NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 167/2013
ze dne 5. února 2013
o schvalování zemědělských a lesnických vozidel a dozoru nad trhem s těmito vozidly
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
S cílem podpořit vnitřní trh byl směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/37/ES ze dne 26. května 2003 o schvalování typu zemědělských a lesnických traktorů, jejich přípojných vozidel a výměnných tažených strojů, jakož i jejich systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků stanoven komplexní systém Unie pro schvalování typu traktorů, jejich přípojných vozidel a výměnných tažených zařízení (3).
(2)
Za účelem rozvoje a fungování vnitřního trhu Unie je vhodné nahradit systém schvalování členskými státy postupem schvalování typu Unie založeným na zásadě úplné harmonizace, zatímco současně je brán ohled na hledisko hospodárnosti, přičemž zvláštní pozornost je věnována malým a středním podnikům.
(3)
Na žádost Evropského parlamentu a s cílem zjednodušit a urychlit schválení právních předpisů pro schvalování typu byl do právních předpisů Unie o schvalování vozidel zaveden nový regulativní přístup, podle kterého zákonodárce řádným legislativním postupem pouze stanoví základní pravidla a principy a přenáší pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci týkající se dalších technických detailů na Komisi. S ohledem na základní požadavky by tedy toto nařízení mělo pouze stanovit základní ustanovení o funkční bezpečnosti, bezpečnosti osádky a vlivu na životní prostředí a přenést na Komisi pravomoc stanovit technické specifikace aktů v přenesené pravomoci.
(4)
Požadavky tohoto nařízení jsou v souladu se zásadami zakotvenými ve sdělení Komise ze dne 5. června 2002 nazvaném „Akční plán pro zjednodušení a zlepšení právního prostředí“.
(5)
Je mimořádně důležité, aby budoucí opatření navrhovaná na základě tohoto nařízení nebo postupy, kterými bude prováděno, splňovaly zásady, které byly připomenuty ve zprávě Komise zveřejněné v roce 2006 a nazvané „CARS 21: Rámec právní úpravy pro konkurenceschopnost automobilového průmyslu ve 21. století“ (dále jen „CARS 21“). Zejména by v zájmu zdokonalení a zjednodušení právní úpravy a aby nebylo stále nutné aktualizovat stávající právní předpisy Unie týkající se technických specifikací, mělo toto nařízení odkazovat na stávající mezinárodní normy a předpisy, aniž by je bylo nutné opakovat v právním rámci Unie.
(6)
Vzhledem k tomu, že směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/68/ES ze dne 16. prosince 1997 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje (4) ani směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/42/ES ze dne 17. května 2006 o strojních zařízeních (5) ani toto nařízení nestanoví požadavky na návrh a konstrukci s cílem zajistit bezpečnost na pozemních komunikacích u nesilničních pojízdných strojů s vlastním pohonem, kterých se využívá zejména v zemědělství a lesnictví, měla by Komise posoudit potřebu harmonizovat právní předpisy členských států v této oblasti a zvážit navržení legislativního opatření s cílem zajistit vysokou úroveň bezpečnosti, a to s přihlédnutím ke stávajícím právním předpisům Unie.
(7)
Toto nařízení by se nemělo dotýkat opatření na vnitrostátní úrovni nebo na úrovni Unie týkajících se použití zemědělských a lesnických vozidel na pozemních komunikacích, jako jsou zvláštní řidičské průkazy, omezení maximální rychlosti nebo opatření upravující přístup na určité druhy komunikací.
(8)
Směrnice 2003/37/ES nejdříve omezila povinné použití postupu pro ES schválení typu úplného vozidla na vozidla kategorie T1, T2 a T3 a nestanovila všechny nutné požadavky k tomu, aby umožňovaly dobrovolně žádat o ES schválení typu úplného vozidla pro ostatní kategorie. Aby bylo možné dokončit jednotný trh a zajistit jeho řádné fungování, mělo by toto nařízení umožnit výrobcům dobrovolně žádat o EU schválení typu úplného vozidla pro všechny kategorie vozidel, na která se vztahuje toto nařízení, a tím jim umožnit, aby prostřednictvím EU schválení typu požívaly výhod jednotného trhu.
(9)
Směrnice 2003/37/ES stanovila ES schválení typu vozidla u všech terénních vozidel a vozidel typu side-by-side jako jsou traktory. Toto nařízení by se proto mělo vztahovat i na tyto typy vozidel vzhledem k tomu, že dotyčný typ vozidla spadá do kategorie vozidel uvedené v tomto nařízení a splňuje všechny požadavky tohoto nařízení.
(10)
Povinnosti vnitrostátních orgánů stanovené v ustanoveních tohoto nařízení týkajících se dozoru nad trhem jsou konkrétnější než odpovídající ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh (6).
(11)
Aby byla zajištěna vysoká úroveň funkční bezpečnosti, bezpečnosti osádky a ochrany životního prostředí, měly by s ohledem na schvalování být harmonizovány technické požadavky a normy v oblasti životního prostředí, které se používají pro vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky.
(12)
Je vhodné stanovit zásadu, že vozidla musí být konstruována, vyráběna a montována takovým způsobem, aby se minimalizovalo riziko zranění cestujících ve vozidle a ostatních účastníků provozu na pozemních komunikacích. Výrobci za tímto účelem musí zajistit, aby vozidla splňovala příslušné požadavky stanovené tímto nařízením. Kromě jiného musí uvedená ustanovení obsahovat požadavky ohledně kompaktnosti konstrukce vozidel, pomocných systémů ovládání vozidla řidičem, systémů umožňujících řidiči viditelnost a informace o stavu vozidla a okolního prostředí, osvětlovacích systémů vozidla, systémů ochrany cestujících ve vozidle, vnějšku vozidla a příslušenství, hmotnosti a rozměrů vozidla a pneumatik.
(13)
Aby se zajistilo, že byl správně proveden postup pro sledování shodnosti výroby, jenž je jedním ze základních kamenů systému EU pro schvalování typu, a že řádně funguje, měly by výrobci pravidelně kontrolovat k tomuto účelu určené příslušné orgány nebo technická zkušebna s odpovídající kvalifikací.
(14)
V některých omezených případech je vhodné umožnit vnitrostátní schvalování typu malých sérií. To by však mělo být omezeno na malý počet vozidel. Proto je nezbytné pomocí počtu vyrobených vozidel přesně vymezit pojem malých sérií.
(15)
Hlavním cílem právních předpisů Unie o schvalování vozidel je zajistit, aby nová vozidla, konstrukční části a samostatné technické celky uvedené na trh poskytovaly vysokou míru bezpečnosti a ochrany životního prostředí. Dosažení tohoto cíle by nemělo být ztěžováno montáží určitých částí nebo zařízení po uvedení vozidla na trh nebo po uvedení do provozu. Proto by měla být přijata odpovídající opatření k zajištění toho, aby díly nebo zařízení, jež je možné montovat do vozidel a jež mohou významně ohrozit fungování systémů s významem pro bezpečnost nebo ochranu životního prostředí, podléhaly před tím, než jsou uvedeny na trh, kontrole ze strany schvalovacího orgánu. Tato opatření by měla zahrnovat technické požadavky, jež tyto části a zařízení musí splnit.
(16)
Taková opatření by měla být uplatňována na omezený počet dílů a zařízení, jejichž seznam by měl být stanoven Komisí v prováděcím aktu po konzultaci se zúčastněnými stranami. Tato opatření by měla zajistit, aby příslušné díly a zařízení neohrožovaly bezpečnost vozidla ani nepříznivě neovlivnily jeho environmentální výkonnost a aby současně byla zachována hospodářská soutěž na trhu s náhradními díly.
(17)
Unie je smluvní stranou Dohody Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel („revidovaná dohoda z roku 1958“) (7). Aby bylo možné zjednodušit právní předpisy pro schvalování typu v souladu s doporučeními CARS 21, je vhodné zrušit všechny jednotlivé směrnice, aniž by došlo ke snížení úrovně ochrany. Požadavky stanovené v uvedených směrnicích by měly být přeneseny do tohoto nařízení nebo do aktů v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení a měly by být v případě potřeby nahrazeny odkazy na odpovídající předpisy Evropské hospodářské komise OSN (EHK OSN), pro které Unie hlasovala nebo k nimž přistoupila a které jsou přiloženy k revidované dohodě z roku 1958. Ke snížení administrativní zátěže procesu schvalování typu by se mělo výrobcům motorových vozidel umožnit, aby požádali o schválení typu podle tohoto nařízení, případně přímo prostřednictvím schválení v souladu s příslušnými předpisy EHK OSN uvedenými v příloze I nebo v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení.
(18)
Předpisy EHK OSN a jejich změny, pro něž Unie hlasovala při uplatnění rozhodnutí 97/836/ES by měly být začleněny do právních předpisů EU o schvalování typu. Proto by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat nezbytné změny přílohy I tohoto nařízení nebo aktů v přenesené pravomoci přijatých na jeho základě.
(19)
Jiná možnost by spočívala v odkazu uvedeném v aktech v přenesené pravomoci na kodexy vytvořené Organizací pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) nebo na normy CEN/Cenelec nebo ISO, které jsou přímo přístupné veřejnosti a na něž se v nich odkazuje.
(20)
Aby se zabránilo zneužívání zabezpečovacích zařízení, je důležité, aby výrobci poskytovali vlastníkům vozidel náležité informace.
(21)
Aby bylo umožněno výrobcům dílů nebo zvláštních technických jednotek žádat o EU schválení typu pro díly nebo zvláštní technické jednotky nebo o povolení pro části nebo zařízení, je také důležité, aby tito výrobci měli přístup k určitým informacím, které mohou poskytnout pouze výrobci automobilů, jako jsou technické informace včetně výkresů potřebných pro vývoj dílů k dodatečné instalaci.
(22)
V zájmu zlepšení fungování vnitřního trhu, zejména v oblasti volného pohybu zboží, svobody usazování a volného pohybu služeb je potřebný nediskriminační přístup k informacím o opravách vozidla prostřednictvím standardizované vyhledávací funkce, kterou je možno použít k vyhledání technických informací, a účinná hospodářská soutěž v oblasti služeb poskytujících informace o opravách a údržbě vozidel. Velká část těchto informací se týká palubních diagnostických systémů a jejich vzájemného působení s ostatními systémy vozidla. Je vhodné stanovit technické specifikace, kterými by se měli výrobci řídit, na svých internetových stránkách, spolu s cílenými opatřeními, která zajistí přiměřený přístup malým a středním podnikům.
(23)
Výrobcům vozidel by mělo být také umožněno plnit své povinnosti za účelem poskytnutí přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla týkajícím se protokolů o možnostech propojení traktorů s taženým nebo namontovaným zařízením, jak je uvedeno v normě ISO 11783, poskytnutím odkazu na internetové stránce výrobce, kde bude uvedena internetová stránka zřízená společně několika výrobci nebo sdružením výrobců.
(24)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto prováděcí pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcí pravomoci (8).
(25)
Za účelem doplnění tohoto nařízení o další technické podrobnosti by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie s ohledem na funkční bezpečnost, požadavky na provedení, environmentální výkonnost a pohon, přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla a určení technických zkušeben a vymezení specifických úkolů pro ně. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(26)
Členské státy by měly stanovit sankce za porušení ustanovení tohoto nařízení a aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů přijatých na jeho základě a zajistit jejich provádění. Tyto sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující.
(27)
Ačkoli nic v tomto nařízení nebrání členským státům, aby nadále uplatňovaly své příslušné jednotlivé systémy schvalování, měla by Komise na základě informací od členských států podat Evropskému parlamentu a Radě zprávu o působení těchto vnitrostátních systémů, aby se znovu zvážila otázka, zda předloží legislativní návrh na harmonizaci jednotlivých systémů schvalování na úrovni Unie.
(28)
Jako výsledek použití nového regulativního systému zavedeného tímto nařízením by měly být zrušeny tyto směrnice:
-
směrnice 2003/37/ES,
-
směrnice Rady 74/347/EHS ze dne 25. června 1974 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pole výhledu a stíračů čelních skel kolových zemědělských a lesnických traktorů (9),
-
směrnice Rady 76/432/EHS ze dne 6. dubna 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se brzdových zařízení kolových zemědělských a lesnických traktorů (10),
-
směrnice Rady 76/763/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se sedadel spolujezdců na kolových zemědělských a lesnických traktorech (11),
-
směrnice Rady 77/537/EHS ze dne 28. června 1977 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím znečisťujících látek ze vznětových motorů používaných v kolových zemědělských a lesnických traktorech (12),
-
směrnice Rady 78/764/EHS ze dne 25. července 1978 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se sedadla řidiče na kolových zemědělských a lesnických traktorech (13),
-
směrnice Rady 80/720/EHS ze dne 24. června 1980 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pracovního prostoru, přístupu k místu řidiče a dveří a oken kolových zemědělských a lesnických traktorů (14),
-
směrnice Rady 86/297/EHS ze dne 26. května 1986 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se vývodových hřídelů kolových zemědělských a lesnických traktorů a jejich ochrany (15),
-
směrnice Rady 86/298/EHS ze dne 26. května 1986 o zadních ochranných konstrukcích chránících při převrácení úzkorozchodných kolových zemědělských a lesnických traktorů (16),
-
směrnice Rady 86/415/EHS ze dne 24. července 1986 o instalaci, umístění, funkci a označení ovládačů kolových zemědělských a lesnických traktorů (17),
-
směrnice Rady 87/402/EHS ze dne 25. června 1987 o předních ochranných konstrukcích chránících při převrácení úzkorozchodných kolových zemědělských a lesnických traktorů (18),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/25/ES ze dne 22. května 2000 o opatřeních proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic z motorů používaných k pohonu zemědělských a lesnických traktorů (19),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/57/ES ze dne 13. července 2009 o ochranných konstrukcích chránících při převrácení kolových zemědělských a lesnických traktorů (20),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/58/ES ze dne 13. července 2009 o odtahových úchytech a zpětném chodu kolových zemědělských a lesnických traktorů (21),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/59/ES ze dne 13. července 2009 o zpětných zrcátkách kolových zemědělských a lesnických traktorů (22),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/60/ES ze dne 13. července 2009 o maximální konstrukční rychlosti a nákladních plošinách kolových zemědělských a lesnických traktorů (23),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/61/ES ze dne 13. července 2009 o montáži zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci na kolové zemědělské a lesnické traktory (24),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/63/ES ze dne 13. července 2009 o určitých konstrukčních částech a vlastnostech kolových zemědělských a lesnických traktorů (25),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/64/ES ze dne 13. července 2009 o potlačení vysokofrekvenčního rušení kolových zemědělských a lesnických traktorů (elektromagnetická kompatibilita) (26),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/66/ES ze dne 13. července 2009 o mechanismu řízení kolových zemědělských a lesnických traktorů (27),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/68/ES ze dne 13. července 2009 o schvalování typu konstrukční části zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci kolových zemědělských a lesnických traktorů (28),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/75/ES ze dne 13. července 2009 o ochranných konstrukcích chránících při převrácení kolových zemědělských a lesnických traktorů (statické zkoušky) (29),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/76/ES ze dne 13. července 2009 o hladině akustického tlaku kolových zemědělských a lesnických traktorů působícího na řidiče (30),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/144/ES ze dne 30. listopadu 2009 o určitých konstrukčních částech a vlastnostech kolových zemědělských a lesnických traktorů (31).
(29)
Pro všechny zúčastněné strany je důležité stanovit jasný vztah mezi tímto nařízením a směrnicí 2006/42/ES, aby nedocházelo ke zdvojování a bylo možné jasně stanovit, které požadavky musí určitý výrobek splnit.
(30)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž stanovit harmonizovaná pravidla pro administrativní a technické požadavky na schvalování typu zemědělských a lesnických vozidel a pro dozor nad trhem s těmito vozidly, nelze uspokojivě dosáhnout na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu jejich rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedených cílů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
1. Toto nařízení stanoví administrativní a technické požadavky na schvalování typu všech nových vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků uvedených v čl. 2 odst. 1.
Toto nařízení se nevztahuje na schvalování jednotlivých vozidel. Členské státy udělující taková jednotlivá schválení však uznají každé schválení typu vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků udělené v rámci tohoto nařízení namísto schválení udělených v rámci příslušných vnitrostátních předpisů.
2. Toto nařízení stanoví požadavky na dozor nad trhem s vozidly, systémy, konstrukčními části a samostatnými technickými celky podléhajícími schválení podle tohoto nařízení. Toto nařízení rovněž stanoví požadavky na dozor nad trhem s díly a zařízeními pro taková vozidla.
3. Toto nařízení nemá vliv na uplatnění právních předpisů o bezpečnosti provozu na pozemních komunikacích.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se použije na zemědělská a lesnická vozidla, jak jsou popsána v článku 4, jež jsou zkonstruována a vyrobena na jednom nebo více stupních, a na systémy, konstrukční části a samostatné technické celky a také díly a zařízení zkonstruované a vyrobené pro tato vozidla.
Toto nařízení se konkrétně použije na následující vozidla:
a)
traktory (kategorie T a C);
b)
přípojná vozidla (kategorie R), a
c)
výměnná tažená zařízení (kategorie S).
2. Toto nařízení se nepoužije na výměnné stroje, které jsou celé zdviženy nad zemí nebo se nemohou otáčet kolem svislé osy, pokud je vozidlo, ke kterému jsou stroje připojeny, provozováno na pozemní komunikaci.
3. Pro následující vozidla si může výrobce vybrat, zda požádá o schválení podle tohoto nařízení nebo zda dodrží příslušné vnitrostátní požadavky:
a)
přípojná vozidla (kategorie R) a výměnná tažená zařízení (kategorie S);
b)
pásové traktory (kategorie C);
c)
kolové traktory zvláštního určení (kategorie T4.1 a T4.2).
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení a aktů uvedených v příloze I se, není-li v nich stanoveno jinak, použijí tyto definice:
1)
„schválením typu“ se rozumí postup, kterým schvalovací orgán potvrdí, že určitý typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky;
2)
„schválením typu úplného vozidla“ se rozumí schválení typu, když schvalovací orgán potvrdí, že neúplný, úplný nebo dokončený typ vozidla splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky;
3)
„schválením typu systému“ se rozumí schválení typu, když schvalovací orgán potvrdí, že systém instalovaný na vozidle určitého typu splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky;
4)
„schválením typu konstrukční části“ se rozumí schválení typu, když schvalovací orgán potvrdí, že konstrukční část nezávisle na vozidle splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky;
5)
„schválením typu samostatného technického celku“ se rozumí schválení typu, když schvalovací orgán potvrdí, že samostatný technický celek splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky ve spojení s jedním nebo více určenými typy vozidel;
6)
„vnitrostátním schválením typu“ se rozumí postup schválení typu stanovený právními předpisy členského státu, přičemž platnost tohoto schválení je omezena na území daného členského státu;
7)
„EU schválením typu“ se rozumí postup, kterým schvalovací orgán potvrdí, že určitý typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky tohoto nařízení;
8)
„traktorem“ se rozumí každé motorové kolové nebo pásové zemědělské nebo lesnické vozidlo s nejméně dvěma nápravami a s maximální konstrukční rychlostí nejméně 6 km/h, jehož hlavní funkcí je vyvíjet tažnou sílu a které bylo speciálně konstruováno k tažení, tlačení, vezení a pohonu určitých výměnných zařízení konstruovaných k vykonávání zemědělských nebo lesnických prací nebo k tažení zemědělských nebo lesnických přípojných vozidel nebo zařízení; může být přizpůsobeno k tomu, aby při zemědělských nebo lesnických pracích vezlo náklad nebo může být vybaveno jedním čí více sedadly pro spolujezdce;
9)
„přípojným vozidlem“ se rozumí každé zemědělské nebo lesnické vozidlo určené hlavně k tomu, aby bylo taženo traktorem a určené hlavně k přepravě nákladu nebo ke zpracování materiálů, přičemž poměr celkové technicky přípustné maximální naložené hmotnosti k nenaložené hmotnosti tohoto vozidla je roven 3,0 nebo větší;
10)
„výměnným taženým zařízením“ se rozumí každé vozidlo užívané v zemědělství nebo lesnictví, které je konstruováno tak, aby bylo taženo traktorem, a které mění nebo doplňuje jeho funkce, zahrnující trvale nástroj nebo konstruované ke zpracovávání materiálů, které může zahrnovat ložnou plošinu konstruovanou a vyrobenou k tomu, aby přijala nějaký nástroj a zařízení potřebné pro využití tohoto stroje, a může dočasně uskladnit jakýkoli materiál vytvořený nebo potřebný v průběhu prací, přičemž poměr celkové technicky přípustné maximální naložené hmotnosti k nenaložené hmotnosti tohoto vozidla je maximálně 3,0;
11)
„vozidlem“ se rozumí jakýkoli traktor, přípojné vozidlo nebo výměnné tažené zařízení definované v bodech 8, 9 a 10;
12)
„základním vozidlem“ se rozumí vozidlo, jež se využívá v počáteční fázi vícestupňového schválení typu;
13)
„neúplným vozidlem“ se rozumí vozidlo, jež vyžaduje ještě alespoň jeden stupeň dokončení k tomu, aby splnilo příslušné technické požadavky tohoto nařízení;
14)
„dokončeným vozidlem“ se rozumí vozidlo, jež prošlo postupem vícestupňového schválení typu a jež splňuje příslušné technické požadavky tohoto nařízení;
15)
„úplným vozidlem“ se rozumí vozidlo, jež nemusí být pro splnění příslušných technických požadavků tohoto nařízení dokončeno;
16)
„vozidlem z výběhu série“ se rozumí vozidlo, jež je součástí zásob, které není možno dodat na trh nebo jejž již nelze na trh dodávat, zaregistrovat nebo uvést do provozu, jelikož vstoupily v platnost nové technické požadavky, podle nichž nebylo schváleno;
17)
„systémem“ se rozumí sestava zařízení spojených za účelem plnění jedné nebo více specifických funkcí ve vozidle, jež podléhá požadavkům tohoto nařízení nebo některého z aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů přijatých na základě tohoto nařízení;
18)
„konstrukční částí“ se rozumí zařízení podléhající požadavkům tohoto nařízení nebo některého z aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů přijatých na jeho základě, jež má být částí vozidla a pro něž lze získat schválení typu nezávisle na vozidle v souladu s tímto nařízením a s akty v přenesené pravomoci nebo prováděcími akty přijatými na jeho základě, je-li tato možnost v těchto aktech výslovně uvedena;
19)
„samostatným technickým celkem“ se rozumí zařízení podléhající požadavkům tohoto nařízení nebo některého z aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů přijatých na jeho základě, jež má být částí vozidla a pro něž lze získat schválení typu samostatně, ale pouze ve vztahu k jednomu nebo více určeným typům vozidla a je-li tato možnost v těchto aktech výslovně uvedena;
20)
„díly“ se rozumí zboží a náhradní díly určené k montáži vozidla;
21)
„zařízením“ se rozumí jakékoli zboží jiné než díly, jež lze vmontovat do vozidla nebo na něj instalovat;
22)
„původními díly nebo zařízením“ se rozumějí díly nebo zařízení, jež jsou vyrobeny podle specifikací a výrobních norem stanovených výrobcem vozidla pro výrobu dílů nebo zařízení pro montáž daného vozidla; to se týká rovněž dílů nebo zařízení, které výrobce vyrábí na stejné výrobní lince jako uvedené díly a zařízení; předpokládá se, pokud nebude prokázán opak, že díly nebo zařízení jsou původními díly nebo zařízením, certifikuje-li výrobce, že tyto díly nebo zařízení odpovídají kvalitě částí užívaných pro výrobu předmětného vozidla a že byly vyrobeny v souladu se specifikacemi a výrobními normami výrobce vozidla;
23)
„náhradními díly“ se rozumí zboží, které je určené k instalaci do vozidla nebo na něj a jímž se nahradí původní díly uvedeného vozidla, včetně zboží, jako jsou maziva nutná pro použití vozidla, s výjimkou paliva;
24)
„funkční bezpečností“ se rozumí neexistence nepřijatelné míry rizika fyzického zranění, škody na zdraví nebo na majetku v důsledku nebezpečí způsobeného vadným chováním mechanických, hydraulických, pneumatických, elektrických nebo elektronických systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků;
25)
„výrobcem“ se rozumí fyzická nebo právnická osoba, která orgánu pro schvalování typu odpovídá za postup schvalování typu nebo povolení a za zajištění shodnosti výroby a která také odpovídá za otázky dozoru nad trhem s vozidly, systémy, konstrukčními částmi a samostatnými technickými celky vyrobenými nezávisle na tom, zda je tato fyzická či právnická osoba přímo zapojena do všech stupňů návrhu a konstrukce vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku;
26)
„zástupcem výrobce“ se rozumí každá fyzická nebo právnická osoba se sídlem v Unii, jež je výrobcem řádně jmenována k zastupování výrobce ve vztahu ke schvalovacímu orgánu nebo k orgánu dozoru nad trhem a k jednání jménem výrobce ve věcech, na něž se vztahuje toto nařízení;
27)
„schvalovacím orgánem“ se rozumí orgán členského státu zřízený nebo jmenovaný členským státem a oznámený Komisi členským státem, příslušný pro všechna hlediska schvalování typu vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, pro postup schválení, pro vydávání a popřípadě odejímání či odmítnutí udělení certifikátů schválení, pro působení jako styčné místo pro schvalovací orgány ostatních členských států, pro určování technických zkušeben a pro zajištění, že výrobce plní své povinnosti týkající se shodnosti výroby;
28)
„technickou zkušebnou“ se rozumí organizace nebo subjekt, které byly schvalovacím orgánem členského státu určeny jako zkušební laboratoř k provádění zkoušek nebo jako subjekt posuzující shodu k provádění úvodního posouzení a dalších zkoušek nebo kontrol jménem schvalovacího orgánu, přičemž schvalovací orgán může tyto funkce provádět sám;
29)
„vlastním zkoušením“ se rozumí provedení zkoušek jeho vlastními prostředky, záznam výsledků zkoušky a předložení zprávy zahrnující závěry schvalovacímu orgánu výrobcem, který byl určen jako technická zkušebna za účelem posouzení shody s určitými požadavky;
30)
„zkušební metodou se simulací“ se rozumí počítačové simulace včetně výpočtů, které prokazují, zda vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek splňují technické požadavky aktu v přenesené pravomoci přijatého podle čl. 27 odst. 6, aniž by bylo potřebné použití fyzického vozidla, systému, části nebo samostatného technického celku;
31)
„certifikátem schválení typu“ se rozumí dokument, jímž schvalovací orgán úředně osvědčuje, že typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku je schválen;
32)
„certifikátem EU schválení typu“ se rozumí certifikát založený na šabloně uvedené v prováděcím aktu přijatém na základě tohoto nařízení nebo formulář o oznámení uvedený v příslušných předpisech EHK OSN uvedených v tomto nařízení nebo v aktech v přenesené pravomoci přijatých na jeho základě;
33)
„prohlášením o shodě“ se rozumí dokument vydaný výrobcem osvědčující, že vyrobené vozidlo odpovídá schválenému typu vozidla;
34)
„palubním diagnostickým systémem“ nebo „systémem OBD“ se rozumí takový systém pro kontrolu emisí, který je schopný rozeznat pravděpodobnou oblast nesprávné činnosti pomocí chybových kódů uložených v paměti počítače;
35)
„informacemi o opravách a údržbě vozidla“ se rozumí veškeré informace potřebné pro diagnózu, údržbu, prohlídku, pravidelné sledování, opravu, přeprogramování nebo opětovnou inicializaci vozidla, které výrobce poskytuje svým autorizovaným obchodním zástupcům a opravnám, včetně následných změn a doplňků k těmto informacím; tyto informace zahrnují veškeré informace nutné pro instalací dílů a zařízení na vozidla;
36)
„samostatným provozovatelem“ se rozumí podniky jiné než autorizovaní obchodní zástupci a opravny přímo nebo nepřímo zapojené do oprav a údržby motorových vozidel, zejména opravny, výrobci nebo distributoři opravárenských zařízení, nástrojů nebo náhradních dílů, vydavatelé technických informací, automobilové kluby, poskytovatelé silničních asistenčních služeb, subjekty nabízející inspekční a zkušební služby a subjekty zajišťující školení pro instalační techniky, výrobce a servisní techniky zaměřené na vybavení vozidel poháněných alternativním palivem;
37)
„novým vozidlem“ se rozumí vozidlo, které nebylo nikdy dříve registrováno nebo uvedeno do provozu;
38)
„registrací“ se rozumí správní povolení pro uvedení vozidla do provozu včetně provozu na pozemních komunikacích, zahrnující jeho identifikaci a vydání pořadového čísla známého jako registrační číslo, které může být stálé, dočasné nebo krátkodobé;
39)
„uvedením na trh“ se rozumí první zpřístupnění vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, dílu nebo zařízení na trhu Unie;
40)
„uvedením do provozu“ se rozumí první použití vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, dílu nebo zařízení, na něž se vztahuje toto nařízení, v Unii k určenému účelu;
41)
„dovozcem“ se rozumí fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, jež uvádí na trh vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení ze třetí země;
42)
„distributorem“ se rozumí každá fyzická nebo právnická osoba v rámci dodavatelského řetězce vyjma výrobce nebo dovozce, jež na trh dodává vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení;
43)
„hospodářským subjektem“ se rozumí výrobce, zástupce výrobce, dovozce nebo distributor;
44)
„dozorem nad trhem“ se rozumí činnosti a opatření vnitrostátních orgánů, jejichž cílem je zajistit, aby vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, které jsou dodávány na trh, byly v souladu s požadavky stanovenými v příslušných harmonizačních právních předpisech Unie a neohrožovaly zdraví, bezpečnost ani jakoukoli další oblast ochrany veřejného zájmu;
45)
„orgánem pro dozor nad trhem“ se rozumí orgán členského státu příslušný k provádění dozoru nad trhem na území tohoto členského státu;
46)
„vnitrostátním orgánem“ se rozumí schvalovací orgán nebo jakýkoli jiný orgán zapojený do dozoru nad trhem, ochrany hranic nebo registrace a odpovědný za tyto činnosti v členském státě ve vztahu k vozidlům, systémům, konstrukčním částem, samostatným technickým celkům, dílům nebo zařízení;
47)
„dodáním na trh“ se rozumí dodání vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, dílu nebo zařízení k distribuci nebo použití na trhu v rámci obchodní činnosti, ať už za úplatu nebo bezplatně;
48)
„typem vozidla“ se rozumí skupina vozidel, včetně variant a verzí shodné kategorie, která se neliší alespoň v těchto podstatných ohledech:
-
kategorie,
-
výrobce,
-
označení typu poskytnuté výrobcem,
-
základní koncepční a konstrukční vlastnosti,
-
páteřový podvozek / podvozek s podélníky / kloubový podvozek (zřejmé a základní rozdíly),
-
u kategorie T: nápravy (počet) nebo, u kategorie C: nápravy/pásy (počet),
-
výrobce a typ vozidla předchozího stupně v případě vozidel vyráběných ve více stupních;
49)
„variantou“ se rozumí vozidla stejného typu, která se neliší alespoň v těchto ohledech:
a)
pro traktory:
-
koncepce konstrukce nebo typ karoserie,
-
stupeň dokončení,
-
motor (spalovací/hybridní/elektrický/hybridní elektrický),
-
pracovní princip,
-
počet a uspořádání válců,
-
rozdíl ve výkonu je nejvýše 30 % (nejvyšší výkon nesmí být více než 1,3násobkem nejmenšího výkonu),
-
rozdíl ve zdvihovém objemu motoru je nejvýše 20 % (nejvyšší hodnota nesmí být více než 1,2násobkem hodnoty nejnižší),
-
hnací nápravy (počet, umístění, propojení),
-
řízené nápravy (počet a umístění),
-
rozdíl v maximální naložené hmotnosti nepřevyšuje 10 %,
-
převody (typ),
-
ochranná struktura proti převrácení,
-
brzděné nápravy (počet);
b)
pro přívěsná vozidla nebo výměnná tažená zařízení:
-
řízené nápravy (počet, umístění, propojení),
-
rozdíl v maximální naložené hmotnosti nepřevyšuje 10 %,
-
brzděné nápravy (počet);
50)
„hybridním vozidlem“ se rozumí poháněné vozidlo vybavené nejméně dvěma různými měniči energie a dvěma různými systémy akumulace energie (na vozidle) pro účely pohonu vozidla;
51)
„hybridním elektrickým vozidlem“ se rozumí vozidlo, které za účelem mechanického pohonu čerpá energii z obou těchto zdrojů akumulované energie umístěných ve vozidle:
a)
palivo, jež je možno spotřebovat;
b)
baterie, kondenzátor, setrvačník/generátor či jiné zařízení pro akumulaci elektrické energie.
Tato definice rovněž zahrnuje vozidla, která čerpají energii z paliva, jež je možno spotřebovat pouze za účelem dobití zařízení pro akumulaci elektrické energie;
52)
„výhradně elektrickým vozidlem“ se rozumí vozidlo poháněné systémem, který se skládá z jednoho nebo více zásobníků elektrické energie, jednoho nebo více elektrických konvertorů a jednoho nebo více elektrických strojů, které mění uskladněnou elektrickou energii na mechanickou energii dodávanou kolům k pohonu vozidla;
53)
„verzí varianty“ se rozumí vozidla, která jsou tvořena kombinací bodů uvedených ve schvalovací dokumentaci podle čl. 24 odst. 10.
Odkazy v tomto nařízení na požadavky, postupy nebo opatření stanovená tímto nařízením se rozumí odkazy na požadavky, postupy nebo opatření, které jsou stanoveny v tomto nařízení a v aktech v přenesené pravomoci a v prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení.
Článek 4
Kategorie vozidla
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto kategorie vozidel:
1) „kategorie T“: veškeré kolové traktory; podle konstrukční rychlosti je každá kategorie kolového traktoru uvedená v bodech 2 až 8 na konci doplněna písmenem „a“ nebo „b“:
a)
„a“ označuje kolové traktory s maximální konstrukční rychlostí nejvýše 40 km/h;
b)
„b“ označuje kolové traktory s maximální konstrukční rychlostí vyšší než 40 km/h;
2) „kategorie T1“: kolové traktory s nápravou nejbližší k řidiči s minimálním rozchodem minimálně 1 150 mm, s nenaloženou hmotností v provozním stavu větší než 600 kg a se světlou výškou nad vozovkou maximálně 1 000 mm;
3) „kategorie T2“: kolové traktory s minimálním rozchodem menším než 1 150 mm, s nenaloženou hmotností v provozním stavu větší než 600 kg a se světlou výškou nad vozovkou maximálně 600 mm; pokud výška těžiště traktoru (měřeno vůči vozovce) dělená střední hodnotou minimálního rozchodu všech náprav je větší než 0,90, musí být maximální konstrukční rychlost omezena na 30 km/h;
4) „kategorie T3“: kolové traktory s nenaloženou hmotností v provozním stavu maximálně 600 kg;
5) „kategorie T4“: kolové traktory zvláštního určení;
6) „kategorie T4.1“ (traktory s velkou světlou výškou): traktory konstruované pro práci s vysokými plodinami, např. s vinnou révou. Jejich znakem je zvýšený podvozek nebo jeho část, což traktoru umožňuje pojíždět souběžně s plodinou s levými a pravými koly po každé straně jednoho nebo více řádků plodiny. Tyto traktory jsou určeny k nesení nebo k pohonu nářadí, které může být namontováno na předku, mezi nápravami, na zádi nebo na nákladové plošině. Pokud je traktor v pracovní poloze, je jeho světlá výška kolmá na řádky plodiny vyšší než 1 000 mm. Pokud je poměr výšky těžiště traktoru měřené vzhledem k zemi (při užití obvykle montovaných pneumatik) a střední hodnoty minimálního rozchodu kol u všech náprav větší než 0,90, nesmí maximální konstrukční rychlost překročit 30 km/h;
7) „kategorie T4.2“ (zvláště široké traktory): traktory charakteristické svými velkými rozměry a přednostně určené k práci na velkých zemědělských plochách;
8) „kategorie T4.3“ (traktory s nízkou světlou výškou): traktory s pohonem čtyř kol s výměnným zařízením určeným k zemědělskému nebo lesnickému užití, charakteristické nosným rámem vybaveným jedním nebo více vývodovými hřídeli, s technicky přípustnou hmotností maximálně 10 t a s poměrem této hmotnosti k maximální hmotnosti v provozním stavu nižším než 2,5. Těžiště těchto traktorů, při užití obvykle montovaných pneumatik, musí být níže než 850 mm nad vozovkou;
9) „kategorie C“: pásové traktory poháněné nekonečnými pásy nebo kombinací kol a nekonečných pásů, přičemž jejich subkategorie jsou definovány analogicky k subkategoriím kategorie T;
10) „kategorie R“: přípojná vozidla; podle konstrukční rychlosti je každá kategorie kolového traktoru uvedená v bodech 11 až 14 na konci doplněna písmenem „a“ nebo „b“:
a)
„a“ platí pro přípojná vozidla s maximální konstrukční rychlostí rovnou 40 km/h nebo nižší;
b)
„b“ platí pro přípojná vozidla s maximální konstrukční rychlostí vyšší než 40 km/h;
11) „kategorie R1“: přípojná vozidla, u nichž součet technicky přípustných hmotností na nápravu nepřevyšuje 1 500 kg;
12) „kategorie R2“: přípojná vozidla, u nichž součet technicky přípustných hmotností na nápravu převyšuje 1 500 kg, ale nepřevyšuje 3 500 kg;
13) „kategorie R3“: přípojná vozidla, u nichž součet technicky přípustných hmotností na nápravu převyšuje 3 500 kg, ale nepřevyšuje 21 000 kg;
14) „kategorie R4“: přípojná vozidla, u nichž součet technicky přípustných hmotností na nápravu převyšuje 21 000 kg;
15) „kategorie S“: výměnné tažené zařízení.
Podle konstrukční rychlosti je každá kategorie výměnného taženého zařízení na konci doplněna písmenem „a“ nebo „b“:
a)
„a“ platí pro výměnné tažené zařízení s maximální konstrukční rychlostí rovnou 40 km/h nebo nižší;
b)
„b“ platí pro výměnné tažené zařízení s maximální konstrukční rychlostí vyšší než 40 km/h;
16) „kategorie S1“: výměnné tažené zařízení, u něhož součet technicky přípustných hmotností na nápravu nepřevyšuje 3 500 kg;
17) „kategorie S2“: výměnné tažené zařízení, u něhož součet technicky přípustných hmotností na nápravu převyšuje 3 500 kg.
KAPITOLA II
OBECNÉ POVINNOSTI
Článek 5
Povinnosti členských států
1. Členské státy zřídí nebo určí vnitrostátní schvalovací orgány příslušné ve věcech týkajících se schvalování a orgány pro dozor nad trhem příslušné v záležitostech týkajících se dozoru nad trhem podle tohoto nařízení. Členské státy zřízení nebo určení těchto orgánů oznámí Komisi.
V oznámení o schvalovacích orgánech a orgánech dozoru nad trhem se uvádí jejich název, adresa včetně elektronické adresy a oblast působnosti. Komise na své internetové stránce zveřejní seznam schvalovacích orgánů, včetně podrobných údajů.
2. Členské státy povolí uvedení na trh, registraci nebo uvedení do provozu pouze těch vozidel, konstrukčních částí a samostatných technických celků, jež splňují požadavky tohoto nařízení.
3. Členské státy nesmějí zakázat, omezit ani bránit uvedení na trh, registraci nebo uvedení do provozu vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků z důvodů týkajících se jejich konstrukčních a funkčních hledisek, na něž se vztahuje toto nařízení, pokud splňují jeho požadavky.
4. Členské státy organizují a provádějí dozor nad trhem a kontrolu vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků vstupujících na trh v souladu s kapitolou III nařízení (ES) č. 765/2008.
Článek 6
Povinnosti schvalovacích orgánů
1. Schvalovací orgány zajistí, aby výrobci žádající o schválení typu splnili své povinnosti podle tohoto nařízení.
2. Schvalovací orgány schválí pouze taková vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jež splňují požadavky tohoto nařízení.
Článek 7
Opatření dozoru nad trhem
1. U vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků, které podléhají schválení typu, provádějí orgány pro dozor nad trhem v přiměřeném rozsahu náležité kontroly dokumentace, přičemž zohledňují uznávané zásady posuzování rizik, stížnosti a další informace.
Orgány pro dozor nad trhem mohou hospodářské subjekty požádat o zpřístupnění této dokumentace a informací, je-li to nutné pro výkon jejich činnosti.
Předloží-li hospodářské subjekty prohlášení o shodě, orgány pro dozor nad trhem vezmou tato prohlášení v úvahu.
2. U jiných dílů a zařízení, než na která se vztahuje odstavec 1 tohoto článku, se použije v celém rozsahu čl. 19 odst. 1 nařízení (ES) č. 765/2008.
Článek 8
Povinnosti výrobců
1. Výrobce zajistí, aby vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky byly při uvedení na trh nebo do provozu vyrobeny a schváleny v souladu s požadavky uvedenými v tomto nařízení a v aktech v přenesené pravomoci a prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení.
2. U vícestupňového schválení typu odpovídá každý výrobce za schválení a shodnost výroby systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků montovaných ve stupni dokončení vozidla prováděného výrobcem. Každý výrobce, jenž mění konstrukční části nebo systémy, které již byly schváleny na nižších stupních, odpovídá za schválení a shodnost výroby těchto pozměněných konstrukčních částí a systémů.
3. Výrobci, kteří změní neúplné vozidlo takovým způsobem, že je zařazeno do jiné kategorie vozidel, což má za následek, že právní požadavky, které byly posouzeny v předchozím stadiu schvalování, se změnily, jsou odpovědní také za splnění požadavků platných pro kategorii vozidel, do níž je upravené vozidlo zařazeno.
4. Pro účely schvalování vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků podléhajících tomuto nařízení výrobci usazení mimo Unii jmenují jediného zástupce usazeného v Unii, aby je zastupoval před schvalovacím orgánem.
5. Výrobci usazení mimo Unii dále jmenují jediného zástupce usazeného v Unii pro účely dozoru nad trhem, což může být zástupce uvedený v odstavci 4 nebo jiná osoba.
6. Výrobci odpovídají schvalovacímu orgánu za všechna hlediska postupu schvalování a za zajištění shodnosti výroby, ať už jsou výrobci přímo zapojeni do všech fází výroby vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku či nikoliv.
7. V souladu s tímto nařízením a akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými na jeho základě výrobci zajistí, aby byly používány postupy pro zajištění shody sériové výroby se schváleným typem. V souladu s kapitolou VI se zohlední změny návrhu vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku nebo vlastností a změny požadavků, vůči nimž jsou vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek prohlášeny za shodné.
8. Kromě povinného označení a značek schválení typu, jimiž jsou opatřena vozidla, konstrukční části nebo samostatné technické celky v souladu s článkem 34, uvedou výrobci na svých vozidlech, konstrukčních částech nebo samostatných technických celcích uvedených na trh svůj název, zapsanou firmu nebo zaregistrovanou ochrannou známku a adresu v Unii, na níž je lze kontaktovat, nebo není-li to možné, uvedou tyto údaje na obalu nebo v dokladu přiloženém ke konstrukční části nebo samostatnému technickému celku.
9. Výrobci zajistí, aby v době, kdy nesou za vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek odpovědnost, neohrožovaly skladovací a přepravní podmínky jejich soulad s požadavky stanovenými v tomto nařízení.
Článek 9
Povinnosti výrobců, pokud jde o jejich výrobky, které nejsou ve shodě nebo představují závažné nebezpečí
1. Výrobci, kteří se domnívají nebo mají důvody se domnívat, že jejich vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, které byly uvedeny na trh nebo do provozu, nejsou v souladu s tímto nařízením nebo s akty v přenesené pravomoci či prováděcími akty přijatými na jeho základě, přijmou okamžitě nápravná opatření nezbytná k zajištění shody tohoto vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, k jejich stažení z trhu nebo případně jejich stažení z oběhu.
Výrobci okamžitě informují schvalovací orgán, který schválení udělil, a uvedou zejména podrobnosti o neshodě a o přijatých nápravných opatřeních.
2. Pokud vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, díl nebo zařízení představují závažné nebezpečí, výrobci o tom okamžitě informují schvalovací orgány a orgány pro dozor nad trhem členských států, v nichž byly toto vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, díl nebo zařízení dodány na trh nebo k tomuto účelu uvedeny do provozu, a uvedou podrobnosti zejména o neshodě a o přijatých nápravných opatřeních.
3. Výrobci si ponechají schvalovací dokumentaci uvedenou v čl. 24 odst. 10 a rovněž si výrobci vozidla uchovají kopii prohlášení o shodě uvedených v článku 33 pro potřeby schvalovacích orgánů, a to po dobu deseti let poté, co bylo vozidlo uvedeno na trh, přičemž u systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku tato doba činí pět let po uvedení na trh.
4. Výrobci na základě odůvodněné žádosti vnitrostátního orgánu předloží tomuto orgánu prostřednictvím schvalovacího orgánu kopii certifikátu EU schválení typu nebo povolení uvedené v čl. 46 odst. 1 a 2, čímž prokáží, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek jsou ve shodě, a učiní tak v jazyce, jemuž tento orgán snadno porozumí. Výrobci s vnitrostátním orgánem spolupracují na veškerých opatřeních přijatých v souladu s článkem 20 nařízení (ES) č. 765/2008 s cílem vyloučit rizika, která představují jejich vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jež byly uvedeny na trh, registrovány nebo uvedeny do provozu.
Článek 10
Povinnosti zástupců výrobce v oblasti dozoru nad trhem
Zástupce výrobce pro dozor nad trhem vykonává úkoly stanovené v plné moci, kterou obdržel od výrobce. Tato plná moc zástupci umožní provádět alespoň následující kroky:
a)
mít přístup ke schvalovací dokumentaci uvedené v článku 22 a k prohlášením o shodě uvedeným v článku 33, aby mohly být poskytnuty schvalovacím orgánům, a to po dobu deseti let poté, co bylo vozidlo uvedeno na trh, přičemž u systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku tato doba činí pět let po uvedení na trh;
b)
na základě odůvodněné žádosti schvalovacího orgánu předávat tomuto orgánu všechny informace a veškerou dokumentaci nezbytnou k prokázání shodnosti výroby vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku;
c)
spolupracovat se schvalovacím orgánem nebo orgánem pro dozor nad trhem, pokud o to požádají, na veškerých opatřeních, jejichž cílem je vyloučit závažné nebezpečí vyvolané vozidly, systémy, konstrukčními částmi, samostatnými technickými celky, díly nebo zařízením, na které se vztahuje jeho plná moc.
Článek 11
Povinnosti dovozců
1. Dovozci uvedou na trh pouze vyhovující vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, které buď obdržely schválení typu EU nebo které splňují požadavky pro vnitrostátní schválení, nebo díly či vybavení, které plně podléhají požadavkům nařízení (ES) č. 765/2008.
2. Před uvedením na trh vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, které obdržely schválení typu, dovozci ověří, zda je k nim připojena schvalovací dokumentace v souladu s čl. 24 odst. 10, a zda systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nesou požadovanou značku schválení typu a jsou v souladu s čl. 8 odst. 8. Jedná-li se o vozidlo, dovozce musí ověřit, zda je k vozidlu připojeno požadované prohlášení o shodě.
3. Domnívají-li se dovozci nebo mají-li důvod se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nejsou v souladu s požadavky tohoto nařízení, zejména že neodpovídají svému schválení typu, nesmějí vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek uvést na trh, povolit jejich uvedení do provozu nebo je zaregistrovat, dokud nebudou uvedeny ve shodu. Pokud se navíc domnívají nebo mají důvod se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení představují závažné nebezpečí, informují o tom výrobce a orgány dozoru nad trhem. U schválených vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků také informují schvalovací orgán, který udělil schválení za tímto účelem.
4. Dovozci uvedou na vozidle, systému, konstrukční části, samostatném technickém celku, dílu nebo zařízení svůj název, svou zapsanou firmu nebo zaregistrovanou ochrannou známku a adresu, na níž je lze kontaktovat, nebo, není-li to možné, na obalu nebo v dokladu přiloženém k systému, konstrukční části, samostatnému technickému celku, dílu nebo zařízení.
5. Dovozci zajistí, aby byly k vozidlu, systému, konstrukční části nebo samostatnému technickému celku přiloženy pokyny a informace požadované v článku 51, a to v úředním jazyce (úředních jazycích) dotčených členských států.
6. Dovozci zajistí, aby v době, kdy nesou za vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek odpovědnost, neohrožovaly skladovací a přepravní podmínky jeho soulad s požadavky stanovenými v tomto nařízení.
7. Usoudí-li dovozci, že je to s ohledem na závažné nebezpečí, které vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení představují, vhodné, provedou v zájmu ochrany zdraví a bezpečnosti spotřebitelů šetření nevyhovujících vozidel, systémů, konstrukčních částí, samostatných technických celků, dílů nebo zařízení, případně vytvoří soupis stížností a stažení z oběhu a o těchto kontrolách průběžně informují distributory.
Článek 12
Povinnosti dovozců, pokud jde o jejich výrobky, které nejsou ve shodě nebo představují závažné nebezpečí
1. Dovozci, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, které uvedli na trh, nejsou v souladu s tímto nařízením, přijmou okamžitě nezbytná nápravná opatření k uvedení tohoto vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku ve shodu, nebo je případně stáhnou z trhu nebo z oběhu.
2. Pokud vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení představují závažné nebezpečí, dovozci okamžitě informují výrobce a schvalovací orgány a orgány pro dozor nad trhem těch členských států, v nichž byly uvedeny na trh. Dovozce je rovněž informuje o všech učiněných krocích a uvede podrobnosti zejména o závažném nebezpečí a o nápravných opatřeních přijatých výrobcem.
3. Dovozci po dobu deseti let poté, co bylo vozidlo uvedeno na trh, a po dobu pěti let poté, co byly na trh uvedeny systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, uchovají kopii prohlášení o shodě pro potřeby schvalovacích orgánů a orgánů pro dozor nad trhem a zajistí, aby schvalovací dokumentace uvedená v čl. 24 odst. 10 byla těmto orgánům na požádání k dispozici.
4. Na základě odůvodněné žádosti vnitrostátního orgánu předloží dovozci tomuto orgánu všechny informace a dokumentaci nezbytnou k prokázání shody vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku v jazyce, jemuž tento orgán snadno porozumí. Na žádost tohoto orgánu s ním dovozci spolupracují na veškerých opatřeních přijatých s cílem vyloučit nebezpečí vyvolané vozidlem, systémem, konstrukční částí nebo samostatným technickým celkem, dílem nebo zařízením, jež uvedli na trh.
Článek 13
Povinnosti distributorů
1. Distributoři při dodání vozidla, systému, konstrukční části, samostatného technického celku, dílu nebo zařízení na trh jednají ve vztahu k požadavkům tohoto nařízení s náležitou péčí.
2. Před dodáním vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku na trh, před jejich registrací nebo uvedením do provozu distributoři ověří, zda vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nesou povinné označení nebo značku schválení typu, zda je k nim přiložena požadovaná dokumentace, pokyny a bezpečnostní informace v úředním jazyce (úředních jazycích) členského státu, v němž mají být vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek dodány na trh, a zda dovozce a výrobce splnili požadavky stanovené v čl. 11 odst. 2, v čl. 11 odst. 4 a v čl. 34 odst. 1 a 2.
3. Distributoři zajistí, aby v době, kdy nesou za vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek odpovědnost, neohrožovaly skladovací a přepravní podmínky jejich soulad s požadavky stanovenými v tomto nařízení.
Článek 14
Povinnosti distributorů, pokud jde o jejich výrobky, které nejsou ve shodě nebo představují závažné nebezpečí
1. Domnívají-li se distributoři nebo mají-li důvod se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nejsou v souladu s požadavky tohoto nařízení, nesmějí vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek dodat na trh nebo zaregistrovat či uvést do provozu, dokud nebudou uvedeny ve shodu.
2. Distributoři, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, jež dodali na trh, zaregistrovali nebo za jejichž uvedení do provozu odpovídají, není v souladu s tímto nařízením, uvědomí o tom výrobce nebo jeho zástupce a zajistí, aby byla podle čl. 9 odst. 1 nebo čl. 12 odst. 1 přijata nápravná opatření nezbytná k zajištění shody tohoto vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku nebo případně k jeho stažení z oběhu.
3. Pokud vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, díl nebo zařízení představují závažné nebezpečí, distributoři okamžitě informují výrobce, dovozce a schvalovací orgány a orgány pro dozor nad trhem těch členských států, v nichž byly dodány na trh. Distributor je rovněž informuje o všech učiněných krocích a uvede podrobnosti zejména o závažném nebezpečí a o nápravných opatřeních přijatých výrobcem.
4. Distributoři na základě odůvodněné žádosti vnitrostátního orgánu zajistí, aby výrobce vnitrostátnímu orgánu poskytl informace uvedené v čl. 9 odst. 4 nebo aby dovozce vnitrostátnímu orgánu poskytl informace uvedené v čl. 12 odst. 3. Spolupracují na požádání s tímto orgánem na veškerých opatřeních přijatých v souladu s čl. 20 nařízení (ES) č. 765/2008 s cílem vyloučit nebezpečí, které představují vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek díl nebo zařízení, jež dodali na trh.
Článek 15
Případy, kdy se povinnosti výrobce vztahují na dovozce a distributory
Dovozce nebo distributor se pro účely tohoto nařízení považuje za výrobce, na nějž se vztahují povinnosti výrobce podle článků 8 až 10 pokud dovozce nebo distributor dodají na trh nebo zaregistrují vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nebo odpovídají za jejich uvedení do provozu pod svou firmou nebo ochrannou známkou nebo pokud upraví vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek způsobem, který může ovlivnit jejich soulad s příslušnými požadavky.
Článek 16
Identifikace hospodářských subjektů
Hospodářské subjekty na žádost pro potřeby schvalovacích orgánů a orgánů pro dozor nad trhem po dobu pěti let identifikují:
a)
kterýkoli hospodářský subjekt, jenž jim dodal vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení;
b)
kterýkoli hospodářský subjekt, jemuž dodaly vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení.
KAPITOLA III
ZÁKLADNÍ POŽADAVKY
Článek 17
Požadavky na funkční bezpečnost vozidel
1. Výrobci zajistí, aby vozidla byla konstruována, vyráběna a montována takovým způsobem, aby se minimalizovalo riziko zranění cestujících ve vozidle a ostatních osob v okolním prostředí vozidla.
2. Výrobci zajistí, aby vozidla, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky splňovaly příslušné požadavky stanovené v tomto nařízení, včetně požadavků na:
a)
kompaktnost konstrukce vozidel;
b)
systémy usnadňující řidiči ovládání vozidla, zejména pokud jde o mechanismus řízení a brzdový systém, včetně nejmodernějších brzdových systémů a elektronických systémů kontroly stability;
c)
systémy, které zabezpečují řidiči viditelnost a poskytují mu informace o stavu vozidla a okolního prostředí, včetně zasklení, zrcátek a informačních systémů řidiče;
d)
osvětlovací systémy vozidla;
e)
ochranu cestujících ve vozidle, včetně vnitřní výbavy, opěrky hlavy, bezpečnostních pásů, dveří vozidla;
f)
vnějšek vozidla a příslušenství;
g)
elektromagnetickou kompatibilitu;
h)
zvuková výstražná zařízení;
i)
systémy vytápění;
j)
zařízení bránící neoprávněnému použití;
k)
identifikační systémy vozidla;
l)
hmotnosti a rozměry;
m)
bezpečnost elektrických zařízení, včetně statické elektřiny;
n)
zařízení pro ochranu proti podjetí zezadu;
o)
boční ochranu;
p)
ložné plošiny;
q)
tažná zařízení;
r)
pneumatiky;
s)
systémy proti rozstřiku;
t)
zpětný chod;
u)
pásy;
v)
mechanická spojovací zařízení, včetně ochrany proti chybné instalaci.
3. Konstrukční součásti vozidel, u nichž jsou nebezpečí způsobená elektřinou plně zohledněna v aktech v přenesené pravomoci nebo v prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení, nepodléhají směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/95/EC ze dne 12. prosince 2006 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se elektrických zařízení určených pro používání v určitých mezích napětí (32).
4. Požadavky uvedené v odstavcích 1 a 2 se týkají vozidel a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla, pokud jsou použitelné v souladu s přílohou I.
5. S cílem zajistit vysokou úroveň funkční bezpečnosti je Komisi svěřena pravomoc přijímat v souladu s článkem 71 akty v přenesené pravomoci, které stanoví podrobné technické požadavky na subjekty uvedené v odstavci 2 tohoto článku, případně i včetně zkušebních postupů a mezních hodnot. První takové akty v přenesené pravomoci budou přijaty do 31. prosince 2014.
Tyto podrobné požadavky směřují ke zvýšení nebo alespoň zachování úrovně funkční bezpečnosti, která je stanovena ve směrnicích uvedených v čl. 76 odst. 1 a v článku 77, a zajistí, aby:
a)
vozidla s maximální konstrukční rychlostí vyšší než 40 km/h dosahovala rovnocenné úrovně funkční bezpečnosti jako motorová vozidla a jejich přípojná vozidla, pokud jde o výkon brzd a protiblokovacích brzdových systémů;
b)
maximální tlak pneumatik nebo pásů na tvrdý povrch vozovky nepřekročil 0,8 MPa.
Článek 18
Požadavky na bezpečnost osádky
1. Výrobci zajistí, aby vozidla byla konstruována, vyráběna a montována takovým způsobem, aby se minimalizovalo riziko zranění osob pracujících na anebo s vozidlem.
2. Výrobci zajistí, aby vozidla, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky splňovaly příslušné požadavky stanovené v tomto nařízení, včetně požadavků na:
a)
konstrukce ochrany při převrácení (ROPS);
b)
ochranné konstrukce proti padajícím předmětům (FOPS);
c)
sedadla spolujezdců;
d)
vystavení řidiče hladině hluku;
e)
sedadlo řidiče;
f)
pracovní prostor a přístup do kabiny řidiče, včetně ochrany proti uklouznutí, zakopnutí nebo pádu;
g)
vývodové hřídele;
h)
ochranu konstrukčních částí pohonu;
i)
body ukotvení bezpečnostních pásů;
j)
bezpečnostní pásy;
k)
ochranu řidiče proti pronikajícím předmětům (OPS);
l)
ochranu řidiče proti nebezpečným látkám;
m)
ochranu před kontaktem s částmi nebo materiály o extrémních teplotách;
n)
provozní příručku;
o)
kontroly, včetně bezpečnosti a spolehlivosti ovládacích systémů a zařízení pro nouzové a automatické zastavení;
p)
ochranu proti mechanickému nebezpečí jiného druhu, než je uvedeno v písm. a), b), g) a k), včetně ochrany před drsnými povrchy, ostrými hranami a rohy, prasknutím ohebných potrubí pro tekutiny a nekontrolovaným pohybem vozidla;
q)
provoz a údržbu, včetně bezpečného čištění vozidla;
r)
kryty a ochranná zařízení;
s)
informace, varování a označení;
t)
materiály a produkty;
u)
baterie.
3. Požadavky uvedené v odstavcích 1 a 2 se týkají vozidel a systémů, konstrukčních částí, samostatných technických celků určených pro tato vozidla, pokud jsou použitelné v souladu s přílohou I.
4. S cílem zajistit vysokou úroveň bezpečnosti osádky je Komisi svěřena pravomoc přijímat v souladu s článkem 71 akty v přenesené pravomoci, které stanoví podrobné technické požadavky na prvky uvedené v odstavci 2 tohoto článku, případně i včetně zkušebních postupů a mezních hodnot. První takové akty v přenesené pravomoci budou přijaty do 31. prosince 2014.
Tyto podrobné technické požadavky musí zvýšit nebo alespoň zachovat úroveň bezpečnosti osádky stanovenou ve směrnicích uvedených v čl. 76 odst. 1 a v článku 77, s přihlédnutím k ergonomii (včetně ochrany proti předvídatelnému nesprávnému užití, použitelnosti kontrolních systémů, přístupu k ovládacím prvkům, aby se zamezilo jejich neúmyslné aktivaci, přizpůsobení rozhraní člověk-vozidlo předvídatelným vlastnostem řidiče, vibrací a zásahu obsluhy), stabilitě a požární bezpečnosti.
Článek 19
Požadavky týkající se environmentální výkonnosti
1. Výrobci zajistí, aby vozidla byla konstruována, vyráběna a montována takovým způsobem, aby se minimalizoval vliv na životní prostředí.
2. Výrobci zajistí, aby vozidla, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky splňovaly příslušné požadavky stanovené v tomto nařízení, včetně požadavků na:
a)
znečišťující emise;
b)
hladinu vnějšího hluku.
3. Použijí se specifické mezní hodnoty, zkušební postupy a požadavky na znečisťující emise stanovené pro pojízdné stroje ve směrnici 97/68/ES.
4. Mezní hodnoty konkrétních vnějších úrovní hluku nesmí překročit tyto úrovně:
a)
89 dB(A) u traktorů s nenaloženou hmotností v provozním stavu více než 1 500 kg;
b)
85 dB(A) u traktorů s nenaloženou hmotností v provozním stavu maximálně 1 500 kg.
Měly by být měřeny v souladu se zkušebními postupy stanovenými v aktech v přenesené pravomoci uvedených v odstavci 6.
5. Požadavky uvedené v odstavcích 1 a 2 se týkají vozidel a systémů, konstrukčních částí, samostatných technických celků určených pro tato vozidla, pokud jsou použitelné v souladu s přílohou I.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat v souladu s článkem 71 akty v přenesené pravomoci, které se týkají podrobných technických požadavků na hladinu vnějšího hluku, včetně zkušebních postupů, a instalaci motorů na vozidle, které byly schváleny, pokud jde o znečišťující emise, a s tím souvisejících ustanovení pro flexibilitu, aby byla zajištěna vysoká úroveň environmentální výkonnosti. První takové akty v přenesené pravomoci budou přijaty do 31. prosince 2014.
Tyto specifické technické požadavky musí vést ke zvýšení nebo alespoň zachování úrovně environmentální výkonnosti, která je stanovena ve směrnicích uvedených v čl. 76 odst. 1 a případně v článku 77.
KAPITOLA IV
POSTUPY EU SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 20
Postupy pro EU schválení typu
1. Žádá-li výrobce o schválení typu úplného vozidla, může zvolit jeden z těchto postupů:
a)
postupné schválení typu;
b)
jednorázové schválení typu;
c)
kombinované schválení typu.
Kromě toho může výrobce zvolit vícestupňové schválení typu.
Pro schválení typu systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků se použije pouze jednorázové schválení typu.
2. Postupné schválení typu spočívá v postupném získávání celého souboru certifikátů EU schválení typu pro systémy, konstrukční části a samostatné technické celky tvořící část vozidla, jenž vede v závěrečné fázi ke schválení typu úplného vozidla.
3. Jednorázové schválení typu spočívá ve schválení úplného vozidla v jednom kroku.
4. Kombinované schválení typu je postup postupného schválení, během něhož se při závěrečné fázi schvalování celého vozidla získá jedno nebo více schválení pro systémy, aniž by bylo nezbytně nutné pro tyto systémy vydat certifikát EU schválení typu.
5. Při vícestupňovém schválení typu jeden nebo více schvalovacích orgánů osvědčuje, že určitý neúplný nebo dokončený typ vozidla vyhovuje, v závislosti na stupni rozpracovanosti, příslušným správním ustanovením a technickým požadavkům tohoto nařízení.
Vícestupňové schválení typu bude uděleno pro typ neúplného nebo dokončeného vozidla, který odpovídá údajům v dokumentaci uvedené v článku 22 a splňuje technické požadavky stanovené příslušnými akty uvedenými v příloze I, a to s ohledem na stav rozpracovanosti vozidla.
6. Schválení typu pro závěrečný stupeň dokončení může být uděleno pouze poté, co schvalovací orgán ověřil, že typ vozidla schválený v závěrečném stupni splňuje v dané době všechny platné technické požadavky. Zahrnuje dokumentární kontrolu všech požadavků pro schválení typu neúplného vozidla, které je uděleno v rámci vícestupňového postupu schválení typu, a to i v případě, že je uděleno pro jinou kategorii nebo podkategorii vozidla.
7. Výběr schvalovacího postupu neovlivní uplatnitelné základní požadavky, kterým musí schvalované vozidlo vyhovět v době vydání schválení typu úplného vozidla.
8. Komisi je svěřena v souladu s článkem 71 pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci týkající se podrobného uspořádání s ohledem na postupy schvalování typu. První tyto akty v přenesené pravomoci budou přijaty do 31. prosince 2014.
Článek 21
Žádost o schválení typu
1. Výrobce podává žádost o schválení typu schvalovacímu orgánu.
2. Pro konkrétní typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku lze podat pouze jednu žádost, a to pouze v jednom členském státě.
3. Pro každý typ, který má být schválen, se podává samostatná žádost.
Článek 22
Dokumentace
1. Žadatel předloží schvalovacímu orgánu dokumentaci výrobce.
2. Dokumentace výrobce musí zahrnovat tyto součásti:
a)
informační dokument;
b)
všechna data, nákresy, fotografie a další informace;
c)
v případě vozidel uvedení zvoleného postupu (zvolených postupů) v souladu s čl. 20 odst. 1;
d)
jakékoli dodatečné informace požadované schvalovacím orgánem v souvislosti s postupem pro předkládání žádostí.
3. Dokumentace může být dodána na papíře nebo v elektronickém formátu, který je přijatelný pro technickou zkušebnu a schvalovací orgán.
4. Komise prostřednictvím prováděcích aktů stanoví šablony informačního dokumentu a dokumentace výrobce. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
Článek 23
Zvláštní požadavky na informace, které je třeba uvést v žádosti o schválení typu podle různých postupů
1. K žádosti o postupné schválení typu musí být připojena dokumentace výrobce v souladu s článkem 22 společně s úplným souborem certifikátů schválení typu požadovaných podle každého z použitelných aktů uvedených v příloze I.
V případě schválení typu systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku podle použitelných aktů, jejichž seznam je uveden v příloze I, má schvalovací orgán přístup k související schvalovací dokumentaci, a to až do okamžiku, kdy je schválení vydáno nebo odmítnuto.
2. K žádosti o jednorázové schválení typu musí být připojena schvalovací dokumentace uvedená v článku 22, která obsahuje veškeré příslušné informace v souladu s prováděcími akty přijatými podle tohoto nařízení, které se týkají uvedených použitelných aktů.
3. V případě kombinovaného schválení typu musí být ke schvalovací dokumentaci připojen jeden či více certifikátů schválení typu vyžadovaných podle každého z použitelných aktů, jejichž seznam je uveden v příloze I, a musí obsahovat, pokud není předkládán žádný certifikát schválení typu, informace vyžadované v souladu s prováděcími předpisy přijatými na základě tohoto nařízení ve vztahu k těmto použitelným aktům.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, poskytují se pro účely vícestupňového schválení typu tyto informace:
a)
v prvním stupni ty části dokumentace výrobce a certifikáty EU schválení typu, jež jsou důležité pro stav dokončení základního vozidla;
b)
ve druhém a dalších stupních ty části dokumentace a certifikáty EU schválení typu, které jsou důležité pro stávající stupeň výroby, a kopie certifikátu EU schválení typu vozidla vydaného na předchozím stupni výroby a veškeré podrobnosti o všech změnách nebo doplňcích provedených výrobcem na vozidle.
Informace uvedené v prvním pododstavci písm. a) a b) tohoto odstavce lze poskytnout v souladu s odstavcem 3.
5. Schvalovací orgán může prostřednictvím odůvodněné žádosti požádat výrobce o poskytnutí jakýchkoliv dalších informací potřebných k rozhodnutí o tom, jaké zkoušky jsou vyžadovány, nebo k usnadnění těchto zkoušek.
KAPITOLA V
PROVÁDĚNÍ POSTUPŮ EU SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 24
Obecná ustanovení
1. Schvalovací orgány nesmějí udělit EU schválení typu, dokud neověří opatření pro shodnost výroby uvedené v článku 28 a shodu typu vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku s platnými požadavky.
2. Schvalovací orgány udělují EU schválení typu v souladu s touto kapitolou.
3. Pokud schvalovací orgán zjistí, že typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, ačkoli je v souladu s požadovanými ustanoveními, představuje závažné nebezpečí pro bezpečnost nebo může vážně poškodit životní prostředí nebo veřejné zdraví nebo představuje závažné nebezpečí pro osádku, může odmítnout udělit EU schválení typu. V tomto případě neprodleně zašle schvalovacím orgánům ostatních členských států a Komisi podrobnou dokumentaci objasňující důvody svého rozhodnutí a uvádějící důkazy pro svá zjištění.
4. Certifikáty EU schválení typu se číslují v souladu s harmonizovaným systémem, jejž prostřednictvím prováděcích aktů stanoví Komise. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
5. Schvalovací orgán zašle pomocí společného zabezpečeného elektronického systému pro výměnu údajů pro každý typ vozidla, který schválí, schvalovacím orgánům ostatních členských států certifikát EU schválení typu vozidla i s přílohami, a to do jednoho měsíce od jeho vydání. Kopie může mít také podobu zabezpečeného elektronického souboru.
6. Schvalovací orgán neprodleně uvědomí schvalovací orgány ostatních členských států o svém odmítnutí nebo odejmutí jakéhokoliv schválení vozidla, společně s odůvodněním svého rozhodnutí.
7. Schvalovací orgán zasílá ve tříměsíčních odstupech schvalovacím orgánům ostatních členských států seznam EU schválení typu, která během předchozího období u systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků udělil, změnil, odmítl udělit nebo odejmul.
8. Pokud tak požaduje schvalovací orgán jiného členského státu, zašle schvalovací orgán, jenž udělil EU schválení typu, žadateli do jednoho měsíce od obdržení této žádosti kopii vyžádaného certifikátu EU schválení typu i s přílohami, a to pomocí společného zabezpečeného elektronického systému pro výměnu údajů. Kopie může mít také podobu zabezpečeného elektronického souboru.
9. Je-li to vyžadováno Komisí, předloží schvalovací orgán informaci uvedenou v odstavcích 5 až 8 také Komisi.
10. Schvalovací orgán zkompletuje schvalovací dokumentaci sestávající z výrobní dokumentace, ke které jsou připojeny záznamy o zkouškách a veškerá další dokumentace, kterou dodala technická zkušebna nebo schvalovací orgán do výrobní dokumentace během provádění své činnosti. Součástí výrobní dokumentace je rejstřík s vhodně číslovaným či značeným obsahem, aby bylo možno jasně identifikovat všechny stránky, a formát každého dokumentu musí umožňovat uvádění záznamů o následujících krocích při provádění EU schválení typu, zejména data revizí a aktualizací. Schvalovací orgán si ponechá informaci obsaženou ve výrobní dokumentaci, aby byla k dispozici po dobu 10 let po skončení platnosti příslušného schválení.
Článek 25
Zvláštní ustanovení týkající se certifikátu EU schválení typu
1. Certifikát EU schválení typu obsahuje tyto přílohy:
a)
schvalovací dokumentaci uvedenou v čl. 24 odst. 10;
b)
výsledky zkoušek;
c)
jméno (jména) a podpisový vzor (vzory) osoby (osob) oprávněné (oprávněných) podepisovat prohlášení o shodě a jejich funkce v podniku;
d)
v případě EU schválení typu úplného vozidla vyplněný vzor prohlášení o shodě.
2. Certifikát EU schválení typu musí být vydán na základě vzoru, který stanoví Komise prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
3. U každého typu vozidla schvalovací orgán
a)
vyplní všechny rubriky certifikátu EU schválení typu, včetně přiloženého listu s výsledky zkoušek;
b)
sestaví seznam schvalovací dokumentace;
c)
bez prodlení vydá vyplněný certifikát i s jeho přílohami žadateli.
Komise stanoví šablonu pro list s výsledky zkoušek uvedený v písmenu a) prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
4. V případě EU schválení typu, u nějž byla v souladu s článkem 35 stanovena omezení ohledně jeho platnosti nebo bylo upuštěno od některých ustanovení tohoto nařízení nebo aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů přijatých na základě tohoto nařízení, se v certifikátu EU schválení typu tato omezení nebo prominutí uvedou.
5. Pokud se výrobce rozhodne pro postup kombinovaného schválení typu, vyplní schvalovací orgán schvalovací dokumentaci s odkazy na zkušební protokoly stanovené prováděcími akty uvedenými v čl. 27 odst. 1, pro něž není k dispozici žádný certifikát EU schválení typu.
6. Pokud se výrobce rozhodne pro jednorázový postup schválení typu, sestaví schvalovací orgán seznam použitelných požadavků či aktů a přiloží tento seznam k certifikátu EU schválení typu. Komise přijme šablonu takového seznamu prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
Článek 26
Zvláštní ustanovení týkající se systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
1. EU schválení typu bude uděleno systému, který odpovídá údajům v dokumentaci výrobce a splňuje technické požadavky stanovené příslušnými akty, jež jsou uvedeny v příloze I.
2. EU schválení typu pro konstrukční část nebo samostatný technický celek bude uděleno konstrukční části nebo samostatnému technickému celku, který odpovídá údajům v dokumentaci výrobce a splňuje technické požadavky stanovené příslušnými akty, jež jsou uvedeny v příloze I.
3. Pokud se na konstrukční části nebo samostatné technické celky, ať jsou určeny k opravě, servisu nebo údržbě či nikoliv, vztahuje rovněž schválení typu pro systém související s vozidlem, nevyžaduje se žádné další schválení konstrukční části nebo samostatného technického celku, ledaže tak stanoví příslušné akty uvedené v příloze I.
4. Pokud konstrukční část nebo samostatný technický celek plní svou funkci nebo má specifické vlastnosti pouze ve spojení s jinými částmi vozidla, a proto je možné ověřit shodu s požadavky, pouze pokud konstrukční část nebo samostatný technický celek pracují ve spojení s těmito jinými částmi vozidla, rozsah EU schválení typu konstrukční části nebo samostatného technického celku se odpovídajícím způsobem omezí.
V tom případě se v certifikátu EU schválení typu uvedou všechna omezení použití této konstrukční části nebo samostatného technického celku a zvláštní podmínky pro jejich montáž.
V případech, kdy jsou taková konstrukční část nebo samostatný technický celek montovány výrobcem vozidla, se ověří dodržení všech použitelných omezení použití nebo podmínek pro montáž během schvalování vozidla.
Článek 27
Zkoušky vyžadované pro EU schválení typu
1. Dodržení technických předpisů stanovených v tomto nařízení a v aktech uvedených v příloze I se prokazuje vhodnými zkouškami provedenými určenými technickými zkušebnami.
Použijí se zkušební postupy uvedené v prvním pododstavci a zvláštní zařízení a nářadí předepsané pro provedení těchto zkoušek, které jsou stanoveny příslušnými akty uvedenými v příloze I.
Formát zkušebního protokolu bude v souladu s obecnými požadavky, které stanovila Komise prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
2. Výrobce dá schvalovacímu orgánu k dispozici tolik vozidel, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, kolik je jich podle příslušných aktů uvedených v příloze I potřeba k provedení požadovaných zkoušek.
3. Vyžadované zkoušky se provádějí na vozidlech, konstrukčních částech a samostatných technických celcích představujících typ, jenž má být schválen.
Výrobce však může po dohodě se schvalovacím orgánem vybrat vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, který, třebaže nepředstavuje schvalovaný typ, spojuje ve vztahu k požadované úrovni výkonů řadu nejméně příznivých vlastností. K rozhodování během výběru lze využít zkušební metody se simulací.
4. Se souhlasem schvalovacího orgánu lze jako alternativu ke zkušebním postupům uvedeným v odstavci 1 použít zkušební metody se simulací, a to na žádost výrobce podanou s přihlédnutím k požadavkům stanoveným v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle odstavce 6.
5. Zkušební metody se simulací musí splňovat podmínky v aktech s přenesenou pravomocí přijatých podle odstavce 6.
6. S cílem zajistit, aby výsledky získané prostřednictvím zkoušek se simulací byly stejně důvěryhodné jako výsledky z fyzických zkoušek, je Komisi svěřena pravomoc přijímat v souladu s článkem 71 akty v přenesené pravomoci týkající se požadavků, které mohou být předmětem zkoušek se simulací, a podmínek, za kterých tyto zkoušky se simulací mají proběhnout. Při přijímání těchto aktů bude Komise jako z vhodného základu vycházet z požadavků a postupů stanovených v příloze XVI směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (33).
Článek 28
Opatření pro shodnost výroby
1. Schvalovací orgán, který uděluje EU schválení typu, přijme nezbytná opatření, aby, v případě potřeby ve spolupráci se schvalovacími orgány ostatních členských států, ověřil, že byla přijata dostatečná opatření k zajištění shody vyráběných vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků se schváleným typem.
2. Schvalovací orgán, který uděluje schválení typu úplného vozidla, přijme nezbytná opatření, jejichž cílem je ověřit, zda jsou prohlášení o shodě vydaná výrobcem v souladu s článkem 33. Za tímto účelem schvalovací orgán ověří, zda je dostatečný počet vybraných prohlášení o shodě v souladu s článkem 33 a zda výrobce přijal vhodná opatření k zajištění správnosti údajů uvedených v prohlášeních o shodě.
3. Schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, přijme s ohledem na toto schválení nezbytná opatření, aby, v případě potřeby ve spolupráci se schvalovacími orgány ostatních členských států, ověřil, zda jsou opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 nadále dostatečná k tomu, aby se vyráběná vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky nadále shodovaly se schváleným typem, a zda jsou prohlášení o shodě nadále v souladu s článkem 33.
4. Za účelem ověření, zda se vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek shodují se schváleným typem, může schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, provést jakékoli kontroly nebo zkoušky vyžadované pro EU schválení typu na vzorcích odebraných v zařízeních výrobce, včetně výrobních zařízení.
5. Pokud schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, zjistí, že se opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 nepoužívají, významným způsobem se odchylují od dohodnutých opatření a kontrolních plánů, přestala se používat nebo již nejsou považována za adekvátní, ačkoliv se ve výrobě pokračuje, přijme nezbytná opatření pro zajištění správného provádění postupu týkajícího se shodnosti výroby nebo odejme schválení typu.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71 týkající se podrobných opatření, pokud jde o shodnost výroby. První tyto akty v přenesené pravomoci budou přijaty do 31. prosince 2014.
KAPITOLA VI
ZMĚNY EU SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 29
Obecná ustanovení
1. Výrobce neprodleně sdělí schvalovacímu orgánu, který udělil EU schválení typu, každou změnu údajů zaznamenaných ve schvalovací dokumentaci.
Uvedený schvalovací orgán určí, který z postupů stanovených v článku 30 se má použít.
V případě potřeby může schvalovací orgán po konzultaci s výrobcem rozhodnout, že je třeba udělit nové EU schválení typu.
2. Žádost o změnu EU schválení typu se podává výlučně schvalovacímu orgánu, který udělil původní EU schválení typu.
3. Pokud schvalovací orgán shledá, že pro účely provedení změny je nezbytné kontroly nebo zkoušky opakovat, vyrozumí o tom výrobce.
Postupy uvedené v článku 30 se uplatní, pouze pokud na základě těchto kontrol nebo zkoušek schvalovací orgán usoudí, že požadavky týkající se EU schválení typu jsou nadále splněny.
Článek 30
Revize a rozšíření EU schválení typu
1. Pokud se změnily údaje zaznamenané ve schvalovací dokumentaci, aniž by bylo nutné opakovat kontroly nebo zkoušky, označí se změna jako „revize“.
V tom případě vydá schvalovací orgán podle potřeby revidované stránky schvalovací dokumentace a na každé revidované stránce zřetelně vyznačí povahu změny a datum jejího nového vydání. Za splnění tohoto požadavku se považuje rovněž vydání konsolidované a aktualizované verze schvalovací dokumentace spolu s podrobným popisem změn.
2. Změna se označí jako „rozšíření“, pokud se údaje ve schvalovací dokumentaci změnily a pokud platí kterékoliv z následujících tvrzení:
a)
jsou požadovány další kontroly nebo zkoušky;
b)
změnily se jakékoliv informace o certifikátu EU schválení typu, s výjimkou jeho příloh;
c)
vstoupí v platnost nové požadavky podle některého z aktů uvedených v příloze I pro schválený typ vozidla nebo schválený systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek.
V případě rozšíření vydá schvalovací orgán aktualizovaný certifikát EU schválení typu označený číslem rozšíření následujícím po čísle řady již udělených rozšíření. V tomto certifikátu schválení typu se zřetelně vyznačí důvod rozšíření a datum jeho nového vydání.
3. Při každém vydání změněných stránek nebo konsolidované a aktualizované verze se odpovídajícím způsobem upraví i seznam schvalovací dokumentace přiložený k certifikátu schválení typu, aby uváděl datum posledního rozšíření nebo revize nebo datum poslední konsolidace aktualizované verze.
4. Změna schválení typu vozidla se nevyžaduje, pokud nové požadavky uvedené v odst. 2 písm. c) nejsou z technického hlediska pro tento typ vozidla důležité nebo se týkají jiných kategorií vozidel, než je kategorie, do které vozidlo patří.
Článek 31
Vydání a oznámení změn
1. V případě rozšíření musí být aktualizovány všechny příslušné části certifikátu EU schválení typu, jeho přílohy a seznam schvalovací dokumentace. Aktualizovaný certifikát a jeho přílohy se bez prodlení vydají žadateli.
2. V případě revize vydá schvalovací orgán žadateli bez prodlení revidované dokumenty nebo případně konsolidovanou a aktualizovanou verzi, včetně revidovaného seznamu schvalovací dokumentace.
3. Schvalovací orgán oznámí každou změnu učiněnou v EU schválení typu schvalovacím orgánům ostatních členských států v souladu s postupy uvedenými v článku 24.
KAPITOLA VII
PLATNOST EU SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 32
Skončení platnosti
1. EU schválení typu musí být vydáno s neomezenou dobou platnosti.
2. Platnost EU schválení typu vozidla končí v těchto případech:
a)
nové požadavky použitelné na schválený typ vozidla se stanou závaznými pro dodání na trh, registraci vozidla nebo jeho uvedení do provozu a schválení typu nelze odpovídajícím způsobem aktualizovat;
b)
výroba schváleného vozidla je s konečnou platností dobrovolně ukončena;
c)
doba platnosti schválení skončí z důvodu omezení v souladu s článkem 35 odst. 6;
d)
schválení bylo odejmuto podle čl. 28 odst. 5, čl. 44 odst. 1 nebo čl. 47 odst. 4.
3. Pokud se stane neplatnou pouze jedna varianta v rámci typu nebo jedna verze v rámci varianty, pozbývají EU schválení typu daného vozidla platnosti pouze pro danou variantu nebo verzi.
4. Pokud je s konečnou platností ukončena výroba konkrétního typu vozidla, oznámí výrobce tuto skutečnost schvalovacímu orgánu, který udělil EU schválení typu pro dané vozidlo.
Do jednoho měsíce po obdržení oznámení uvedeného v prvním pododstavci uvědomí schvalovací orgán, jenž vozidlu udělil EU schválení typu, odpovídajícím způsobem schvalovací orgány ostatních členských států.
5. Aniž je dotčen odstavec 4, má-li EU schválení typu vozidla pozbýt platnosti, oznámí výrobce tuto skutečnost schvalovacímu orgánu, který udělil EU schválení typu.
Schvalovací orgán, jenž udělil EU schválení typu, bez prodlení sdělí všechny důležité informace schvalovacím orgánům ostatních členských států, aby bylo možno případně použít článek 39.
Ve sdělení uvedeném v druhém pododstavci se uvede zejména datum výroby a identifikační číslo posledního vyrobeného vozidla.
KAPITOLA VIII
PROHLÁŠENÍ O SHODĚ A OZNAČENÍ
Článek 33
Prohlášení o shodě
1. Výrobce jako držitel schválení typu vozidla vydává v papírové verzi prohlášení o shodě, jímž musí být opatřeno každé vozidlo, ať úplné, neúplné nebo dokončené, jež bylo vyrobeno ve shodě se schváleným typem vozidla.
Toto prohlášení se vydá kupujícímu zdarma společně s vozidlem. Jeho vydání nelze podmiňovat výslovnou žádostí ani poskytnutím dalších informací výrobci.
Na žádost majitele vozidla je výrobce vozidla po dobu deseti let od data výroby vozidla povinen vydat duplikát prohlášení o shodě, přičemž platba za tento duplikát nemá převýšit náklady na jeho vydání. Na přední straně každého duplikátu prohlášení musí být jasně uvedeno označení „duplikát“.
2. Výrobce musí použít vzor pro prohlášení o shodě přijatý Komisí prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. Prohlášení o shodě je upraveno tak, aby se zabránilo jeho padělání. Za tímto účelem prováděcí akty stanoví, že papír používaný na prohlášení musí být chráněn několika ochrannými prvky. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
3. Prohlášení o shodě bude vystaveno v alespoň jednom z úředních jazyků Unie. Kterýkoli členský stát může požádat, aby bylo prohlášení o shodě přeloženo do jeho vlastního úředního jazyka či jazyků.
4. Osoba(y) oprávněná(é) podepsat prohlášení o shodě musí být zaměstnána(y) v organizaci výrobce a musí být řádně pověřena(y) jejím vedením, aby v plném rozsahu nesla(y) právní odpovědnost výrobce, pokud jde o návrh a konstrukci nebo o shodnost výroby vozidla s předpisy.
5. Prohlášení o shodě se vyplňuje v celém rozsahu a nesmí obsahovat jiná omezení týkající se použití vozidla než ta, jež jsou stanovena v tomto nařízení nebo v jakémkoli z aktů v přenesené pravomoci přijatém na základě tohoto nařízení.
6. U neúplného nebo dokončeného vozidla vyplňuje výrobce pouze ty body prohlášení o shodě, které byly v probíhajícím stupni schvalování typu doplněny nebo změněny, a popřípadě připojí k tomuto prohlášení veškerá prohlášení o shodě vydaná v předchozích stupních.
7. V prohlášení o shodě pro vozidla schválená v souladu s čl. 35 odst. 2 se v jeho záhlaví uvede věta „Schválení typu na základě článku 26 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 167/2013 ze dne 5. února 2013 o schvalování zemědělských a lesnických vozidel a dozoru nad trhem s těmito vozidly (prozatímní schválení) pro úplná a dokončená vozidla“.
8. V prohlášení o shodě stanoveném v prováděcích aktech podle odstavce 2 pro vozidla, jejichž typ byl schválen v souladu s článkem 37, se v záhlaví uvede věta „Schválení typu pro úplná a dokončená vozidla v malých sériích“ a v těsné blízkosti u ní rok výroby a následně pořadové číslo v rozmezí od 1 do mezní hodnoty uvedené v tabulce v příloze II, jež označuje pro každý rok výroby zařazení tohoto vozidla do pořadí výroby připadající na tento rok.
9. Aniž je dotčen odstavec 1, může výrobce předávat prohlášení o shodě registračnímu orgánu kteréhokoliv členského státu elektronickými prostředky.
Článek 34
Povinný štítek s řádným označením vozidel a značka schválení typu konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
1. Výrobce vozidla opatří každé vozidlo vyrobené ve shodě se schváleným typem povinným štítkem s řádným označením dle požadavků příslušného prováděcího aktu přijatého podle odstavce 3.
2. Výrobce konstrukční části nebo samostatného technického celku, ať už je částí systému či nikoliv, opatří každou konstrukční část nebo samostatný technický celek vyrobený ve shodě se schváleným typem značkou schválení typu požadovanou příslušným prováděcím aktem přijatým na základě tohoto nařízení nebo příslušným nařízením EHK OSN nebo kodexem OECD.
Pokud není taková značka schválení typu požadována, opatří výrobce tuto část nebo celek alespoň svou výrobní nebo obchodní značkou, číslem typu nebo identifikačním číslem.
3. Povinný štítek a EU značka schválení typu musí být ve shodě se vzorem stanoveným Komisí prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
KAPITOLA IX
VÝJIMKY PRO NOVÉ TECHNOLOGIE NEBO NOVÉ KONCEPCE
Článek 35
Výjimky pro nová technická řešení nebo nové koncepce
1. Výrobce může požádat o EU schválení typu pro typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku obsahující technická řešení nebo koncepce, jež jsou neslučitelné s jedním nebo více akty uvedenými v příloze I.
2. Schvalovací orgán může udělit EU schválení typu uvedené v odstavci 1, pokud jsou splněny všechny následující podmínky:
a)
žádost uvádí důvody, proč daná technická řešení nebo koncepce činí systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek neslučitelným s jedním nebo více akty uvedenými v příloze I;
b)
žádost popisuje u nové technologie bezpečnost a dopady na životní prostředí a opatření přijatá k tomu, aby byla zajištěna alespoň rovnocenná úroveň bezpečnosti a ochrany životního prostředí, jakou stanoví požadavky, z nichž se požaduje výjimka;
c)
je předložen popis zkoušek i s jejich výsledky, které prokazují, že jsou splněny podmínky uvedené v písmeni b).
3. Udělení tohoto EU schválení typu, jímž je přiznána výjimka pro nové technologie nebo nové koncepce, podléhá schválení ze strany Komise. Toto schválení bude učiněno prostřednictvím prováděcího aktu. Tento prováděcí akt se přijímá přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2.
4. Schvalovací orgán může do rozhodnutí Komise o tom, zda je povolení uděleno, již udělit typu vozidla, na nějž se vztahuje požadovaná výjimka, EU schválení typu, které je však prozatímní a platí pouze na území daného členského státu. Schvalovací orgán o tom neprodleně uvědomí Komisi a ostatní členské státy prostřednictvím dokumentace obsahující údaje uvedené v odstavci 2.
V záhlaví certifikátu schválení typu a prohlášení o shodě musí být jasně vyznačena skutečnost, že se jedná o prozatímní dokumenty s omezenou územní platností. Komise může přijmou prováděcí akty s cílem stanovit harmonizované vzory certifikátu schválení typu a prohlášení o shodě pro účely tohoto odstavce. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2.
5. Ostatní schvalovací orgány mohou rozhodnout o přijetí prozatímního schválení písemnou formou, jak je uvedeno v odstavci 4, na svém území.
6. V povolení, které vydává Komise, uvedeném v odstavci 3, se popřípadě rovněž uvede, zda jeho platnost podléhá nějakým omezením. Schválení typu však v každém případě platí alespoň po dobu 36 měsíců.
7. Pokud se Komise rozhodne povolení odmítnout, schvalovací orgán ihned vyrozumí držitele prozatímního schválení typu uvedeného v odstavci 3, že prozatímní schválení bude zrušeno šest měsíců po dni, kdy Komise rozhodla o jeho odmítnutí.
Vozidla vyrobená ve shodě s prozatímním schválením před skončením jeho platnosti však mohou být uvedena na trh, registrována nebo uvedena do provozu v kterémkoliv členském státě, jenž prozatímní schválení přijal.
Článek 36
Pozdější úprava aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů
1. Pokud Komise schválí udělení výjimky podle článku 35, okamžitě přijme nezbytné kroky, aby dotčené akty v přenesené pravomoci nebo prováděcí akty přizpůsobila technickému pokroku.
Pokud se výjimka podle článku 35 týká nařízení EHK OSN, navrhne Komise změnu příslušného nařízení EHK OSN v souladu s postupem použitelným podle revidované dohody z roku 1958.
2. Po změně příslušných aktů se zruší veškerá omezení v rozhodnutí Komise o schválení výjimky.
Pokud nebyly přijaty nezbytné kroky k úpravě aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů, může Komise na žádost členského státu, který schválení udělil, vydat prostřednictvím prováděcího aktu přijatého přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2 rozhodnutí a prodloužit platnost schválení typu.
KAPITOLA X
VOZIDLA VYRÁBĚNÁ V MALÝCH SÉRIÍCH
Článek 37
Vnitrostátní schválení typu malých sérií
1. Výrobce může požádat o vnitrostátní schválení typu malých sérií typu vozidla v rámci ročních kvantitativních omezení stanovených v příloze II. Tato omezení se vztahují na dodání na trh, registraci nebo uvedení do provozu vozidel schváleného typu na trhu každého členského státu v daném roce.
Pro vnitrostátní schválení typu malých sérií může schvalovací orgán, pokud k tomu má rozumné důvody, upustit od dodržení jednoho nebo více ustanovení tohoto nařízení a jednoho nebo více ustanovení jednoho nebo více aktů uvedených v příloze I, přičemž musí upřesnit odpovídající alternativní požadavky.
2. Alternativní požadavky zmíněné v odstavci 1 zajistí úroveň funkční bezpečnosti a ochranu životního prostředí a bezpečnost osádky, jež je v nejvyšší možné míře rovnocenná úrovni stanovené příslušnými akty uvedenými v příloze I.
3. Pro účely vnitrostátního schválení typu vozidel podle tohoto článku budou schváleny systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jejichž typ je schválen v souladu s akty uvedenými v příloze I.
4. Certifikát schválení typu pro vozidla, jež obdržela schválení typu podle tohoto článku, je navržen podle vzoru uvedeného v čl. 25 odst. 2, ale nesmí být nadepsán „certifikát EU schválení typu vozidla“ a musí specifikovat obsah výjimek udělených v souladu s odstavcem 1. Certifikáty schválení typu se číslují v souladu s harmonizovaným systémem uvedeným v čl. 24 odst. 4.
5. Platnost vnitrostátního schválení typu malých sérií je omezena na území členského státu, jehož schvalovací orgán schválení udělil.
6. Avšak na žádost výrobce se doporučenou zásilkou nebo elektronickou poštou schvalovacím orgánům členských států určených výrobcem zašle kopie certifikátu schválení typu a jeho příloh.
7. Schvalovací orgány členských států určené výrobcem rozhodnou do tří měsíců od obdržení žádosti uvedené v odstavci 6, zda schválení typu přijmou či nikoliv. Své rozhodnutí pak formálně sdělí schvalovacímu orgánu, jenž udělil vnitrostátní schválení typu malých sérií.
8. Schvalovací orgány členských států vnitrostátní schválení typu přijmou, ledaže se mohou odůvodněně domnívat, že vnitrostátní technické požadavky, na jejichž základě bylo vozidlo schváleno, neodpovídají jejich vlastním požadavkům.
9. Na žádost žadatele o vnitrostátní schválení typu malých sérií, jenž si přeje uvést na trh nebo zaregistrovat vozidlo v jiném členském státě, poskytne schvalovací orgán, který udělil vnitrostátní schválení typu malých sérií, vnitrostátnímu orgánu tohoto jiného členského státu kopii certifikátu schválení typu i se schvalovací dokumentací. Použijí se odstavce 7 a 8.
KAPITOLA XI
DODÁNÍ NA TRH, REGISTRACE NEBO UVEDENÍ DO PROVOZU
Článek 38
Dodání na trh, registrace nebo uvedení vozidel do provozu
1. Aniž jsou dotčeny články 41 a 44, vozidla, pro které je EU schválení typu úplného vozidla povinné nebo pro které získal výrobce takové schválení podle tohoto nařízení, mohou být dodána na trh, zaregistrována nebo uvedena do provozu pouze tehdy, jsou-li opatřena platným prohlášením o shodě vydaným v souladu s článkem 33.
Pokud jde o neúplná vozidla, je dodání takových vozidel na trh nebo jejich uvedení do provozu povoleno, avšak orgány členských států odpovědné za registraci vozidla mohou odmítnout povolení registrace a používání takových vozidel na pozemních komunikacích.
2. Článek 1 se nevztahuje na vozidla určená k užití v ozbrojených silách, v civilní obraně, požární službě a v silách zajišťujících udržování veřejného pořádku ani na vozidla schválená podle článků 37.
Článek 39
Dodání na trh, registrace nebo uvedení do provozu vozidel z výběhu série
1. V rámci omezení týkajících se výběhu série a časových omezení uvedených v odstavcích 2 a 4, vozidla odpovídající typu vozidla, jehož EU schválení typu pozbylo platnosti podle článku 32, mohou být dodána na trh, registrována nebo uváděna do provozu.
První pododstavec se použije pouze na vozidla na území Unie, na něž se v době jejich výroby vztahovalo platné EU schválení typu, která však nebyla před tím, než toto EU schválení typu pozbylo platnosti, buď dodána na trh, zaregistrována, nebo uvedena do provozu.
2. Odstavec 1 se uplatní u úplných vozidel po dobu 24 měsíců ode dne, k němuž pozbylo EU schválení typu platnosti, a u dokončených vozidel po dobu 30 měsíců od uvedeného dne.
3. Výrobce, který si přeje využít odstavce 1, podá žádost příslušnému vnitrostátnímu orgánu každého členského státu, v němž mají být daná vozidla dodána na trh, zaregistrována nebo uvedena do provozu. V této žádosti se uvedou všechny technické a ekonomické důvody, jež brání tomu, aby tato vozidla splňovala nové požadavky na schválení typu.
Dotyčný vnitrostátní orgán do tří měsíců od obdržení této žádosti rozhodne, zda a v jakém množství povolí registraci těchto vozidel na svém území.
4. Počet vozidel z výběhu série nepřekročí 10 % počtu vozidel zaregistrovaných během předchozích dvou let nebo 20 vozidel na členský stát, podle toho, co je vyšší.
5. V prohlášení o shodě vozidel uvedených do provozu v rámci tohoto postupu musí být proveden zvláštní záznam uvádějící, že se jedná o vozidlo „z výběhu série“.
6. Členské státy zajistí, aby byl účinně sledován počet vozidel, jež mají být dodána na trh, zaregistrována nebo uvedena do provozu podle postupu stanoveného v tomto článku.
7. Tento článek se uplatní pouze na přerušení z důvodu ukončení platnosti schválení typu v případě uvedeném v čl. 32 odst. 2 písm. a).
Článek 40
Dodání na trh nebo uvedení do provozu konstrukčních částí a samostatných technických celků
1. Konstrukční části a samostatné technické celky mohou být dodávány na trh nebo uváděny do provozu pouze v případě, že odpovídají požadavkům příslušných aktů uvedených v příloze I a jsou řádně označeny v souladu s článkem 34.
2. Odstavec 1 se nepoužije v případě konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jež jsou speciálně vyrobeny nebo zkonstruovány pro nová vozidla, na něž se toto nařízení nevztahuje.
3. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy povolit dodání na trh nebo uvedení do provozu konstrukčních částí a samostatných technických celků, jež byly osvobozeny od dodržení jednoho nebo více ustanovení tohoto nařízení podle článku 35 nebo jsou určeny k montáži na vozidla, na něž se vztahují schválení udělená podle článku 37, týkající se dané konstrukční části nebo samostatného technického celku.
4. Odchylně od odstavce 1 a pokud není v tomto nařízení nebo v jednom z jeho aktů v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení stanoveno jinak, mohou členské státy povolit dodání na trh nebo uvedení do provozu konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jež jsou určeny k montáži na vozidla, u nichž v době jejich dodání na trh nebo uvedení do provozu nebylo podle tohoto nařízení nebo podle směrnice 2003/37/ES požadováno schválení typu.
KAPITOLA XII
OCHRANNÉ DOLOŽKY
Článek 41
Postup zacházení s vozidly, systémy, konstrukčními částmi nebo samostatnými technickými celky představujícími závažné nebezpečí na vnitrostátní úrovni
1. Pokud orgány pro dozor nad trhem jednoho členského státu přijaly opatření podle článku 20 nařízení (ES) č. 765/2008 nebo pokud mají dostatečné důvody se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, na něž se vztahuje toto nařízení, představují závažné nebezpečí pro zdraví či bezpečnost osob nebo pro další oblasti veřejného zájmu, na něž se vztahuje toto nařízení, provedou schvalovací orgány, které udělily povolení, hodnocení, zda dotčené vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek splňují všechny požadavky stanovené tímto nařízením. Příslušné hospodářské subjekty v plné míře spolupracují se schvalovacími orgány a orgány pro dozor nad trhem.
Pokud v průběhu tohoto hodnocení schvalovací orgán, který udělil povolení, zjistí, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nesplňují požadavky stanovené tímto nařízením, neprodleně dotčenému hospodářskému subjektu nařídí, aby přijal veškerá vhodná nápravná opatření, kterými uvede vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek v soulad s těmito požadavky, nebo aby vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek stáhl z trhu nebo z oběhu v přiměřené lhůtě odpovídající povaze rizika.
Na opatření uvedená v druhém pododstavci tohoto odstavce se použije článek 21 nařízení (ES) č. 765/2008.
2. Domnívají-li se orgány pro dozor nad trhem, že se neshoda netýká pouze území jejich členského státu, informují Komisi a ostatní členské státy o výsledcích hodnocení a o opatřeních, jejichž provedení žádají od hospodářského subjektu.
3. Hospodářský subjekt u všech nevyhovujících vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, které uvedl na trh, zaregistroval nebo za jejichž uvedení do provozu odpovídá, zajistí přijetí veškerých vhodných nápravných opatření.
4. Pokud hospodářský subjekt ve lhůtě uvedené v odst. 1 druhém pododstavci nepřijme přiměřená nápravná opatření, přijmou vnitrostátní orgány veškerá vhodná opatření a na trhu svého členského státu zakáží nebo omezí dodávání na trh, registraci nebo uvedení do provozu nevyhovujících vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků nebo je stáhnou z trhu nebo z oběhu.
5. Vnitrostátní orgány neprodleně uvědomí Komisi a ostatní členské státy o opatřeních uvedených v odstavci 4.
Součástí poskytovaných informací jsou všechny dostupné podrobnosti, zejména údaje nezbytné k identifikaci nevyhovujícího vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, údaje o jejich původu, povaze údajné neshody a souvisejícího rizika, povaze a délce trvání opatření přijatých na vnitrostátní úrovni a stanoviska příslušného hospodářského subjektu. Schvalovací orgány zejména uvedou, zda je důvodem neshody některá z těchto skutečností:
a)
vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nesplňují požadavky týkající se zdraví nebo bezpečnosti osob, ochrany životního prostředí nebo dalších oblastí veřejného zájmu, na něž se vztahuje toto nařízení;
b)
existují nedostatky v příslušných aktech uvedených v příloze I.
6. Členské státy do jednoho měsíce uvědomí Komisi a ostatní členské státy o veškerých opatřeních, která přijaly, a sdělí všechny další údaje o neshodě dotčeného vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, které mají k dispozici, a v případě nesouhlasu s oznámenými vnitrostátními opatřeními sdělí své námitky.
7. Pokud do jednoho měsíce od přijetí informací uvedených v odstavci 6 tohoto článku nepodá žádný jiný členský stát ani Komise námitku k opatření, které členský stát přijal, bude toto opatření vyhodnoceno Komisí podle článku 42.
8. Členské státy zajistí, aby byla v souvislosti s dotčeným vozidlem, systémem, konstrukční částí nebo samostatným technickým celkem přijata vhodná omezující opatření, jako je například okamžité stažení daného vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku z jejich trhu.
Článek 42
Ochranný postup Unie
1. Pokud jsou během postupu uvedeného v čl. 41 odst. 3 a 4 vzneseny námitky proti opatření členského státu nebo pokud se Komise domnívá, že je vnitrostátní opatření v rozporu s právními předpisy Unie, provede Komise po konzultaci s členskými státy a příslušným hospodářským subjektem nebo subjekty neprodleně hodnocení těchto vnitrostátních opatření. Na základě výsledků tohoto hodnocení Komise rozhodne přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2, zda lze vnitrostátní opatření považovat za oprávněné, či nikoli.
Komise oznámí své rozhodnutí všem členským státům a příslušnému hospodářskému subjektu nebo subjektům.
2. Pokud je vnitrostátní opatření považováno Komisí za oprávněné, všechny členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby byly nevyhovující vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek staženy z jejich trhu; členské státy o tom informují Komisi. Je-li vnitrostátní opatření považováno za neoprávněné, dotčený členský stát toto opatření zruší nebo je změní, a to v souladu s rozhodnutím uvedeným v odstavci 1.
3. Pokud je vnitrostátní opatření považováno za oprávněné a je přisuzováno nedostatkům v tomto nařízení nebo v aktech v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení, Komise navrhne následující vhodná opatření:
a)
jedná-li se o akty v přenesené pravomoci nebo prováděcí akty přijaté na základě tohoto nařízení, Komise navrhne nezbytné změny dotčeného aktu;
b)
jedná-li se o předpisy EHK OSN, navrhne Komise nezbytné návrhy změny příslušných nařízení EHK OSN v souladu s postupem použitelným podle revidované dohody z roku 1958.
Článek 43
Vyhovující vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, které představují závažné nebezpečí
1. Pokud členský stát po provedení hodnocení podle čl. 41 odst. 1 zjistí, že ačkoli jsou vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky v souladu s příslušnými požadavky nebo jsou řádně označeny, představují závažné nebezpečí pro bezpečnost nebo mohou vážně ohrozit životní prostředí nebo veřejné zdraví, nařídí příslušnému hospodářskému subjektu, aby přijal veškerá vhodná opatření a zajistil, aby dotčené vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek po uvedení na trh, registraci nebo uvedení do provozu již toto nebezpečí nepředstavovaly, nebo aby dotčené vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek v přiměřené lhůtě odpovídající povaze rizika stáhl z trhu nebo z oběhu. Dokud výrobce vozidla nepřijme veškerá vhodná opatření, může členský stát registraci těchto vozidel odmítat.
2. U vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku uvedeného v odstavci 1 hospodářský subjekt zajistí, aby byla ve vztahu ke všem těmto vozidlům, systémům, konstrukčním částem nebo samostatným technickým celkům, které byly uvedeny na trh, zaregistrovány nebo uvedeny do provozu v Unii, přijata nápravná opatření.
3. Členský stát uvedený v odstavci 1 do jednoho měsíce informuje Komisi a ostatní členské státy o všech dostupných podrobnostech, zejména o údajích nezbytných pro identifikaci dotčeného vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, původu a dodavatelského řetězce vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, povahy souvisejícího rizika a povahy a o trvání přijatých vnitrostátních opatření.
4. Komise neprodleně konzultuje členské státy a příslušný hospodářský subjekt nebo subjekty, a zejména schvalovací orgán, který udělil schválení typu, a vyhodnotí opatření přijatá na vnitrostátní úrovni. Na základě tohoto hodnocení Komise rozhodne, zda lze vnitrostátní opatření uvedená v odstavci 1 považovat za oprávněná, či nikoli, a v případě nutnosti navrhne vhodná opatření.
5. Rozhodnutí Komise je určeno všem členským státům a Komise o něm neprodleně uvědomí členské státy a příslušný hospodářský subjekt nebo subjekty.
Článek 44
Vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jež se neshodují se schváleným typem
1. Jestliže se nová vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky vybavené prohlášením o shodě nebo opatřené značkou schválení neshodují s typem, který byl schválen, schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, přijme nezbytná opatření včetně odejmutí schválení typu, aby byla vyráběná vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky uvedeny ve shodu se schváleným typem.
2. Pro účely odstavce 1 se odchylky od údajů uvedených v certifikátu EU schválení typu nebo ve schvalovací dokumentaci považují za nedodržení shody se schváleným typem.
3. Pokud vnitrostátní schvalovací orgán prokáže, že se nová vozidla, konstrukční části nebo samostatné technické celky vybavené prohlášením o shodě nebo opatřené značkou schválení typu vydanou v jiném členském státě neshodují se schváleným typem, může požádat schvalovací orgán, který EU schválení typu udělil, aby ověřil, zda se jednotlivá vyráběná vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky i nadále shodují se schváleným typem. Po obdržení takové žádosti přijme schvalovací orgán, který vydal EU schválení typu, co nejdříve, nejpozději však do tří měsíců ode dne podání žádosti, nezbytná opatření.
4. Schvalovací orgán požádá schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu pro systém, konstrukční část, samostatný technický celek nebo neúplné vozidlo, aby přijal nezbytná opatření k zajištění toho, aby byla vyráběná vozidla opět uvedena do shody se schváleným typem v následujících případech:
a)
u EU schválení typu vozidla, pokud neshoda vozidla vyplývá výlučně z neshody systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku;
b)
u vícestupňového schválení typu, pokud neshoda dokončeného vozidla vyplývá výlučně z neshody systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, jež tvoří část neúplného vozidla, nebo z neshody samotného neúplného vozidla.
5. Po obdržení takové žádosti přijme dotyčný schvalovací orgán co nejdříve, nejpozději však do tří měsíců ode dne podání žádosti nezbytná opatření, v případě potřeby společně se schvalovacím orgánem, který žádost podal.
6. Je-li zjištěna neshoda, přijme schvalovací orgán členského státu, který udělil EU schválení typu pro systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nebo pro neúplné vozidlo, opatření uvedená v odstavci 1.
Schvalovací orgány se ve lhůtě jednoho měsíce vzájemně informují o každém odejmutí EU schválení typu a o jeho důvodech.
7. Pokud schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, popírá existenci neshody, o níž byl uvědomen, usilují dotyčné členské státy o urovnání sporu. Komise je průběžně informována a v případě potřeby uspořádá vhodná jednání s cílem dosáhnout urovnání sporu.
Článek 45
Uvedení částí a zařízení, jež mohou představovat závažné nebezpečí pro správné fungování základních systémů, na trh nebo do provozu
1. Části nebo zařízení, jež mohou představovat závažné nebezpečí pro správné fungování systémů, které mají zásadní význam pro bezpečnost vozidla nebo jeho environmentální výkonnost, nebudou uvedeny na trh, zaregistrovány ani uvedeny do provozu a budou zakázány, pokud nebyly schváleny schvalovacím orgánem v souladu s čl. 46 odst. 1, 2 a 4.
2. S cílem zajistit jednotné uplatňování odstavce 1, může Komise přijmout prováděcí akty, aby mohla vypracovat seznam takových částí nebo zařízení na základě dostupných informací, a zejména informací poskytnutých členskými státy, které upozorňují na:
a)
závažnost rizika, pokud jde o bezpečnost vozidla vybaveného dotyčnými částmi nebo zařízením nebo jeho environmentální výkonnost;
b)
případný dopad na spotřebitele a výrobce na trhu s náhradními částmi při stanovení případného požadavku na schválení u částí nebo zařízení podle tohoto článku.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2.
3. Odstavec 1 se nevztahuje na původní části nebo zařízení a na části nebo zařízení, jejichž typ je schválen v souladu s některým z aktů uvedených v příloze I, vyjma případů, kdy se schválení vztahuje k jiným hlediskům než k těm, na něž se vztahuje odstavec 1.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71 jimiž stanoví, které požadavky musí části a zařízení uvedené v odstavci 1 tohoto článku splňovat.
5. Tyto požadavky mohou být založeny na aktech uvedených v příloze I nebo mohou sestávat ze srovnání částí nebo zařízení s environmentální a bezpečností výkonností původního vozidla nebo případně některé z jeho částí. V obou případech musí tyto požadavky zajistit, aby části nebo zařízení neohrozily fungování těch systémů, jež jsou důležité pro bezpečnost vozidla nebo jeho environmentální výkonnost.
Článek 46
Části nebo zařízení, jež mohou představovat závažné nebezpečí pro správné fungování základních systémů - související požadavky
1. Pro účely čl. 45 odst. 1 předá výrobce částí nebo zařízení schvalovacímu orgánu žádost, k níž připojí zkušební protokol navržený určenou technickou zkušebnou, jenž osvědčuje, že části nebo zařízení, pro něž je požadováno schválení, splňují požadavky uvedené v čl. 45 odst. 4. Výrobce může předložit pouze jednu žádost na typ a část, a to pouze u jednoho schvalovacího orgánu.
Pokud to požaduje příslušný orgán jiného členského státu, zašle schvalovací orgán, jenž povolení udělil, žadateli do jednoho měsíce od obdržení této žádosti kopii požadovaného certifikátu o povolení i s přílohami, a to pomocí společného zabezpečeného elektronického systému pro výměnu údajů. Kopie může mít také podobu zabezpečeného elektronického souboru.
2. Žádost obsahuje podrobnosti o výrobci částí nebo zařízení, typu, označení a číslech částí nebo zařízení, jakož i jméno výrobce vozidla, typ vozidla a případně rok výroby nebo jakékoliv jiné informace umožňující identifikaci vozidla, pro něž jsou tyto části nebo zařízení určena.
Pokud schvalovací orgán dojde při zohlednění zkušebního protokolu a dalších důkazů k závěru, že dotyčné části nebo zařízení splňují požadavky uvedené v čl. 45 odst. 4, vydá povolení opravňující k uvedení těchto částí nebo zařízení na trh a do provozu, s výhradou odst. 4 druhého pododstavce tohoto článku.
Schvalovací orgán vydá výrobci neprodleně certifikát.
3. Komise může přijmout prováděcí akty s cílem stanovit šablonu a systém číslování certifikátu uvedeného v odst. 2 třetím pododstavci tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2.
4. Výrobce neprodleně uvědomí schvalovací orgán, jenž udělil povolení, o každé změně, jež má vliv na podmínky, za nichž bylo vydáno. Schvalovací orgán rozhodne, zda musí být povolení přezkoumáno nebo opětovně vydáno a zda jsou nezbytné další zkoušky.
Výrobce odpovídá za zajištění toho, že části nebo zařízení jsou vyráběny za podmínek, za nichž bylo povolení vydáno, a aby tak byly vyráběny i nadále.
5. Před vydáním povolení schvalovací orgán ověří, že existují uspokojivá opatření a postupy pro zajištění účinné kontroly shodnosti výroby.
Pokud schvalovací orgán zjistí, že podmínky pro vydání povolení již nejsou splněny, požádá výrobce, aby přijal nezbytná opatření k zajištění toho, aby bylo u částí nebo zařízení opět dosaženo shody. V případě nutnosti povolení odejme.
6. Schvalovací orgány z různých členských států oznámí jakoukoli neshodu v souvislosti s povolením uvedeným v odst. 2 druhém pododstavci Komisi. Komise po konzultaci se schvalovacími orgány přijme odpovídající opatření k vyřešení neshody, případně včetně požadavku na odejmutí povolení.
7. Dokud nebyl vypracován seznam zmíněný v čl. 45 odst. 2, mohou členské státy zachovat vnitrostátní ustanovení vztahující se na části nebo zařízení, jež mohou mít dopad na správné fungování systémů se zásadním významem pro bezpečnost vozidla nebo pro jeho environmentální výkonnost.
Článek 47
Stažení vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků z oběhu
1. Pokud je výrobce, jenž obdržel EU schválení typu úplného vozidla, povinen v souladu s nařízením (ES) č. 765/2008 stáhnout z oběhu vozidla, jež byla uvedena na trh, zaregistrována nebo za jejichž uvedení do provozu výrobce odpovídal, protože systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek namontovaný na vozidle představují závažné nebezpečí pro bezpečnost, veřejné zdraví nebo ochranu životního prostředí, ať už byly řádně schváleny v souladu s tímto nařízením nebo nikoli, nebo protože část, která není předmětem zvláštních požadavků podle právních předpisů týkajících se schválení typu, představuje závažné nebezpečí pro bezpečnost, veřejné zdraví nebo ochranu životního prostředí, neprodleně o tom uvědomí schvalovací orgán, který schválení vozidla udělil.
2. Pokud je výrobce systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jenž obdržel EU schválení typu, povinen v souladu s nařízením (ES) č. 765/2008 stáhnout z oběhu systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jež byly uvedeny na trh nebo za jejichž uvedení do provozu výrobce odpovídal, protože představují závažné nebezpečí pro bezpečnost, bezpečnost při práci, veřejné zdraví nebo ochranu životního prostředí, ať už byly řádně schváleny v souladu s tímto nařízením nebo nikoli, uvedený výrobce o tom okamžitě informuje schvalovací orgán, jenž udělil příslušné schválení.
3. Výrobce navrhne schvalovacímu orgánu soubor vhodných nápravných opatření k odvrácení závažného nebezpečí uvedeného v odstavcích 1 a 2. Schvalovací orgán neprodleně sdělí navržená nápravná opatření schvalovacím orgánům ostatních členských států.
Schvalovací orgány zajistí, aby tato nápravná opatření byla v jejich členských státech řádně provedena.
4. Pokud dotčený schvalovací orgán považuje nápravná opatření za nedostatečná nebo se domnívá, že nebyla provedena dostatečně rychle, neprodleně uvědomí schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu.
Schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, následně uvědomí výrobce. Pokud výrobce nenavrhne a neprovede účinná nápravná opatření, schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, přijme veškerá potřebná ochranná opatření, včetně odejmutí EU schválení typu. V případě odejmutí EU schválení typu to schvalovací orgán do jednoho měsíce od tohoto odejmutí doporučeným dopisem nebo rovnocenným elektronickým prostředkem oznámí výrobci, schvalovacím orgánům ostatních členských států a Komisi.
Článek 48
Oznámení rozhodnutí a dostupných opravných prostředků
1. Ve veškerých rozhodnutích učiněných na základě tohoto nařízení a ve veškerých rozhodnutích o odmítnutí nebo odejmutí EU schválení typu, odmítnutí registrace, o zákazu nebo omezení uvedení na trh, registrace nebo uvedení vozidla do provozu nebo která vyžadují stažení vozidla z trhu, musí být uvedeny podrobné důvody, na nichž jsou založena.
2. Tato rozhodnutí se oznamují dotčené straně zároveň s poučením o opravných prostředcích, které jsou jí podle platných právních předpisů dotyčného členského státu k dispozici, a o lhůtách pro jejich provedení.
KAPITOLA XIII
MEZINÁRODNÍ PŘEDPISY
Článek 49
Předpisy EHK OSN potřebné pro EU schválení typu
1. Předpisy EHK OSN a jejich změny, pro něž Unie hlasovala nebo k nimž Unie přistoupila a jež jsou uvedeny v příloze I tohoto nařízení, nebo akty v přenesené pravomoci na základě tohoto nařízení jsou součástí požadavků v rámci EU schválení typu vozidla.
2. Schvalovací orgány členských států přijímají schválení udělená v souladu s těmito předpisy EHK OSN uvedenými v odstavci 1 a případně odpovídající značky schválení typu namísto odpovídajících schválení typu a značek schválení typu udělených podle tohoto nařízení a aktů v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení.
3. Pokud Unie hlasovala pro předpisy EHK OSN nebo jejich změny pro účely EU schválení typu vozidla, přijme Komise akt v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71, aby stanovila povinné uplatňování těchto předpisů EHK OSN nebo jejich změn a aby mohla případně pozměnit přílohu I tohoto nařízení nebo případně akty v přenesené pravomoci přijaté na základě tohoto nařízení.
Tento akt v přenesené pravomoci stanoví lhůty pro povinné použití předpisu EHK OSN nebo jeho změn a zahrne případná přechodná ustanovení.
Komise přijme zvláštní akty v přenesené pravomoci, v nichž uvede povinné uplatňování předpisů EHK OSN.
Článek 50
Uznávání protokolů o zkouškách OECD pro účely EU schválení typu
1. Aniž jsou dotčeny ostatní požadavky stanovené v tomto nařízení, může v případě, kdy toto nařízení odkazuje na kodexy OECD, EU schválení typu vycházet z úplného protokolu o zkouškách vystaveného na základě normalizovaných kodexů OECD, a to jako alternativa k protokolům o zkouškách vystaveným podle tohoto nařízení nebo podle aktů v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení.
2. Má-li být protokol o zkouškách OECD uvedený v odstavci 1 použitelný pro účely EU schválení typu, musí být schválen v souladu s dodatkem 1 k rozhodnutí Rady OECD ze dne 1. února 2012 o revizi norem OECD pro úřední zkoušky zemědělských a lesnických traktorů v platném znění.
KAPITOLA XIV
POSKYTOVÁNÍ TECHNICKÝCH INFORMACÍ
Článek 51
Informace určené pro uživatele
1. Výrobce nesmí poskytnout technické informace o údajích stanovených v tomto nařízení nebo v jeho aktech v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení, jež se odchylují od údajů schválených schvalovacím orgánem.
2. Pokud tak akt v přenesené pravomoci nebo prováděcí akt přijatý na základě tohoto nařízení stanoví, zpřístupní výrobce uživatelům veškeré důležité informace a nezbytné pokyny popisující všechny zvláštní podmínky nebo omezení spojená s použitím vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku.
3. Informace uvedené v odstavci 2 musí být dodány v úředním jazyce (úředních jazycích) členských států, kde má být vozidlo uvedeno na trh, zaregistrováno nebo uvedeno do provozu. Po přijetí schvalovacím orgánem musí být uvedeny v příručce uživatele.
Článek 52
Informace určené pro výrobce konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
1. Výrobce vozidla zpřístupní výrobcům konstrukčních částí nebo samostatných technických celků všechny údaje, včetně případných výkresů výslovně uvedených v aktech v přenesené pravomoci nebo v prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení, jež jsou nezbytné pro EU schválení typu pro konstrukční části a samostatné technické celky nebo k získání povolení podle článku 45.
Výrobce vozidla může požadovat od výrobců konstrukčních částí nebo samostatných technických celků uzavření závazné dohody na ochranu důvěrné povahy všech informací, jež nejsou veřejně dostupné, včetně informací, jež se vztahují k právům duševního vlastnictví.
2. Výrobce konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jakožto držitel certifikátu EU schválení typu, jenž podle čl. 26 odst. 4 obsahuje omezení použití nebo zvláštní podmínky pro montáž nebo obojí, poskytne výrobci vozidla o této věci veškeré podrobné informace.
Pokud tak akt v přenesené pravomoci přijatý na základě tohoto nařízení stanoví, poskytne výrobce konstrukčních částí nebo samostatných technických celků společně s vyrobenými konstrukčními částmi nebo samostatnými technickými celky pokyny ohledně omezení použití nebo zvláštních podmínek pro montáž nebo obojí.
KAPITOLA XV
PŘÍSTUP K INFORMACÍM O OPRAVÁCH A ÚDRŽBĚ
Článek 53
Povinnosti výrobce
1. Výrobci poskytnou autorizovaným obchodním zástupcům, opravnám a samostatným provozovatelům nediskriminační přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla na svých internetových stránkách, za použití standardizovaného formátu, a to snadným a rychle dostupným způsobem. Tato povinnost neplatí, pokud vozidlo bylo schváleno jako malosériové vozidlo.
Software, který má rozhodující význam pro správné fungování bezpečnostního a environmentálního kontrolního systému, má být chráněn před neoprávněnými manipulacemi. Jakékoli využívání těchto systémů, jež je potřebné pro opravy a údržbu, nebo je přístupné pro autorizované obchodní zástupce nebo opravny, musí být však také zpřístupněno nediskriminačním způsobem pro samostatné provozovatele.
2. Do doby, než Komise přijme standardizovanou normu pro poskytování informací uvedených v odstavci 1, zpřístupňují se tyto informace konzistentním způsobem, aby je mohli bez větší námahy zpracovat samostatní provozovatelé.
Výrobci poskytnou autorizovaným obchodním zástupcům, opravnám a samostatným provozovatelům nediskriminační přístup ke školicím materiálům a příslušným pracovním nástrojům. Tento přístup zahrnuje, podle okolností, odpovídající odborné školení zaměřené na stahování softwaru, řízení diagnostických chybových kódů a používání pracovních nástrojů.
3. Aniž je dotčen odstavec 1, zahrnují tam uvedené informace:
a)
typ traktoru a jeho verze;
b)
jednoznačné identifikační číslo vozidla;
c)
příručky k obsluze včetně záznamů o opravách a údržbě a harmonogramů servisních kontrol;
d)
technické manuály a technické servisní bulletiny;
e)
informace o konstrukčních částech a diagnostické informace (jako například minimální a maximální teoretické hodnoty pro měření);
f)
schémata zapojení;
g)
diagnostické chybové kódy, včetně specifických kódů výrobce;
h)
veškeré informace potřebné k instalaci nového nebo aktualizovaného softwaru týkajícího se nového vozidla nebo typu vozidla (například softwarové číslo dílu);
i)
informace týkající se značkových nástrojů a zařízení a poskytované jejich prostřednictvím;
j)
informace o zaznamenávání údajů, údaje o zkouškách a jakékoli další technické informace (např. údaje o obousměrném monitorování, pokud se hodí pro použitou technologii);
k)
standardní pracovní jednotky nebo lhůty pro opravy a údržbu, pokud jsou zpřístupněny, buď přímo nebo prostřednictvím třetí strany, autorizovaným obchodním zástupcům výrobců a opravnám.
4. Autorizovaní obchodní zástupci nebo opravny v rámci distribučního systému určitého výrobce vozidel se pro účely tohoto nařízení považují za samostatné provozovatele, pokud poskytují opravárenské nebo údržbářské služby k vozidlům, pro něž nejsou členy distribučního systému daného výrobce vozidel.
5. Informace o opravách a údržbě vozidel musí být vždy dostupné, s výjimkou případů údržby informačního systému.
6. Pro účely výroby a údržby náhradních dílů a dílů pro údržbu a diagnostických přístrojů a zkušebních zařízení kompatibilních se systémem OBD poskytnou výrobci informace o příslušných systémech OBD a opravách a údržbě vozidel nediskriminačním způsobem každému výrobci nebo opravně konstrukčních částí, diagnostických nástrojů nebo zkušebního zařízení.
7. Pro účely projektování a výroby vybavení pro vozidla poháněná alternativním palivem poskytnou výrobci informace o příslušných systémech OBD a opravách a údržbě vozidel nediskriminačním způsobem každému zúčastněnému výrobci nebo servisnímu technikovi, který provádí instalaci nebo opravu vybavení pro vozidla poháněná alternativním palivem.
8. Pokud výrobce žádá o EU schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu, musí schvalovacímu orgánu poskytnout důkaz o souladu s tímto nařízením, týkajícím se informací vyžadovaných podle tohoto článku.
V případě, že takové informace nejsou dostupné nebo nejsou v souladu s tímto nařízením a akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými na základě tohoto nařízení, které jsou platné v době podání žádosti o EU schválení typu nebo o vnitrostátní schválení typu, výrobce je dodá do šesti měsíců od data schválení.
Komise může přijmout prováděcí akt s cílem stanovit šablonu certifikátu o přístupu k systému OBD vozidla a informacím o opravách a údržbě vozidla, který poskytne schvalovacímu orgánu důkaz o dodržení podmínek. Tento prováděcí akt se přijímá přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2.
9. Pokud tento důkaz o dodržení podmínek není během lhůty uvedené v odst. 8 druhém pododstavci dodán, schvalovací orgán přijme potřebná opatření k zajištění jejich dodržování.
10. Výrobce zpřístupní na svých internetových stránkách následné změny a doplnění informací o opravách a údržbě vozidla v tutéž dobu, kdy je zpřístupní autorizovaným opravnám.
11. Pokud jsou záznamy o opravách a údržbě vozidla vedeny v centrální databázi výrobce vozidla nebo jeho jménem, nezávislí servisní pracovníci musí mít k těmto záznamům bezplatný přístup a musí mít možnost zadávat informace o opravách a údržbě, které provedli.
12. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71, kterými stanoví podrobnosti požadavků s ohledem na přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla, zejména k technickým specifikacím týkajícím se způsobu, jakým mají být informace o opravách a údržbě vozidla poskytnuty.
13. Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle odstavce 12 upraví požadavky na poskytování informací stanovené v tomto článku, včetně technických specifikací týkajících se způsobů poskytování informací, aby byly proporcionální, a to zejména s ohledem na specifický případ poměrně malého objemu výroby vozidla daného typu, s přihlédnutím k limitům pro vozidla v malých sériích, jak jsou uvedeny v příloze II. V řádně odůvodněných případech může taková úprava vést k osvobození od povinnosti poskytovat informace ve standardizované podobě. V každém případě musí být případnou úpravou nebo výjimkou zajištěno dosažení cílů tohoto článku.
Článek 54
Povinnosti s ohledem na více držitelů schválení typu
V případě postupného schválení typu, kombinovaného schválení typu a vícestupňového schválení typu musí být výrobce odpovědný za příslušné schválení typu odpovědný také za sdělení informací o opravách týkajících se zvláštního systému, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků nebo dané fáze jak konečnému výrobci, tak samostatným provozovatelům.
Konečný výrobce je odpovědný za poskytování informací o celém vozidle samostatným provozovatelům.
Článek 55
Poplatky za přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla
1. Výrobci mohou účtovat přiměřený a úměrný poplatek za přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla, k pracovním nástrojům a kurzům odborné přípravy, na které se vztahuje toto nařízení. Poplatek není považován za přiměřený nebo úměrný, pokud odrazuje od přístupu k informacím tím, že nezohledňuje rozsah, ve kterém je samostatný subjekt využívá.
2. Výrobci zpřístupní informace o opravách vozidla a údržbě na dobu jednoho dne, měsíce nebo roku, přičemž poplatky se musí lišit v závislosti na časovém období, na které se tento přístup poskytuje.
Článek 56
Fórum pro přístup k informacím o vozidle
Oblast působnosti činností prováděných Fórem pro přístup k informacím o vozidle, jež byla stanovena v souladu s čl. 13 odst. 9 nařízení Komise (ES) č. 692/2008 ze dne 18. července 2008, kterým se provádí a mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 o schvalování typu motorových vozidel z hlediska emisí z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a Euro 6) a z hlediska přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla (34), musí být rozšířena o vozidla, na něž se vztahuje toto nařízení.
Na základě důkazů o úmyslném či neúmyslném zneužití informací o systému OBD a opravách a údržbě vozidla bude Fórum uvedené v prvním pododstavci radit Komisi, jaká opatření má proti takovému zneužití informací přijmout.
KAPITOLA XVI
URČENÍ A OZNÁMENÍ TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN
Článek 57
Požadavky na technické zkušebny
1. Určující schvalovací orgány zajistí, aby před tím, než určí technickou zkušebnu podle článku 59, tato technická zkušebna splňovala požadavky stanovené v odstavcích 2 až 9 tohoto článku.
2. Aniž je dotčen čl. 60 odst. 1, zřizuje se technická zkušebna podle vnitrostátního práva členského státu a má právní subjektivitu.
3. Technická zkušebna musí být subjektem třetí strany, nezávislým na postupech navrhování, výroby, dodávání nebo údržby vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, jenž posuzuje.
Subjekt, který je součástí hospodářského sdružení nebo profesního svazu zastupujícího podniky, jež se podílejí na navrhování, výrobě, dodávání, montáži, používání nebo údržbě vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, které tento subjekt posuzuje, zkouší nebo u nichž provádí prohlídky, lze považovat za subjekt vyhovující požadavkům prvního pododstavce, pokud je prokázána jeho nezávislost a neexistence jakéhokoli střetu zájmů.
4. Technická zkušebna, její nejvyšší vedení a pracovníci odpovědní za provádění těch kategorií činností, k nimž jsou určeni v souladu s čl. 59 odst. 1, nesmí být osobami, které navrhují, vyrábějí, dodávají nebo udržují vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jež posuzují, a nesmí být ani stranami, které se těmito činnostmi zabývají. Tím není vyloučeno používání posuzovaných vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků uvedených v odstavci 3 tohoto článku, které jsou nezbytné pro činnost technické zkušebny, ani používání takových vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků k osobním účelům.
Technická zkušebna zajistí, aby činnosti jejích poboček nebo subdodavatelů neohrozily důvěrnost, objektivitu a nestrannost těch kategorií činností, k nimž byla určena.
5. Technická zkušebna a její zaměstnanci provádějí kategorie činností, které jim byly svěřeny, na nejvyšší úrovni profesionální důvěryhodnosti a požadované technické způsobilosti v konkrétní oblasti a nesmějí být vystaveni žádným tlakům ani stimulům, zejména finančním, které by mohly ovlivnit jejich úsudek nebo výsledky jejich činností posuzování, a to zejména ze strany osob nebo skupin osob, které mají na výsledcích těchto činností zájem.
6. Technická zkušebna musí být schopna provádět všechny kategorie činností, jež jí byly svěřeny v souladu s čl. 59 odst. 1, a musí ke spokojenosti schvalovacího orgánu, který ji určil, prokázat, že má:
a)
pracovníky s odpovídající kvalifikací, specifickými technickými znalostmi a odborným vzděláním a dostatečnými a relevantními zkušenostmi potřebnými k plnění úkolů;
b)
popisy postupů týkajících se kategorií činností, o jejichž svěření se uchází, zajišťující transparentnost a opakovatelnost těchto postupů;
c)
postupy pro provádění kategorií činností, o jejichž svěření se uchází, které řádně zohledňují míru složitosti technologie daného vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku a hromadnou nebo sériovou povahu výrobního procesu, a
d)
prostředky nezbytné k tomu, aby mohla náležitě plnit úkoly spojené s kategoriemi činností, o jejichž svěření se uchází, a aby mohla mít přístup k veškerému potřebnému vybavení nebo zařízení.
Kromě toho musí určujícímu schvalovacímu orgánu prokázat, že vyhovuje normám stanoveným v aktech v přenesené pravomoci přijatým podle článku 61, jež jsou pro určené činnosti relevantní.
7. Musí být zaručena nestrannost technické zkušebny, jejího nejvyššího vedení a pracovníků, kteří provádějí posuzování. Nesmějí provádět žádnou činnost, která by mohla ohrozit jejich nezávislý úsudek a důvěryhodnost ve vztahu ke kategoriím činností, jejichž výkonem jsou pověřeni.
8. Technická zkušebna uzavře pojištění odpovědnosti týkající se jejích činností, pokud tuto odpovědnost v souladu s vnitrostátním právem nepřevzal členský stát nebo pokud není za posuzování shody přímo odpovědný sám členský stát.
9. Pracovníci technické zkušebny jsou povinni zachovávat služební tajemství, s výjimkou styku s příslušným určujícím schvalovacím orgánem, nebo pokud to vyžadují právní předpisy Unie nebo vnitrostátní právní předpisy, pokud jde o veškeré informace, které získali při plnění svých povinností podle tohoto nařízení nebo podle jakéhokoli ustanovení vnitrostátních právních předpisů, kterými se uvedený článek provádí. Vlastnická práva jsou chráněna.
Článek 58
Pobočky a subdodavatelé technických zkušeben
1. Technická zkušebna může zadat některé ze svých činností, jež jí byly svěřeny v souladu s čl. 59 odst. 1, subdodavateli nebo pobočce pouze se souhlasem určujícího schvalovacího orgánu.
2. Pokud technická zkušebna zadá specifické úkoly související s kategoriemi činností, jež jí byly svěřeny, subdodavateli nebo pobočce, zajistí, aby subdodavatel nebo pobočka splnili požadavky stanovené v článku 57, a informuje o tom odpovídajícím způsobem určující schvalovací orgán.
3. Technická zkušebna nese plnou odpovědnost za úkoly provedené kterýmkoli z jejích subdodavatelů nebo poboček bez ohledu na to, kde jsou usazeny.
4. Technická zkušebna uchovává pro potřebu schvalovacího orgánu, který ji určil, příslušné doklady týkající se posouzení způsobilosti subdodavatele nebo pobočky a úkolů, jež provádějí.
Článek 59
Určení technických zkušeben
1. Technické zkušebny jsou určeny pro jednu nebo více z těchto kategorií činností, v závislosti na oblasti jejich působnosti:
a)
kategorie A: technické zkušebny, jež provádějí zkoušky uvedené v tomto nařízení a v aktech uvedených v příloze I ve svých vlastních zařízeních;
b)
kategorie B: technické zkušebny, jež dohlížejí na zkoušky uvedené v tomto nařízení a v aktech uvedených v příloze II, kde jsou tyto zkoušky prováděny v zařízeních výrobce nebo v zařízeních třetí osoby;
c)
kategorie C: technické zkušebny, jež pravidelně vyhodnocují a sledují postupy výrobce pro kontrolu shodnosti výroby;
d)
kategorie D: technické zkušebny, jež dohlížejí na zkoušky či kontroly nebo je provádějí v rámci dohledu nad shodností výroby.
2. Schvalovací orgán může být určen jako technická zkušebna pro jednu nebo více činností uvedených v odstavci 1.
3. Technické zkušebny ze třetí země, jiné než zkušebny určené v souladu s článkem 60, mohou být oznámeny pro účely článku 63, pouze pokud je toto schválení technické zkušebny stanoveno v rámci dvoustranné dohody mezi Unií a dotyčnou třetí zemí. Nesmí to zabránit technické zkušebně zřízené podle vnitrostátního práva členského státu v souladu s čl. 57 odst. 2, aby si zřídila pobočku ve třetích zemích, pokud jsou pobočky přímo řízeny a kontrolovány určenou technickou zkušebnou.
Článek 60
Akreditované interní technické zkušebny výrobce
1. Akreditovaná interní technická zkušebna výrobce může být určena pouze pro činnosti kategorie A s ohledem na technické požadavky, u kterých je v aktech v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení umožněno vlastní zkoušení. Uvedená technická zkušebna musí tvořit samostatnou a oddělenou součást daného podniku a nesmí se podílet na návrhu, výrobě, dodávkách nebo údržbě vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jež posuzuje.
2. Akreditovaná interní technická zkušebna musí splňovat následující požadavky:
a)
vedle toho, že je určena schvalovacím orgánem členského státu, musí být akreditována vnitrostátním akreditačním orgánem ve smyslu čl. 2 bodu 11 nařízení (ES) č. 765/2008 a v souladu s normami a postupem uvedeným v článku 61 tohoto nařízení;
b)
akreditovaná interní technická zkušebna a její zaměstnanci jsou organizačně samostatnou jednotkou a používají metody podávání zpráv uvnitř podniku, jehož jsou součástí, které zajišťují jejich nestrannost a dokládají ji příslušnému vnitrostátnímu akreditačnímu orgánu;
c)
akreditovaná interní technická zkušebna a ani její zaměstnanci nesmějí provádět žádnou činnost, která by mohla ohrozit jejich nezávislý úsudek nebo důvěryhodnost ve vztahu ke kategoriím činností, jejichž výkonem byly pověřeni;
d)
akreditovaná interní technická zkušebna poskytuje služby výhradně podniku, jehož je součástí.
3. Akreditovaná interní technická zkušebna se pro účely článku 63 neoznamuje Komisi, avšak informace o akreditaci poskytne podnik, jehož tvoří součást, nebo vnitrostátní akreditační orgán určujícímu schvalovacímu orgánu na žádost tohoto orgánu.
Článek 61
Výkonností normy a postupy pro posuzování technických zkušeben
S cílem zajistit, aby tyto zkušebny splňovaly stejně vysokou úroveň výkonnostních norem ve všech členských státech, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71, kterými stanoví normy, jež musí technické zkušebny dodržovat, a postupy pro jejich posuzování v souladu s článkem 62 a jejich akreditaci v souladu s článkem 60.
Článek 62
Posouzení kvalifikace technických zkušeben
1. Určující schvalovací orgán vypracuje hodnotící zprávu prokazující, že technická zkušebna, jež se uchází o poskytování služeb, byla posouzena z hlediska souladu s požadavky tohoto nařízení a akty v přenesené pravomoci přijatými na základě tohoto nařízení. Tato zpráva může zahrnovat certifikát o akreditaci vydaný akreditačním subjektem.
2. Hodnocení, na němž je založena zpráva uvedená v odstavci 1, se provádí v souladu s ustanoveními uvedenými v aktu v přenesené pravomoci přijatém podle článku 61. U hodnotící zprávy se nejméně každé tři roky provede přezkum.
3. Hodnotící zpráva se na požádání zašle Komisi. V takových případech, pokud není hodnocení založeno na certifikátu o akreditaci vydaném vnitrostátním akreditačním orgánem, dokládajícím, že technická zkušebna splňuje požadavky tohoto nařízení, předloží určující schvalovací orgán Komisi listinné důkazy dokládající způsobilost technické zkušebny a přijatá opatření, která zajišťují, že je technická zkušebna pravidelně sledována určujícím schvalovacím orgánem a že splňuje požadavky tohoto nařízení a aktů v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení.
4. Schvalovací orgán, jehož cílem je být určen jako technická zkušebna v souladu s čl. 59 odst. 2, zdokumentuje shodu formou posouzení, jež provádějí inspektoři nezávislí na činnosti, jež se posuzuje. Tito auditoři mohou být z téže organizace za předpokladu, že jsou řízeni nezávisle na pracovnících provádějících posuzovanou činnost.
5. Akreditovaná interní technická zkušebna musí být v souladu s příslušnými ustanoveními tohoto článku.
Článek 63
Postupy pro oznámení
1. Členské státy oznámí Komisi u každé technické zkušebny, kterou určily, název, adresu, včetně elektronické adresy, odpovědné osoby a kategorii činností a také veškeré další změny tohoto určení. V oznámení je uvedeno, pro jaké položky uvedené v příloze I jsou technické zkušebny určeny.
2. Technické zkušebny mohou provádět činnosti uvedené v čl. 59 odst. 1 jménem určujícího schvalovacího orgánu, který odpovídá za schválení typu pouze tehdy, pokud byly předem oznámeny Komisi v souladu s odstavcem 1 tohoto článku.
3. Táž technická zkušebna může být určena několika určujícími schvalovacími orgány a oznámena členskými státy těchto schvalovacích orgánů bez ohledu na kategorii nebo kategorie činností, jež budou vykonávat v souladu s čl. 59 odst. 1.
4. Komisi musí být oznámeny jakékoli další relevantní změny týkající se určení.
5. Pokud je třeba při použití aktu uvedeného v příloze I určit zvláštní organizaci nebo příslušný subjekt provádějící činnost, jež není zahrnuta do činností, na něž se vztahuje čl. 59 odst. 1, je třeba učinit oznámení podle tohoto článku.
6. Komise zveřejní na své internetové stránce seznam technických zkušeben a podrobné údaje o těchto zkušebnách oznámených v souladu s tímto článkem.
Článek 64
Změny týkající se určení
1. Pokud určující schvalovací orgán zjistí nebo je upozorněn na to, že určená technická zkušebna již nesplňuje požadavky stanovené v tomto nařízení nebo neplní své povinnosti, omezí, pozastaví nebo případně zruší určení podle toho, jak je neplnění těchto požadavků nebo povinností závažné. Členský stát, který tuto skutečnost technické zkušebně oznámil, neprodleně podá zprávu také Komisi. Komise odpovídajícím způsobem upraví informace zveřejněné podle čl. 63 odst. 6.
2. V případě omezení, pozastavení nebo zrušení určení nebo v případě, že technická zkušebna ukončila svou činnost, učiní určující schvalovací orgán příslušné kroky a zajistí, aby byly podklady týkající se uvedené technické zkušebny buď zpracovány jinou technickou zkušebnou, nebo aby byly na vyžádání k dispozici příslušným určujícím schvalovacím orgánům nebo orgánům pro dozor nad trhem.
Článek 65
Zpochybnění způsobilosti technických zkušeben
1. Komise prošetří všechny případy, v nichž má pochybnosti nebo je upozorněna na pochybnosti o způsobilosti technické zkušebny nebo o tom, zda technická zkušebna nadále splňuje požadavky a povinnosti, které jsou jí uloženy.
2. Členský stát, v němž sídlí určující schvalovací orgán předloží Komisi na vyžádání veškeré informace týkající se odůvodnění určení nebo toho, že je určení dotčené technické zkušebny nadále platné.
3. Komise zajistí, aby se se všemi citlivými informacemi získanými v průběhu tohoto šetření nakládalo jako s důvěrnými.
4. Pokud Komise zjistí, že technická zkušebna nesplňuje nebo přestala splňovat požadavky na své určení, informuje o tom odpovídajícím způsobem členský stát, v němž se nachází určující schvalovací orgán, s cílem přijmout ve spolupráci s tímto členským státem nezbytná nápravná opatření, včetně případného zrušení určení.
Článek 66
Provozní povinnosti technických zkušeben
1. Technické zkušebny provádějí kategorie činností, pro které byly určeny, jménem určujícího schvalovacího orgánu a v souladu s hodnotícími a zkušebními postupy stanovenými v tomto nařízení a v aktech uvedených v příloze I.
Technické zkušebny dohlížejí na provádění zkoušek potřebných ke schválení nebo kontrol, jak jsou uvedeny v tomto nařízení nebo v některém z aktů uvedených v příloze I, nebo tyto činnosti samy provádějí, s výjimkou případů, u nichž jsou povoleny alternativní postupy. Technické zkušebny nemohou provádět zkoušky, posouzení ani kontroly, k nimž nejsou řádně určeny svým schvalovacím orgánem.
2. Technické zkušebny vždy:
a)
umožní svým určujícím schvalovacím orgánům, aby při posuzování shody podle potřeby osvědčily způsobilost technické zkušebny, a
b)
aniž je dotčen čl. 57 odst. 9 a článek 67, poskytnou jejich určující schvalovací orgány veškeré informace o jejich kategoriích činností spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení, které mohou být požadovány.
3. Pokud technická zkušebna zjistí, že výrobce nesplňuje požadavky stanovené tímto nařízením, podá o tom zprávu určujícímu schvalovacímu orgánu, aby tento orgán nařídil výrobci přijmout vhodná nápravná opatření a aby nevydával certifikát schválení typu, dokud nebudou přijata vhodná nápravná opatření v souladu s požadavky schvalovacího orgánu.
4. Pokud v průběhu sledování shodnosti výroby po vydání certifikátu schválení typu technická zkušebna, jež jedná jménem určujícího schvalovacího orgánu, zjistí, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek již nejsou v souladu s tímto nařízením, podá o tom zprávu svému určujícímu schvalovacímu orgánu. Schvalovací orgán přijme vhodná opatření podle článku 28.
Článek 67
Informační povinnosti technických zkušeben
1. Technické zkušebny informují určující schvalovací orgán o:
a)
veškerých zjištěných případech neshody, které mohou vyžadovat odmítnutí, omezení, pozastavení nebo odnětí certifikátu schválení typu;
b)
všech okolnostech majících vliv na rozsah a podmínky jejich určení;
c)
všech žádostech o informace, které obdržely od orgánů pro dozor nad trhem a jež se týkají jejich činností.
2. Na žádost svého určujícího schvalovacího orgánu poskytnou technické zkušebny informace o činnostech, které provádějí v rámci působnosti svého určení, a o jakékoli další prováděné činnosti, včetně přeshraničních činností a zadávání subdodávek.
KAPITOLA XVII
PROVÁDĚCÍ AKTY A AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI
Článek 68
Prováděcí akty
Za účelem dosažení cílů tohoto nařízení a za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení přijme Komise přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2 prováděcí akty, které stanoví následující prováděcí opatření:
a)
šablony pro informační dokument a dokumentaci podle článku 22;
b)
systém číslování certifikátů EU schválení typu podle čl. 24 odst. 4;
c)
šablonu pro certifikát EU schválení typu podle čl. 25 odst. 2;
d)
šablonu pro list s výsledky zkoušek přiložený k certifikátu EU schválení typu podle čl. 25 odst. 3 písm. a);
e)
šablonu seznamu použitelných požadavků nebo aktů podle čl. 25 odst. 6;
f)
obecné požadavky týkající se formátu zkušebního protokolu uvedeného v čl. 27 odst. 1;
g)
vzor prohlášení o shodě podle čl. 33 odst. 2;
h)
vzor značky EU schválení typu uvedený v článku 34;
i)
povolení k udělení EU schválení typu, jímž je přiznána výjimka pro nové technologie nebo nové koncepce podle čl. 35 odst. 3;
j)
šablony certifikátu schválení typu a prohlášení o shodě pro nové technologie nebo nové koncepce uvedené v čl. 35 odst. 4;
k)
povolení vydaná členským státům k prodloužení platnosti schválení typu podle čl. 36 odst. 2;
l)
seznam dílů nebo zařízení podle čl. 45 odst. 2;
m)
šablonu a systém číslování certifikátu uvedeného v čl. 46 odst. 3, jakož i veškeré aspekty související s postupem schvalování uvedeným v tomto článku;
n)
šablonu certifikátu prokazujícího dodržení podmínek schvalovacímu orgánu podle čl. 53 odst. 8.
Článek 69
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen „Technický výbor - zemědělská vozidla“ (TC-AV). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 70
Změna příloh
Aniž jsou dotčena jiná ustanovení tohoto nařízení týkající se změny jeho příloh, je Komisi rovněž svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71, pokud jde o změny přílohy I, s cílem zavést odkazy na regulační akt a vzít v úvahu opravy.
Článek 71
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 17 odst. 5, čl. 18 odst. 4, čl. 19 odst. 6, čl. 20 odst. 8, čl. 27 odst. 6, čl. 28 odst. 6, čl. 45 odst. 4, čl. 49 odst. 3, čl. 53 odst. 12 a článcích 61 a 70 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 22. března 2013.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 17 odst. 5, čl. 18 odst. 4, čl. 19 odst. 6, čl. 20 odst. 8, čl. 27 odst. 6, čl. 28 odst. 6, čl. 45 odst. 4, čl. 49 odst. 3, čl. 53 odst. 12 a článcích 61 a 70 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 17 odst. 5, čl. 18 odst. 4, čl. 19 odst. 6, čl. 20 odst. 8, čl. 27 odst. 6, čl. 28 odst. 6, čl. 45 odst. 4, čl. 49 odst. 3, čl. 53 odst. 12 a článků 61 a 70 vstoupí v platnost, pouze pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropská parlament i Rada před uplynutím této lhůty Komisi informují o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
KAPITOLA XVIII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 72
Sankce
1. Členské státy stanoví sankce za porušení tohoto nařízení a aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů přijatých na základě tohoto nařízení ze strany hospodářských subjektů. Učiní všechna nezbytná opatření, aby bylo zajištěno uplatňování těchto sankcí. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí tato ustanovení Komisi do 23. března 2015 a neprodleně ji informují o jakýchkoli případných změnách těchto ustanovení.
2. Typy porušení tohoto nařízení, jež podléhají sankcím, zahrnují:
a)
nepravdivá prohlášení v průběhu schvalovacích postupů nebo postupů vedoucích ke stažení;
b)
padělání výsledků zkoušek pro schvalování typu nebo shodnosti v provozu;
c)
neposkytnutí údajů nebo technických specifikací, které by mohly vést ke stažení, odmítnutí udělení nebo k odejmutí schválení typu;
d)
používání odpojovacích zařízení;
e)
odmítnutí zpřístupnit informace;
f)
hospodářské subjekty, které uvádějí na trh vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky podléhající schválení bez tohoto schválení, nebo které s tímto úmyslem falšují doklady nebo označení.
Článek 73
Přechodná ustanovení
1. Aniž jsou dotčena jiná ustanovení tohoto nařízení, tímto nařízením nepozbývá platnosti žádné EU schválení typu udělené systémům, konstrukčním částem nebo samostatným technickým celkům před 1. lednem 2016.
2. Schvalovací orgány nadále mohou těmto vozidlům, konstrukčním částem a samostatným technickým celkům uvedeným v odstavci 1 udělovat rozšíření schválení v souladu se směrnicí 2003/37/ES a jakoukoliv ze směrnic uvedených v čl. 76 odst. 1. Tato schválení však nemohou být použita pro účely získání schválení typu úplného vozidla podle tohoto nařízení.
3. Odchylně od tohoto nařízení mohou být nové systémy, konstrukční části, samostatné technické celky nebo vozidla typů, které obdržely schválení typu úplného vozidla podle směrnice 2003/37/ES, i nadále zaregistrovány, uváděny na trh nebo do provozu až do 31. prosince 2017. Nová vozidla typů, které nepodléhají schválení typu podle směrnice 2003/37/ES, mohou být i nadále zaregistrována nebo uváděna do provozu do tohoto data v souladu s právními předpisy členského státu, v němž dojde k uvedení do provozu nebo k registraci.
Vnitrostátní orgány nesmějí v takovém případě zakazovat, omezovat nebo bránit registraci, uvádění na trh nebo uvádění do provozu vozidel, která vyhovují schválenému typu.
Článek 74
Zpráva
1. Do 31. prosince 2019 informují členské státy Komisi o používání postupů schválení typu stanovených v tomto nařízení.
2. Na základě informací poskytnutých podle odstavce 1 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2020 tuto zprávu o uplatňování tohoto nařízení.
Článek 75
Přezkum
1. Do 31. prosince 2022 předloží Komise zprávu týkající se prvků uvedených v odstavci 3 Evropskému parlamentu a Radě.
2. Tato zpráva bude založena na konzultacích s příslušnými zúčastněnými subjekty a zohlední stávající související evropské a mezinárodní normy.
3. Do 31. prosince 2021 podají členské státy Komisi zprávu o:
a)
počtu jednotlivých schválení, jež byla udělena vozidlům, na něž se vztahuje toto nařízení, před jejich první roční registrací vnitrostátními orgány tohoto členského státu ode dne 1. ledna 2016;
b)
vnitrostátních kritériích, z nichž tato schválení vycházela, pokud se tato kritéria odchýlila od požadavků, jež jsou závazné pro EU schválení typu.
4. Ke zprávě se případně připojí návrhy právních předpisů a posoudí se v ní možnost zahrnutí jednotlivých schválení do tohoto nařízení na základě harmonizovaných požadavků.
Článek 76
Zrušení
1. Aniž je dotčen čl. 73 odst. 2 tohoto nařízení, směrnice 2003/37/ES, jakož i směrnice 74/347/EHS, 76/432/EHS, 76/763/EHS, 77/537/EHS, 78/764/EHS, 80/720/EHS, 86/297/EHS, 86/298/EHS, 86/415/EHS, 87/402/EHS, 2000/25/ES, 2009/57/ES, 2009/58/ES, 2009/59/ES, 2009/60/ES, 2009/61/ES, 2009/63/ES, 2009/64/ES, 2009/66/ES, 2009/68/ES, 2009/75/ES, 2009/76/ES a 2009/144/ES se zrušují s účinkem ode dne 1. ledna 2016.
2. Odkazy na zrušené směrnice se považují za odkazy na toto nařízení, s ohledem na směrnici 2003/37/ES, v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.
Článek 77
Změna směrnice 2006/42/ES
V čl. 1 odst. 2 písm. e) směrnice 2006/42/ES se první odrážka nahrazuje tímto:
„-
zemědělské a lesnické traktory, s výjimkou strojního zařízení namontovaného na těchto vozidlech,“.
Článek 78
Vstup v platnost a použitelnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Použije se ode dne 1. ledna 2016.
Ode dne 22. března 2013 nesmí vnitrostátní orgány odmítnout udělit EU schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro nový typ vozidla, nebo zakázat registraci, uvedení na trh nebo uvedení nového vozidla do provozu, jestliže o to výrobce požádá, pokud toto vozidlo vyhovuje tomuto nařízení a aktům v přenesené pravomoci a prováděcím aktům přijatým na jeho základě.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Štrasburku dne 5. února 2013.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 167/2013
(2013. gada 5. februāris)
par lauksaimniecības un mežsaimniecības transportlīdzekļu apstiprināšanu un tirgus uzraudzību
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Lai uzlabotu iekšējā tirgus darbību, ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/37/EK (2003. gada 26. maijs), kas attiecas uz tipa apstiprinājumu lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem, to piekabēm un maināmām velkamām mašīnām kopā ar to sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām (3), tika izveidota visaptveroša Savienības tipa apstiprināšanas sistēma traktoriem, to piekabēm un maināmām velkamām iekārtām.
(2)
Lai attīstītu Savienības iekšējo tirgu un nodrošinātu tā darbību, dalībvalstu apstiprināšanas sistēmas ir jāaizstāj ar Savienības tipa apstiprināšanas procedūru, kuras pamatā ir pilnīgas saskaņošanas princips, vienlaikus pienācīgi ņemot vērā apsvērumus par izmaksu samērojamību ar ieguvumiem un īpašu vērību piegriežot maziem un vidējiem uzņēmumiem.
(3)
Pēc Eiropas Parlamenta pieprasījuma un ar mērķi vienkāršot un paātrināt tipa apstiprinājuma tiesību aktu pieņemšanu ir ieviesta jauna regulatīvā pieeja, saskaņā ar kuru likumdevējs parastā likumdošanas procedūrā pieņem vienīgi pamatnoteikumus un pamatprincipus, bet Komisiju pilnvaro pieņemt deleģētus aktus attiecībā uz papildu sīki izstrādātiem tehniskiem noteikumiem. Ievērojot pamatprasības, šajā regulā tādējādi būtu jāiekļauj vienīgi pamatnoteikumi par funkcionālo drošumu, darba drošību un ekoloģiskajiem raksturlielumiem, un Komisijai būtu jāpiešķir pilnvaras izstrādāt tehniskās specifikācijas deleģētajos aktos.
(4)
Šīs regulas prasības atbilst principiem, kas paredzēti Komisijas 2002. gada 5. jūnija paziņojumā “Rīcības plāns “Normatīvās vides vienkāršošana un uzlabošana””.
(5)
Īpaši liela nozīme ir tam, lai turpmākie pasākumi, ko ierosina, pamatojoties uz šo regulu, vai tās īstenošanā izmantotās procedūras būtu saskaņā ar minētajiem principiem, kuri tika atkārtoti apstiprināti 2006. gadā Komisijas publicētajā ziņojumā “CARS 21: Konkurētspējīgas autobūves nozares tiesiskais regulējums 21. gadsimtam” (“CARS 21”). Konkrētāk, lai uzlabotu un vienkāršotu regulējumu un lai nebūtu pastāvīgi jāatjauno spēkā esošie Savienības tiesību akti par tehniskajām specifikācijām, šajā regulā būtu jāatsaucas uz spēkā esošajiem starptautiskajiem standartiem un noteikumiem, kas ir pieejami sabiedrībai, tos neatkārtojot Savienības tiesiskajā regulējumā.
(6)
Tā kā nedz Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 97/68/EK (1997. gada 16. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem pret gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju no iekšdedzes motoriem, ko uzstāda visurgājējai tehnikai (4), nedz Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2006/42/EK (2006. gada 17. maijs) par mašīnām (5), nedz arī šajā regulā nav noteiktas konstruēšanas un izgatavošanas prasības, kas garantētu jo īpaši izmantošanai lauksaimniecībā un mežsaimniecībā paredzētai pārvietojamai tehnikai, kas nav paredzēta koplietošanas ceļiem, agregātu drošu līdzdalību ceļu satiksmē, Komisijai vajadzētu izvērtēt nepieciešamību saskaņot dalībvalstu tiesību aktus minētajā jomā un, ņemot vērā spēkā esošos Savienības tiesību aktus, apsvērt iespēju nākt klajā ar leģislatīva pasākuma priekšlikumu, lai nodrošinātu augstu drošuma līmeni.
(7)
Šai regulai nevajadzētu skart pasākumus, kas valstu vai Savienības līmenī tiek veikti attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības transportlīdzekļu izmantošanu uz ceļa, piemēram, īpašas vadītāja apliecībai piemērojamas prasības, maksimālā ātruma ierobežojumus vai pasākumus, kas reglamentē konkrētu ceļu pieejamību.
(8)
Direktīva 2003/37/EK sākotnēji gatava transportlīdzekļa EK tipa apstiprinājuma obligātu piemērošanu attiecināja vienīgi uz T1, T2 un T3 kategorijas transportlīdzekļiem un nenodrošināja visas vajadzīgās prasības, lai citu kategoriju transportlīdzekļus izvēles kārtā varētu pieteikt gatava transportlīdzekļa EK tipa apstiprinājumam. Lai pabeigtu iekšējā tirgus izveidi un nodrošinātu tā pienācīgu darbību, šajā regulā būtu jādod iespēja visu to kategoriju transportlīdzekļu, uz kurām attiecas šī regula, izgatavotājiem izvēles kārtā pieteikties gatava transportlīdzekļa ES tipa apstiprinājumam, tādējādi ļaujot tiem ar ES tipa apstiprinājuma palīdzību gūt labumu no iekšējā tirgus sniegtajām priekšrocībām.
(9)
Direktīvā 2003/37/EK tika paredzēts, ka četru riteņu piedziņas visurgājējiem un kvadracikliem EK gatava transportlīdzekļa tipa apstiprinājums piemērojams kā traktoriem. Tādēļ šī regula būtu jāpiemēro arī minētajiem transportlīdzekļu tipiem, ja vien attiecīgā tipa transportlīdzeklis ietilpst šajā regulā minētajā transportlīdzekļu kategorijā un atbilst visām šīs regulas prasībām.
(10)
Valsts iestāžu pienākumi, kas izklāstīti šajā regulā noteiktajās tirgus uzraudzības prasībās, ir konkrētāki par attiecīgajiem Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 765/2008 (2008. gada 9. jūlijs), ar ko nosaka akreditācijas un tirgus uzraudzības prasības attiecībā uz produktu tirdzniecību (6), noteikumiem.
(11)
Lai nodrošinātu augsta līmeņa funkcionālo drošumu, darba drošību un vides aizsardzību, būtu jāsaskaņo tehniskās prasības un vides standarti, kas transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām piemērojami attiecībā uz tipa apstiprinājumu.
(12)
Ir lietderīgi noteikt principu, ka transportlīdzeklis jākonstruē, jāizgatavo un jāmontē tā, lai samazinātu ievainojumu risku transportlīdzeklī esošām personām un citiem ceļu satiksmes dalībniekiem. Tādēļ ir nepieciešams, lai izgatavotāji nodrošinātu transportlīdzekļa atbilstību attiecīgajām šajā regulā noteiktajām prasībām. Minētajiem noteikumiem cita starpā vajadzētu ietvert prasības attiecībā uz transportlīdzekļa konstrukcijas integritāti, sistēmām, kas palīdz vadītājam kontrolēt transportlīdzekli, sistēmām, kas vadītājam nodrošina redzamību un informāciju par transportlīdzekļa stāvokli un apkārtējo vidi, transportlīdzekļa apgaismojuma sistēmām, transportlīdzeklī esošu personu aizsardzības sistēmām, transportlīdzekļa ārpusi un aprīkojumu, transportlīdzekļa masu un gabarītiem un transportlīdzekļa riepām.
(13)
Lai nodrošinātu, ka ražošanas atbilstības pārraudzības procedūra, kas ir viens no ES tipa apstiprināšanas sistēmas stūrakmeņiem, tiek pareizi īstenota un pareizi darbojas, kompetentai iestādei vai attiecīgi kvalificētam un šim nolūkam norīkotam tehniskam dienestam vajadzētu regulāri pārbaudīt izgatavotājus.
(14)
Dažos atsevišķos gadījumos ir lietderīgi atļaut veikt valsts tipa apstiprināšanu mazām transportlīdzekļu sērijām. Tomēr tas būtu jāpiemēro vienīgi ierobežotam transportlīdzekļu skaitam. Tādēļ precīzi jānosaka saražojamo transportlīdzekļu skaits, kas atbilst mazās sērijas jēdzienam.
(15)
Pieņemot Savienības tiesību aktus par transportlīdzekļu apstiprināšanu, galvenais mērķis ir nodrošināt, lai tirgū laisti jauni transportlīdzekļi, to sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības garantētu augstu drošuma un vides aizsardzības līmeni. Minētā mērķa sasniegšanu nevajadzētu apgrūtināt, dažas detaļas vai aprīkojumu uzstādot pēc tam, kad transportlīdzekļi ir laisti tirgū vai nodoti ekspluatācijā. Tālab būtu jāveic attiecīgi pasākumi, lai nodrošinātu to, ka apstiprinātājiestāde pirms laišanas tirgū pārbauda detaļas vai aprīkojumu, ko var uzstādīt transportlīdzekļiem un kas var nopietni traucēt tādu sistēmu darbību, kuras ir būtiskas drošumam vai vides aizsardzībai. Minētajos pasākumos būtu jāietver tehniski noteikumi par prasībām, kas noteiktas minētajām detaļām vai aprīkojumam.
(16)
Šādi pasākumi būtu jāpiemēro vienīgi attiecībā uz ierobežotu skaitu detaļu un aprīkojuma, un minēto detaļu un aprīkojuma saraksts Komisijai pēc apspriešanās ar ieinteresētajām personām ir jāiekļauj īstenošanas aktā. Ar šādiem pasākumiem vajadzētu nodrošināt, lai attiecīgās detaļas un aprīkojums neradītu nelabvēlīgu ietekmi uz transportlīdzekļa drošumu vai attiecībā uz ekoloģiskajiem raksturlielumiem, vienlaikus pēc iespējas nodrošinot konkurenci remonta un tehniskās apkopes ražojumu un pakalpojumu tirgū.
(17)
Savienība ir līgumslēdzēja puse ANO Eiropas Ekonomikas komisijas Nolīgumam par vienotu tehnisko prasību pieņemšanu riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos, un par nosacījumiem to apstiprinājumu savstarpējai atzīšanai, kas piešķirti, pamatojoties uz šīm prasībām (“pārskatītais 1958. gada nolīgums”) (7). Lai vienkāršotu tipa apstiprinājuma tiesību aktus saskaņā ar ieteikumiem CARS 21, ir lietderīgi atcelt visas atsevišķās direktīvas, nesamazinot aizsardzības līmeni. Minētajās direktīvās noteiktās prasības būtu jāpārņem šajā regulā vai deleģētajos aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, un tās attiecīgā gadījumā būtu jāaizstāj, atsaucoties uz attiecīgajiem ANO Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) noteikumiem, par kuriem Savienība ir nobalsojusi vai kuriem Savienība ir pievienojusies un kuri ir pievienoti pārskatītajam 1958. gada nolīgumam. Lai samazinātu tipa apstiprināšanas administratīvo slogu, transportlīdzekļu izgatavotājiem vajadzētu aļaut pieprasīt tipa apstiprināšanu saskaņā ar šo regulu, attiecīgā gadījumā tieši, saņemot apstiprinājumu atbilstoši attiecīgajiem ANO EEK noteikumiem, kuri minēti I pielikumā, vai deleģētajiem aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu.
(18)
Tādējādi ANO EEK noteikumi un to grozījumi, par kuriem Savienība ir nobalsojusi, piemērojot Lēmumu 97/836/EK, būtu jāiestrādā ES tipa apstiprināšanas tiesību aktos. Attiecīgi Komisijai būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt nepieciešamos pielāgojumus šīs regulas I pielikumā vai deleģētajos aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu.
(19)
Varētu izvēlēties arī alternatīvu risinājumu - deleģētos aktos iekļaut atsauci uz Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) vai uz CEN/Cenelec vai ISO standartiem, kas ir tieši pieejami sabiedrībai un uz kuriem tajos ir atsauce.
(20)
Lai novērstu drošuma ierīču nepareizu lietojumu, ir svarīgi, ka izgatavotāji transportlīdzekļu īpašniekiem sniedz attiecīgu informāciju.
(21)
Lai ļautu sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību izgatavotājiem pieteikties sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību ES tipa apstiprināšanai vai detaļu vai aprīkojuma atļaujām, šiem izgatavotājiem ir arī nepieciešama piekļuve noteiktai informācijai, kas ir pieejama tikai transportlīdzekļa izgatavotājam, piemēram, tehniskai informācijai, tostarp rasējumiem, kas nepieciešami detaļu izstrādāšanai tirgus vajadzībām.
(22)
Lai uzlabotu iekšējā tirgus darbību, it īpaši attiecībā uz preču brīvu apriti, brīvību veikt uzņēmējdarbību un brīvību sniegt pakalpojumus, ir nepieciešama nediskriminējoša piekļuve informācijai par transportlīdzekļu remontu, izmantojot standartformātu, ko lieto tehniskās informācijas iegūšanai, un efektīva konkurence transportlīdzekļu remonta un tehniskās apkopes informācijas pakalpojumu tirgū. Liela šādas informācijas daļa saistīta ar iebūvētām diagnostikas sistēmām un to mijiedarbību ar citām transportlīdzekļa sistēmām. Ir jānosaka tehniskās specifikācijas attiecībā uz izgatavotāju tīmekļa vietnēm, kā arī konkrēti pasākumi, kas nodrošina, ka tās ir pienācīgi pieejamas mazajiem un vidējiem uzņēmumiem.
(23)
Pienākumu nodrošināt pieejamu remonta un tehniskās apkopes informāciju par protokoliem attiecībā uz traktoriem un velkamo vai montētu aprīkojumu, kas noteikts ISO 11783, transportlīdzekļu izgatavotājiem vajadzētu atļaut arī pildīt, izgatavotāja tīmekļa vietnē publicējot saiti uz citu tīmekļa vietni, ko kopīgi izveidojuši vairāki izgatavotāji vai izgatavotāju konsorcijs.
(24)
Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (8)
(25)
Lai šo regulu papildinātu ar papildu tehniskām detaļām, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu attiecībā uz funkcionālo drošumu, izgatavošanas prasībām, ekoloģiskajiem raksturlielumiem un spēkiekārtu veiktspēju, remonta un tehniskās apkopes informācijas pieejamību, tehnisko dienestu norīkošanu un to konkrētajiem uzticētajiem uzdevumiem. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(26)
Dalībvalstīm būtu jāparedz noteikumi par sankcijām, ko piemēro, ja tiek pārkāpta šī regula un deleģētie vai īstenošanas akti, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, un būtu jānodrošina to īstenošana. Minētajām sankcijām vajadzētu būt iedarbīgām, samērīgām un atturošām.
(27)
Lai gan nekas šajā regulā neliedz dalībvalstīm arī turpmāk piemērot katrai savas attiecīgās apstiprināšanas sistēmas, Komisijai, pamatojoties uz dalībvalstu sniegto informāciju, būtu jāziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par šādu valsts sistēmu darbību, jo Komisijai būtu vēlreiz jāapsver, vai ir iesniedzams tiesību akta priekšlikums attiecībā uz atsevišķo apstiprināšanas sistēmu saskaņošanu Savienības līmenī.
(28)
Stājoties spēkā jaunajai reglamentējošajai sistēmai, ko izveido ar šo regulu, atceļ šādas direktīvas:
-
Direktīvu 2003/37/EK,
-
Padomes Direktīvu 74/347/EEK (1974. gada 25. jūnijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru redzamības lauku un priekšējā stikla tīrītājiem (9),
-
Padomes Direktīvu 76/432/EEK (1976. gada 6. aprīlis) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru bremžu iekārtām (10),
-
Padomes Direktīvu 76/763/EEK (1976. gada 27. jūlijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasažieru sēdekļiem lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoros (11),
-
Padomes Direktīvu 77/537/EEK (1977. gada 28. jūnijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai samazinātu piesārņotāju emisiju no lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoros lietojamiem dīzeļmotoriem (12),
-
Padomes Direktīvu 78/764/EEK (1978. gada 25. jūlijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz vadītāja sēdekli lauksaimniecības vai mežsaimniecības riteņtraktoros (13),
-
Padomes Direktīvu 80/720/EEK (1980. gada 24. jūnijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbības telpu, piekļuvi vadītāja pozīcijai, kā arī durvīm un logiem lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoros (14),
-
Padomes Direktīvu 86/297/EEK (1986. gada 26. maijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības traktoru jūgvārpstām un to aizsardzību (15),
-
Padomes Direktīvu 86/298/EEK (1986. gada 26. maijs) par aizmugurē piemontētām aizsardzības apgāšanās aizsargkonstrukcijām šauras riteņu bāzes lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoriem (16),
-
Padomes Direktīvu 86/415/EEK (1986. gada 24. jūlijs) par lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru vadības ierīču uzstādīšanu, izvietojumu, darbināšanu un apzīmēšanu (17),
-
Padomes Direktīvu 87/402/EEK (1987. gada 25. jūnijs) par šauras riteņu bāzes lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām, kas piestiprinātas vadītāja sēdekļa priekšā (18),
-
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/25/EK(2000. gada 22. maijs), ar kuru paredz darbības, kas veicamas, lai samazinātu gāzveida un cieto daļiņu piesārņojumu emisiju no dzinējiem, kas paredzēti lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem (19),
-
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/57/EK (2009. gada 13. jūlijs) par lauksaimniecības vai mežsaimniecības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām (20),
-
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/58/EK (2009. gada 13. jūlijs) par lauksaimniecības vai mežsaimniecības riteņtraktoru sakabes ierīci un atpakaļgaitu (21),
-
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/59/EK (2009. gada 13. jūlijs) par lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru atpakaļskata spoguļiem (22),
-
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/60/EK (2009. gada 13. jūlijs) par lauksaimniecības vai mežsaimniecības riteņtraktoru maksimālo projektēto ātrumu un kravas platformām (23),
-
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/61/EK (2009. gada 13. jūlijs) par apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšanu lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoros (24),
-
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/63/EK (2009. gada 13. jūlijs) attiecībā uz noteiktām lauksaimniecības vai mežsaimniecības riteņtraktoru daļām un parametriem (25),
-
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/64/EK (2009. gada 13. jūlijs) par lauksaimniecības un mežsaimniecības traktoru radīto radiotraucējumu novēršanu (elektromagnētiskā savietojamība) (26),
-
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/66/EK (2009. gada 13. jūlijs) par lauksaimniecības vai mežsaimniecības riteņtraktoru stūres iekārtu (27),
-
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/68/EK (2009. gada 13. jūlijs) par detaļas tipa apstiprinājumu apgaismes ierīcēm un gaismas signālierīcēm lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoros (28),
-
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/75/EK (2009. gada 13. jūlijs) par lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām (statiska testēšana) (29),
-
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/76/EK (2009. gada 13. jūlijs) par trokšņu līmeni, kam ir pakļauti lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru vadītāji (30),
-
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/144/EK (2009. gada 30. novembris) par dažām lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru sastāvdaļām un parametriem (31).
(29)
Visām ieinteresētajām personām ir svarīgi nodrošināt skaidru izpratni par saikni starp šo regulu un Direktīvu 2006/42/EK, lai novērstu pārklāšanos un skaidri noteiktu, kuras prasības jāpiemēro konkrētam izstrādājumam.
(30)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus - proti, ieviest saskaņotus noteikumus attiecībā uz administratīvām un tehniskām prasībām, kas piemērojamas lauksaimniecības un mežsaimniecības transportlīdzekļu tipa apstiprināšanai un tirgus uzraudzībai, - nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka to mēroga un ietekmes dēļ minētos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I NODAĻA
PRIEKŠMETS, DARBĪBAS JOMA UN DEFINĪCIJAS
1. pants
Priekšmets
1. Ar šo regulu nosaka visu 2. panta 1. punktā minēto transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību tipa apstiprināšanas administratīvās un tehniskās prasības.
Šo regulu nepiemēro individuālu transportlīdzekļu apstiprināšanai. Tomēr dalībvalstis, kas piešķir šādus individuālus apstiprinājumus, pieņem jebkādus transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību tipa apstiprinājumus, kuri piešķirti saskaņā ar šo regulu, nevis saskaņā ar attiecīgajiem valsts noteikumiem.
2. Ar šo regulu arī nosaka prasības par to transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību tirgus uzraudzību, kuras ir jāapstiprina saskaņā ar šo regulu. Ar šo regulu nosaka arī prasības par šādu transportlīdzekļu detaļu un aprīkojuma tirgus uzraudzību.
3. Šī regula neskar ceļu satiksmes drošības tiesību aktu piemērošanu.
2. pants
Darbības joma
1. Šī regula attiecas uz lauksaimniecības un mežsaimniecības transportlīdzekļiem, kā tie aprakstīti 4. pantā, kas konstruēti un izgatavoti vienā vai vairākos posmos, un šādiem transportlīdzekļiem konstruētām un izgatavotām sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, kā arī detaļām un aprīkojumam.
Šī regula jo īpaši attiecas uz šādiem transportlīdzekļiem:
a)
traktoriem (T un C kategorija);
b)
piekabēm (R kategorija); un
c)
maināmām velkamām iekārtām (S kategorija).
2. Šī regula neattiecas uz maināmām mašīnām, ko pilnīgi paceļ no zemes virsmas vai kas nevar pagriezties ap savu vertikālo asi, kad transportlīdzekļus, kuriem tās ir piestiprinātas, izmanto uz ceļa.
3. Turpmāk minētajiem transportlīdzekļiem izgatavotājs var izvēlēties, vai piemērot apstiprinājumu saskaņā ar šo regulu vai ievērot attiecīgās valsts prasības:
a)
piekabēm (R kategorija) un maināmām velkamām iekārtām (S kategorija);
b)
kāpurķēžu traktoriem (C kategorija);
c)
īpašiem riteņtraktoriem (T4.1 un T4.2 kategorija).
3. pants
Definīcijas
Šajā regulā un I pielikumā uzskaitītajos aktos piemēro šādas definīcijas, ja vien tajos nav paredzēts citādi:
1)
“tipa apstiprinājums” ir procedūra, ar ko apstiprinātājiestāde apliecina, ka transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tips atbilst attiecīgiem administratīviem noteikumiem un tehniskām prasībām;
2)
“gatava transportlīdzekļa tipa apstiprinājums” ir tipa apstiprinājums, ar ko apstiprinātājiestāde apliecina, ka nepabeigta, pabeigta vai sērijas beigu transportlīdzekļa tips atbilst attiecīgiem administratīviem noteikumiem un tehniskām prasībām;
3)
“sistēmas tipa apstiprinājums” ir tipa apstiprinājums, ar ko apstiprinātājiestāde apliecina, ka transportlīdzeklī iekļauta konkrēta tipa sistēma atbilst attiecīgiem administratīviem noteikumiem un tehniskām prasībām;
4)
“sastāvdaļas tipa apstiprinājums” ir tipa apstiprinājums, ar ko apstiprinātājiestāde apliecina, ka no transportlīdzekļa neatkarīga sastāvdaļa atbilst attiecīgiem administratīviem noteikumiem un tehniskām prasībām;
5)
“atsevišķas tehniskas vienības tipa apstiprinājums” ir tipa apstiprinājums, ar ko apstiprinātājiestāde apliecina, ka atsevišķā tehniskā vienība atbilst attiecīgiem administratīviem noteikumiem un tehniskām prasībām saistībā ar vienu vai vairākiem konkrētiem transportlīdzekļu tipiem;
6)
“valsts tipa apstiprinājums” ir tipa apstiprināšanas procedūra, kas noteikta ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem un kas ir spēkā vienīgi attiecīgās dalībvalsts teritorijā;
7)
“ES tipa apstiprinājums” ir procedūra, ar ko apstiprinātājiestāde apliecina, ka transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tips atbilst attiecīgiem šīs regulas administratīviem noteikumiem un tehniskām prasībām;
8)
“traktors” ir jebkurš mehānisks, riteņu vai kāpurķēžu lauksaimniecības vai mežsaimniecības transportlīdzeklis, kuram ir vismaz divas asis un kura maksimālais projektētais ātrums nav mazāks par 6 km/h, kura galvenā funkcija ir tā vilcējspēks un kurš ir īpaši konstruēts, lai vilktu, stumtu, vestu un darbinātu attiecīgas maināmas iekārtas, kas konstruētas lauksaimniecības vai mežsaimniecības darbu veikšanai, vai lai vilktu lauksaimniecības vai mežsaimniecības piekabes vai iekārtas; to drīkst pielāgot kravu vešanai, veicot lauksaimniecības vai mežsaimniecības darbus, un/vai aprīkot ar vienu vai vairākām pasažieru sēdvietām;
9)
“piekabe” ir jebkurš lauksaimniecības vai mežsaimniecības transportlīdzeklis, kas galvenokārt paredzēts kravu vešanai vai materiālu apstrādāšanai un ir konstruēts tā, lai to varētu vilkt traktors, kura tehniski pieļaujamās maksimālās pilnās masas attiecība pret pašmasu ir vienāda ar 3,0 vai lielāka par 3,0;
10)
“maināma velkama iekārta” ir jebkurš transportlīdzeklis, ko izmanto lauksaimniecībā un mežsaimniecībā, kas ir konstruēts, lai to vilktu traktors, kas maina vai papildina tā funkcionālās iespējas, kas aprīkots ar darbarīku vai konstruēts materiālu pārstrādei, tas drīkst būt ar kravas platformu, kas konstruēta un izgatavota, lai noturētu visus mehānismus un ierīces, kas vajadzīgi minētajiem mērķiem, un uz laiku glabātu visus materiālus, kas ražoti vai vajadzīgi darba laikā, un minētā transportlīdzekļa tehniski pieļaujamās maksimālās pilnās masas attiecība pret pašmasu ir mazāka par 3,0;
11)
“transportlīdzeklis” ir jebkurš traktors, piekabe vai maināma velkama iekārta, kas definēta 8., 9. un 10. punktā;
12)
“bāzes transportlīdzeklis” ir jebkurš transportlīdzeklis, ko izmanto vairākposmu tipa apstiprināšanas procesa pirmajā posmā;
13)
“nepabeigts transportlīdzeklis” ir jebkurš transportlīdzeklis, kas ir jāpabeidz vēl vismaz vienā posmā, lai tas atbilstu šīs regulas attiecīgajām tehniskajām prasībām;
14)
“vairākos posmos pabeigts transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, kas iegūts vairākposmu tipa apstiprināšanas procesā un kas atbilst šīs regulas attiecīgajām tehniskajām prasībām;
15)
“pabeigts transportlīdzeklis” ir jebkurš transportlīdzeklis, kas nav jāpabeidz, lai tas atbilstu šīs regulas attiecīgajām tehniskajām prasībām;
16)
“sērijas beigu transportlīdzeklis” ir jebkurš transportlīdzeklis, kurš ir daļa no krājumiem, ko nevar darīt pieejamu tirgū vai vairs nevar darīt pieejamu tirgū, reģistrēt vai nodot ekspluatācijā, jo spēkā ir stājušās jaunas tehniskas prasības, attiecībā uz kurām šis transportlīdzeklis nav apstiprināts;
17)
“sistēma” ir apvienotu ierīču bloks, kas transportlīdzeklī veic vienu vai vairākas īpašas funkcijas un uz ko attiecas šīs regulas vai kāda deleģēta vai īstenošanas akta, kas pieņemts saskaņā ar šo regulu, prasības;
18)
“sastāvdaļa” ir ierīce, uz ko attiecas šīs regulas vai deleģēta vai īstenošanas akta, kas pieņemts saskaņā ar šo regulu, prasības, ko paredzēts izmantot kā transportlīdzekļa daļu un kam saskaņā ar šo regulu un deleģēto vai īstenošanas aktu, kas pieņemts saskaņā ar šo regulu, tipa apstiprinājumu var piešķirt atsevišķi no transportlīdzekļa, ja minētajos aktos tas ir skaidri noteikts;
19)
“atsevišķa tehniska vienība” ir ierīce, uz ko attiecas šīs regulas vai deleģēta vai īstenošanas akta, kas pieņemts saskaņā ar šo regulu, prasības, ko paredzēts izmantot kā transportlīdzekļa daļu un kam tipa apstiprinājumu var piešķirt atsevišķi no transportlīdzekļa, bet tikai attiecībā uz vienu vai vairākiem noteiktiem transportlīdzekļu tipiem, ja minētajos aktos tas ir skaidri noteikts;
20)
“detaļas” ir produkti, ko izmanto transportlīdzekļa montāžai, kā arī rezerves daļas;
21)
“aprīkojums” ir jebkurš produkts, kas nav detaļa un ar ko var papildināt transportlīdzekli vai ko var uzstādīt uz tā;
22)
“oriģinālās detaļas vai aprīkojums” ir detaļas vai aprīkojums, ko attiecīgā transportlīdzekļa montāžai izgatavo saskaņā ar transportlīdzekļa izgatavotāja noteiktām detaļu vai aprīkojuma ražošanas specifikācijām un standartiem; tas aptver tādas detaļas un aprīkojumu, ko izgatavo vienā un tajā pašā ražošanas līnijā, kur izgatavo šīs detaļas vai aprīkojumu; ja nav pierādīts pretējais, uzskata, ka detaļas vai aprīkojums ir oriģinālas detaļas vai aprīkojums, ja izgatavotājs apliecina, ka detaļas vai aprīkojums atbilst to sastāvdaļu kvalitātei, kuras izmanto attiecīgā transportlīdzekļa montāžā un ir izgatavotas saskaņā ar transportlīdzekļa izgatavotāja specifikācijām un ražošanas standartiem;
23)
“rezerves daļas” ir produkti, ko uzstāda transportlīdzeklī vai uz tā, lai aizvietotu šā transportlīdzekļa oriģinālās detaļas, un kas ietver tādus produktus kā smēreļļas, kuras nepieciešamas transportlīdzekļa izmantošanai, izņemot degvielu;
24)
“funkcionālais drošums” ir tādu nepieņemamu risku novēršana, kas saistīti ar fiziskiem savainojumiem vai personu veselības vai īpašuma apdraudējumiem, kuri izriet no mehānisku, hidraulisku, pneimatisku, elektrisku vai elektronisku sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību nepareizas darbības radītā riska;
25)
“izgatavotājs” ir fiziska vai juridiska persona, kas apstiprinātājiestādei atbild par visiem tipa apstiprināšanas vai atļaujas izsniegšanas procesa aspektiem, par ražojumu atbilstības nodrošināšanu un kas ir arī atbildīga par izgatavoto transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību tirgus uzraudzības jautājumiem neatkarīgi no tā, vai attiecīgā fiziskā vai juridiskā persona ir vai nav tieši iesaistīta visos transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības konstruēšanas un izgatavošanas posmos;
26)
“izgatavotāja pārstāvis” ir fiziska vai juridiska persona, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā un ko izgatavotājs ir pienācīgi pilnvarojis, lai tā izgatavotāju pārstāvētu apstiprinātājiestādē vai tirgus uzraudzības iestādē un izgatavotāja vārdā darbotos, risinot jautājumus, uz ko attiecas šī regula;
27)
“apstiprinātājiestāde” ir dalībvalsts iestāde, kuru ir izveidojusi vai nozīmējusi dalībvalsts un par kuru dalībvalsts ir paziņojusi Komisijai, kuras kompetencē ir visi transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tipa apstiprināšanas aspekti, atļauju piešķiršanas process, apstiprinājuma sertifikātu izsniegšana un - vajadzības gadījumā - to atsaukšana vai noraidīšana, kontaktpunkta funkcijas attiecībās ar citu dalībvalstu apstiprinātājiestādēm, tehnisku dienestu norīkošana un kurai ir arī jānodrošina, lai izgatavotājs pildītu savus pienākumus attiecībā uz ražošanas atbilstību;
28)
“tehniskais dienests” ir organizācija vai struktūra, ko dalībvalsts apstiprinātājiestāde ir norīkojusi kā testēšanas laboratoriju testu veikšanai vai kā atbilstības izvērtētāju struktūru, kas apstiprinātājiestādes uzdevumā veic pirmo izvērtēšanu un citus testus vai pārbaudes, lai gan apstiprinātājiestāde arī pati var veikt šīs funkcijas;
29)
“paštestēšana” ir testu veikšana savās telpās, testu rezultātu reģistrēšana un ziņojuma iesniegšana, ietverot secinājumus, ko izgatavotājs, kas pilnvarots kā tehniskais dienests dažu prasību atbilstības pārbaudei, iesniedz apstiprinātājiestādei;
30)
“virtuāla testēšanas metode” ir datorsimulācijas, arī aprēķini, kas rāda, vai transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība atbilst saskaņā ar 27. panta 6. punktu pieņemtajā deleģētajā aktā ietvertajām tehniskajām prasībām, neprasot izmantot pašu transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķo tehnisko vienību;
31)
“tipa apstiprinājuma sertifikāts” ir dokuments, ar ko apstiprinātājiestāde oficiāli apliecina, ka ir apstiprināts transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tips;
32)
“ES tipa apstiprinājuma sertifikāts” ir sertifikāts, kura pamatā ir saskaņā ar šo regulu pieņemtā īstenošanas aktā iekļautais paraugs vai paziņojuma veidlapa, kas noteikta attiecīgajos ANO EEK noteikumos, kuri minēti šajā regulā vai deleģētos aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu;
33)
“atbilstības sertifikāts” ir transportlīdzekļa izgatavotāja izdots dokuments, ar kuru apliecināts, ka izgatavotais transportlīdzeklis atbilst apstiprinātajam transportlīdzekļa tipam;
34)
“iebūvēta diagnostikas sistēma” jeb “OBD sistēma” ir sistēma, kura spēj noteikt iespējamo nepareizas darbības zonu, izmantojot kļūdu kodus, kas glabājas datora atmiņā;
35)
“transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācija” ir visa informācija, kas vajadzīga transportlīdzekļa diagnosticēšanai, apkopei, tehniskajai apskatei, regulārai uzraudzībai, remontam, pārprogrammēšanai vai atiestatīšanai un kuru izgatavotāji nodrošina saviem sertificētajiem tirgotājiem/remontētājiem, ietverot visus turpmākos grozījumus un pielikumus pie šādas informācijas; minētajā informācijā ir iekļauta visa informācija, kas nepieciešama detaļu un aprīkojuma uzstādīšanai transportlīdzekļos;
36)
“neatkarīgs ekonomikas dalībnieks” ir uzņēmums, kas nav sertificēts tirgotājs vai remontētājs, kurš tieši vai netieši iesaistīts transportlīdzekļu remontā un tehniskajā apkopē, īpaši remonta iekārtu, instrumentu vai rezerves daļu remontētāji, izgatavotāji vai izplatītāji, tehniskās informācijas publicētāji, automobiļu klubi, ekonomikas dalībnieki, kas nodrošina palīdzību uz ceļiem, piedāvā pārbaudes un testēšanas pakalpojumus un mācības alternatīvās degvielas transportlīdzekļu iekārtu uzstādītājiem, izgatavotājiem un remontētājiem;
37)
“jauns transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, kas iepriekš nav bijis reģistrēts vai nodots ekspluatācijā;
38)
“reģistrēšana” ir administratīva atļauja pastāvīgi, pagaidu kārtā vai uz īsu laiku nodot transportlīdzekli ekspluatācijā ceļu satiksmē, ieskaitot tā identificēšanu un kārtas numura piešķiršanu, ko sauc par reģistrācijas numuru;
39)
“laist tirgū” nozīmē Savienībā pirmo reizi darīt pieejamu transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu, atsevišķu tehnisku vienību, detaļu vai aprīkojumu;
40)
“nodošana ekspluatācijā” ir transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas, atsevišķas tehniskas vienības, detaļas vai aprīkojuma pirmā lietošana Savienībā tam paredzētajā nolūkā;
41)
“importētājs” ir fiziska vai juridiska persona, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā un kas no trešās valsts tirgū laiž transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu, atsevišķu tehnisku vienību, detaļu vai aprīkojumu;
42)
“izplatītājs” ir fiziska vai juridiska persona piegādes ķēdē, kas nav izgatavotājs vai importētājs un kas dara tirgū pieejamu transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu, atsevišķu tehnisku vienību, detaļu vai aprīkojumu;
43)
“ekonomikas dalībnieks” ir izgatavotājs, izgatavotāja pārstāvis, importētājs vai izplatītājs;
44)
“tirgus uzraudzība” ir darbības un pasākumi, ko īsteno valsts iestādes, lai nodrošinātu, ka transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības, kuras darītas pieejamas tirgū, atbilst attiecīgajos Savienības saskaņošanas tiesību aktos noteiktajām prasībām un neapdraud veselību, drošumu vai jebkuru citu sabiedrisko interešu aizsardzības aspektu;
45)
“tirgus uzraudzības iestāde” ir dalībvalsts iestāde, kas atbildīga par tirgus uzraudzības īstenošanu attiecīgās valsts teritorijā;
46)
“valsts iestāde” ir apstiprinātājiestāde vai jebkura cita iestāde, kura dalībvalstī ir iesaistīta tirgus uzraudzības, robežu kontroles vai reģistrēšanas darbībās attiecībā uz transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām, atsevišķām tehniskām vienībām, detaļām vai aprīkojumu un ir par šīm darbībām atbildīga;
47)
“darīt pieejamu tirgū” nozīmē piegādāt transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu, atsevišķu tehnisku vienību, detaļu vai aprīkojumu izplatīšanai vai izmantošanai tirgū, veicot komerciālu darbību, neatkarīgi no tā, vai to dara par atlīdzību vai bez maksas;
48)
“transportlīdzekļa tips” ir transportlīdzekļu grupa, tostarp vienas kategorijas varianti un versijas, kas neatšķiras vismaz attiecībā uz šādiem būtiskiem aspektiem:
-
kategorija,
-
izgatavotājs,
-
izgatavotāja noteiktais tipa apzīmējums,
-
galvenās uzbūves īpatnības un konstrukcijas pamatparametri,
-
centrālsijas šasija/šasija ar garensijām/locīklšasija (acīmredzamas un būtiskas atšķirības),
-
T kategorijai: asis (skaits) vai C kategorijai: asis/šķērsbāzes (skaits),
-
vairākos posmos izgatavotiem transportlīdzekļiem: izgatavotājs un iepriekšējā posma transportlīdzekļa tips;
49)
“variants” ir visi viena tipa transportlīdzekļi, kas neatšķiras vismaz attiecībā uz šādiem būtiskiem aspektiem:
a)
traktoriem:
-
virsbūves karkasa koncepcija vai virsbūves tips,
-
pabeigtības pakāpe,
-
motors (iekšdedzes/hibrīda/elektriskais/hibrīda elektriskais),
-
darbības princips,
-
cilindru skaits un izkārtojums,
-
jaudas atšķirība nepārsniedz 30 % (lielākā jauda ir ne vairāk kā 1,3 reizes lielāka par mazāko),
-
cilindru tilpuma atšķirība nepārsniedz 20 % (lielākais tilpums pārsniedz mazāko tilpumu ne vairāk kā 1,2 reizes),
-
dzenošās asis (skaits, izvietojums, savstarpējais savienojums),
-
vadāmās asis (skaits un izvietojums),
-
maksimālā pilnā masa neatšķiras vairāk kā par 10 %,
-
transmisija (tips),
-
apgāšanās aizsargkonstrukcija,
-
bremzējamās asis (skaits);
b)
piekabēm vai maināmām velkamām iekārtām:
-
vadošās asis (skaits, izvietojums, savstarpējais savienojums),
-
maksimālā pilnā masa neatšķiras vairāk kā par 10 %,
-
bremzējamās asis (skaits);
50)
“hibrīda transportlīdzeklis” ir pašgājējs transportlīdzeklis vismaz ar diviem dažādiem enerģijas pārveidotājiem un divām dažādām enerģijas glabāšanas sistēmām (transportlīdzeklī), kas nodrošina transportlīdzekļa virzes kustību;
51)
“hibrīda elektrisks transportlīdzeklis” ir tāds transportlīdzeklis, kas virzes kustības nodrošināšanai saņem enerģiju no diviem šādiem transportlīdzeklī esošiem enerģijas/jaudas avotiem:
a)
patērējamas degvielas;
b)
akumulatora, kondensatora, spararata/ģeneratora vai citas elektroenerģijas/jaudas uzkrāšanas ierīces.
Šajā definīcijā ietver arī transportlīdzekļus, kuri izmanto enerģiju no patērējamās degvielas tikai tam, lai uzlādētu elektrisko enerģijas/jaudas uzkrāšanas ierīci;
52)
“pilnībā elektrisks transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, ko darbina sistēma, ko veido viena vai vairākas elektroenerģijas glabāšanas iekārtas, viena vai vairākas elektriskās jaudas pārveidošanas iekārtas un viena vai vairākas elektriskās mašīnas, kas glabāto elektroenerģiju pārvērš mehāniskā enerģijā, kuru padod riteņiem transportlīdzekļa virzes kustības nodrošināšanai;
53)
“varianta versija” ir transportlīdzeklis, ko veido 24. panta 10. punktā minētajā informācijas paketē redzamo pozīciju apvienojums.
Atsauces šajā regulā uz prasībām, procedūrām vai pasākumiem, kas noteikti šajā regulā, ir uzskatāmas par atsaucēm uz tādām prasībām, procedūrām vai pasākumiem, kas noteikti šajā regulā, kā arī deleģētajos un īstenošanas aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu.
4. pants
Transportlīdzekļu kategorijas
Šajā regulā piemēro šādas transportlīdzekļu kategorijas:
1)
“T kategorija” ir visi riteņtraktori; katrā 2.līdz 8. punktā aprakstīto riteņtraktoru kategorijā atbilstīgi tās projektētajam ātrumam paredzēts dalījums arī pēc rādītāja “a” vai “b”:
a)
“a” riteņtraktoriem, kuru maksimālais projektētais ātrums nepārsniedz 40 km/h;
b)
“b” riteņtraktoriem, kuru maksimālais projektētais ātrums pārsniedz 40 km/h;
2)
“T1 kategorija” ir riteņtraktori, kam minimālā šķērsbāze uz vadītājam tuvākās ass nav īsāka par 1 150 mm, kam pašmasa darba kārtībā pārsniedz 600 kg un kam klīrenss nepārsniedz 1 000 mm;
3)
“T2 kategorija” ir riteņtraktori, kam minimālā šķērsbāze ir īsāka par 1 150 mm, kam pašmasa darba kārtībā pārsniedz 600 kg, kam klīrenss nepārsniedz 600 mm; ja traktora smaguma centra augstuma (ko mēra attiecībā pret zemi) attiecība pret vidējo minimālo šķērsbāzi uz katras ass pārsniedz 0,90, maksimālo projektēto ātrumu ierobežo līdz 30 km/h;
4)
“T3 kategorija” ir riteņtraktori, kam pašmasa darba kārtībā nepārsniedz 600 kg;
5)
“T4 kategorija” ir īpaši riteņtraktori;
6)
“T4.1 kategorija” (traktori ar lielu klīrensu) ir traktori, kuri paredzēti darbam ar augstu augošiem kultūraugiem (piemēram, ar vīnogām). Tie ir ar augstu šasiju vai šasijas daļu, kas ļauj tiem virzīties uz priekšu paralēli kultūraugiem ar kreisās un labās puses riteņiem abās pusēs vienai vai vairākām kultūraugu rindām. Tie paredzēti tādu ierīču pārvadāšanai vai darbināšanai, kuras drīkst uzstādīt priekšā, starp asīm, aizmugurē vai uz platformas. Ja traktors ir darba stāvoklī, klīrenss perpendikulāri kultūraugu rindām pārsniedz 1 000 mm. Ja traktora smaguma centra augstuma (to mēra attiecībā pret zemi traktoram, kurš aprīkots ar parasti izmantotajām riepām) attiecība pret visu asu vidējo minimālo šķērsbāzi pārsniedz 0,90, maksimālais projektētais ātrums nedrīkst pārsniegt 30 km/h;
7)
“T4.2 kategorija” (lielgabarīta traktori) ir traktori, kuriem raksturīgi lieli gabarīti un kuri paredzēti galvenokārt lielu lauksaimniecības zemju platību apstrādāšanai;
8)
“T4.3 kategorija” (traktori ar mazu klīrensu) ir pilnpiedziņas traktori, kuru maināmās iekārtas paredzēts izmantot lauksaimniecībā vai mežsaimniecībā un kuriem raksturīgi ar vienu vai vairākām jūgvārpstām aprīkoti nesošie rāmji, tehniski pieļaujamā masa nepārsniedz 10 tonnas un šīs masas attiecība pret maksimālo pašmasu braukšanas kārtībā nepārsniedz 2,5. Turklāt šo traktoru smaguma centra augstums, ko mēra attiecībā pret zemi traktoram, kurš aprīkots ar parasti izmantotajām riepām, nepārsniedz 850 mm;
9)
“C kategorija” ir kāpurķēžu traktori, kuri pārvietojas uz kāpurķēdēm vai uz riteņiem un kāpurķēdēm un kuru apakškategorijas definē pēc analoģijas ar T kategoriju;
10)
“R kategorija” ir piekabes; katrā 11. līdz 14. punktā aprakstīto piekabju kategorijā atbilstīgi tās projektētajam ātrumam paredzēts dalījums arī pēc rādītāja “a” vai “b”:
a)
“a” piekabēm, kuru maksimālais projektētais ātrums nepārsniedz 40 km/h;
b)
“b” piekabēm, kuru maksimālais projektētais ātrums pārsniedz 40 km/h;
11)
“R1 kategorija” ir piekabes, kuru tehniski pieļaujamās masas summa uz asi nepārsniedz 1 500 kg;
12)
“R2 kategorija” ir piekabes, kuru tehniski pieļaujamās masas summa uz asi pārsniedz 1 500 kg, bet nepārsniedz 3 500 kg;
13)
“R3 kategorija” ir piekabes, kuru tehniski pieļaujamās masas summa uz asi pārsniedz 3 500 kg, bet nepārsniedz 21 000 kg;
14)
“R4 kategorija” ir piekabes, kuru tehniski pieļaujamās masas summa uz asi nepārsniedz 21 000 kg;
15)
“S kategorija” ir maināmas velkamas iekārtas.
Katrā maināmo velkamo iekārtu kategorijā atbilstīgi projektētajam ātrumam paredzēts dalījums arī pēc rādītāja “a” vai “b”:
a)
“a” maināmām velkamām iekārtām, kuru maksimālais projektētais ātrums nepārsniedz 40 km/h;
b)
“b” maināmām velkamām iekārtām, kuru maksimālais projektētais ātrums pārsniedz 40 km/h;
16)
“S1 kategorija” ir maināmas velkamas iekārtas, kuru tehniski pieļaujamās masas summa uz asi nepārsniedz 3 500 kg,
17)
“S2 kategorija” ir maināmas velkamas iekārtas, kuru tehniski pieļaujamās masas summa uz asi pārsniedz 3 500 kg.
II NODAĻA
VISPĀRĪGAS SAISTĪBAS
5. pants
Dalībvalstu pienākumi
1. Dalībvalstis izveido vai norīko apstiprināšanas jautājumos kompetentas apstiprinātājiestādes un tirgus uzraudzības iestādes, kas ir kompetentas jautājumos par tirgus uzraudzību saskaņā ar šo regulu. Dalībvalstis informē Komisiju par šādu iestāžu izveidi un norīkošanu.
Paziņojumā par apstiprinātājiestādēm un tirgus uzraudzības iestādēm norāda to nosaukumu, adresi, tostarp elektronisko adresi, kā arī to kompetences jomu. Komisija savā tīmekļa vietnē publicē apstiprinātājiestāžu sarakstu un datus par tām.
2. Dalībvalstis ļauj laist tirgū, reģistrēt vai nodot ekspluatācijā vienīgi tādus transportlīdzekļus, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības, kas atbilst šīs regulas prasībām.
3. Dalībvalstis neaizliedz, neierobežo un netraucē laist tirgū, reģistrēt vai nodot ekspluatācijā transportlīdzekļus, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības ar pamatojumu, kas saistīts ar uzbūves un darbības aspektiem, uz kuriem attiecas šī regula, ja tie atbilst tajā ietvertajām prasībām.
4. Dalībvalstis organizē un veic tirgū nonākušu transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību tirgus uzraudzību un kontroli saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 765/2008 III nodaļu.
6. pants
Apstiprinātājiestāžu pienākumi
1. Apstiprinātājiestādes nodrošina, lai izgatavotāji, kas iesniedz pieteikumus tipa apstiprināšanai, pildītu tiem šajā regulā paredzētās saistības.
2. Apstiprinātājiestādes apstiprina vienīgi tādus transportlīdzekļus, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības, kas atbilst šīs regulas prasībām.
7. pants
Tirgus uzraudzības darbības
1. Attiecībā uz transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, kam piešķirts tipa apstiprinājums, tirgus uzraudzības iestādes veic atbilstīgas un pietiekamas dokumentu pārbaudes, ņemot vērā noteiktos riska novērtēšanas principus, sūdzības un citu informāciju.
Tirgus uzraudzības iestādes var pieprasīt ekonomikas dalībniekiem nodrošināt tādu dokumentu un informācijas pieejamību, kā tās to uzskata par vajadzīgu, lai īstenotu savas darbības.
Ja ekonomikas dalībnieki iesniedz atbilstības sertifikātus, tirgus uzraudzības iestādes šādus sertifikātus pienācīgi ņem vērā.
2. Attiecībā uz detaļām un aprīkojumu, uz kuru neattiecas šā panta 1. punkts, pilnībā piemēro Regulas (EK) Nr. 765/2008 19. panta 1. punktu.
8. pants
Izgatavotāju pienākumi
1. Izgatavotāji nodrošina, lai tad, ja to transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tiek laistas tirgū vai nodotas ekspluatācijā, tās būtu izgatavotas un apstiprinātas atbilstīgi prasībām, kas noteiktas šajā regulā un saskaņā ar šo regulu pieņemtajos deleģētajos un īstenošanas aktos.
2. Vairākposmu tipa apstiprināšanā katrs izgatavotājs ir atbildīgs par to sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķo tehnisko vienību apstiprināšanu un ražošanas atbilstību, kuras pievieno tajā transportlīdzekļa pabeigtības posmā, par ko atbild attiecīgais izgatavotājs. Izgatavotājs, kas pārveido iepriekšējos posmos jau apstiprinātas sastāvdaļas vai sistēmas, ir atbildīgs par pārveidoto sastāvdaļu un sistēmu apstiprināšanu un ražošanas atbilstību.
3. Izgatavotāji, kas pārveido nepabeigtu transportlīdzekli tiktāl, ka tas ir klasificējams citā transportlīdzekļu kategorijā un tādējādi mainās juridiskās prasības, kuras jau novērtētas iepriekšējā apstiprināšanas posmā, arī ir atbildīgi par to prasību ievērošanu, kas piemērojamas transportlīdzekļu kategorijai, kurā klasificējams pārveidotais transportlīdzeklis.
4. Šajā regulā ietverto transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanas nolūkiem izgatavotāji, kas veic uzņēmējdarbību ārpus Savienības, ieceļ vienu pārstāvi, kurš veic uzņēmējdarbību Savienībā un tos pārstāv apstiprinātājiestādē.
5. Turklāt izgatavotāji, kas veic uzņēmējdarbību ārpus Savienības, tirgus uzraudzības vajadzībām ieceļ vienu pārstāvi, kurš veic uzņēmējdarbību Savienībā un kurš var būt 4. punktā minētais pārstāvis vai papildu pārstāvis.
6. Izgatavotāji atbild apstiprinātājiestādei par visiem apstiprināšanas aspektiem un ražojumu atbilstības nodrošināšanu neatkarīgi no tā, vai viņi ir tieši iesaistīti visos transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības izgatavošanas posmos.
7. Atbilstīgi šai regulai un ar deleģētiem un īstenošanas aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, izgatavotāji nodrošina, lai būtu izveidotas procedūras, kas nodrošina pastāvīgu atbilstību apstiprinātajam tipam sērijveida ražošanā. Saskaņā ar VI nodaļu tiek ņemtas vērā transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības konstrukcijas vai raksturlielumu izmaiņas, kā arī izmaiņas prasībās, uz kurām atsaucoties deklarēta transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstība.
8. Papildus tiesību aktos noteiktajai marķēšanai un tipa apstiprinājuma marķējumiem, ko izgatavotāji piestiprina uz transportlīdzekļiem, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām saskaņā ar 34. pantu, izgatavotāji uz transportlīdzekļiem, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām, kuras darītas pieejamas tirgū, norāda savu nosaukumu, reģistrēto tirdzniecības nosaukumu vai reģistrēto preču zīmi un adresi Savienībā, kur ar tiem var sazināties, vai tad, ja šādi attiecīgo informāciju norādīt nav iespējams, norāda to uz iesaiņojuma vai dokumentā, kas pievienots sastāvdaļai vai atsevišķai tehniskai vienībai.
9. Kamēr izgatavotāji ir atbildīgi par transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, tie nodrošina, lai glabāšanas vai transportēšanas apstākļi neapdraudētu transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību šajā regulā noteiktajām prasībām.
9. pants
Izgatavotāju pienākumi attiecībā uz neatbilstošiem produktiem vai produktiem, kas rada nopietnu apdraudējumu
1. Ja izgatavotāji uzskata vai tiem ir iemesls uzskatīt, ka tirgū laistais vai ekspluatācijā nodotais transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība neatbilst šai regulai vai saskaņā ar šo regulu pieņemtiem deleģētiem un īstenošanas aktiem, tie nekavējoties veic korektīvas darbības, kas vajadzīgas, lai nodrošinātu konkrētā transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību vai attiecīgā gadījumā to izņemtu no tirgus un ekspluatācijas vai atsauktu.
Izgatavotājs to nekavējoties dara zināmu apstiprinātājiestādei, kura piešķīrusi apstiprinājumu, sniedzot šai iestādei izsmeļošu informāciju jo īpaši par neatbilstību un par veiktajiem korektīvajiem pasākumiem.
2. Ja transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa, atsevišķa tehniska vienība, detaļa vai aprīkojums rada nopietnu apdraudējumu, izgatavotāji nekavējoties informē to dalībvalstu apstiprinātājiestādes un tirgus uzraudzības iestādes, kurās transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa, atsevišķa tehniska vienība, detaļa vai aprīkojums darīts pieejams tirgū vai nodots ekspluatācijā, sniedzot attiecīgajām iestādēm izsmeļošu informāciju jo īpaši par neatbilstību un par veikto korektīvo darbību.
3. Izgatavotāji glabā 24. panta 10. punktā minēto informācijas paketi un transportlīdzekļa izgatavotājs turklāt glabā arī 33. pantā minēto atbilstības sertifikātu kopijas, nodrošinot, ka attiecīgie dokumenti apstiprinātājiestādēm ir pieejami 10 gadu laikposmā pēc transportlīdzekļa laišanas tirgū un piecu gadu laikposmā pēc sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības laišanas tirgū.
4. Pēc valsts kompetentās iestādes pamatota pieprasījuma izgatavotāji ar apstiprinātājiestādes starpniecību kompetentajai iestādei tai viegli saprotamā valodā iesniedz ES tipa apstiprinājuma sertifikātu vai 46. panta 1. un 2. punktā minēto apliecinājumu par transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību. Izgatavotāji sadarbojas ar attiecīgo valsts iestādi, saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 765/2008 20. pantu veicot darbības, kas nepieciešamas, lai novērstu apdraudējumu, kuru rada tirgū laisti, reģistrēti vai ekspluatācijā nodoti izgatavotāju transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības.
10. pants
Izgatavotāja pārstāvju pienākumi saistībā ar tirgus uzraudzību
Saistībā ar tirgus uzraudzību izgatavotāja pārstāvis veic uzdevumus, kas noteikti no izgatavotāja saņemtajā pilnvarojumā. Ar minēto pilnvarojumu pārstāvim ir ļauts veikt vismaz šādas darbības:
a)
saņemt piekļuvi 22. pantā minētajai informācijas mapei un 33. pantā minētajiem atbilstības sertifikātiem, lai pārstāvis varētu nodrošināt, ka apstiprinātājiestādēm attiecīgie dokumenti ir pieejami 10 gadu laikposmā pēc transportlīdzekļa laišanas tirgū un vismaz piecu gadu laikposmā pēc sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības laišanas tirgū;
b)
pēc pamatota apstiprinātājiestādes pieprasījuma sniegt šai iestādei visu vajadzīgo informāciju un dokumentus, kas apliecina transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības ražošanas atbilstību;
c)
pēc apstiprinātājiestāžu vai tirgus uzraudzības iestāžu pieprasījuma ar tām sadarboties, veicot darbības, kas nepieciešamas, lai novērstu nopietnu apdraudējumu, kuru rada attiecīgajā pilnvarojumā iekļautie transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas, atsevišķas tehniskas vienības, detaļas vai aprīkojums.
11. pants
Importētāju pienākumi
1. Importētāji laiž tirgū tikai atbilstošus transportlīdzekļus, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības, attiecībā uz kurām ir saņemts ES tipa apstiprinājums vai kuras atbilst valsts apstiprinājuma piešķiršanas prasībām, vai detaļas un aprīkojumu, kam pilnībā piemērojamas Regulas (EK) Nr. 765/2008 prasības.
2. Pirms tirgū tiek laists transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība, kurai piešķirts tipa apstiprinājums, importētāji nodrošina, lai būtu pieejama 24. panta 10. punktam atbilstoša informācijas pakete un lai sistēmai, sastāvdaļai vai atsevišķai tehniskai vienībai būtu vajadzīgais tipa apstiprinājuma marķējums un tā atbilstu 8. panta 8. punktam. Transportlīdzekļa gadījumā importētājs pārliecinās, ka transportlīdzeklim ir vajadzīgais atbilstības sertifikāts.
3. Ja importētāji uzskata vai tiem ir iemesls uzskatīt, ka transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa, atsevišķa tehniska vienība, detaļa vai aprīkojums neatbilst šīs regulas prasībām, un jo īpaši tad, ja tas neatbilst apstiprinātajam tipam, importētāji attiecīgo transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību nedara pieejamu tirgū, nepieļauj tās nodošanu ekspluatācijā un to nereģistrē, kamēr nav panākta atbilstība. Turklāt, ja importētāji uzskata vai tiem ir iemesls uzskatīt, ka transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa, atsevišķa tehniska vienība, detaļa vai aprīkojums rada nopietnu apdraudējumu, importētāji par to informē izgatavotāju un tirgus uzraudzības iestādes. Ja transportlīdzeklim, sistēmai, sastāvdaļai vai atsevišķai tehniskai vienībai piemēro tipa apstiprinājumu, importētāji informē arī apstiprinātājiestādi, kas piešķīrusi attiecīgo apstiprinājumu.
4. Importētāji uz transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas, atsevišķas tehniskas vienības, detaļas vai aprīkojuma norāda savu nosaukumu, reģistrēto tirdzniecības nosaukumu vai reģistrēto preču zīmi un adresi, kur ar tiem var sazināties, vai tad, ja šādi attiecīgo informāciju norādīt nav iespējams, norāda to uz iesaiņojuma vai dokumentā, kas pievienots sistēmai, sastāvdaļai, atsevišķai tehniskai vienībai, detaļai vai aprīkojumam.
5. Importētāji nodrošina, lai saskaņā ar 51. pantu transportlīdzeklim, sistēmai, sastāvdaļai vai atsevišķai tehniskai vienībai būtu pievienotas instrukcijas un informācija attiecīgās dalībvalsts vienā vai vairākās oficiālajās valodās.
6. Kamēr importētāji ir atbildīgi par transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, tie nodrošina, lai glabāšanas vai transportēšanas apstākļi neapdraudētu transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību šajā regulā noteiktajām prasībām.
7. Ja saistībā ar nopietnu transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas, atsevišķas tehniskas vienības, detaļas vai aprīkojuma radītu apdraudējumu tiek uzskatīts par lietderīgu, importētāji patērētāju veselības un drošības aizsardzības nolūkā veic izmeklēšanu un vajadzības gadījumā uztur ar transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām, atsevišķām tehniskām vienībām, detaļām vai aprīkojumu saistītu sūdzību un atsaukumu reģistru, par šādu uzraudzību informējot arī izplatītājus.
12. pants
Importētāju pienākumi attiecībā uz neatbilstošiem produktiem vai produktiem, kas rada nopietnu apdraudējumu
1. Ja importētāji uzskata vai tiem ir iemesls uzskatīt, ka transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība, ko tie laiduši tirgū, neatbilst šai regulai, tie nekavējoties veic korektīvus pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu konkrētā transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību vai attiecīgā gadījumā to izņemtu no tirgus vai atsauktu.
2. Ja transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa, atsevišķa tehniska vienība, detaļa vai aprīkojums rada nopietnu apdraudējumu, importētāji nekavējoties informē to dalībvalstu izgatavotāju, apstiprinātājiestādes un tirgus uzraudzības iestādes, kurās tie to laiduši tirgū. Importētājs arī informē tās par visām veiktajām darbībām un sniedz sīkāku informāciju, jo īpaši par nopietnu apdraudējumu un par visiem izgatavotāja veiktajiem korektīvajiem pasākumiem.
3. Importētāji 10 gadu laikposmā pēc transportlīdzekļa laišanas tirgū un vismaz piecu gadu laikposmā pēc sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības laišanas tirgū glabā atbilstības sertifikātu kopijas, nodrošinot, ka attiecīgie dokumenti ir pieejami apstiprinātājiestādēm un tirgus uzraudzības iestādēm, un nodrošina, lai minētajām iestādēm pēc pieprasījuma būtu pieejama 24. panta 10. punktā minētā informācijas pakete.
4. Pēc valsts iestādes pamatota pieprasījuma importētāji attiecīgajai iestādei tai viegli saprotamā valodā sniedz visu vajadzīgo informāciju un dokumentus, kas apliecina transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību. Pēc attiecīgās iestādes pieprasījuma importētāji ar to sadarbojas, veicot darbības, kas nepieciešamas, lai novērstu apdraudējumu, kuru rada transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa, atsevišķa tehniska vienība, detaļa vai aprīkojums, ko tie laiduši tirgū.
13. pants
Izplatītāju pienākumi
1. Darot transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu, atsevišķu tehnisku vienību, detaļu vai aprīkojumu pieejamu tirgū, izplatītāji ar pienācīgu rūpību ievēro šīs regulas prasības.
2. Pirms transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība tiek darīta pieejama tirgū, reģistrēta vai nodota ekspluatācijā, izplatītāji pārliecinās, lai uz transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības būtu tiesību aktos noteiktais marķējums vai tipa apstiprinājuma marķējums, lai būtu pievienoti vajadzīgie dokumenti un instrukcijas, kā arī drošības informācija tās dalībvalsts vienā vai vairākās oficiālajās valodās, kurā transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība tiks darīta pieejama tirgū, un lai importētājs un izgatavotājs būtu ievērojuši 11. panta 2. un 4. punktā un 34. panta 1. un 2. punktā noteiktās prasības.
3. Kamēr izplatītāji ir atbildīgi par transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, tie nodrošina, lai glabāšanas vai transportēšanas apstākļi neapdraudētu transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību šajā regulā noteiktajām prasībām.
14. pants
Izplatītāju pienākumi attiecībā uz neatbilstošiem produktiem vai produktiem, kas rada nopietnu apdraudējumu
1. Ja izplatītāji uzskata vai tiem ir iemesls uzskatīt, ka transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība neatbilst šīs regulas prasībām, izplatītāji attiecīgo transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību nedara pieejamu tirgū, nereģistrē to un nepieļauj tās nodošanu ekspluatācijā, kamēr nav panākta atbilstība.
2. Ja izplatītāji uzskata vai tiem ir iemesls uzskatīt, ka šai regulai neatbilst kāds no transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām, ko tie darījuši pieejamu tirgū vai reģistrējuši vai par kuru nodošanu ekspluatācijā tie ir atbildīgi, izplatītāji informē izgatavotāju vai izgatavotāja pārstāvi, lai pārliecinātos, ka saskaņā ar 9. panta 1. punktu vai 12. panta 1. punktu tiek veikti korektīvi pasākumi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu attiecīgā transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību vai to attiecīgā gadījumā atsauktu.
3. Ja transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļas vai atsevišķa tehniska vienība, detaļa vai aprīkojums rada nopietnu apdraudējumu, izplatītāji nekavējoties informē to dalībvalstu izgatavotāju, importētāju, apstiprinātājiestādes un tirgus uzraudzības iestādes, kurās izplatītāji to darījuši pieejamu tirgū. Importētājs arī informē tās par jebkuru veikto rīcību un sniedz sīkāku informāciju, jo īpaši par nopietnu apdraudējumu un par izgatavotāja veiktajiem korektīvajiem pasākumiem.
4. Pēc valsts iestādes pamatota pieprasījuma izplatītāji nodrošina, lai izgatavotājs šai valsts iestādei sniegtu 9. panta 4. punktā norādīto informāciju vai importētājs tai sniegtu 12. panta 3. punktā norādīto informāciju. Pēc attiecīgās iestādes pieprasījuma izplatītāji ar to sadarbojas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 765/2008 20. pantu attiecībā uz jebkuru rīcību, kas nepieciešama, lai novērstu apdraudējumu, kuru rada transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa, atsevišķa tehniska vienība, detaļa vai aprīkojums, ko izplatītāji darījuši pieejamu tirgū.
15. pants
Gadījumi, kad izgatavotāju pienākumus piemēro importētājiem un izplatītājiem
Saskaņā ar šo regulu importētāju vai izplatītāju uzskata par izgatavotāju un atbilstoši 8.-10. pantam importētājam vai izplatītājam piemēro izgatavotāja pienākumus, ja importētājs vai izplatītājs transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību dara pieejamu tirgū vai reģistrē vai ir atbildīgs par tās nodošanu ekspluatācijā ar savu nosaukumu vai preču zīmi vai ja tas tirgū pieejamu, reģistrētu vai ekspluatācijā nodotu transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību pārveido tā, ka tas var ietekmēt atbilstību piemērojamām prasībām.
16. pants
Ekonomikas dalībnieku identifikācija
Ekonomikas dalībnieki piecu gadu laikposmā apstiprinātājiestādēm un tirgus uzraudzības iestādēm pēc pieprasījuma sniedz identificējošu informāciju par:
a)
ekonomikas dalībnieku, kas tiem piegādājis transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu, atsevišķu tehnisku vienību, detaļu vai aprīkojumu;
b)
ekonomikas dalībnieku, kuram tie piegādājuši transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu, atsevišķu tehnisku vienību, detaļu vai aprīkojumu.
III NODAĻA
MATERIĀLTIESISKĀS PRASĪBAS
17. pants
Prasības par transportlīdzekļu funkcionālo drošumu
1. Izgatavotāji nodrošina, ka transportlīdzekļi ir konstruēti, izgatavoti un montēti tā, lai samazinātu ievainojumu risku transportlīdzekļa pasažieriem un citām personām, kas atrodas transportlīdzekļa apkārtējā vidē.
2. Izgatavotāji nodrošina, ka transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskās vienības atbilst šajā regulā noteiktajām attiecīgajām prasībām, tai skaitā prasībām, kas saistītas ar:
a)
transportlīdzekļa konstrukcijas integritāti;
b)
sistēmām, kas vadītājam palīdz kontrolēt transportlīdzekli, jo īpaši attiecībā uz stūres iekārtu un bremžu iekārtu, arī attīstītām pretbloķēšanas sistēmām un elektriskās stabilitātes kontroles sistēmām;
c)
sistēmām, kas vadītājam nodrošina redzamību un informāciju par transportlīdzekļa stāvokli un apkārtējo vidi, ieskaitot stiklojumu, spoguļus un vadītāja informācijas sistēmas;
d)
transportlīdzekļa apgaismojuma sistēmām;
e)
transportlīdzeklī esošu personu aizsardzību, tai skaitā iekšējo apdari, pagalvjiem, drošības jostām, transportlīdzekļa durvīm;
f)
transportlīdzekļa ārpusi un aprīkojumu;
g)
elektromagnētisko savietojamību;
h)
skaņas signālierīcēm;
i)
apsildīšanas sistēmām;
j)
ierīcēm, lai novērstu transportlīdzekļa neatļautu lietošanu;
k)
transportlīdzekļa identifikācijas sistēmām;
l)
masu un gabarītiem;
m)
elektrodrošību, tostarp attiecībā uz statisko elektrību;
n)
aizmugures aizsargstruktūrām;
o)
sānu aizsardzību;
p)
kravas platformām;
q)
vilkšanas ierīcēm;
r)
riepām,
s)
pretšļakatu sistēmām;
t)
atpakaļgaitas pārnesumu;
u)
kāpurķēdēm;
v)
mehāniskām sakabēm, tostarp aizsardzībai pret uzstādīšanas kļūdām.
3. Transportlīdzekļu sastāvdaļām, kuru risks saistībā ar elektrību ir pilnībā apskatīts deleģētajos vai īstenošanas aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, nepiemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2006/95/EK (2006. gada 12. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz elektroiekārtām, kas paredzētas lietošanai noteiktās sprieguma robežās (32).
4. Šā panta 1. un 2. punktā minētās prasības piemēro transportlīdzekļiem un tādiem transportlīdzekļiem paredzētām sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, ja tās ir piemērojamas saskaņā ar I pielikumu.
5. Lai nodrošinātu, ka tiek sasniegts augsts funkcionālā drošuma līmenis, Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 71. pantu attiecībā uz sīki izstrādātām tehniskām prasībām attiecībā uz šā panta 2. punktā uzskaitītajiem elementiem, tai skaitā testa procedūrām un attiecīgā gadījumā robežvērtībām. Pirmos šādus deleģētos aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.
Šīs detalizētās prasības būs tādas, kas paaugstinās vai vismaz saglabās funkcionālā drošuma līmeni, kāds paredzēts 76. panta 1. punktā un 77. pantā minētajās direktīvās:
a)
transportlīdzekļi, kuru maksimālais projektētais ātrums pārsniedz 40 km/h, atbilst līdzvērtīgam funkcionālā drošuma līmenim saistībā ar bremžu iekārtu un attiecīgā gadījumā pretbloķēšanas sistēmu darbību, kādām atbilst mehāniskie transportlīdzekļi un to piekabes;
b)
maksimālais saskares spiediens, ko uz cietas ceļa virsmas piemēro riepas vai kāpurķēdes, nepārsniedz 0,8 MPa.
18. pants
Prasības attiecībā uz darba drošību
1. Izgatavotāji nodrošina, ka transportlīdzekļi ir konstruēti, izgatavoti un montēti tā, lai mazinātu ievainojumu risku personām, kas strādā uz transportlīdzekļa vai tajā.
2. Izgatavotāji nodrošina, ka transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskās vienības atbilst šajā regulā noteiktajām attiecīgajām prasībām, tai skaitā prasībām, kas saistītas ar:
a)
apgāšanās aizsargkonstrukcijām (ROPS);
b)
konstrukcijām aizsardzībai pret krītošiem objektiem (FOPS);
c)
pasažieru sēdvietām;
d)
trokšņa līmeni, kas iedarbojas uz vadītāju;
e)
vadītāja sēdvietu;
f)
darbības telpu un piekļūšanu vadītāja vietai, tostarp aizsardzību pret slīdēšanu, atvienošanos, krišanu;
g)
jūgvārpstām;
h)
piedziņas sastāvdaļu aizsardzību;
i)
drošības jostu stiprinājuma punktiem;
j)
drošības jostām;
k)
konstrukcijām vadītāja aizsardzībai pret caurdurošiem objektiem (operatora aizsardzības struktūra, OPS);
l)
vadītāja aizsardzību pret kaitīgām vielām;
m)
aizsardzību pret tādu detaļu vai materiālu iedarbību, kuri sasniedz ekstrēmu temperatūru;
n)
operatora rokasgrāmatu;
o)
kontroles sistēmām, tostarp kontroles sistēmu drošību un izturību un avārijas un automātiskās apturēšanas ierīcēm;
p)
aizsardzību pret citiem mehāniskiem apdraudējumiem, kas nav minēti a), b), g) un k) apakšpunktā, tostarp aizsardzību pret neapstrādātām virsmām, asām malām un leņķiem, tādu cauruļvadu pārrāvumiem, kuri vada šķidras vielas, un transportlīdzekļa nekontrolētu pārvietošanos;
q)
transportlīdzekļa darbību un tehnisko apkopi, tostarp drošu tīrīšanu;
r)
aizsargiem un drošības ierīcēm;
s)
informāciju, brīdinājumiem un marķējumiem;
t)
materiāliem un izstrādājumiem;
u)
akumulatoriem.
3. Šā panta 1. un 2. punktā minētās prasības piemēro transportlīdzekļiem un šādiem transportlīdzekļiem paredzētām sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, ja tās ir piemērojamas saskaņā ar I pielikumu.
4. Lai nodrošinātu, ka tiek panākts augsts darbības drošības līmenis, Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 71. pantu attiecībā uz sīki izstrādātām tehniskām prasībām attiecībā uz šā panta 2. punktā uzskaitītajiem aspektiem, tai skaitā testa procedūrām un attiecīgā gadījumā robežvērtībām. Pirmos šādus deleģētos aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.
Minētās sīki izstrādātās tehniskās prasības ir tādas, lai palielinātu vai vismaz saglabātu darba drošības līmeni, kāds paredzēts direktīvās, kuras minētas 76. panta 1. punktā un 77. pantā, ņemot vērā ergonomiku (tostarp paredzamo nepareizo izmantošanu, kontroles sistēmu izmantojamību, piekļuvi vadības ierīcēm, lai izvairītos no to nejaušas iedarbināšanas, cilvēka/transportlīdzekļa saskarnes pielāgošanu vadītāja īpašībām un operatora iejaukšanos), stabilitāti un ugunsdrošību.
19. pants
Prasības par ekoloģiskajiem raksturlielumiem
1. Izgatavotāji nodrošina, ka transportlīdzekļi ir konstruēti, izgatavoti un montēti tā, lai pēc iespējas mazinātu ietekmi uz vidi.
2. Izgatavotāji nodrošina, ka transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskās vienības atbilst attiecīgajām šajā regulā noteiktajām prasībām, tai skaitā prasībām, kas saistītas ar:
a)
piesārņotāju emisiju;
b)
ārējo skaņas līmeni.
3. Piemēro īpašās robežvērtības, testa procedūras un prasības par piesārņotāju emisiju no pārvietojamiem agregātiem, kas izklāstītas Direktīvā 97/68/EK.
4. Robežvērtības attiecībā uz īpašiem ārējo trokšņu līmeņiem nepārsniedz šādus līmeņus:
a)
89 dB(A) riteņtraktoriem, kam pašmasa darba kārtībā pārsniedz 1 500 kg;
b)
85 dB(A) riteņtraktoriem, kam pašmasa darba kārtībā nepārsniedz 1 500 kg.
Trokšņu līmeņi tiek mērīti saskaņā ar testa procedūrām, kas noteiktas 6. punktā minētajos deleģētajos aktos.
5. Šā panta 1. un 2. punktā minētās prasības piemēro transportlīdzekļiem un šādiem transportlīdzekļiem paredzētām sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, ja tās ir piemērojamas saskaņā ar I pielikumu.
6. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 71. pantu attiecībā uz sīki izstrādātām tehniskām prasībām attiecībā uz ārējo skaņas līmeni, tai skaitā testa procedūrām, un tādu motoru uzstādīšanu transportlīdzeklī, kas apstiprināti saistībā ar piesārņojošām emisijām, kā arī saistītās prasības attiecībā uz elastīgumu, lai nodrošinātu augsta līmeņa ekoloģiskos raksturlielumus. Pirmos šādus deleģētos aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.
Minētās īpašās tehniskās prasības ir tādas, kas paaugstina vai vismaz saglabā tādu ekoloģisko raksturlielumu līmeni, kāds paredzēts direktīvās, kas minētas 76. panta 1. punktā un, attiecīgā gadījumā, 77. pantā.
IV NODAĻA
ES TIPA APSTIPRINĀŠANAS PROCEDŪRAS
20. pants
ES tipa apstiprināšanas procedūras
1. Iesniedzot pieteikumu par pabeigta transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu, izgatavotājs var izvēlēties vienu no šādām procedūrām:
a)
pakāpenisku tipa apstiprināšanu;
b)
tipa apstiprināšanu vienā posmā;
c)
jauktu tipa apstiprināšanu.
Turklāt izgatavotājs var izvēlēties vairākposmu tipa apstiprināšanu.
Sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību tipa apstiprināšanai piemēro vienīgi tipa apstiprināšanu vienā posmā.
2. Pakāpeniska tipa apstiprinājuma procedūrā sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, kas ir daļa no transportlīdzekļa, pakāpeniski savāc visu ES tipa apstiprinājuma sertifikātu komplektu, un procedūras beigu posmā tiek piešķirts gatava transportlīdzekļa tipa apstiprinājums.
3. Tipa apstiprinājums vienā posmā ir procedūra, kurā gatava transportlīdzekļa apstiprinājums tiek piešķirts vienā darbībā.
4. Jaukta tipa apstiprinājums ir pakāpeniska tipa apstiprināšanas procedūra, kurā vienas vai vairāku sistēmu apstiprinājumus piešķir gatava transportlīdzekļa apstiprināšanas pēdējā posmā, un šīm sistēmām nav jāizdod ES tipa apstiprinājuma sertifikāti.
5. Vairākposmu tipa apstiprinājuma procedūrā viena vai vairākas apstiprinātājiestādes apliecina, ka - atkarībā no pabeigtības pakāpes - nepabeigta vai vairākos posmos pabeigta transportlīdzekļa tips atbilst attiecīgiem šajā regulā ietvertiem administratīviem noteikumiem un tehniskām prasībām.
Vairākposmu tipa apstiprinājumu piešķir attiecībā uz nepabeigta vai vairākos posmos pabeigta transportlīdzekļa tipu, kas atbilst datiem 22. pantā paredzētajā informācijas mapē un attiecīgos I pielikumā paredzētajos aktos noteiktām tehniskām prasībām, ņemot vērā transportlīdzekļa pabeigtības pakāpi.
6. Tipa apstiprinājumu attiecībā uz pabeigtības pēdējo posmu piešķir vienīgi pēc tam, kad apstiprinātājiestāde ir pārliecinājusies, ka pēdējā posmā apstiprinātais transportlīdzekļa tips atbilst visām tehniskajām prasībām, kas bija piemērojamas apstiprināšanas laikā. Tas ietver dokumentu pārbaudi attiecībā uz visām prasībām, kas paredzētas nepabeigta transportlīdzekļa tipa apstiprinājumā, kurš piešķirts vairākposmu tipa apstiprināšanas gaitā, pat ja tas ir piešķirts citai transportlīdzekļu (apakš-)kategorijai.
7. Apstiprināšanas procedūras izvēle neietekmē piemērojamās pamatprasības, kurām apstiprinātajam transportlīdzekļa tipam jāatbilst laikā, kad izsniedz gatava transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu.
8. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 71. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem tipa apstiprināšanas procedūru pasākumiem. Pirmos šādus deleģētos aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.
21. pants
Tipa apstiprinājuma pieteikums
1. Izgatavotājs iesniedz apstiprinātājiestādei tipa apstiprinājuma pieteikumu.
2. Par konkrēta tipa transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību var iesniegt tikai vienu pieteikumu, un to var iesniegt tikai vienā dalībvalstī.
3. Par katru apstiprināmo tipu iesniedz atsevišķu pieteikumu.
22. pants
Informācijas mape
1. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz apstiprinātājiestādei informācijas mapi.
2. Informācijas mapē iekļauj:
a)
informācijas dokumentu;
b)
visus datus, rasējumus, fotoattēlus un citu informāciju;
c)
norādi par transportlīdzekļiem piemērojamo procedūru vai piemērojamām procedūrām saskaņā ar 20. panta 1. punktu;
d)
jebkādu papildinformāciju, ko tipa apstiprinātājiestāde pieprasa saistībā ar pieteikuma procedūru.
3. Informācijas mapi var iesniegt papīra vai elektroniskā formātā atkarībā no tā, kā to pieņem tehniskais dienests un apstiprinātājiestāde.
4. Komisija, pieņemot īstenošanas aktus, nosaka informācijas dokumenta un informācijas mapes paraugus. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. Pirmos šādus īstenošanas aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.
23. pants
Īpašas prasības par informāciju, kas jāiesniedz dažādu tipa apstiprinājuma procedūru pieteikumā
1. Pakāpeniska tipa apstiprinājuma pieteikumam pievieno informācijas mapi saskaņā ar 22. pantu un pilnīgu to tipa apstiprinājuma sertifikātu komplektu, kas prasīti saskaņā ar katru I pielikumā uzskaitīto piemērojamo aktu.
Sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tipa apstiprināšanas gadījumā saskaņā ar I pielikumā uzskaitītajiem piemērojamajiem aktiem apstiprinātājiestādei ir piekļuve attiecīgai informācijas mapei līdz brīdim, kad apstiprinājumu piešķir vai atsaka.
2. Viena posma tipa apstiprināšanas pieteikumam pievieno 22. pantā paredzēto informācijas mapi, kurā iekļauta atbilstīgā informācija saskaņā ar īstenošanas aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu saistībā ar minētajiem piemērojamajiem aktiem.
3. Jaukta tipa apstiprinājuma procedūrā informācijas mapei pievieno vienu vai vairākus tipa apstiprinājuma sertifikātus, kas prasīti saskaņā ar I pielikumā uzskaitītajiem piemērojamajiem aktiem, un, ja tipa sertifikātu neiesniedz, tad pievieno attiecīgo informāciju, kas prasīta saskaņā ar īstenošanas aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, saistībā ar minētajiem piemērojamajiem aktiem.
4. Neskarot 1., 2. un 3. punktu, vairākposmu tipa apstiprināšanas vajadzībām iesniedz šādu informāciju:
a)
pirmajā posmā - tās informācijas mapes daļas un ES tipa apstiprinājuma sertifikātus, kas attiecas uz bāzes transportlīdzekļa pabeigtības pakāpi;
b)
otrajā posmā un turpmākajos posmos - tās informācijas mapes daļas un ES tipa apstiprinājuma sertifikātus, kas attiecas uz konkrēto izgatavošanas posmu, līdz ar iepriekšējā izgatavošanas posmā izsniegto transportlīdzekļa ES tipa apstiprinājuma sertifikāta kopiju un pilnīgas ziņas par jebkādām izgatavotāja veiktām transportlīdzekļa izmaiņām vai papildinājumiem.
Šā punkta pirmās daļas a) un b) apakšpunktā precizēto informāciju var iesniegt saskaņā ar 3. punktu.
5. Apstiprinātājiestāde, prasību pienācīgi pamatojot, var pieprasīt izgatavotājam iesniegt jebkādu papildu informāciju, kas vajadzīga, lai varētu pieņemt lēmumu par to, kādi testi ir jāveic, vai arī - lai vienkāršotu minēto testu veikšanu.
V NODAĻA
ES TIPA APSTIPRINĀŠANAS PROCEDŪRU NORISE
24. pants
Vispārēji noteikumi
1. Apstiprinātājiestādes ES tipa apstiprinājumu piešķir tikai pēc tam, kad tās ir pārliecinājušās par atbilstību 28. pantā minētajiem ražošanas atbilstības pasākumiem un par transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķās tehniskās vienības tipa atbilstību piemērojamām prasībām.
2. ES tipa apstiprinājumus piešķir saskaņā ar šo nodaļu.
3. Ja apstiprinātājiestāde konstatē, ka transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība, lai gan atbilst paredzētajiem noteikumiem, tomēr rada nopietnu apdraudējumu drošumam vai var nopietni kaitēt videi vai sabiedrības veselībai, vai rada nopietnu apdraudējumu darba drošībai, tā var atteikties piešķirt ES tipa apstiprinājumu. Šādā gadījumā tā pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādēm un Komisijai tūlīt nosūta sīku informāciju, izskaidrojot lēmuma iemeslus un darot zināmus konstatēto faktu pierādījumus.
4. ES tipa apstiprinājuma sertifikātus numurē saskaņā ar harmonizēto sistēmu, ko Komisija noteikusi īstenošanas aktos. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. Pirmos šādus īstenošanas aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.
5. Par katru ES tipa apstiprinājuma sertifikātu, ko tā izdevusi, apstiprinātājiestāde viena mēneša laikā pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādēm nosūta transportlīdzekļa ES tipa apstiprinājuma sertifikāta kopiju kopā ar pielikumiem, izmantojot kopēju drošu elektronisku apmaiņas sistēmu. Tā var būt arī drošas elektroniskas datnes veidā.
6. Apstiprinātājiestāde nekavējoties informē pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādes par jebkādu transportlīdzekļa apstiprinājuma atteikumu vai atsaukumu, izklāstot lēmuma pamatojumu.
7. Reizi trijos mēnešos apstiprinātājiestāde pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādēm nosūta sarakstu ar ES tipa apstiprinājumiem, ko tā iepriekšējā posmā piešķīrusi, grozījusi, atteikusi vai atsaukusi attiecībā uz sistēmām, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām.
8. Ja citas dalībvalsts apstiprinātājiestāde to pieprasa, tad apstiprinātājiestāde, kas piešķīrusi ES tipa apstiprinājumu, viena mēneša laikā pēc minētās prasības saņemšanas nosūta tai pieprasītā ES tipa apstiprinājuma sertifikātu kopā ar pielikumiem, izmantojot kopēju drošu elektronisku apmaiņas sistēmu. Tā var būt arī drošas elektroniskas datnes veidā.
9. Pēc Komisijas pieprasījuma apstiprinātājiestāde 5. līdz 8. punktā minēto informāciju iesniedz arī Komisijai.
10. Apstiprinātājiestāde sagatavo informācijas paketi, kurā ietilpst informācijas mape ar testu ziņojumiem un visa pārējā dokumentācija, ko tehniskais dienests vai apstiprinātājiestāde pievieno informācijas mapei savu pienākumu veikšanas gaitā. Informācijas paketē ir satura rādītājs, kurā redzams tās saturs, kas atbilstīgi numurēts vai citādi apzīmēts, lai skaidri identificētu visas lapas un katra dokumenta formātu, nodrošinot pārskatu par ES tipa apstiprinājuma pārvaldības secīgām darbībām, it īpaši par pārskatīšanas un atjaunināšanas datumiem. Apstiprinātājiestāde informācijas paketē iekļauto informāciju tur pieejamu 10 gadu laikposmā pēc attiecīgā apstiprinājuma derīguma termiņa beigām.
25. pants
Īpašas prasības attiecībā uz ES tipa apstiprinājuma sertifikātu
1. ES tipa apstiprinājuma sertifikātam pievieno šādus pielikumus:
a)
24. panta 10. punktā minēto informācijas paketi;
b)
testu rezultātus;
c)
personas(-u), kas ir pilnvarota(-as) parakstīt atbilstības sertifikātus, vārdu(-us), uzvārdu(-us) un paraksta(-u) paraugu(-us), kā arī norādi par personas(-u) amatu uzņēmumā;
d)
pabeigta transportlīdzekļa ES tipa apstiprināšanas gadījumā - atbilstības sertifikāta aizpildītu paraugu.
2. ES tipa apstiprinājuma sertifikātu izsniedz, pamatojoties uz paraugu, ko Komisija noteikusi, pieņemot īstenošanas aktus. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. Pirmos šādus īstenošanas aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.
3. Attiecībā uz katru transportlīdzekļa tipu apstiprinātājiestāde:
a)
aizpilda visas attiecīgās ES tipa apstiprinājuma sertifikāta iedaļas, arī pievienoto testu rezultātu lapu;
b)
sagatavo informācijas paketes satura rādītāju;
c)
aizpildīto sertifikātu kopā ar pielikumiem bez kavēšanās izsniedz pieteikuma iesniedzējam.
Komisija īstenošanas aktos nosaka a) apakšpunktā minēto testu rezultātu lapas paraugu. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. Pirmos šādus īstenošanas aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.
4. Ja ES tipa apstiprinājumam saskaņā ar 35. pantu ir piemēroti kādi derīguma termiņa ierobežojumi vai ir piešķirti atbrīvojumi no dažiem šīs regulas vai saskaņā ar šo regulu pieņemto deleģēto un īstenošanas aktu noteikumiem, minētos ierobežojumus vai atbrīvojumus norāda ES tipa apstiprinājuma sertifikātā.
5. Ja izgatavotājs ir izvēlējies jauktu tipa apstiprināšanas procedūru, apstiprinātājiestāde informācijas paketē aizpilda atsauces uz 27. panta 1. punktā minētajos īstenošanas aktos paredzētajiem testu protokoliem, par kuriem nav pieejami ES tipa apstiprinājuma sertifikāti.
6. Ja izgatavotājs izvēlas tipa apstiprināšanu vienā posmā, apstiprinātājiestāde izveido piemērojamo prasību vai aktu sarakstu un pievieno minēto sarakstu ES tipa apstiprinājuma sertifikātam. Komisija ar īstenošanas aktiem pieņem šāda saraksta paraugu. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. Pirmos šādus īstenošanas aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.
26. pants
Īpaši noteikumi par sistēmām, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām
1. ES tipa apstiprinājumus piešķir sistēmām, kas atbilst datiem informācijas mapē un attiecīgajā I pielikumā minētajos aktos paredzētām tehniskām prasībām.
2. Sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību ES tipa apstiprinājumus piešķir sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām, kuras atbilst datiem informācijas mapē un I pielikumā uzskaitītajos attiecīgajos aktos noteiktajām tehniskajām prasībām.
3. Ja uz sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām - neatkarīgi no tā, vai tās ir paredzētas remontam, apkopei vai profilaksei, - arī attiecas transportlīdzekļa sistēmas tipa apstiprinājums, tad nav jāveic šīs sastāvdaļas vai tehniskās vienības papildu apstiprināšana, ja vien to neparedz attiecīgie I pielikumā minētie akti.
4. Ja kāda sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība funkcionē vai ja tai ir kāda konkrēta īpašība vienīgi savienojumā ar citām transportlīdzekļa detaļām un ja šā iemesla dēļ atbilstību prasībām var pārbaudīt vienīgi tad, ja sastāvdaļa vai atsevišķā tehniskā vienība darbojas savienojumā ar šīm citām transportlīdzekļa detaļām, tad sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības ES tipa apstiprinājuma darbības jomu atbilstīgi ierobežo.
Šādos gadījumos ES tipa apstiprinājuma sertifikātā norāda jebkādu sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības lietojuma ierobežojumu un precizē īpašus montāžas nosacījumus.
Ja tādu sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību uzstāda transportlīdzekļa izgatavotājs, tās atbilstību spēkā esošajiem lietojuma ierobežojumiem vai montāžas nosacījumiem pārbauda, apstiprinot transportlīdzekli.
27. pants
ES tipa apstiprinājumiem nepieciešamie testi
1. Atbilstību šajā regulā un I pielikumā uzskaitītajos aktos paredzētām tehniskām norādēm pierāda ar pilnvarotu tehnisku dienestu veiktiem attiecīgiem testiem.
Attiecīgajos I pielikumā minētajos aktos nosaka pirmajā daļā minētās testa procedūras un īpašo aprīkojumu, un darbarīkus, kas jāizmanto minēto testu veikšanai.
Testa protokola forma atbilst vispārējām prasībām, kuras īstenošanas aktos noteikusi Komisija. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. Pirmos šādus īstenošanas aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.
2. Izgatavotājs apstiprinātājiestādei dara pieejamus tik daudzus transportlīdzekļus, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības, cik ir vajadzīgs saskaņā ar attiecīgajiem I pielikumā uzskaitītajiem aktiem, lai veiktu prasītos testus.
3. Nepieciešamos testus veic ar transportlīdzekļiem, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, kas precīzi atbilst apstiprināmajam tipam.
Izgatavotājs, vienojoties ar apstiprinātājiestādi, tomēr var izvēlēties transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, kas, lai gan precīzi neatbilst apstiprināmajam tipam, tomēr apvieno vairākas prasītā veiktspējas parametru līmeņa nelabvēlīgākās iezīmes. Var izmantot virtuālas testēšanas metodes, lai atlases procesā būtu vieglāk pieņemt lēmumu.
4. Attiecībā uz tām prasībām, kuras noteiktas deleģētajos aktos, kas pieņemti saskaņā ar 6. punktu, un pēc izgatavotāja lūguma, ja panākta vienošanās ar apstiprinātājiestādi, var izmantot virtuālas testēšanas metodes kā alternatīvu 1. punktā minētajām testēšanas procedūrām.
5. Virtuālās testēšanas metodes atbilst nosacījumiem, kuris izklāstīti deleģētajos aktos, kas pieņemti saskaņā ar 6. punktu.
6. Lai nodrošinātu to, ka virtuālajā testēšanā iegūtie rezultāti ir tikpat jēgpilni kā fiziskā testēšanā iegūti rezultāti, Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz to, uz kādām prasībām var attiecināt virtuālo testēšanu, un paredzot nosacījumus, ar kādiem šādu virtuālu testēšanu veic. Pieņemot minētos deleģētos aktus, Komisija par pamatu ņem attiecīgas prasības un procedūras, kas paredzētas XVI pielikumā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2007/46/EK (2007. gada 5. septembris), ar ko izveido sistēmu mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanai (“pamatdirektīva”) (33).
28. pants
Ražošanas atbilstība
1. Apstiprinātājiestāde, kas piešķir ES tipa apstiprinājumu, veic visus vajadzīgos pasākumus, lai - vajadzības gadījumā sadarbojoties ar pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādēm - pārbaudītu, vai ir veikti atbilstīgi pasākumi, kas nodrošina to, ka ražošanā esošie transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības būs atbilstīgas apstiprinātajam tipam.
2. Apstiprinātājiestāde, kas piešķir gatava transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu, veic nepieciešamos pasākumus, lai pārliecinātos, ka izgatavotāja izdotie atbilstības sertifikāti atbilst 33. pantam. Šajā nolūkā apstiprinātājiestāde pārliecinās, ka pietiekams skaits atbilstības sertifikātu paraugu ir saskaņā ar 33. pantu un ka izgatavotājs ir paredzējis atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka atbilstības sertifikātos ir ietverti pareizi dati.
3. Apstiprinātājiestāde, kas piešķīrusi ES tipa apstiprinājumu, veic visus vajadzīgos pasākumus attiecībā uz piešķirto apstiprinājumu, lai - vajadzības gadījumā sadarbojoties ar pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādēm - pārbaudītu, vai 1. un 2. punktā minētie pasākumi joprojām ir piemēroti un vai ražošanā esošie transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības joprojām būs atbilstīgas apstiprinātajam tipam un to atbilstības sertifikāti joprojām būs atbilstīgi 33. pantam.
4. Lai pārliecinātos, ka transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība atbilst apstiprinātajam tipam, ES tipa apstiprinājumu piešķīrusī apstiprinātājiestāde ar izgatavotāja telpās un arī ražošanas iekārtās ņemtiem paraugiem var veikt jebkādas pārbaudes vai testus, kas vajadzīgi ES tipa apstiprināšanai.
5. Ja apstiprinātājiestāde, kas piešķīrusi ES tipa apstiprinājumu, konstatē, ka netiek veikti 1. un 2. punktā minētie pasākumi, ka tie būtiski atšķiras no pasākumiem un kontroles plāniem, par ko ir panākta vienošanās, ka tos vairs neveic vai ka tie vairs nav uzskatāmi par piemērotiem, pat ja ražošana tiek turpināta, tā veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu pareizu ražošanas norises atbilstību, vai atsauc tipa apstiprinājumu.
6. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 71. pantu attiecībā uz sīki izstrādātu kārtību attiecībā uz ražošanas atbilstību. Pirmos deleģētos aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.
VI NODAĻA
ES TIPA APSTIPRINĀJUMU GROZĪJUMI
29. pants
Vispārēji noteikumi
1. Izgatavotājs nekavējoties informē apstiprinātājiestādi, kas piešķīrusi ES tipa apstiprinājumu, par visām izmaiņām informācijas paketē fiksētajos datos.
Apstiprinātājiestāde pieņem lēmumu par to, kuras no 30. pantā minētajām procedūrām veikt.
Vajadzības gadījumā apstiprinātājiestāde var pēc apspriešanās ar izgatavotāju pieņemt lēmumu, ka ir jāizsniedz jauns ES tipa apstiprinājums.
2. Pieteikumus ES tipa apstiprinājumu grozījumiem iesniedz vienīgi tai apstiprinātājiestādei, kas piešķīrusi sākotnējo ES tipa apstiprinājumu.
3. Ja apstiprinātājiestāde konstatē, ka grozījuma veikšanai pārbaudes vai testi jāveic atkārtoti, tā attiecīgi informē izgatavotāju.
Regulas 30. pantā minētās procedūras piemēro vien tad, ja, pamatojoties uz minētajām pārbaudēm vai testiem, apstiprinātājiestāde secina, ka ES tipa apstiprinājuma prasības joprojām ir izpildītas.
30. pants
ES tipa apstiprinājumu pārskatīšana un pagarināšana
1. Ja informācijas paketē norādītie dati ir mainījušies un nav jāatkārto apskates vai testi, grozījumu uzskata par “pārskatīšanu”.
Tādos gadījumos apstiprinātājiestāde vajadzības gadījumā izsniedz pārskatītas informācijas paketes lapas, katrā pārskatītajā lapā skaidri norādot grozījumu būtību un atkārtotās izsniegšanas datumu. Par atbilstīgu šai prasībai uzskata konsolidētu un atjauninātu informācijas paketes versiju, kam pievienots sīks grozījumu apraksts.
2. Grozījumu uzskata par “pagarināšanu”, ja ir mainījušies informācijas paketē norādītie dati un:
a)
ir vajadzīgas papildu pārbaudes vai papildu testi;
b)
ir grozīta informācija ES tipa apstiprinājuma sertifikātā, bet ne tā pielikumos;
c)
saskaņā ar jebkuru no I pielikumā uzskaitītajiem aktiem apstiprinātam transportlīdzekļa tipam vai apstiprinātai sistēmai, sastāvdaļai vai atsevišķai tehniskai vienībai kļūst piemērojamas jaunas prasības.
Pagarinājuma gadījumā apstiprinātājiestāde izsniedz atjauninātu ES tipa apstiprinājuma sertifikātu, kurā norādīts pagarinājuma numurs un kas papildināts atbilstoši jau piešķirto secīgo pagarinājumu skaitam. Minētajā apstiprinājuma sertifikātā skaidri norāda pagarināšanas iemeslu un atkārtotas izsniegšanas dienu.
3. Izsniedzot grozītas lapas vai konsolidētas un atjauninātas versijas, attiecīgi groza apstiprinājuma sertifikātam pievienoto informācijas paketes satura rādītāju, lai atspoguļotu jaunākā pagarinājuma vai jaunākās redakcijas datumu vai jaunākās atjauninātās un konsolidētās redakcijas datumu.
4. Transportlīdzekļa tipa apstiprinājumā nav vajadzīgi nekādi grozījumi, ja 2. punkta c) apakšpunktā minētās jaunās prasības no tehniskā viedokļa minētā tipa transportlīdzeklim nav būtiskas vai attiecas uz citu kategoriju transportlīdzekļiem.
31. pants
Grozījumu izsniegšana un paziņošana
1. Piemērojot pagarinājumu, tiek atjauninātas visas attiecīgās ES tipa apstiprinājuma sertifikāta iedaļas, pielikumi un informācijas paketes satura rādītājs. Atjaunināto sertifikātu un tā pielikumus bez kavēšanās izsniedz pieteikuma iesniedzējam.
2. Ja notikusi pārskatīšana, apstiprinātājiestāde pārskatītos dokumentus vai, attiecīgi, konsolidēto un atjaunināto versiju, tostarp pārskatīto informācijas paketes satura rādītāju, nekavējoties izsniedz pieteikuma iesniedzējam.
3. Apstiprinātājiestāde visus ES tipa apstiprinājumu grozījumus saskaņā ar 24. pantā minētajām procedūrām dara zināmus pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādēm.
VII NODAĻA
ES TIPA APSTIPRINĀJUMA DERĪGUMS
32. pants
Derīguma beigas
1. ES tipa apstiprinājumus izsniedz uz nenoteiktu laiku.
2. Transportlīdzekļa ES tipa apstiprinājums kļūst nederīgs jebkurā no šādiem gadījumiem:
a)
kļūst obligātas jaunas prasības, ko piemēro apstiprinātam transportlīdzekļa tipam par transportlīdzekļu darīšanu par pieejamiem tirgū, reģistrēšanu vai nodošanu ekspluatācijā, un tipa apstiprinājumu nevar attiecīgi atjaunināt;
b)
apstiprināto transportlīdzekli izbeidz ražot pilnīgi un brīvprātīgi;
c)
apstiprinājuma derīgums beidzas, piemērojot ierobežojumu saskaņā ar 35. panta 6. punktu;
d)
apstiprinājums ir atsaukts saskaņā ar 28. panta 5. punktu, 44. panta 1. punktu vai 47. panta 4. punktu.
3. Ja no visa tipa tikai viens variants vai viena kāda varianta versija kļūst nederīga, tad attiecīgā transportlīdzekļa ES tipa apstiprinājums vairs nav derīgs vienīgi attiecībā uz konkrēto variantu vai versiju.
4. Ja pilnīgi izbeidz ražot konkrēta tipa transportlīdzekli, izgatavotājs to paziņo apstiprinātājiestādei, kas minētajam transportlīdzeklim piešķīrusi ES tipa apstiprinājumu.
Vienā mēnesī no pirmajā daļā minētās informācijas saņemšanas apstiprinātājiestāde, kas piešķīrusi ES tipa apstiprinājumu, attiecīgi informē pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādes.
5. Neskarot 4. punktu un ja transportlīdzekļa ES tipa apstiprinājuma derīgums tuvojas beigām, izgatavotājs par to informē apstiprinātājiestādi, kas izsniegusi ES tipa apstiprinājumu.
Apstiprinātājiestāde, kas piešķīrusi ES tipa apstiprinājumu, visu attiecīgo informāciju nekavējoties dara zināmu pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādēm, lai vajadzības gadījumā varētu piemērot 39. pantu.
Otrajā daļā minētajā informācijā precīzi norāda pēdējā ražotā transportlīdzekļa ražošanas dienu un identifikācijas numuru.
VIII NODAĻA
ATBILSTĪBAS SERTIFIKĀTS UN MARĶĒJUMS
33. pants
Atbilstības sertifikāts
1. Izgatavotājs kā transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma turētājs katram pabeigtam, nepabeigtam vai vairākos posmos pabeigtam transportlīdzeklim, kas izgatavots atbilstīgi apstiprinātam transportlīdzekļa tipam, izsniedz atbilstības sertifikātu uz papīra.
Šādu sertifikātu pircējam izsniedz bez maksas kopā ar transportlīdzekli. Sertifikātu izsniedz neatkarīgi no tā, vai bijis konkrēts pieprasījums un vai izgatavotājam ir iesniegta papildu informācija.
Transportlīdzekļa izgatavotājs pēc transportlīdzekļa īpašnieka pieprasījuma 10 gadu laikposmā pēc transportlīdzekļa izlaides datuma izsniedz atbilstības sertifikāta dublikātu par atlīdzību, kas nepārsniedz tā izdošanas izmaksas. Sertifikāta dublikāta pirmajā lappusē ir skaidri salasāms vārds “dublikāts”.
2. Izgatavotājs izmanto atbilstības sertifikāta paraugu, ko ar īstenošanas aktiem pieņēmusi Komisija. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. Atbilstības sertifikātu izstrādā tā, lai novērstu viltojumus. Tālab ar īstenošanas aktiem paredz, ka sertifikātam izmantotais papīrs tiek aizsargāts ar vairākiem drukātiem aizsardzības elementiem. Pirmos šādus īstenošanas aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.
3. Atbilstības sertifikātu sagatavo vismaz vienā no Savienības oficiālajām valodām. Jebkura dalībvalsts var pieprasīt atbilstības sertifikātu iztulkot tās oficiālajā valodā vai valodās.
4. Persona(-as), kura(-as) ir pilnvarota(-as) parakstīt atbilstības sertifikātus, ir izgatavotāja organizācijā, un vadība to/tās ir pienācīgi pilnvarojusi pilnībā uzņemties izgatavotāja juridisko atbildību attiecībā uz transportlīdzekļa projektēšanu un izgatavošanu vai ražošanas atbilstību.
5. Atbilstības sertifikātu aizpilda pilnībā, un tajā nav citu ierobežojumu attiecībā uz transportlīdzekļa izmantošanu kā šajā regulā vai deleģētajos aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, paredzētie.
6. Nepabeigta vai vairākos posmos pabeigta transportlīdzekļa gadījumā izgatavotājs atbilstības sertifikātā aizpilda vienīgi tās pozīcijas, kas ir pievienotas vai mainītas konkrētā apstiprināšanas posmā, un attiecīgos gadījumos sertifikātam pievieno visus atbilstības sertifikātus, izsniegti iepriekšējos posmos.
7. Transportlīdzekļiem, ko apstiprina saskaņā ar 35. panta 2. punktu, atbilstības sertifikāta nosaukumā ir norāde “Pabeigtiem/vairākos posmos pabeigtiem transportlīdzekļiem, kam tipa apstiprinājums piešķirts, piemērojot 26. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 167/2013 (2013. gada 5. februāris) par lauksaimniecības un mežsaimniecības transportlīdzekļu apstiprināšanu un tirgus uzraudzību (provizorisks apstiprinājums)”.
8. Transportlīdzekļiem, kam tipa apstiprinājumu piešķir saskaņā ar 37. pantu, atbilstības sertifikāta nosaukumā, kā noteikts 2. punktā minētajos īstenošanas aktos, ir norāde “Pabeigtiem/vairākos posmos pabeigtiem transportlīdzekļiem, kam tipa apstiprinājumu piešķir mazās sērijās” un blakus tai ražošanas gads, pēc tā kārtas skaitlis no 1 līdz II pielikumā ietvertajā tabulā norādītajam maksimālajam skaitlim, kas katram ražošanas gadam norāda attiecīgā transportlīdzekļa vietu minētajā gadā saražoto transportlīdzekļu klāstā.
9. Neskarot 1. punktu, izgatavotājs var elektroniski pārsūtīt atbilstības sertifikātu jebkuras dalībvalsts reģistrācijas iestādei.
34. pants
Obligātā plāksnīte ar atbilstīgu transportlīdzekļu marķējumu un sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību tipa apstiprinājuma marķējums
1. Transportlīdzekļa izgatavotājs katram transportlīdzeklim, kas izgatavots atbilstīgi apstiprinātajam tipam, piestiprina obligāto plāksnīti ar atbilstīgu marķējumu, kā paredzēts attiecīgajā īstenošanas aktā, kas pieņemts saskaņā ar 3. punktu.
2. Sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību izgatavotājs neatkarīgi no tā, vai tās ir sistēmas daļas, katrai atbilstīgi apstiprinātajam tipam izgatavotai sastāvdaļai vai atsevišķai tehniskai vienībai piestiprina tipa apstiprinājuma marķējumu, kā paredzēts attiecīgajā īstenošanas aktā, kas pieņemts saskaņā ar šo regulu, vai attiecīgajos ANO EEK noteikumos, vai ESAO kodeksos.
Ja šāds tipa apstiprinājuma marķējums netiek paredzēts, izgatavotājs piestiprina vismaz izgatavotāja preču zīmi vai tirdzniecības nosaukumu, tipa numuru vai identifikācijas numuru.
3. Obligātā plāksnīte un ES tipa apstiprinājuma marķējums atbilst paraugam, ko Komisija noteikusi ar īstenošanas aktiem. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. Pirmos šādus īstenošanas aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.
IX NODAĻA
ATBRĪVOJUMI JAUNĀM TEHNOLOĢIJĀM VAI JAUNĀM KONCEPCIJĀM
35. pants
Atbrīvojumi jaunām tehnoloģijām vai jaunām koncepcijām
1. Izgatavotājs var pieteikties ES tipa apstiprinājumam attiecībā uz tipa apstiprinājumu transportlīdzeklim, sistēmai, sastāvdaļai vai atsevišķai tehniskai vienībai, kurā iekļautas jaunas tehnoloģijas vai koncepcijas, kas neatbilst vienam vai vairākiem I pielikumā uzskaitītiem aktiem.
2. Apstiprinātājiestāde piešķir 1. punktā minēto ES tipa apstiprinājumu, ja ir izpildīti visi šādi nosacījumi:
a)
pieteikumā norādīti iemesli, kāpēc attiecīgas tehnoloģijas vai koncepcijas dēļ sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība neatbilst vienam vai vairākiem I pielikumā uzskaitītajiem aktiem;
b)
pieteikumā aprakstīta jaunās tehnoloģijas ietekme uz drošumu un vidi, kā arī pasākumi, kas veikti, lai nodrošinātu to, ka salīdzinājumā ar prasībām, no kurām prasīts atbrīvojums, ir nodrošināts vismaz līdzvērtīgs drošuma un vides aizsardzības līmenis;
c)
ir iesniegti testu apraksti un rezultāti, kuri pierāda, kas ir izpildīts nosacījums b) apakšpunktā.
3. Šāda ES tipa apstiprinājuma piešķiršanai, nosakot atbrīvojumus jaunām tehnoloģijām vai jaunām koncepcijām, ir jāsaņem Komisijas atļauja. Minēto atļauju piešķir ar īstenošanas aktu. Minēto īstenošanas aktu pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
4. Kamēr nav saņemta Komisijas atļauja, apstiprinātājiestāde transportlīdzekļa tipam, uz ko attiecas atbrīvojums, var jau izdot ES tipa apstiprinājumu, bet tas ir provizorisks un ir spēkā vienīgi minētās dalībvalsts teritorijā. Apstiprinātājiestāde par to nekavējoties informē Komisiju un pārējās dalībvalstis, nosūtot datni ar 2. punktā minēto informāciju.
Provizoriskums un ierobežotais teritoriālais derīgums ir norādīts tipa apstiprinājuma galvenē un atbilstības sertifikāta galvenē. Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, lai šā punkta nolūkos noteiktu saskaņotus tipa apstiprinājuma un atbilstības sertifikāta paraugus. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
5. Citas apstiprinātājiestādes var rakstveidā pieņemt lēmumu savā teritorijā atzīt 4. punktā minēto provizorisko apstiprinājumu.
6. Vajadzības gadījumā 3. punktā minētajā Komisijas piešķirtajā atļaujā arī norāda, vai uz to attiecina kādus ierobežojumus. Jebkurā gadījumā tipa apstiprinājuma derīguma termiņš ir vismaz 36 mēneši.
7. Ja Komisija pieņem lēmumu nepiešķirt atļauju, apstiprinātājiestāde 3. punktā minētā provizoriskā tipa apstiprinājuma turētājam nekavējoties dara zināmu, ka provizorisko apstiprinājumu atcels sešus mēnešus pēc dienas, kad Komisija pieņēmusi atteikumu.
Tomēr transportlīdzekļus, kuri izgatavoti atbilstoši provizoriskajam apstiprinājumam, kad tas vēl bijis spēkā, drīkst laist tirgū, reģistrēt vai nodot ekspluatācijā jebkurā dalībvalstī, kas ir atzinusi provizorisko apstiprinājumu.
36. pants
Turpmāka deleģēto un īstenošanas aktu pielāgošana
1. Ja Komisija atļauj piešķirt atbrīvojumu atbilstīgi 35. pantam, tā nekavējoties veic vajadzīgos pasākumus, lai deleģētos vai īstenošanas aktus pielāgotu tehnikas attīstībai.
Ja atbrīvojums saskaņā ar 35. pantu attiecas uz ANO EEK noteikumiem, Komisija saskaņā ar procedūru, ko piemēro atbilstīgi pārskatītajam 1958. gada nolīgumam, ierosina attiecīgo ANO EEK noteikumu grozījumu.
2. Tiklīdz attiecīgie akti ir grozīti, atceļ visus ierobežojumus, kas noteikti Komisijas lēmumā par atbrīvojuma atļaušanu.
Ja nav veikti vajadzīgie pasākumi, lai pielāgotu deleģētos vai īstenošanas aktus, Komisija var pēc tās dalībvalsts lūguma, kura piešķīra apstiprinājumu, atļaut dalībvalstij pagarināt tipa apstiprinājumu ar lēmumu, ko pieņem ar īstenošanas aktu, kas pieņemts saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
X NODAĻA
MAZĀS SĒRIJĀS RAŽOTI TRANSPORTLĪDZEKĻI
37. pants
Valsts tipa apstiprinājums mazām sērijām
1. Izgatavotājs var pieteikties uz valsts tipa apstiprinājumu mazām transportlīdzekļu sērijām saskaņā ar II pielikumā noteiktajiem daudzuma gada ierobežojumiem. Šos ierobežojumus piemēro attiecībā uz tādu transportlīdzekļu pieejamības nodrošināšanu tirgū, reģistrēšanu vai nodošanu ekspluatācijā, kam ir tipa apstiprinājums katras dalībvalsts tirgū par attiecīgo gadu.
Lai mazām transportlīdzekļu sērijām piešķirtu valsts tipa apstiprinājumu, apstiprinātājiestāde, ja ir pamatoti iemesli tā rīkoties, var piešķirt atbrīvojumu no šīs regulas un no viena vai vairākiem noteikumiem vienā vai vairākos aktos, kas uzskaitīti I pielikumā, ar nosacījumu, ka tā paredz alternatīvas prasības.
2. Ar šā panta 1. punktā minētajām alternatīvajām prasībām nodrošina tādu funkcionālā drošuma, vides aizsardzības un darba drošības līmeni, kas pēc iespējas ir līdzvērtīgs I pielikumā minētajā attiecīgajā aktā paredzētajam līmenim.
3. Transportlīdzekļu valsts tipa apstiprinājumu saskaņā ar šo pantu attiecina uz sistēmām, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām, kam tipa apstiprinājums piešķirts saskaņā ar I pielikumā uzskaitītajiem aktiem.
4. Par pamatu tipa apstiprinājuma sertifikātam, ko izdod transportlīdzekļu tipa apstiprinājumam saskaņā ar šo pantu, ņem paraugu, kas dots īstenošanas aktā, kurš pieņemts saskaņā ar 25. panta 2. punktu, bet neiekļauj virsrakstu “Transportlīdzekļa ES tipa apstiprinājuma sertifikāts” un sertifikātā norāda informāciju par atbrīvojumiem, kas ir piešķirti saskaņā ar 1. punktu. Tipa apstiprinājuma sertifikātus numurē saskaņā ar 24. panta 4. punktā minēto saskaņoto sistēmu.
5. Mazas sērijas transportlīdzekļu valsts tipa apstiprinājuma derīgums attiecas vienīgi uz tās dalībvalsts teritoriju, kuras apstiprinātājiestāde apstiprinājumu piešķīrusi.
6. Tomēr pēc izgatavotāja pieprasījuma apstiprinātājiestāde ierakstītā vai elektroniskā vēstulē nosūta tipa apstiprinājuma sertifikāta un tā pielikumu kopijas izgatavotāja izraudzīto dalībvalstu apstiprinātājiestādēm.
7. Izgatavotāja norādīto dalībvalstu apstiprinātājiestādes trīs mēnešu laikā pēc 6. punktā minētā pieprasījuma saņemšanas lemj par tipa apstiprinājuma atzīšanu. Tās oficiāli paziņo savu lēmumu apstiprinātājiestādei, kura piešķīrusi mazas transportlīdzekļu sērijas valsts tipa apstiprinājumu.
8. Dalībvalsts apstiprinātājiestādes neatsaka valsts tipa apstiprinājumu, ja vien tām nav pamatotu iemeslu uzskatīt, ka valsts tehniskās prasības, saskaņā ar kurām transportlīdzeklis apstiprināts, nav līdzvērtīgas noteikumiem, ko piemēro pašu dalībvalstī.
9. Pēc pieteicēja iesniedzēja pieprasījuma, kurš vēlas transportlīdzekli ar valsts tipa apstiprinājumu mazām sērijām laist tirgū vai reģistrēt citā dalībvalstī, apstiprinātājiestāde, kura piešķīrusi valsts tipa apstiprinājumu mazām sērijām, izsniedz šīs citas dalībvalsts valsts iestādei tipa apstiprinājuma sertifikāta kopiju, tostarp informācijas paketi. Piemēro 7. un 8. punktu.
XI NODAĻA
PIEEJAMĪBAS NODROŠINĀŠANA TIRGŪ, REĢISTRĀCIJA VAI NODOŠANA EKSPLUATĀCIJĀ
38. pants
Transportlīdzekļu pieejamības nodrošināšana tirgū, reģistrācija vai nodošana ekspluatācijā
1. Neskarot 41. un 44. pantu, transportlīdzekļus, kuriem gatava transportlīdzekļa ES tipa apstiprinājums ir obligāts vai kuriem izgatavotājs ir saņēmis šādu tipa apstiprinājumu saskaņā ar šo regulu, dara pieejamus tirgū, reģistrē vai nodod ekspluatācijā vienīgi tad, ja tiem ir saskaņā ar 33. pantu izsniegts derīgs atbilstības sertifikāts.
Ja šādi transportlīdzekļi ir nepabeigti, šādu transportlīdzekļu pieejamības nodrošināšana tirgū vai nodošana ekspluatācijā ir atļauta, bet dalībvalstu iestādes, kas atbild par transportlīdzekļa reģistrāciju, var atteikt atļaut šādu transportlīdzekļu reģistrāciju un izmantošanu uz ceļa.
2. Šā panta 1. punkta prasības neattiecas uz transportlīdzekļiem, ko paredzēts izmantot bruņotajos spēkos, civilās aizsardzības, ugunsdzēsības vai sabiedriskās kārtības uzturēšanas dienestos, vai uz transportlīdzekļiem, kas apstiprināti saskaņā ar 37. pantu.
39. pants
Sērijas beigu transportlīdzekļu pieejamības nodrošināšana tirgū, reģistrācija vai nodošana ekspluatācijā
1. Transportlīdzekļus, kas atbilst tādam transportlīdzekļa tipam, kura ES tipa apstiprinājums saskaņā ar 32. pantu kļuvis nederīgs, drīkst darīt pieejamus tirgū, reģistrēt vai nodot ekspluatācijā, ievērojot sērijas beigu ierobežojumus un termiņa ierobežojumus, kas precizēti 2. un 4. punktā.
Šā punkta pirmā daļa attiecas vienīgi uz tādiem transportlīdzekļiem Savienības teritorijā, kam ražošanas laikā ES tipa apstiprinājums ir bijis spēkā, bet kas nav ne darīti pieejami tirgū, ne reģistrēti, ne nodoti ekspluatācijā līdz minētā ES tipa apstiprinājuma derīguma beigām.
2. Pabeigtiem transportlīdzekļiem 1. punktu piemēro 24 mēnešus no dienas, kad ES tipa apstiprinājums kļuvis nederīgs, savukārt vairākos posmos pabeigtiem transportlīdzekļiem - 30 mēnešus no minētās dienas.
3. Izgatavotājs, kas vēlas izmantot 1. punktu, iesniedz pieprasījumu katras dalībvalsts tās valsts iestādei, kurā attiecīgie transportlīdzekļi vai nu ir darāmi pieejami tirgū, vai tiek reģistrēti, vai nodoti ekspluatācijā. Pieprasījumā norāda, kādu tehnisku vai saimniecisku iemeslu dēļ konkrētie transportlīdzekļi neatbilst jaunajām tipa apstiprinājuma prasībām.
Attiecīgā dalībvalsts iestāde trīs mēnešu laikā pēc pieprasījuma saņemšanas pieņem lēmumu par to, vai un cik lielā skaitā ļaut savā teritorijā reģistrēt šādus transportlīdzekļus.
4. Sērijas beigu transportlīdzekļu skaits nepārsniedz 10 % no iepriekšējos divos gados reģistrēto transportlīdzekļu skaita vai 20 transportlīdzekļus katrai dalībvalstij, izvēloties lielāko skaitli.
5. Transportlīdzekļu atbilstības sertifikātā izveido īpašu iedaļu “sērijas beigas”, kas raksturo attiecīgo transportlīdzekli, kurš tiek nodots ekspluatācijā saskaņā ar šo procedūru.
6. Dalībvalstis nodrošina efektīvu pārraudzību par to, cik transportlīdzekļu dara pieejamus tirgū, reģistrē vai nodod ekspluatācijā saskaņā ar šajā pantā izklāstīto procedūru.
7. Šo pantu piemēro vienīgi attiecībā uz ražošanas izbeigšanu, kuras iemesls ir tipa apstiprinājuma derīguma beigas 32. panta 2. punkta a) apakšpunktā minētajā gadījumā.
40. pants
Sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību pieejamības nodrošināšana tirgū vai nodošana ekspluatācijā
1. Sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības var darīt pieejamas tirgū vai nodot ekspluatācijā vienīgi tad, ja tās atbilst attiecīgo I pielikumā minēto aktu prasībām un ir atbilstoši marķētas saskaņā ar 34. pantu.
2. Šā panta 1. punktu nepiemēro sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām, kas ir īpaši izgatavotas vai konstruētas jauniem transportlīdzekļiem, uz kuriem neattiecas šī regula.
3. Atkāpjoties no 1. punkta, dalībvalstis var ļaut darīt pieejamas tirgū vai nodot ekspluatācijā sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības, ja tām saskaņā ar 35. pantu nepiemēro vienu vai vairākus šīs regulas noteikumus vai ja tās paredzēts uzstādīt transportlīdzekļos, uz ko attiecas atbilstīgi 37. pantam piešķirti apstiprinājumi saistībā ar konkrēto sastāvdaļu vai atsevišķo tehnisko vienību.
4. Atkāpjoties no 1. punkta un ja vien šajā regulā vai deleģētajā aktā, kas pieņemts saskaņā ar šo regulu, nav paredzēts citādi, dalībvalstis var ļaut darīt pieejamas tirgū vai nodot ekspluatācijā sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības, ko paredzēts uzstādīt transportlīdzekļos un par ko laikā, kad tie darīti pieejami tirgū vai nodoti ekspluatācijā, nav bijis jāsaņem tipa apstiprinājums saskaņā ar šo regulu vai Direktīvu 2003/37/EK.
XII NODAĻA
DROŠĪBAS KLAUZULAS
41. pants
Procedūra attiecībā uz transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām, kas rada nopietnu risku valsts līmenī
1. Ja vienas dalībvalsts tirgus uzraudzības iestādes ir rīkojušās saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 765/2008 20. pantu vai ja tām ir pietiekams pamats uzskatīt, ka šajā regulā ietverts transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļas vai atsevišķa tehniska vienība rada nopietnu risku cilvēku veselībai vai drošumam vai apdraud citus šajā regulā ietvertos sabiedrisko interešu aizsardzības aspektus, apstiprinātājiestāde, kas piešķīrusi apstiprinājumu, veic novērtējumu saistībā ar šo transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, ņemot vērā visas šajā regulā noteiktās prasības. Attiecīgie ekonomikas dalībnieki pilnībā sadarbojas ar apstiprinātājiestādi un/vai tirgus uzraudzības iestādi.
Ja novērtēšanas gaitā apstiprinātājiestāde, kas piešķīrusi apstiprinājumu, konstatē, ka transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļas vai atsevišķa tehniska vienība neatbilst šajā regulā noteiktajām prasībām, tā nekavējoties prasa attiecīgajam ekonomikas dalībniekam piemērot visas atbilstīgās korektīvās darbības, lai nodrošinātu transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību šīm prasībām, lai izņemtu transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību no tirgus vai atsauktu to saprātīgā laikposmā, kurš ir proporcionāls riska būtībai.
Uz šā punkta otrajā daļā minētajiem pasākumiem attiecas Regulas (EK) Nr. 765/2008 21. pants.
2. Ja apstiprinātājiestādes uzskata, ka neatbilstība attiecas ne tikai uz to valsts teritoriju, tās informē Komisiju un citas dalībvalstis par novērtējuma rezultātiem un darbībām, kas jāveic ekonomikas dalībniekam.
3. Ekonomikas dalībnieks nodrošina, ka tiek piemērotas visas vajadzīgās korektīvās darbības attiecībā uz neatbilstīgiem transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām, kuras laistas tirgū, reģistrētas vai par kuru nodošanu ekspluatācijā Savienībā tas ir atbildīgs.
4. Ja ekonomikas dalībnieks nepiemēro vajadzīgās korektīvās darbības laikposmā, kas minēts 1. punkta otrajā daļā, valsts iestādes īsteno visus atbilstīgos pasākumus, lai aizliegtu vai ierobežotu neatbilstīgu transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību darīšanu par pieejamām tirgū, reģistrēšanu vai nodošanu ekspluatācijā savos valsts tirgos, lai tos izņemtu no šā tirgus vai lai tos atsauktu.
5. Valsts iestādes nekavējoties informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par 4. punktā minētajiem pasākumiem.
Sniegtā informācija ietver visus pieejamos datus, it sevišķi tos, kas vajadzīgi, lai noteiktu neatbilstīgo transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, to izcelsmi, iespējamās neatbilstības būtību un saistīto risku, piemēroto valsts pasākumu būtību un ilgumu, kā arī attiecīgā ekonomikas dalībnieka iesniegtos argumentus. Jo īpaši apstiprinātājiestādes norāda, vai neatbilstību izraisa kāds no turpmāk nosauktajiem apstākļiem:
a)
transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības neatbilstība prasībām attiecībā uz cilvēku veselību vai drošumu, vides aizsardzību vai citiem sabiedrisko interešu aizsardzības aspektiem, kas ietverti šajā regulā;
b)
nepilnības attiecīgajos I pielikumā minētajos aktos.
6. Dalībvalstis viena mēneša laikā informē Komisiju un citas dalībvalstis par visiem pieņemtajiem pasākumiem un jebkādu papildu informāciju, kas ir to rīcībā, attiecībā uz transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības neatbilstību, kā arī - nesaskaņu gadījumā saistībā ar paziņoto valsts pasākumu - par saviem iebildumiem.
7. Ja viena mēneša laikā pēc šā panta 6. punktā minētās informācijas saņemšanas ne cita dalībvalsts, ne Komisija nav iesniegusi iebildumus saistībā ar dalībvalsts veikto pasākumu, šo pasākumu Komisija novērtē saskaņā ar 42. pantu.
8. Dalībvalstis nodrošina, ka attiecībā uz konkrēto transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību nekavējoties tiek piemēroti atbilstīgi ierobežojoši pasākumi, piemēram, transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības izņemšana no tirgus.
42. pants
Savienības drošības procedūra
1. Ja 41. panta 3. un 4. punktā noteiktās procedūras laikā pret dalībvalsts veikto pasākumu tiek izvirzīti iebildumi vai ja Komisija uzskata, ka valsts pasākums ir pretrunā Savienības tiesību aktiem, Komisija nekavējoties novērtē valsts pasākumu pēc apspriešanās ar dalībvalstīm un attiecīgo ekonomikas dalībnieku vai dalībniekiem. Pamatojoties uz šā novērtējuma rezultātiem, Komisija saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru pieņem lēmumu par to, vai valsts pasākums tiek uzskatīts par pamatotu.
Komisija savu lēmumu paziņo visām dalībvalstīm un attiecīgajam ekonomikas dalībniekam vai ekonomikas dalībniekiem.
2. Ja Komisija valsts pasākumu uzskata par pamatotu, visas dalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu prasībām neatbilstošā transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības izņemšanu no sava tirgus, un par to attiecīgi informē Komisiju. Ja valsts pasākumu uzskata par nepamatotu, attiecīgā dalībvalsts atceļ pasākumu vai pielāgo to saskaņā ar 1. punktā minēto lēmumu.
3. Ja valsts pasākumu uzskata par pamatotu un ja to attiecina uz nepilnībām šajā regulā vai saskaņā ar šo regulu pieņemtajos deleģētajos vai īstenošanas aktos, Komisija ierosina šādus atbilstīgus pasākumus:
a)
attiecībā uz deleģētajiem vai īstenošanas aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, Komisija ierosina attiecīgā akta grozījumus;
b)
attiecībā uz ANO EEK noteikumiem saskaņā ar procedūru, ko piemēro atbilstīgi pārskatītajam 1958. gada nolīgumam, iesniedz priekšlikumu par vajadzīgajiem attiecīgo ANO EEK noteikumu grozījumiem.
43. pants
Atbilstīgi transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības, kas rada nopietnu risku
1. Ja pēc novērtējuma veikšanas saskaņā ar 41. panta 1. punktu dalībvalsts konstatē, ka, lai gan transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilst spēkā esošām prasībām vai ir pareizi marķētas, tomēr nopietni apdraud drošumu vai nopietni kaitē videi vai sabiedrības veselībai, tā pieprasa attiecīgajam ekonomikas dalībniekam īstenot visus atbilstīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka attiecīgais transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļas vai atsevišķa tehniska vienība, kad to laiž tirgū, reģistrē vai pēc nodošanas ekspluatācijā, vairs nerada šādu risku, vai lai izņemtu no tirgus šādu transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību vai atsauktu to saprātīgā laikposmā, kas ir proporcionāls riska būtībai. Dalībvalsts var atteikties reģistrēt šādus transportlīdzekļus, kamēr to izgatavotājs nav veicis atbilstīgos pasākumus.
2. Attiecībā uz 1. punktā minēto transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību ekonomikas dalībnieks nodrošina, ka tiek piemērotas korektīvās darbības saistībā ar visiem šādiem transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām, ko laiž tirgū, reģistrē vai nodod ekspluatācijā Savienībā.
3. Panta 1. punktā minētās dalībvalstis viena mēneša laikā informē Komisiju un citas dalībvalstis par visiem pieejamajiem datiem, it sevišķi datiem, kas vajadzīgi, lai noteiktu transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, to izcelsmi un piegādes ķēdi, kā arī saistītā riska būtību un piemēroto valsts pasākumu būtību un ilgumu.
4. Komisija nekavējoties apspriežas ar dalībvalstīm un attiecīgo ekonomikas dalībnieku vai ekonomikas dalībniekiem, kā arī jo īpaši ar apstiprinātājiestādi, kas piešķīrusi tipa apstiprinājumu, un novērtē piemērotos valsts pasākumus. Pamatojoties uz šā novērtējuma rezultātiem, Komisija pieņem lēmumu, vai 1. punktā minētie valsts pasākumi tiek uzskatīti par pamatotiem, un attiecīgā gadījumā ierosina atbilstošus pasākumus.
5. Komisija adresē savu lēmumu visām dalībvalstīm un nekavējoties paziņo to tām un attiecīgajam ekonomikas dalībniekam vai ekonomikas dalībniekiem.
44. pants
Transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības, kas neatbilst apstiprinātajam tipam
1. Ja apstiprinātājiestāde, kas piešķīrusi ES tipa apstiprinājumu, konstatē, ka jauni transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības, kam ir atbilstības sertifikāts vai uz kā ir apstiprinājuma marķējums, neatbilst apstiprinātajam tipam, tā veic vajadzīgos pasākumus, arī atsauc tipa apstiprinājumu, lai nodrošinātu ražoto transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķo tehnisko vienību atbilstību apstiprinātajam tipam.
2. Saistībā ar 1. punktu novirzes no datiem ES tipa apstiprinājuma sertifikātā vai informācijas paketē uzskata par neatbilstību apstiprinātajam tipam.
3. Ja apstiprinātājiestāde pierāda, ka jauni transportlīdzekļi, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības, kam pievienots citā dalībvalstī izdots atbilstības sertifikāts vai uzlikts apstiprinājuma marķējums, neatbilst apstiprinātajam tipam, tā ES tipa apstiprinājumu piešķīrušajai apstiprinātājiestādei var lūgt pārbaudīt, vai ražošanā esošie transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības joprojām atbilst apstiprinātajam tipam. Saņemot tādu pieprasījumu, apstiprinātājiestāde, kas piešķīrusi ES tipa apstiprinājumu, pēc iespējas drīz un vēlākais triju mēnešu laikā pēc pieprasījuma dienas veic vajadzīgās darbības.
4. Turpmāk norādītajos gadījumos apstiprinātājiestāde lūdz to apstiprinātājiestādi, kas sistēmai, sastāvdaļai, atsevišķai tehniskai vienībai vai nepabeigtam transportlīdzeklim piešķīrusi ES tipa apstiprinājumu, veikt vajadzīgās darbības, lai atkal nodrošinātu ražošanā esošo transportlīdzekļu atbilsmi apstiprinātajam tipam:
a)
transportlīdzekļa ES tipa apstiprinājuma gadījumā - ja transportlīdzekļa neatbilstības vienīgais cēlonis ir kādas sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības neatbilstība;
b)
vairākposmu tipa apstiprinājuma gadījumā - ja vairākos posmos pabeigta transportlīdzekļa neatbilstības cēloņi ir tādas sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības neatbilstība, kas veido nepabeigta transportlīdzekļa daļu, vai paša nepabeigtā transportlīdzekļa neatbilstība.
5. Saņemot tādu pieprasījumu, attiecīgā apstiprinātājiestāde nepieciešamās darbības veic pēc iespējas drīz un vēlākais trīs mēnešu laikā pēc pieprasījuma saņemšanas dienas, vajadzības gadījumā sadarbībā ar apstiprinātājiestādi, kas iesniegusi pieprasījumu.
6. Konstatējot neatbilstību apstiprinātam tipam, tās dalībvalsts apstiprinātājiestāde, kura piešķīrusi sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības apstiprinājumu vai nepabeigta transportlīdzekļa ES tipa apstiprinājumu, veic 1. punktā noteiktos pasākumus.
Apstiprinātājiestādes viena mēneša laikā informē cita citu par jebkura ES tipa apstiprinājuma atsaukšanu, ka arī par tās iemesliem.
7. Ja apstiprinātājiestāde, kas piešķīrusi ES tipa apstiprinājumu, apstrīd neatbilstību, par ko tai ir paziņots, attiecīgās dalībvalstis cenšas strīdu noregulēt. Par to informē Komisiju un vajadzības gadījumā rīko attiecīgas apspriedes, lai strīdu noregulētu.
45. pants
Tādu detaļu un aprīkojuma laišana tirgū un nodošana ekspluatācijā, kas var radīt nopietnu apdraudējumu būtiski svarīgu sistēmu pareizai darbībai
1. Tirgū nelaiž, nereģistrē vai nenodod ekspluatācijā detaļas vai aprīkojumu, kas var nopietni apdraudēt to sistēmu pareizu darbību, kuras ir būtiskas transportlīdzekļa drošumam vai tā ekoloģiskajiem raksturlielumiem, izņemot gadījumu, ja apstiprinātājiestāde to neatļauj saskaņā ar 46. panta 1., 2. un 4. punktu.
2. Lai nodrošinātu 1. punkta vienādu piemērošanu, Komisija var pieņemt īstenošanas aktus šādu detaļu vai aprīkojuma saraksta izveidošanai, balstoties uz pieejamo informāciju, un jo īpaši uz informāciju, kuru paziņojusi attiecīgā dalībvalsts:
a)
cik nopietns ir apdraudējums tā transportlīdzekļa drošumam vai ekoloģiskajiem raksturlielumiem, kurā uzstādītas attiecīgās detaļas vai ierīces;
b)
kā apdraudējums eventuāli iespaidotu sekundārā tirgus izgatavotājus, ja detaļām vai aprīkojumam saskaņā ar šo pantu tiktu piemērota prasība par atļauju.
Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
3. Šā panta 1. punktu nepiemēro oriģinālām detaļām vai aprīkojumam un detaļām un aprīkojumam, kam ir tipa apstiprinājums saskaņā ar jebkuru no I pielikumā uzskaitītajiem aktiem, izņemot gadījumu, ja apstiprinājums attiecas uz aspektiem, ko neskar 1. punkts.
4. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 71. pantu attiecībā uz prasībām, kurām atbilst šā panta 1. punktā minētās detaļas vai aprīkojums.
5. Minētās prasības var pamatot ar I pielikumā uzskaitītajiem aktiem, vai tās var būt detaļas vai aprīkojuma salīdzinājums ar nepārveidota transportlīdzekļa vai, attiecīgi, jebkuras tā detaļas ekoloģiskajiem vai drošuma raksturlielumiem. Jebkurā gadījumā prasības nodrošina, lai detaļas vai aprīkojums netraucētu to sistēmu darbību, kas ir būtiskas transportlīdzekļa drošumam vai tā ekoloģiskajiem raksturlielumiem.
46. pants
Saistītās prasības par detaļām un aprīkojumu, kas var radīt nopietnu apdraudējumu būtisku sistēmu pareizai darbībai
1. Regulas 45. panta 1. punkta sakarā sastāvdaļu vai aprīkojuma izgatavotājs iesniedz apstiprinātājiestādei pilnvarota tehniska dienesta sagatavotu pieteikumu, kam pievieno testa ziņojumu ar apliecinājumu, ka sastāvdaļas vai aprīkojums, par ko iesniegts apstiprinājuma pieteikums, atbilst 45. panta 4. punktā minētajām prasībām. Izgatavotājs par katra tipa detaļu var iesniegt tikai vienu pieteikumu vienai apstiprinātājiestādei.
Ja citas dalībvalsts kompetentā iestāde to pieprasa, tad apstiprinātājiestāde, kas piešķīrusi apstiprinājumu, viena mēneša laikā pēc minētā pieprasījuma saņemšanas nosūta tai pieprasītā ES tipa apstiprinājuma sertifikāta kopiju kopā ar pielikumiem, izmantojot kopēju drošu elektronisku apmaiņas sistēmu. Kopija var būt arī drošas elektroniskas datnes veidā.
2. Pieteikumā iekļauj sīku informāciju par detaļu vai aprīkojuma izgatavotāju, detaļu un aprīkojuma tipu, identifikāciju un detaļu vai aprīkojuma numuriem, transportlīdzekļa izgatavotāja nosaukumu, transportlīdzekļu tipu un attiecīgā gadījumā izgatavošanas gadu vai jebkādu citu informāciju, kas ļauj identificēt transportlīdzekli, kurā ir jāuzstāda detaļas vai aprīkojums.
Ja apstiprinātājiestāde, ņemot vērā testa protokolu un citus pierādījumus, pārliecinās, ka attiecīgās detaļas vai attiecīgais aprīkojums atbilst 45. panta 4. punktā minētajām prasībām, tā apstiprina detaļas vai aprīkojumu, lai laistu tirgū un nodotu ekspluatācijā, ievērojot šā panta 4. punkta otro daļu.
Apstiprinātājiestāde nekavējoties izsniedz izgatavotājam sertifikātu.
3. Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, lai noteiktu šā panta 2. punkta trešajā daļā minētā sertifikāta paraugu un numerācijas sistēmu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
4. Izgatavotājs nekavējoties informē apstiprinātājiestādi, kura sniegusi apstiprinājumu, par visām izmaiņām, kas ietekmē nosacījumus, kurus ņemot vērā tas tika izdots. Attiecīgā apstiprinātājiestāde pieņem lēmumu par to, vai apstiprinājums ir jāpārskata vai jāizsniedz no jauna un vai ir vajadzīgi jauni testi.
Izgatavotāja pienākums ir nodrošināt, lai sastāvdaļas vai aprīkojumu visu laiku izgatavotu saskaņā ar nosacījumiem, ar kādiem izsniegts apstiprinājums.
5. Pirms atļaujas piešķiršanas apstiprinātājiestāde pārliecinās, ka ražojuma atbilstības efektīvas kontroles nodrošināšanas pasākumi un procedūras ir pietiekamas.
Ja apstiprinātājiestāde konstatē, ka atļaujas izsniegšanas nosacījumi vairs nav ievēroti, tā lūdz izgatavotāju veikt vajadzīgos pasākumus, lai atkal nodrošinātu detaļu vai aprīkojuma atbilstību attiecīgajām prasībām. Vajadzības gadījumā apstiprinātājiestāde atsauc atļauju.
6. Dalībvalstu apstiprinātājiestādes Komisijai dara zināmas domstarpības attiecībā uz 2. punkta otrajā daļā minēto apstiprinājumu. Komisija veic attiecīgus pasākumus, lai domstarpības atrisinātu, un vajadzības gadījumā pēc apspriešanās ar apstiprinātājiestādēm arī prasa atsaukt atļauju.
7. Līdz 45. panta 2. punktā minētā saraksta izveidošanai dalībvalstis var saglabāt valsts noteikumus par detaļām un aprīkojumu, kas var ietekmēt tādu sistēmu pareizu darbību, kuras ir būtiskas transportlīdzekļa drošumam vai tā ekoloģiskajiem raksturlielumiem.
47. pants
Transportlīdzekļu, sistēmu, detaļu vai atsevišķu tehnisku vienību atsaukšana
1. Ja izgatavotājam, kam ir piešķirts ES gatava transportlīdzekļa tipa apstiprinājums, saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 765/2008 ir jāatsauc transportlīdzekļi, kas jau laisti tirgū, reģistrēti vai attiecībā uz kuriem izgatavotājs bija atbildīgs par nodošanu ekspluatācijā, tādēļ, ka transportlīdzeklim uzstādīta sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība, kura ir nopietns risks drošumam, sabiedrības veselībai vai vides aizsardzībai, kas ir vai nav pienācīgi apstiprināta saskaņā ar šo regulu, vai tādēļ, ka uz detaļu neattiecas konkrētas tipa apstiprināšanas tiesību aktu prasības un tā rada nopietnu apdraudējumu drošumam, sabiedrības veselībai vai vides aizsardzībai, minētais izgatavotājs par to nekavējoties informē apstiprinātājiestādi, kura izsniegusi transportlīdzekļa apstiprinājumu.
2. Ja sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību izgatavotājam, kam ir piešķirts ES tipa apstiprinājums, saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 765/2008 ir jāatsauc sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības, kuras ir laistas tirgū vai par kuru nodošanu ekspluatācijā izgatavotājs bijis atbildīgs, tādēļ, ka tās nopietni apdraud drošumu, darba drošību, sabiedrības veselību vai vides aizsardzību, neatkarīgi no tā, vai tās ir apstiprinātas saskaņā ar šo regulu, izgatavotājs nekavējoties informē par to apstiprinātājiestādi, kas piešķīrusi apstiprinājumu.
3. Izgatavotājs apstiprinātājiestādei ierosina piemērotu tiesiskās aizsardzības līdzekļu kopumu, lai nepieļautu 1. un 2. punktā minēto nopietno apdraudējumu. Apstiprinātājiestāde pārējo dalībvalstu iestādēm nekavējoties dara zināmu informāciju par ierosinātajiem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem.
Apstiprinātājiestādes nodrošina tiesiskās aizsardzības līdzekļu efektīvu īstenošanu attiecīgajās dalībvalstīs.
4. Ja attiecīgā apstiprinātājiestāde uzskata, ka tiesiskās aizsardzības līdzekļi nav pietiekami vai ka attiecīgā apstiprinātājiestāde tos neīsteno pietiekami drīz, tā nekavējoties informē apstiprinātājiestādi, kas izsniegusi transportlīdzekļa ES tipa apstiprinājumu.
Tad apstiprinātājiestāde, kas piešķīrusi transportlīdzekļa ES tipa apstiprinājumu, informē izgatavotāju. Ja izgatavotājs neierosina un neīsteno iedarbīgus korekcijas pasākumus, apstiprinātājiestāde, kas izsniegusi ES tipa apstiprinājumu, veic visus vajadzīgos aizsardzības pasākumus, arī atsauc transportlīdzekļa ES tipa apstiprinājumu. ES tipa apstiprinājuma atsaukšanas gadījumā apstiprinātājiestāde vienā mēnesī ar ierakstītu vēstuli vai līdzvērtīgiem elektroniskiem līdzekļiem paziņo to izgatavotājam, pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādēm un Komisijai.
48. pants
Lēmumu paziņošana un pieejamie tiesiskās aizsardzības līdzekļi
1. Visos lēmumos, ko pieņem saskaņā ar šo regulu, un visos lēmumos, ar ko atsaka vai atsauc ES tipa apstiprinājumu, atsaka reģistrāciju, aizliedz vai ierobežo transportlīdzekļa laišanu tirgū, reģistrāciju vai nodošanu ekspluatācijā, vai pieprasot transportlīdzekļa izņemšanu no tirgus, sīki izklāsta to pamatojumu.
2. Jebkuru šādu lēmumu dara zināmu attiecīgai personai, ko reizē informē arī par tiesiskās aizsardzības līdzekļiem, kurus tā var izmantot saskaņā ar attiecīgajā dalībvalstī spēkā esošajiem tiesību aktiem, un par šādu tiesiskās aizsardzības līdzekļu izmantošanas iespēju termiņiem.
XIII NODAĻA
STARPTAUTISKI NOTEIKUMI
49. pants
ANO EEK noteikumi, kas jāievēro ES tipa apstiprināšanā
1. ANO EEK noteikumi vai to grozījumi, par kuriem Savienība ir nobalsojusi vai kuriem Savienība ir pievienojusies un kas ir uzskaitīti šīs regulas I pielikumā vai deleģētajos aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, ir daļa no prasībām attiecībā uz transportlīdzekļa ES tipa apstiprinājumu.
2. Dalībvalstu apstiprinātājiestādes atzīst apstiprinājumus, kas piešķirti saskaņā ar 1. punktā minētajiem ANO EEK noteikumiem, un vajadzības gadījumā - arī attiecīgus apstiprinājuma marķējumus tādu apstiprinājumu un/vai apstiprinājuma marķējumu vietā, kas piešķirti saskaņā ar šo regulu un deleģētajiem aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu.
3. Ja Savienība ir nobalsojusi par kādu ANO EEK noteikumu vai tā grozījumiem transportlīdzekļu ES tipa apstiprināšanā, Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģēto aktu saskaņā ar 71. pantu attiecībā uz to, lai attiecīgā gadījumā ANO EEK noteikumus vai to grozījumus padarītu obligātus un grozītu šīs regulas I pielikumu vai grozītu deleģētos aktus, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu.
Šādā deleģētajā aktā norāda ANO EEK noteikumu vai to grozījumu obligātās piemērošanas datumus un attiecīgā gadījumā iekļauj pārejas noteikumus.
Komisija pieņem atsevišķus deleģētos aktus, kuros norāda uz ANO EEK noteikumu obligātu piemērošanu.
50. pants
ESAO testa protokolu atzīšana ES tipa apstiprināšanai
1. Neskarot citas šīs regulas prasības, ja šajā regulā ir atsauce uz ESAO kodiem, ES tipa apstiprinājumu var pamatot ar pilnīgo testa protokolu, balstoties uz standartizētajiem ESAO kodiem, kā alternatīvu testu protokoliem, kas sagatavoti saskaņā ar šo regulu vai ar deleģētajiem aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu.
2. Lai testu protokoli būtu pieņemami ES tipa apstiprināšanai, 1. punktā minētajam ESAO testa protokolam ir jābūt apstiprinātam saskaņā ar 1. pielikumu grozītajā ESAO padomes 2012. gada februāra lēmumā, ar ko pārskata ESAO standartizētos kodus attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības traktoru oficiālo testēšanu.
XIV NODAĻA
TEHNISKĀS INFORMĀCIJAS SNIEGŠANA
51. pants
Informācija lietotājiem
1. Izgatavotājs nedrīkst sniegt tādu tehnisku informāciju par sīki izklāstītajiem datiem, kas paredzēti šajā regulā vai deleģētajos vai īstenošanas aktos, kuri pieņemti saskaņā ar šo regulu, kas atšķiras no apstiprinātājiestādes apstiprinātiem sīki izklāstītajiem datiem.
2. Ja deleģētajā vai īstenošanas aktā, kas pieņemts saskaņā ar šo regulu, tas paredzēts, izgatavotājs lietotājiem dara pieejamu visu attiecīgo informāciju un vajadzīgās instrukcijas, kas apraksta visus īpašos nosacījumus vai ierobežojumus saistībā ar transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības lietošanu.
3. Informāciju, kas minēta 2. punktā, nodrošina tās dalībvalsts oficiālajā valodā vai valodās, kurā transportlīdzekli paredzēts laist tirgū, reģistrēt vai nodod ekspluatācijā. Informāciju ar apstiprinātājiestādes piekrišanu ievieto īpašnieka rokasgrāmatā.
52. pants
Informācija sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību izgatavotājiem
1. Transportlīdzekļa izgatavotājs sastāvdaļu vai atsevišķo tehnisko vienību izgatavotājiem dara pieejamu visu informāciju, kas nepieciešama sastāvdaļu vai atsevišķo tehnisko vienību ES tipa apstiprinājumam vai lai iegūtu atļauju saskaņā ar 45. pantu, attiecīgā gadījumā arī rasējumus, kas minēti deleģētajos un īstenošanas aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu.
Transportlīdzekļa izgatavotājs ar sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību izgatavotājiem var noslēgt saistošu līgumu, lai aizsargātu slepeno informāciju, kas nav pieejama atklātībā, arī ar intelektuālā īpašuma tiesībām saistītu informāciju.
2. Sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību izgatavotājs, pildot savus pienākumus kā ES tipa apstiprinājuma sertifikāta turētājs, kurā atbilstīgi 26. panta 4. punktam ietverti arī lietojuma ierobežojumi un/vai īpaši montāžas nosacījumi, transportlīdzekļa izgatavotājam par to sniedz visu saistīto informāciju.
Ja tas ir paredzēts deleģētajā aktā, kas pieņemts saskaņā ar šo regulu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību izgatavotājs kopā ar izgatavotajām sastāvdaļām vai atsevišķajām tehniskajām vienībām sniedz instrukcijas par to lietojuma ierobežojumiem un/vai īpašiem montāžas nosacījumiem.
XV NODAĻA
PIEKĻUVE REMONTA UN TEHNISKĀS APKOPES INFORMĀCIJAI
53. pants
Izgatavotāju pienākumi
1. Izgatavotāji nodrošina sertificētiem tirgotājiem un remontētājiem, un neatkarīgiem uzņēmumiem traktora remonta un tehniskās apkopes informācijas nediskriminējošu pieejamību, izmantojot standartizētas tīmekļa vietnes ar vienkāršu un ātru piekļuvi. Šis pienākums netiek piemērots, ja transportlīdzeklis ir apstiprināts kā mazas sērijas transportlīdzeklis.
Programmatūru, kas ir būtiska pareizai drošuma un vides kontroles sistēmu darbībai, var tikt aizsargāta pret neatļautām manipulācijām. Tomēr jebkādas šo sistēmu manipulācijas, kas nepieciešamas to remontam un tehniskai apkopei, vai sertificētiem tirgotājiem vai remontētājiem pieejamas sistēmas nediskriminējošā veidā tiek padarītas pieejamas neatkarīgiem pakalpojumu sniedzējiem.
2. Kamēr Komisija nav pieņēmusi vienotu standartu attiecībā uz 1. punktā minētās informācijas sniegšanu, šo informāciju dara pieejamu saskaņotā veidā, lai to varētu apstrādāt neatkarīgi pakalpojumu sniedzēji, ieguldot saprātīgas pūles.
Izgatavotāji nodrošina sertificētajiem tirgotājiem, remontētājiem un neatkarīgajiem pakalpojumu sniedzējiem nediskriminējošu piekļuvi mācību materiāliem un attiecīgajiem darbarīkiem. Šāda piekļuve attiecīgā gadījumā aptver arī pienācīgu apmācību par programmatūras lejupielādi un diagnostikas kļūdu kodu pārzināšanu.
3. Neskarot 1. punktu, tajā minētajā informācijā iekļauj šādu informāciju:
a)
traktora tipu un modeli;
b)
nepārprotamu transportlīdzekļa identifikācijas numuru;
c)
apkopes rokasgrāmatas, kurās iekļauti ieraksti par remontu un tehnisko apkopi, un tehniskās apkopes grafikiem;
d)
tehniskās rokasgrāmatas un tehniskās apkalpošanas biļetenus;
e)
informāciju par sastāvdaļām un diagnosticēšanu (piemēram, mērījumu teorētiskās minimālās un maksimālās vērtības);
f)
elektrisko instalāciju diagrammas;
g)
diagnostikas problēmu kodus, ietverot izgatavotāja īpašos kodus;
h)
visu nepieciešamo informāciju jauna vai aktualizēta programmnodrošinājuma instalēšanai jaunam transportlīdzeklim vai transportlīdzekļa tipam (piemēram, programmnodrošinājuma daļas numuru);
i)
informāciju par patentētiem instrumentiem un iekārtām un to piegādēm;
j)
datu ieraksta informāciju, testu datus un jebkādu citu informāciju (piemēram, divvirzienu uzraudzības datus, ja tādu piemēro izmantojamajai tehnoloģijai);
k)
standarta darba vienības vai laikposmus, kas izgatavotāja sertificētajiem tirgotājiem un remontētājiem nepieciešami remonta un tehniskās apkopes uzdevumu veikšanai vai nu tieši, vai ar trešo pušu starpniecību.
4. Sertificētos tirgotājus vai remontētājus konkrēta transportlīdzekļa izgatavotāja izplatīšanas sistēmā šajā regulā uzskata par neatkarīgiem uzņēmumiem, ja tie veic tādu transportlīdzekļu remontu un tehnisko apkopi, attiecībā uz kuriem viņi nav attiecīgā izgatavotāja izplatīšanas sistēmas dalībnieki.
5. Informācija par transportlīdzekļa remontu un tehnisko apkopi ir vienmēr pieejama, izņemot informācijas sistēmas uzturēšanas gadījumus.
6. OBD savietojamo maiņu vai rezerves daļu un diagnosticēšanas instrumentu, un pārbaudes iekārtu ražošanas un apkopes vajadzībām izgatavotājiem jāsniedz atbilstīga informācija par OBD un transportlīdzekļa remontu un tehnisko apkopi bez diskriminācijas katram ieinteresētajam sastāvdaļu, diagnosticēšanas instrumentu vai pārbaudes iekārtu izgatavotājam vai remontētājam.
7. Lai projektētu un izgatavotu automašīnu iekārtas alternatīvas degvielas transportlīdzekļiem, izgatavotājiem jāsniedz atbilstīga informācija par OBD un transportlīdzekļu remontu un tehnisko apkopi bez diskriminācijas katram ieinteresētajam alternatīvo transportlīdzekļu iekārtu izgatavotājam, uzstādītājam vai remontētājam.
8. Piesakoties ES tipa apstiprinājumam vai valsts tipa apstiprinājumam, izgatavotājs attiecībā uz saskaņā ar šo pantu prasīto informāciju apstiprinātājiestādei nodrošina pierādījumus par atbilstību šai regulai.
Gadījumā, ja šāda informācija nav pieejama vai neatbilst šīs regulas un to deleģēto un īstenošanas aktu prasībām, kuri ir pieņemti saskaņā ar šo regulu un piemērojami, kad tiek iesniegts pieteikums par ES tipa vai valsts tipa apstiprinājuma saņemšanu, izgatavotājs šo informāciju nodrošina sešu mēnešu laikā no apstiprināšanas dienas.
Komisija var pieņemt īstenošanas aktu, lai noteiktu sertifikāta paraugu piekļuvei transportlīdzekļa iebūvētai diagnostikas sistēmai un transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācijai, sniedzot apstiprinātājiestādei atbilstības pierādījumu. Šo īstenošanas aktu pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
9. Ja šādi pierādījumi par atbilstību 8. punkta otrajā daļā minētajā laikposmā nav iesniegti, apstiprinātājiestāde pieņem pienācīgus pasākumus, lai nodrošinātu atbilstību.
10. Izgatavotājs groza un papildina savās tīmekļa vietnēs pieejamo informāciju par transportlīdzekļa remontu un tehnisko apkopi, tiklīdz grozītā vai papildinātā informācija ir zināma sertificētiem remontētājiem.
11. Ja informācija par veikto transportlīdzekļa remontu un tehnisko apkopi glabājas centrālā transportlīdzekļa izgatavotāja vai tā vajadzībām uzturētā datubāzē, neatkarīgiem remontētājiem šī informācija un informācija par pašu veikto remontu un tehnisko apkopi ir pieejama bez maksas.
12. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 71. pantu attiecībā uz sīki izklāstītām prasībām remonta un tehniskās apkopes informācijas pieejamībai, it īpaši tehniskām specifikācijām par to, kā būtu sniedzama transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācija.
13. Komisija ar 12. punktā minētajiem deleģētajiem aktiem pieņem prasības par informāciju, tostarp par tehniskajām specifikācijām, attiecībā uz veidu, kādā informācija jāsniedz, lai šīs prasības būtu samērīgas, īpaši ņemot vērā specifiskus gadījumus, kad attiecīgā transportlīdzekļa tipa izgatavotāja ražošanas apjoms ir relatīvi mazs, kā arī ierobežojumus attiecībā uz mazu sēriju transportlīdzekļiem, kā noteikts II pielikumā. Pietiekami pamatotos gadījumos šāda pielāgojuma rezultātā var piemērot atbrīvojumu attiecībā uz prasību sniegt informāciju standartizētā veidā. Ar iespējamo pielāgošanu vai atbrīvojuma noteikšanu katrā ziņā ir jānodrošina, ka tiek sasniegti šajā pantā minētie mērķi.
54. pants
Vairāku tipa apstiprinājuma turētāju pienākumi
Pakāpeniska tipa apstiprinājuma un jauktu tipa apstiprinājumu gadījumā, kā arī vairākposmu tipa apstiprinājuma gadījumā izgatavotājs, kas atbild par katru individuālo tipa apstiprinājumu, ir atbildīgs arī par informācijas paziņošanu attiecībā uz konkrētu sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību vai konkrēto posmu gan galaizgatavotājam, gan neatkarīgajiem uzņēmumiem.
Galaizgatavotājs atbild par informācijas sniegšanu neatkarīgiem uzņēmumiem attiecībā uz gatavu transportlīdzekli.
55. pants
Maksa par piekļuvi transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācijai
1. Izgatavotāji var saņemt saprātīgu un proporcionālu maksu par piekļuvi transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācijai, darbarīkiem un apmācībai, uz ko attiecas šī regula. Maksu neuzskata par saprātīgu un samērīgu, ja tā liek atteikties no piekļuves, lai arī cik daudz neatkarīgais ekonomikas dalībnieks to izmantotu.
2. Izgatavotāji ļauj piekļūt transportlīdzekļu remonta un tehniskās apkopes informācijai dienas, mēneša un gada garumā, un maksa par pieeju šai informācijai mainās atkarībā no laikposma, kurā nodrošināta piekļuve.
56. pants
Forums par piekļuvi transportlīdzekļu informācijai
Saskaņā ar 13. panta 9. punktu Komisijas Regulā (EK) Nr. 692/2008 (2008. gada 18. jūlijs), ar kuru īsteno un groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 715/2007 par tipa apstiprinājumu mehāniskiem transportlīdzekļiem attiecībā uz emisijām no vieglajiem pasažieru un komerciālajiem transportlīdzekļiem (“Euro 5” un “Euro 6”) un par piekļuvi transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācijai (34), nodibinātā foruma par piekļuvi transportlīdzekļu informācijai piemērošanas joma tiek paplašināta, iekļaujot tajā transportlīdzekļus, uz kuriem attiecas šī regula.
Pamatojoties uz pierādījumiem par transportlīdzekļu OBD un transportlīdzekļu remonta un tehniskās apkopes informācijas tīšu vai netīšu ļaunprātīgu izmantošanu, pirmajā daļā minētais forums iesaka Komisijai pasākumus šādas informācijas ļaunprātīgas izmantošanas novēršanai.
XVI NODAĻA
TEHNISKO DIENESTU PILNVAROŠANA UN PAZIŅOŠANA
57. pants
Prasības attiecībā uz tehniskajiem dienestiem
1. Ieceļošās apstiprinātājiestādes garantē, ka, pirms tās saskaņā ar 59. pantu ieceļ tehnisko dienestu, minētais tehniskais dienests nodrošina atbilstību šā panta 2. līdz 9. punktā noteiktajām prasībām.
2. Neskarot 60. panta 1. punktu, tehniskos dienestus izveido saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem, un tiem ir juridiskas personas statuss.
3. Tehniskais dienests ir trešā persona, kas ir neatkarīga no novērtēšanā esošā transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības projektēšanas, izgatavošanas, piegādes vai apkopes procesa.
Pirmās daļas prasībām atbilst struktūra, kas pieder pie uzņēmēju asociācijas vai profesionālas federācijas, kura pārstāv uzņēmumus, kas iesaistīti novērtējamo transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu vienību konstruēšanā, izgatavošanā, piegādē, montāžā, izmantošanā vai tehniskajā apkopē, ja vien var pierādīt, ka tā ir neatkarīga un nepastāv interešu konflikts.
4. Tehniskais dienests, tā augstākā vadība un darbinieki, kas ir atbildīgi par novērtēšanas kategoriju tiem saskaņā ar 59. panta 1. punktu uzticēto darbību veikšanu, nav ne tādu transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību projektētāji, izgatavotāji, piegādātāji vai apkopes veicēji, kuras tie novērtē, ne arī to personu pārstāvji, kuras ir iesaistītas šādās darbībās. Tas nenozīmē, ka tie nevar izmantot novērtētos transportlīdzekļus, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas šā panta 3. punktā minētas tehniskas vienības, kas vajadzīgas tehniskā dienesta darbībai, vai ka tos nevar izmantot personīgām vajadzībām.
Tehniskais dienests nodrošina, ka tā filiāļu vai apakšuzņēmēju darbības neietekmē šo kategoriju darbību, kurām tas pilnvarots, konfidencialitāti, objektivitāti vai godīgumu.
5. Tehniskie dienesti un to darbinieki veic tiem uzticētās darbību kategorijas, ievērojot augstu profesionālās integritātes līmeni un nodrošinot vajadzīgo tehnisko kompetenci konkrētajā jomā, kā arī nepieļauj nekādu spiedienu vai ietekmēšanu, it sevišķi finansiālu, kas varētu ietekmēt viņu spriedumu vai novērtēšanas darbību rezultātus, jo īpaši tādus spiedienus vai ietekmēšanu, kuru īsteno personas vai personu grupas, kas ir ieinteresētas šo darbību rezultātos.
6. Tehniskais dienests spēj veikt visu darbību kategorijas, kuras tam uzticētas saskaņā ar 59. panta 1. punktu, parādot to ieceļošai apstiprinātājiestādei apmierinošā veidā, ka tam ir:
a)
darbinieki ar attiecīgām spējām, tehniskām zināšanām un profesionālo apmācību, kā arī pietiekamu un atbilstīgu pieredzi, lai paveiktu novērtēšanas uzdevumu;
b)
to darbību kategoriju procedūru apraksti, attiecībā uz kuru veikšanu tie cenšas panākt iecelšanu, nodrošinot šo procedūru pārredzamību un reproducējamību;
c)
darbību kategoriju veikšanas procedūras, kuru uzticēšanu tas cenšas panākt un kurās pienācīgi ņem vērā attiecīgā transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tehnoloģijas sarežģītības pakāpi un masveida vai sērijveida ražošanas procesa būtību; un
d)
nepieciešamie līdzekļi, lai pienācīgi veiktu uzdevumus saistībā ar darbību kategorijām, attiecībā uz kurām tas vēlas panākt iecelšanu, un piekļuve nepieciešamajam aprīkojumam un iekārtām.
Turklāt tam jāparāda ieceļošai apstiprinātājiestādei tā atbilstība deleģētajos aktos, kas pieņemti saskaņā ar 61. pantu, noteiktajiem standartiem, kuri ir svarīgi attiecībā uz darbību kategorijām, kuru veikšanai tas ir norīkots.
7. Tehnisko dienestu, to augstākās vadības un novērtēšanas darbinieku objektivitāte tiek garantēta. Viņi neiesaistās darbībās, kuras varētu būt konfliktā ar viņu sprieduma neatkarību un integritāti saistībā ar darbību kategorijām, kuras tiem ir uzticēts veikt.
8. Tehniskie dienesti apdrošina ar to darbībām saistīto civiltiesisko atbildību, izņemot gadījumus, kad saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem atbildību uzņemas dalībvalsts vai kad dalībvalsts pati ir tieši atbildīga par atbilstības novērtēšanu.
9. Tehniskā dienesta darbinieki ievēro profesionālā noslēpuma nosacījumus attiecībā uz visu informāciju, kas iegūta, veicot to uzdevumus saskaņā ar šo regulu vai jebkuru valsts tiesību akta noteikumu, ar kuru šo regulu īsteno, izņemot attiecībā uz ieceļošajām apstiprinātājiestādēm, vai ja to prasa Savienības vai valsts tiesību akti. Īpašumtiesības ir aizsargātas.
58. pants
Tehnisko dienestu meitasuzņēmumi un apakšuzņēmēji
1. Pieņemt apakšuzņēmējus, lai veiktu dažas no darbībām, kurām tehniskie dienesti ir pilnvaroti saskaņā ar 59. panta 1. punktu, vai uzticēt minēto darbību veikšanu meitasuzņēmumam tie var tikai ar pilnvarojošās apstiprinātājiestādes piekrišanu.
2. Ja tehniskais dienests slēdz apakšuzņēmuma līgumus par konkrētu uzdevumu veikšanu saistībā ar to kategoriju darbībām, kurām tas ir pilnvarots, vai darbību uztic meitasuzņēmumam, tas nodrošina, ka apakšuzņēmējs vai meitasuzņēmums atbilst 57. panta prasībām, un attiecīgi informē pilnvarojošo apstiprinātājiestādi.
3. Tehniskie dienesti uzņemas pilnu atbildību par savu apakšuzņēmēju vai filiāļu darbu neatkarīgi no tā, kur tie veic uzņēmējdarbību.
4. Tehniskie dienesti pilnvarojošās apstiprinātājiestādes vajadzībām saglabā atbilstīgos dokumentus par apakšuzņēmēja vai meitasuzņēmuma kvalifikāciju novērtējumu un uzdevumiem, ko tie veikuši.
59. pants
Tehnisko dienestu norīkošana
1. Tehniskie dienesti tiek norīkoti vienai vai vairākām no šādām četrām darbību kategorijām:
a)
A kategorija - tehniskie dienesti, kas paši savās telpās veic testus, kuri minēti šajā regulā un I pielikumā uzskaitītajos aktos;
b)
B kategorija - tehniskie dienesti, kas uzrauga testus, kuri minēti šajā regulā un I pielikumā uzskaitītajos aktos, ja šādus testus veic izgatavotāja vai kādas trešās personas telpās;
c)
C kategorija - tehniskie dienesti, kas regulāri izvērtē un pārrauga procedūras, ar ko izgatavotājs kontrolē ražojumu atbilstību;
d)
D kategorija - tehniskie dienesti, kas uzrauga vai veic testus vai apskates, lai kontrolētu ražošanas atbilstību.
2. Apstiprinātājiestāde var saņemt pilnvarojumu, lai veiktu vienu vai vairākus 1. punktā minētos tehniskā dienesta pienākumus.
3. Trešo valstu tehniskos dienestus, kas nav pilnvaroti saskaņā ar 60. pantu, 63. panta piemērošanas nolūkā var informēt, bet tikai tad, ja šāda tehnisko dienestu atzīšana ir paredzēta Savienības divpusējā nolīgumā ar attiecīgo trešo valsti. Tas atbilstīgi kādas dalībvalsts tiesību aktiem izveidotam tehniskam dienestam neliedz saskaņā ar 57. panta 2. punktu izveidot meitasuzņēmumus trešās valstīs ar nosacījumu, ka meitasuzņēmumus tieši pārvalda un kontrolē norīkotais tehniskais dienests.
60. pants
Izgatavotāja akreditēti iekšējie tehniskie dienesti
1. Izgatavotāja akreditētam iekšējam tehniskam dienestam var uzticēt tikai A kategorijas tehniskā dienesta pienākumus attiecībā uz tehniskajām prasībām, kurām saskaņā ar šo regulu pieņemtajā deleģētajā aktā ir atļauta paštestēšana. Minētā struktūrvienība ir atsevišķa un skaidri nodalīta uzņēmuma daļa un nav iesaistīta novērtējamo transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisko vienību konstruēšanā, ražošanā, piegādē vai tehniskajā apkopē.
2. Akreditēts iekšējais tehniskais dienests atbilst šādām prasībām:
a)
turklāt, lai dalībvalsts apstiprinātājiestāde ieceltu tehnisko dienestu, valsts akreditācijas iestādei tas jāakreditē, kā tas noteikts Regulas (EK) Nr. 765/2008 2. panta 11. punktā un atbilstoši šīs regulas 61. pantā minētajiem standartiem un procedūrai;
b)
akreditēts iekšējais tehniskais dienests un tā darbinieki ir organizatoriski identificējami, un tiem ir ziņojumu sniegšanas metodes uzņēmumā, kurā tie ietilpst, lai nodrošinātu to objektivitāti un to apliecinātu attiecīgajai valsts akreditācijas struktūrai;
c)
nedz akreditētais iekšējais tehniskais dienests, nedz tā darbinieki neiesaistās darbībās, kuras varētu būt konfliktā ar viņu sprieduma neatkarību un integritāti saistībā ar darbību kategorijām, kuras tiem ir uzticēts veikt;
d)
akreditētais iekšējais tehniskais dienests savus pakalpojumus sniedz tikai uzņēmumam, kurā tas ietilpst.
3. Akreditēts iekšējais tehniskais dienests tiek paziņots Komisijai 63. panta nolūkos, savukārt informāciju ieceltajai apstiprinātājiestādei pēc tās pieprasījuma par tā akreditāciju sniedz uzņēmums, kurā šis dienests ietilpst, vai akreditācijas struktūra.
61. pants
Izpildes standartu un tehnisko dienestu novērtēšanas procedūra
Lai nodrošinātu, ka šie tehniskie dienesti atbilst vienlīdz augstiem izpildes standartiem visās dalībvalstīs, Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 71. pantu attiecībā uz standartiem, kādiem ir jāatbilst tehniskajiem dienestiem, tehnisko dienestu novērtēšanas procedūru saskaņā ar 62. pantu un to akreditāciju saskaņā ar 60. pantu.
62. pants
Tehnisko dienestu prasmju vērtēšana
1. Norīkojošā apstiprinātājiestāde sagatavo vērtējuma ziņojumu, kurā tiek parādīts, ka kandidējošais tehniskais dienests ir novērtēts vai tas atbilst šīs regulas un deleģēto aktu, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, prasībām. Minētajā ziņojumā var būt akreditācijas struktūras izdots akreditācijas sertifikāts.
2. Vērtējumu, kas ir 1. punktā minētā ziņojuma pamatā, sagatavo atbilstoši prasībām, kas noteiktas saskaņā ar deleģēto aktu, kas pieņemts saskaņā ar 61. pantu. Vērtējuma ziņojumu pārskata vismaz reizi trīs gados.
3. Vērtējuma ziņojumu pēc pieprasījuma dara zināmu Komisijai. Šādos gadījumos, ja vērtējums nebalstās uz valsts akreditācijas struktūras izdotu akreditācijas sertifikātu, kurš apliecina, ka tehniskais dienests atbilst šīs regulas prasībām, ieceļošā apstiprinātājiestāde Komisijai sniedz dokumentārus pierādījumus par tehniskā dienesta kompetenci un pasākumiem, kas nodrošina, ka ieceļošā apstiprinātājiestāde regulāri uzrauga tehnisko dienestu un tā turpmāku atbilstību šīs regulas un deleģēto aktu, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, prasībām.
4. Apstiprinātājiestāde, kas plāno saņemt pilnvarojumu atbilstoši 59. panta 2. punktam, lai darbotos kā tehniskais dienests, ar dokumentiem, arī vērtējumu, ko veikuši revidenti, kas nav saistīti ar vērtējamām darbībām, apliecina atbilstību prasībām. Šādi revidenti var būt no tās pašas organizācijas, ja vien viņiem un personālam, kas veic vērtējamās darbības, nav viena un tā pati vadība.
5. Akreditēts iekšējais tehniskais dienests ievēro attiecīgos šā panta noteikumus.
63. pants
Paziņošanas procedūras
1. Dalībvalstis Komisijai paziņo katra tehniskā dienesta nosaukumu, adresi, arī e-pasta adresi, atbildīgo personu vārdus un darbības kategoriju, kuru tās ir norīkojušas, kā arī visas turpmākas izmaiņas attiecībā uz minēto norīkošanu. Paziņojumā norāda, uz kurām I pielikumā uzskaitītajām pozīcijām attiecas tehnisko dienestu norīkojums.
2. Tehniskais dienests var nodrošināt 59. panta 1. punktā minētās darbības norīkojošās apstiprinātājiestādes vārdā, kura ir atbildīga par tipa apstiprināšanu, vienīgi tad, ja par to iepriekš ir paziņots Komisijai saskaņā ar šā panta 1. punktu.
3. Vienu un to pašu tehnisko dienestu var norīkot vairākas norīkojošās apstiprinātājiestādes un paziņot norīkojošo apstiprinātājiestāžu dalībvalstis neatkarīgi no darbību kategorijas vai kategorijām, ko tas veiks saskaņā ar 59. panta 1. punktu.
4. Komisiju informē par jebkādām turpmākām nozīmīgām izmaiņām attiecībā uz norīkošanu.
5. Ja, piemērojot kādu I pielikumā uzskaitītu aktu, ir jānorīko kāda īpaša organizācija vai kompetenta struktūra, kas veic darbības, kuras nepieder pie tām, kas minētas 59. panta 1. punktā, tad paziņošanu veic saskaņā ar šo pantu.
6. Komisija savā tīmekļa vietnē publicē tehnisko dienestu sarakstu un informāciju par tiem, kura paziņota saskaņā ar šo pantu.
64. pants
Pilnvarojumu izmaiņas
1. Ja norīkojošā apstiprinātājiestāde ir noskaidrojusi vai ir informēta, ka tās norīkotais tehniskais dienests vairs neatbilst šajā regulā noteiktajām prasībām vai tas nepilda savus pienākumus, norīkojošā apstiprinātājiestāde atkarībā no atbilstības nodrošināšanas prasību vai pienākumu izpildes pārkāpuma smaguma attiecīgi ierobežo, aptur vai atsauc tā norīkošanu. Dalībvalsts, kura ir sniegusi paziņojumu par šo tehnisko dienestu, nekavējoties attiecīgi informē Komisiju. Komisija attiecīgi maina 63. panta 6. punktā minēto publicēto informāciju.
2. Ja norīkojumam nosaka ierobežojumus vai tas tiek apturēts vai atsaukts vai ja tehniskais dienests ir pārtraucis savu darbību, norīkojošā apstiprinātājiestāde veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka minētā tehniskā dienesta dokumentāciju pārņem cits tehniskais dienests vai arī tie pēc pieprasījuma ir pieejami norīkojošajai apstiprinātājiestādei vai tirgus uzraudzības iestādēm.
65. pants
Tehnisko dienestu kompetences pārbaudes
1. Komisija izmeklē visus gadījumus, kad tai pastāv šaubas vai kad tā ir informēta par šaubām attiecībā uz tehniskā dienesta kompetenci vai tā turpmāku atbilstību prasībām un pienākumiem, kas tam ir piemēroti.
2. Norīkojošās apstiprinātājiestādes dalībvalsts pēc pieprasījuma sniedz Komisijai visu informāciju saistībā ar attiecīgā tehniskā dienesta norīkošanas vai norīkošanas saglabāšanas pamatojumu.
3. Komisija nodrošina konfidencialitāti attiecībā uz visu sensitīvo informāciju, kas iegūta izmeklēšanas gaitā.
4. Ja Komisija konstatē, ka tehniskais dienests neatbilst vai vairs neatbilst tā norīkošanas prasībām, tā attiecīgi informē norīkojošās apstiprinātājiestādes dalībvalsti, lai sadarbībā ar minēto dalībvalsti paredzētu nepieciešamos korektīvos pasākumus, un pieprasa, lai minētā dalībvalsts veic minētos korektīvos pasākumus, tostarp norīkojuma atsaukšanu, ja tas nepieciešams.
66. pants
Tehnisko dienestu operatīvie pienākumi
1. Tehniskie dienesti veic to kategoriju darbības, kuru veikšanai tos ir norīkojusi norīkojošā apstiprinātājiestāde, saskaņā ar izvērtējuma un testa procedūrām, kas paredzētas šajā regulā un I pielikumā uzskaitītajos aktos.
Tehniskie dienesti uzrauga vai paši veic apstiprinājuma saņemšanai vajadzīgos testus vai apskates, kā noteikts šajā regulā vai kādā no I pielikumā uzskaitītajiem aktiem, ja vien nav atļautas alternatīvas procedūras. Tehniskie dienesti neveic testus, izvērtējumus vai apskates, kuru veikšanai tos nav pienācīgi norīkojusi to apstiprinātājiestāde.
2. Tehniskie dienesti jebkurā laikā:
a)
atļauj savai norīkojošajai apstiprinātājiestādei pēc vajadzības novērot tehnisko dienestu atbilstības novērtējuma laikā; un
b)
neskarot 57. panta 9. punktu un 67. pantu, pēc pieprasījuma sniedz savai norīkojošajai apstiprinātājiestādei šādu informāciju par to kategoriju darbībām, uz ko attiecas šīs regulas darbības joma.
3. Ja tehniskais dienests konstatē, ka izgatavotājs nepilda šajā regulā noteiktās prasības, tas ziņo par to norīkojošajai apstiprinātājiestādei, lai norīkojošā apstiprinātājiestāde pieprasītu izgatavotājam veikt atbilstīgus korektīvos pasākumus un attiecīgi neizsniegtu tipa apstiprinājuma sertifikātu, kamēr atbilstīgi korektīvie pasākumi nav veikti apstiprinātājiestādei pieņemamā veidā.
4. Ja pēc tipa apstiprinājuma sertifikāta izsniegšanas, pārraugot ražošanas atbilstību, tehniskais dienests, rīkojoties norīkojošās apstiprinātājiestādes vārdā, konstatē, ka transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība neatbilst šai regulai, tas ziņo par to norīkojošajai apstiprinātājiestādei. Apstiprinātājiestāde veic attiecīgus 28. pantā paredzētus pasākumus.
67. pants
Tehnisko dienestu pienākumi sniegt informāciju
1. Tehniskie dienesti savu norīkojošo apstiprinātājiestādi informē par šādiem jautājumiem:
a)
visām konstatētām neatbilstībām, kas var būt par iemeslu tipa apstiprinājuma sertifikāta atteikumam, ierobežojumam, apturēšanai vai atsaukumam;
b)
jebkādiem apstākļiem, kas ietekmē norīkojuma darbības jomu un nosacījumus;
c)
visiem informācijas pieprasījumiem, ko tie saņēmuši no tirgus uzraudzības iestādēm saistībā ar savām darbībām.
2. Pēc savas norīkojošās apstiprinātājiestādes pieprasījuma tehniskie dienesti sniedz informāciju par darbībām sava norīkojuma darbības jomā un par jebkurām citām veiktajām darbībām, tostarp pārrobežu darbībām un apakšlīgumiem.
XVII NODAĻA
ĪSTENOŠANAS AKTI UN DELEĢĒTIE AKTI
68. pants
Īstenošanas akti
Lai sasniegtu šīs regulas mērķus un noteiktu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, Komisija saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru pieņem īstenošanas aktus, nosakot šādus īstenošanas pasākumus:
a)
informācijas mapes un informācijas dokumenta paraugus, kas minēti 22. pantā;
b)
ES tipa apstiprinājuma sertifikātu numerācijas sistēmu, kas minēta 24.panta 4. punktā;
c)
ES tipa apstiprinājuma sertifikāta paraugu, kas minēts 25.panta 2. punktā;
d)
tipa apstiprinājuma sertifikātam pievienotās testu rezultātu lapas paraugu, kas minēts 25. panta 3. punktā;
e)
piemērojamo prasību vai aktu saraksta paraugu, kas minēts 25. panta 6. punktā;
f)
vispārīgās prasības attiecībā uz 27. panta 1. punktā minētā testa protokolu;
g)
ražošanas atbilstības sertifikāta paraugu, kas minēts 33. panta 2. punktā;
h)
ES tipa apstiprinājuma marķējuma paraugu, kas minēts 34. pantā;
i)
atļaujas piešķirt ES tipa apstiprinājumu, nosakot atbrīvojumus jaunām tehnoloģijām vai koncepcijām, kas minēti 35. panta 3. punktā;
j)
tipa apstiprinājuma sertifikāta un atbilstības sertifikāta paraugus attiecībā uz jaunām tehnoloģijām vai jaunām koncepcijām, kas minēti 35. panta 4. punktā;
k)
atļaujas piešķiršanu dalībvalstij pagarināt 36. panta 2. punktā minēto tipa apstiprinājumu;
l)
detaļu un aprīkojuma sarakstu, kā minēts 45. panta 2. punktā;
m)
šīs regulas 46. panta 3. punktā minētā sertifikāta paraugu un numerācijas sistēmu, kā arī visus aspektus attiecībā uz minētajā pantā paredzēto atļaujas piešķiršanas procedūru;
n)
sertifikāta paraugu, ar kuru sniedz pierādījumus par atbilstību apstiprinātājiestādei, kā minēts 53. panta 8. punktā.
69. pants
Komiteju procedūra
1. Komisijai palīdz Tehniskā komiteja lauksaimniecības transportlīdzekļu jautājumos (TK-LT). Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
Ja komiteja nesniedz atzinumu, Komisija nepieņem īstenošanas akta projektu, un piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. panta 4. punkta trešo daļu.
70. pants
Pielikumu grozījumi
Neskarot pārējos šīs regulas noteikumus, kas attiecas uz tās pielikumu grozījumiem, Komisija tiek arī pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 71. pantu attiecībā uz I pielikuma grozījumiem, lai ieviestu atsauces uz reglamentējošiem aktiem un ņemtu vērā kļūdu labojumu.
71. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 17. panta 5. punktā, 18. panta 4. punktā, 19. panta 6. punktā, 20. panta 8. punktā, 27. panta 6. punktā, 28. panta 6. punktā, 45. panta 4. punktā, 49. panta 3. punktā, 53. panta 12. punktā, 61. pantā un 70. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no 2013. gada 22. marta.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 17. panta 5. punktā, 18. panta 4. punktā, 19. panta 6. punktā, 20. panta 8. punktā, 27. panta 6. punktā, 28. panta 6. punktā, 45. panta 4. punktā, 49. panta 3. punktā, 53. panta 12. punktā, 61. pantā un 70. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 17. panta 5. punktu, 18. panta 4. punktu, 19. panta 6. punktu, 20. panta 8. punktu, 27. panta 6. punktu, 28. panta 6. punktu, 45. panta 4. punktu, 49. panta 3. punktu, 53. panta 12. punktu, 61. pantu un 70. pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
XVIII NODAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
72. pants
Sankcijas
1. Dalībvalstis paredz sankcijas, ko piemēro ekonomikas dalībniekiem par šīs regulas un deleģēto vai īstenošanas aktu, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, pārkāpumiem. Tās veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu sankciju īstenošanu. Paredzētās sankcijas ir iedarbīgas, samērīgas un atturošas. Dalībvalstis minētos noteikumus paziņo Komisijai līdz 2015. gada 23. martam un nekavējoties paziņo Komisijai par jebkuriem turpmākiem grozījumiem, kas tos ietekmē.
2. Pārkāpumu veidi, par kuriem piemēro sankcijas, ietver:
a)
nepatiesu datu sniegšanu deklarācijā apstiprinājuma procedūrās vai procedūrās, kuru rezultāts ir transportlīdzekļu atsaukšana;
b)
testu rezultātu, kas saistīti ar tipa apstiprināšanu vai ekspluatācijā esošu transportlīdzekļu atbilstību, viltošanu;
c)
tādu datu vai tehnisko specifikāciju neizpaušanu, kas var būt iemesls transportlīdzekļu tipa apstiprinājuma atsaukšanai, atteikšanai vai anulēšanai;
d)
emisijas kontroles manipulācijas ierīču izmantošanu;
e)
atteikšanos nodrošināt piekļuvi informācijai;
f)
tādu ekonomikas dalībnieku darbības, ar kurām dara pieejamus tirgū transportlīdzekļus, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības, kam ir nepieciešams apstiprinājums, bez šāda apstiprinājuma vai kuras ietver dokumentu viltošanu vai marķējumus ar minēto nolūku.
73. pants
Pārejas noteikumi
1. Neskarot citus šīs regulas noteikumus, šī regula neanulē tāda ES tipa apstiprinājuma derīgumu, kas transportlīdzekļiem vai sistēmām, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām piešķirts pirms 2016. gada 1. janvāra.
2. Apstiprinātājiestādes saskaņā ar Direktīvu 2003/37/EK un visām 76. panta 1. punktā minētajām direktīvām turpina piešķirt pagarinājumus 1. punktā minēto transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību tipa apstiprinājumiem. Tomēr šādus apstiprinājumus saskaņā ar šo regulu neizmanto gatava transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma iegūšanai.
3. Atkāpjoties no šīs regulas, jaunas sistēmas, sastāvdaļas, atsevišķas tehniskas vienības vai to tipu transportlīdzekļus, kuri saņēmuši gatava transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu saskaņā ar Direktīvu 2003/37/EK, var turpināt reģistrēt, laist tirgū vai nodot ekspluatācijā līdz 2017. gada 31. decembrim. Jaunus transportlīdzekļus, kuru tipiem netika prasīts tipa apstiprinājums saskaņā ar Direktīvu 2003/37/EK, arī var turpināt reģistrēt vai nodot ekspluatācijā līdz datumam, kas noteikts dalībvalsts tiesību aktos par nodošanu ekspluatācijā vai reģistrēšanu.
Valsts iestādes neaizliedz, neierobežo un netraucē reģistrēt, laist tirgū vai nodot ekspluatācijā transportlīdzekļus, kuri atbilst apstiprinātajam tipam.
74. pants
Ziņojums
1. Dalībvalstis līdz 2019. gada 31. decembrim informē Komisiju par šajā regulā izklāstīto tipa apstiprināšanas procedūru piemērošanu.
2. Komisija, pamatojoties uz informāciju, ko dara zināmu saskaņā ar 1. punktu, līdz 2020. gada 31. decembrim iesniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par šīs regulas piemērošanu.
75. pants
Pārskatīšana
1. Līdz 2022. gada 31. decembrim Komisija iesniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei attiecībā uz 3. punktā minētajiem jautājumiem.
2. Ziņojumu izstrādā, pamatojoties uz apspriedēm ar attiecīgām ieinteresētajām pusēm un ņemot vērā pastāvošos Eiropas un starptautiskos standartus.
3. Līdz 2021. gada 31. decembrim dalībvalstis ziņo Komisijai:
a)
atsevišķo apstiprinājumu skaitu, ko konkrētās dalībvalsts valsts iestādes piešķīrušas gadā transportlīdzekļiem, uz kuriem attiecas šī regula, pirms to pirmās reģistrācijas kopš 2016. gada 1. janvāra;
b)
valsts noteiktos kritērijus, uz kuriem pamatojās šādi apstiprinājumi, ciktāl šie kritēriji atšķīrās no obligātajām ES tipa apstiprinājuma prasībām.
4. Attiecīgā gadījumā ziņojumu papildina likumdošanas priekšlikumi, un tajā apsver atsevišķu apstiprinājumu iekļaušanu šajā regulā, pamatojoties uz saskaņotām prasībām.
76. pants
Atcelšana
1. Neskarot šīs regulas 73. panta 2. punktu, Direktīvu 2003/37/EK, kā arī Direktīvas 74/347/EEK, 76/432/EEK, 76/763/EEK, 77/537/EEK, 78/764/EEK, 80/720/EEK, 86/297/EEK, 86/298/EEK, 86/415/EEK, 87/402/EEK, 2000/25/EK, 2009/57/EK, 2009/58/EK, 2009/59/EK, 2009/60/EK, 2009/61/EK, 2009/63/EK, 2009/64/EK, 2009/66/EK, 2009/68/EK, 2009/75/EK, 2009/76/EK un 2009/144/EK atceļ no 2016. gada 1. janvāra.
2. Atsauces uz atceltajām direktīvām uzskata par atsaucēm uz šo regulu, un attiecībā uz Direktīvu 2003/37/EK tās lasa saskaņā ar III pielikumā noteikto atbilstības tabulu.
77. pants
Direktīvas 2006/42/EK grozījumi
Direktīvas 2006/42/EK 1. panta 2. punkta e) apakšpunkta pirmo ievilkumu aizstāj ar šādu:
“-
lauksaimniecības un mežsaimniecības traktoriem, izņemot mašīnas, kas montētas uz šādiem transportlīdzekļiem,”.
78. pants
Stāšanās spēkā un piemērošana
1. Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
2. To piemēro no 2016. gada 1. janvāra.
No 2013. gada 22. martam valsts iestādes neatsaka piešķirt ES tipa apstiprinājumu vai valsts tipa apstiprinājumu jaunam transportlīdzekļu tipam vai aizliegt jauna transportlīdzekļa reģistrāciju, laišanu tirgū vai nodošanu ekspluatācijā, ja attiecīgais transportlīdzeklis atbilst šai regulai un deleģētajiem un īstenošanas aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, gadījumā, ja izgatavotājs to pieprasa.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2013. gada 5. februārī