai, noziedzības novēršanai un apkarošanai un krīžu pārvarēšanai, vai programmas "Veselība izaugsmei" līdzekļiem.
2. Programmas konkrētos mērķus jo īpaši īsteno:
a)
uzlabojot sabiedrības informētību un zināšanas par Savienības tiesību aktiem un politikas virzieniem;
b)
uzlabojot zināšanas par Savienības tiesību aktiem, tostarp materiālajām un procesuālajām tiesībām, par tiesu iestāžu sadarbības instrumentiem un par attiecīgo Eiropas Savienības Tiesas judikatūru un par salīdzinošajām tiesībām, lai nodrošinātu efektīvu tiesu iestāžu sadarbību civillietās un krimināllietās;
c)
atbalstot efektīvu, visaptverošu un konsekventu Savienības instrumentu īstenošanu un piemērošanu dalībvalstīs un to uzraudzību un izvērtēšanu;
d)
veicinot pārrobežu sadarbību, uzlabojot zināšanas citam par citu, kā arī savstarpēju izpratni par dalībvalstu civiltiesībām un krimināltiesībām un par tiesību un tiesu sistēmām un stiprinot savstarpēju uzticēšanos;
e)
uzlabojot zināšanas un izpratni par iespējamiem šķēršļiem, kas varētu traucēt Eiropas tiesiskuma telpas sekmīgu darbību;
f)
uzlabojot tiesu sistēmu efektivitāti un to sadarbību ar informācijas un sakaru tehnoloģiju starpniecību, tostarp ar sistēmu un lietojumprogrammu pārrobežu sadarbspēju.
5. pants
Integrēta pieeja
Īstenojot visas programmas darbības, cenšas veicināt sieviešu un vīriešu līdztiesību un veicināt bērna tiesību ievērošanu, inter alia piekopjot bērniem labvēlīgu tiesu sistēmu. Tajā arī ievēro diskriminācijas, kuras pamatā ir kāds no Hartas 21. pantā uzskaitītajiem iemesliem, aizliegumu saskaņā ar un ievērojot Hartas 51. pantā noteikto.
6. pants
Darbību veidi
1. Ar programmu inter alia finansē šādus darbību veidus:
a)
tādas analītiskas darbības kā datu un statistikas vākšana, kopēju metodoloģiju un, vajadzības gadījumā, rādītāju vai kritēriju izstrāde, pētījumi, izpēte, analīze un aptaujas, izvērtējumi, ceļvežu, ziņojumu un izglītojošu materiālu izstrāde un publicēšana, darbsemināri, semināri, ekspertu sanāksmes un konferences;
b)
mācību pasākumi, piemēram, darbinieku apmaiņa, darbsemināri, semināri, pasniedzēju apmācība, tostarp valodas apguve saistībā ar juridisko terminoloģiju, un tiešsaistes mācību rīku vai cita veida mācību moduļu izstrāde tiesnešiem un tiesu iestāžu darbiniekiem;
c)
savstarpēja mācīšanās, sadarbība, tādās informētības uzlabošanas un informācijas izplatīšanas darbības kā paraugprakses, inovatīvu pieeju un pieredzes apzināšana un apmaiņa, salīdzinošas izvērtēšanas un savstarpējas mācīšanās organizēšana, konferenču, semināru, informācijas kampaņu rīkošana, tostarp iestāžu paziņojumi par Savienības politiskajām prioritātēm - tādā mērā, kādā tās saistītas ar programmas mērķiem, tādu materiālu vākšana un publicēšana, ar kuriem tiek izplatīta informācija par programmu un tās rezultātiem, sistēmu un instrumentu izstrāde, darbība un uzturēšana, izmantojot informācijas un sakaru tehnoloģijas, tostarp turpmāka Eiropas e-tiesiskuma portāla izvēršana par instrumentu, kas iedzīvotājiem uzlabo tiesu iestāžu pieejamību;
d)
atbalstu galvenajiem rīcībspēkiem, kuru darbības veicina šīs programmas mērķu īstenošanu, piemēram, atbalstu dalībvalstīm, kad tās īsteno Savienības tiesību aktus un politiku, atbalstu galvenajiem Eiropas rīcībspēkiem un Eiropas līmeņa tīkliem, tostarp tiesiskās apmācības jomā, un atbalstu pasākumiem, ar ko Eiropas līmenī veido tīklus starp specializētām organizācijām un struktūrām, kā arī valstu, reģionālām un vietējām iestādēm un nevalstiskām organizācijām.
2. Eiropas Tiesiskās apmācības tīkls saņem darbības dotāciju, lai līdzfinansētu izdevumus, kas saistīti ar tā pastāvīgo darba programmu.
7. pants
Līdzdalība
1. Programma ir atklāti pieejama visām organizācijām un struktūrām, kas likumīgi veic uzņēmējdarbību:
a)
dalībvalstīs;
b)
Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas (EBTA) valstīs, kas ir Eiropas Ekonomikas zonas līguma dalībnieces saskaņā ar minēto līgumu;
c)
kandidātvalstīs, iespējamās kandidātvalstīs un valstīs, kas pievienojas Savienībai, saskaņā ar vispārējiem principiem un vispārējiem noteikumiem un nosacījumiem, kuri paredzēti attiecībā uz minēto valstu līdzdalību Savienības programmās, kas izveidota attiecīgos pamatnolīgumos, Asociācijas padomes lēmumos vai līdzīgos nolīgumos.
2. Uz peļņu orientētām organizācijām un struktūrām ir piekļuve programmai vienīgi sadarbībā ar bezpeļņas organizācijām vai sabiedriskām organizācijām.
3. Organizācijas un struktūras, kas likumīgi veic uzņēmējdarbību trešās valstīs, kuras nav valstis, kas programmā piedalās saskaņā ar 1. punkta b) un c) apakšpunktu, jo īpaši valstīs, uz kurām attiecas Eiropas kaimiņattiecību politika, var uz sava rēķina iesaistīties programmas darbībās, ja tas kalpo minēto darbību mērķim.
4. Komisija var sadarboties ar starptautiskām organizācijām, ievērojot attiecīgajā gada darba programmā noteiktos nosacījumus. Programma ir atklāti pieejama starptautiskām organizācijām, kas darbojas jomās, uz kurām attiecas programma saskaņā ar Finanšu regulu un attiecīgo gada darba programmu.
8. pants
Budžets
1. Programmas īstenošanai paredzētais finansējums 2014. līdz 2020. gada laikposmam ir EUR 377 604 000.
2. No programmai piešķirtajām finansēm var segt arī izdevumus, kas saistīti ar sagatavošanas, uzraudzības, kontroles, revīzijas un izvērtēšanas darbībām, kuras vajadzīgas programmas pārvaldībai un tās mērķu sasniegšanas novērtējumam. No piešķirtajiem līdzekļiem var segt izdevumus, kas saistīti ar nepieciešamajiem pētījumiem, ekspertu sanāksmēm, informēšanas un saziņas darbībām, tostarp iestāžu paziņojumiem par Savienības politiskajām prioritātēm - tādā mērā, kādā tās saistītas ar šīs regulas vispārējiem mērķiem, kā arī izdevumus, kas saistīti ar informācijas tehnoloģijas tīkliem, kuri paredzēti galvenokārt informācijas apstrādei un apmaiņai, un kas saistīti ar citu tehnisko un administratīvo palīdzību, kura vajadzīga saistībā ar programmas pārvaldību, ko veic Komisija.
3. Ikgadējās apropriācijas Eiropas Parlaments un Padome apstiprina ar Padomes Regulu (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (17) izveidotās daudzgadu finanšu shēmas limitos.
4. Līdzekļu summas no programmai paredzētā finansējuma katram konkrētajam mērķim piešķir saskaņā ar pielikumā noteikto procentuālo attiecību.
5. Komisija attiecībā uz katru konkrēto mērķi neatkāpjas no pielikumā noteiktā finansējuma piešķirtās procentuālās attiecības vairāk kā par 5 procentpunktiem. Ja rodas vajadzība pārsniegt minēto robežu, Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 9. pantu, lai katru skaitli pielikumā izmainītu par vairāk kā 5 un ne vairāk kā 10 procentpunktiem.
9. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 8. panta 5. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz programmas darbības laiku.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 8. panta 5. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 8. panta 5. punktu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
10. pants
Īstenošanas pasākumi
1. Komisija īsteno programmu saskaņā ar Finanšu regulu.
2. Lai īstenotu programmu, Komisija pieņem gada darba programmas īstenošanas aktu veidā. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 11. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
3. Ar katru gada darba programmu īsteno programmas mērķus, nosakot:
a)
veicamās darbības saskaņā ar 3. pantā un 4. panta 1. punktā izklāstītajiem vispārīgajiem un konkrētajiem mērķiem, tostarp indikatīvu finanšu resursu piešķīrumu;
b)
galvenos atbilstības, atlases un piešķiršanas kritērijus, kas jāizmanto, lai izraudzītos priekšlikumus, kam tiek piešķirts finansējums saskaņā ar Finanšu regulas 84. pantu un tās Piemērošanas noteikumu 94. pantu;
c)
minimālo gada izdevumu procentuālo attiecību, kas piešķirama dotācijām.
4. Tiek nodrošināts pienācīgs un taisnīgs finansiālā atbalsta sadalījums starp dažādām jomām, uz kurām attiecas šī regula. Pieņemot lēmumu par finansējuma sadali starp minētajām jomām gada darba programmās, Komisija ņem vērā vajadzību pietiekamā līmenī saglabāt finansējumu gan civiltiesībām, gan krimināltiesībām, kā arī tiesiskai apmācībai un narkomānijas apkarošanas politikas jomas iniciatīvām, kuras ietilpst programmas darbības jomā.
5. Aicinājumus iesniegt priekšlikumus publicē katru gadu.
6. Lai veicinātu tiesiskās apmācības pasākumus, piešķirot attiecīgo finansējumu, saskaņā ar Finanšu regulu ņem vērā dalībvalstu iestādēm radītās izmaksas, kas saistītas ar tiesnešu un tiesu iestāžu darbinieku piedalīšanos minētajos pasākumos.
11. pants
Komiteju procedūra
1. Komisijai palīdz komiteja. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
12. pants
Papildināmība
1. Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm nodrošina vispārēju saskanību, papildināmību un sinerģiju ar pārējiem Savienības instrumentiem, tostarp inter alia ar programmu "Tiesības, līdztiesība un pilsonība", iekšējās drošības fondu, ar ko sniedz finansiālo atbalstu policijas sadarbībai, noziedzības novēršanai un apkarošanai un krīžu pārvarēšanai, programmu "Veselība izaugsmei", programmu "EJTNsmus +", pamatprogrammu "Apvārsnis 2020" un politiku pirmspievienošanās palīdzības jomā.
2. Komisija nodrošina arī vispārēju saskaņotību, papildināmību un sinerģiju ar to Savienības struktūru, dienestu un aģentūru darbu, kas darbojas jomās, uz kurām attiecas programmas mērķi, piemēram, ar Eurojust, 2002/187/TI (18) un Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra (EMCDDA), kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1920/2006 (19) darbu.
3. Programmas resursus var izmantot kopā ar citiem Savienības instrumentiem, jo īpaši ar programmu "Tiesības, līdztiesība un pilsonība", lai īstenotu darbības, kas atbilst abu programmu mērķiem. Darbībai, kurai ar šo programmu ir piešķirts finansējums, var piešķirt finansējumu arī no programmas "Tiesības, līdztiesība un pilsonība" - ar noteikumu, ka finansējums nesedz vienus un tos pašus izmaksu posteņus.
13. pants
Savienības finanšu interešu aizsardzība
1. Komisija veic piemērotus pasākumus, ar ko nodrošina, lai tad, kad tiek īstenotas saskaņā ar šo programmu finansētas darbības, Savienības finanšu intereses tiek aizsargātas, piemērojot preventīvus pasākumus pret krāpšanu, korupciju un jebkādām citām nelikumīgām darbībām, veicot efektīvas pārbaudes un, ja ir atklāti pārkāpumi, atgūstot nepamatoti izmaksātās summas un vajadzības gadījumā piemērojot iedarbīgas, samērīgas un preventīvas administratīvās un finansiālās sankcijas.
2. Komisijai vai tās pārstāvjiem un Revīzijas palātai ir pilnvaras veikt revīziju visiem dotāciju saņēmējiem, līgumslēdzējiem un apakšuzņēmējiem, kuri saskaņā ar programmu ir saņēmuši Savienības līdzekļus, gan pārbaudot dokumentus, gan veicot pārbaudes uz vietas.
3. Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) var veikt izmeklēšanas, tostarp pārbaudes uz vietas un inspekcijas, saskaņā ar noteikumiem un procedūrām, kas noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES, Euratom) Nr. 883/2013 (20) un Padomes Regulā (Euratom, EK) Nr. 2185/96 (21), lai noteiktu, vai saistībā ar dotāciju nolīgumu vai dotāciju lēmumu, vai līgumu, ko finansē saskaņā ar programmu, ir notikusi krāpšana, korupcija vai jebkādas citas nelikumīgas darbības, kas ietekmē Savienības finanšu intereses.
4. Neskarot 1., 2. un 3. punktu, sadarbības nolīgumos ar trešām valstīm un ar starptautiskām organizācijām, dotāciju nolīgumos un dotāciju lēmumos un līgumos, kas izriet no šīs programmas īstenošanas, ir iekļauti noteikumi, kuros nepārprotami ir noteiktas Komisijas, Revīzijas palātas un OLAF pilnvaras veikt attiecīgajos punktos minētās revīzijas un izmeklēšanas saskaņā ar to attiecīgajām kompetencēm.
14. pants
Uzraudzība un izvērtēšana
1. Komisija ik gadu uzrauga programmu, lai sekotu programmā paredzēto darbību īstenošanai un 4. pantā noteikto konkrēto mērķu sasniegšanai. Uzraudzība dod iespēju arī novērtēt veidu, kādā programmas darbībās tiek risināti dzimumu līdztiesības un diskriminācijas aizlieguma jautājumi.
2. Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei sniedz:
a)
ikgadēju uzraudzības ziņojumu, kura pamatā ir 15. panta 2. punktā noteiktie rādītāji un par pieejamo līdzekļu izmantošanu;
b)
līdz 2018. gada 30. jūnijam - starpposma izvērtējuma ziņojumu;
c)
ex-post izvērtējuma ziņojumu līdz 2021. gada 31. decembrim.
3. Starpposma izvērtējuma ziņojumā izvērtē programmas mērķu sasniegšanu, līdzekļu izmantošanas efektivitāti un programmas radīto Eiropas mēroga pievienoto vērtību, lai noteiktu, vai pēc 2020. gada būtu jāatjauno, jāmaina vai jāpārtrauc finansējums tajās jomās, uz kurām attiecas programma. Tajā atspoguļo arī programmas vienkāršošanas iespējas, tās iekšējo un ārējo saderību, un to, vai visi mērķi un darbības joprojām ir būtiski. Tajā ņem vērā iepriekšējo 2007.-2013. gada programmu, kas izveidotas ar 16. pantā minētajiem lēmumiem, ex-post izvērtējumu rezultātus.
4. Ex-post izvērtējuma ziņojumā novērtē programmas ilgtermiņa ietekmi un programmas ietekmes ilgtspēju ar mērķi ņemt to vērā lēmumā par turpmāku programmu.
5. Veicot izvērtējumu, novērtē arī to, kā programmas darbībās tika risināti dzimumu līdztiesības un diskriminācijas aizlieguma jautājumi.
15. pants
Rādītāji
1. Saskaņā ar 14. pantu uzraudzības un izvērtējuma pamatā tiek izmantoti šā panta 2. punktā noteiktie rādītāji attiecībā uz to, kādā mērā, veicot 6. pantā paredzētās darbības, ir sasniegts katrs 4. pantā noteiktais konkrētais programmas mērķis. Tos vērtē, izmantojot iepriekš definētus atsauces rādītājus, kas atspoguļo situāciju pirms īstenošanas. Attiecīgā gadījumā rādītājus sadala atsevišķos rādītājos attiecībā uz inter alia dzimumu, vecumu un invaliditāti.
2. Rādītāji, kas minēti 1. punktā ir inter alia:
a)
to mērķgrupas personu skaits un procentuālā attiecība, kuras piedalījušās programmas finansētajos informētības uzlabošanas pasākumos;
b)
to mērķgrupas tiesnešu un tiesu iestāžu darbinieku skaits un procentuālā attiecība, kuri ir piedalījušies programmas finansētajos mācību pasākumos, darbinieku apmaiņās, mācību komandējumos, darbsemināros un semināros;
c)
zināšanu pilnveidošanas pakāpe, kas attiecībā uz Savienības tiesību aktiem un politikas virzieniem sasniegta to dalībnieku grupās, kuri piedalījušies programmas finansētos pasākumos, salīdzinājumā ar mērķgrupu kopumā;
d)
pārrobežu sadarbības gadījumu, pasākumu un atsauksmju skaits, tostarp sadarbība izmantojot informācijas tehnoloģiju rīkus un procedūras, kas izveidotas Savienības līmenī;
e)
dalībnieku vērtējums attiecībā uz pasākumiem, kuros tie piedalījušies, un attiecībā uz (paredzamo) ilgtspēju;
f)
programmas finansēto darbību ģeogrāfiskais pārklājums.
3. Papildus 2. punktā minētajiem rādītājiem programmas starpposma un ex-post izvērtējuma ziņojumos inter alia novērtē arī:
a)
programmas atstāto manāmo ietekmi uz tiesu iestāžu pieejamību, pamatojoties uz kvalitatīviem un kvantitatīviem datiem, kas iegūti Eiropas mērogā;
b)
to instrumentu un rīku skaitu un kvalitāti, kas izstrādāti ar programmas finansēto darbību palīdzību;
c)
programmas Eiropas mēroga pievienoto vērtību, tostarp programmas pasākumu izvērtējumu, ņemot vērā līdzīgas iniciatīvas, kas izstrādātas valsts vai Eiropas līmenī un nav finansētas no Savienības līdzekļiem, un to (paredzamos) rezultātus, un Savienības finansējuma priekšrocības un/vai trūkumus salīdzinājumā ar valsts finansējumu, ko piešķir šāda veida pasākumiem;
d)
finansējuma līmeni saistībā ar panāktajiem rezultātiem (efektivitāte);
e)
iespējamos administratīvos, organizatoriskos un/vai strukturālos šķēršļus, kas neļāva programmu īstenot raitāk, efektīvāk un iedarbīgāk (vienkāršošanas iespējas).
16. pants
Pārejas pasākumi
Darbības, kas sāktas, pamatojoties uz Lēmumu 2007/126/TI, Lēmumu 1149/2007/EK vai Lēmumu 1150/2007/EK, turpina pārvaldīt saskaņā ar minēto lēmumu noteikumiem, kamēr tās tiek pabeigtas. Attiecībā uz minētajām darbībām atsauci uz komitejām, kas paredzētas Lēmuma 2007/126/TI 9. pantā, Lēmuma 1149/2007/EK 10. un 11. pantā un Lēmuma 1150/2007/EK 10. pantā, interpretē kā atsauci uz komiteju, kas paredzēta šīs regulas 11. panta 1. punktā.
17. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama dalībvalstīs saskaņā ar Līgumiem.
Briselē, 2013. gada 17. decembrī