NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 418/2013
ze dne 3. května 2013
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Zahájení
(1)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (2) („oznámení o zahájení řízení“) informovala dne 10. srpna 2012 Evropská komise (dále jen „Komise“) o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie (dále též „dotčená země“) do Evropské unie (dále jen „antidumpingové řízení“).
(2)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (3) Komise téhož dne informovala o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie, a zahájila zvláštní šetření (dále jen „antisubvenční řízení“).
(3)
Antidumpingové řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který podala dne 28. června 2012 Evropská federace průmyslu železa a oceli (Eurofer) („žadatel“) jménem výrobců představujících více než 50 % celkové výroby některých drátů z nerezavějící oceli v Evropské unii (dále jen „Unie“). Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě, kterou tento dumping působí, jež byly považovány za dostačující pro zahájení šetření.
1.2 Strany dotčené řízením
(4)
Komise o zahájení šetření oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce, známé dovozce a uživatele a indické orgány.
(5)
Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají ke slyšení zvláštní důvody, byly vyslechnuty.
(6)
Vzhledem k vysokému počtu vyvážejících výrobců v dotčené zemi, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii účastnících se řízení a za účelem dokončení šetření v předepsaných lhůtách Komise v oznámení o zahájení řízení oznámila, že se rozhodla přiměřeně omezit počet vyvážejících výrobců v dotčené zemi, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, kteří budou podrobeni šetření, a to prostřednictvím výběru vzorku v souladu s článkem 17 základního řízení.
1.2.1 Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(7)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci v dotčené zemi požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby poskytli informace určené v oznámení o zahájení řízení.
(8)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo celkem osmnáct vyvážejících výrobců, z nichž někteří patří do stejné skupiny, a sedm z nich požádalo o individuální zjišťování v případě, že nebudou zařazeni do vzorku. Patnáct těchto spolupracujících společností nahlásilo vývoz drátů z nerezavějící oceli do Unie během období šetření. Vzorek byl proto vybrán na základě informací poskytnutých těmito patnácti vyvážejícími výrobci.
(9)
V souladu s článkem 17 základního nařízení vybrala Komise vzorek na základě největšího reprezentativního objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, který lze ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřit. Vybraný vzorek sestával ze dvou samostatných společností a jedné skupiny složené ze čtyř společností ve spojení; společnosti ve vzorku společně představovaly více než 63 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie.
(10)
Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi konzultováni ohledně výběru reprezentativního vzorku. K výběru vzorku nebyly podány žádné připomínky.
(11)
Jak bylo uvedeno v 9. bodě odůvodnění, vzorek byl omezen na přiměřený počet společností, který bylo možno ve stanovené lhůtě prošetřit. Společnosti, jež byly předmětem tohoto šetření, jsou uvedeny 19. bodě odůvodnění.
(12)
Jak bylo mimoto uvedeno v 8. bodě odůvodnění, bylo původně obdrženo sedm žádostí o individuální zjišťování. Z tohoto důvodu se usuzovalo, že by v této fázi individuální zjišťování znamenalo neúměrné zatížení a bránilo by včasnému dokončení šetření.
(13)
Žádosti vývozců, kteří ve stanovených lhůtách poskytli potřebné informace, však budou přezkoumány v dalším průběhu šetření.
1.2.2 Výběr vzorku výrobců v Unii
(14)
V oznámení o zahájení řízení Komise oznámila, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek původně sestával z pěti výrobců, o nichž bylo před zahájením šetření Komisi známo, že v Unii vyrábějí dráty z nerezavějící oceli. Komise vzorek vybrala na základě prodeje, objemu výroby a zeměpisné polohy. Zúčastněné strany byly v oznámení o zahájení řízení rovněž vyzvány, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. K navrhovanému vzorku nebyly obdrženy žádné připomínky. Analýza odpovědí na dotazník ukázala, že jeden vybraný výrobce v Unii má společnost ve spojení, která se rovněž zabývá výrobou a prodejem drátů z nerezavějící oceli. Tato společnost ve spojení byla proto rovněž zařazena do vzorku. Uvedených šest výrobců v Unii zařazených do vzorku představovalo 46,5 % celkové odhadované výroby v Unii. Má se za to, že vzorek je reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
1.2.3 Výběr vzorku dovozců
(15)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení poskytli informace.
(16)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo celkem devět dovozců, kteří nejsou ve spojení. Komise na základě nejvyššího objemu dovozu do Unie vybrala vzorek tří společností, které představovaly 23,8 % indického dovozu do Unie během období šetření. Dva výrobci zařazení do vzorku však neposkytli odpověď na dotazník. V této fázi šetření nebylo proto možno výběr vzorku použít a v dalším průběhu šetření budou dovozci znovu požádáni o spolupráci.
1.2.4 Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(17)
Dotazníky byly zaslány třem vyvážejícím výrobcům v Indii (jejich skupinám) zařazeným do vzorku a vyvážejícím výrobcům, kteří požádali o individuální zjišťování, šesti výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, třem dovozcům, kteří nejsou ve spojení a kteří byli zařazeni do vzorku, a devíti známým uživatelům.
(18)
Odpovědi na dotazník byly obdrženy od tří vyvážejících výrobců v Indii (jejich skupin) zařazených do vzorku a rovněž od dvou vyvážejících výrobců, kteří požádali o individuální zjišťování, šesti výrobců v Unii zařazených do vzorku, jednoho dovozce, který není ve spojení, a tří uživatelů.
(19)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které zúčastněné strany poskytly a které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení dumpingu, újmy způsobené tímto dumpingem a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
Výrobci v Unii:
-
Hagener Feinstahl GmbH, Hagen, Německo
-
Inoxfil S.A., Igualada, Španělsko
-
Rodacciai SPA, Milán, Itálie
-
Trafilerie Brambilla SPA, Calziocorte, Itálie
-
skupina Ugitech:
-
Ugitech France S.A., Bourg en Bresse, Francie
-
Sprint Metal Edelstahl, Hemer, Německo
Vyvážející výrobci v Indii:
-
Raajratna Metal Industries, Ahmadábád, Gudžarát
-
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Tháné, Maháráštra
-
skupina Venus:
-
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Bombaj, Maháráštra
-
Precision Metals, Bombaj, Maháráštra
-
Hindustan Inox Ltd., Bombaj, Maháráštra
1.3 Období šetření a posuzované období
(20)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. dubna 2011 do 31. března 2012 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1 Dotčený výrobek
(21)
Dotčeným výrobkem jsou dráty z nerezavějící oceli obsahující:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiné než dráty obsahující 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99, pocházející z Indie.
(22)
Jedna strana uvedla, že existují tzv. „vysoce technické“ typy výrobku, které se liší od ostatních typů dotčeného výrobku vyráběných v Indii, avšak rovněž v Unii. Tato strana rovněž tvrdila, že na rozdíl od většiny typů vyvážených z Indie do Unie nejsou tyto technické typy běžnými komoditami, nýbrž představují specifické typy výrobku vyráběné pro zvláštní užití v určitých jakostních třídách oceli a s určitými průměry, a stávající šetření by se na ně proto nemělo vztahovat.
(23)
V této fázi se zdá, že definice výrobku pokrývá i tyto technické typy a že tyto technické typy mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako ostatní typy dotčeného výrobku. Mimoto se zdá, že tyto typy vyrábějí rovněž výrobci v Unii, a proto tyto technické typy spadají do působnosti stávajícího šetření.
2.2 Obdobný výrobek
(24)
Šetření ukázalo, že dotčený výrobek a výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v Indii a výrobek vyráběný výrobním odvětvím Unie a prodávaný na trhu Unie mají stejné základní fyzické, chemické a technické vlastnosti a užití. Předběžně se proto tyto výrobky považují za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
3. DUMPING
3.1 Úvod
(25)
Během inspekcí na místě v prostorách tří indických vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a následné analýzy shromážděných informací bylo zjištěno, že všichni z nich poskytli některé informace, které nelze považovat za spolehlivé.
(26)
V případě jednoho vyvážejícího výrobce Komise zjistila, že náklady uvedené v jeho odpovědi na dotazník nebyly v souladu a nemohly být odsouhlaseny s náklady vykázanými v interním účetním systému výrobce.
(27)
Vyvážející výrobce tvrdil, že zjištěné rozdíly mezi náklady nahlášenými Komisi a náklady zjištěnými v interním účetním systému během inspekce na místě byly způsobeny chybami při evidenci transakcí a rozdíly v účetních metodách, zejména co se týká spotřeby surovin. Vyvážející výrobce uvedl, že údaje v interním účetním systému nejsou spolehlivé a pro účely šetření by se neměly použít. Ačkoli vyvážející výrobce používá stejný účetní systém po dobu několika let, tvrdil, že by Komise měla ve své analýze vycházet z nákladů uvedených v odpovědi na dotazník, a nikoli údajů o nákladech, které jsou obsaženy v interním účetním systému společnosti.
(28)
Je třeba podotknout, že ačkoli údaje obsažené v interním účetním systému byly v souladu s auditovanými finančními výkazy poskytnutými vyvážejícím výrobcem, během inspekce na místě nebylo možné provést odsouhlasení, a tudíž zjistit souvislost mezi nákladovými tabulkami vyhotovenými výslovně pro účely tohoto šetření a údaji obsaženými v interním účetním systému. V souladu s článkem 18 základního nařízení se proto usuzovalo, že by se pro účely tohoto antidumpingového šetření měly použít údaje zjištěné v účetním systému vyvážejícího výrobce.
(29)
Z tohoto důvodu Komise prozatímně upravila údaje o nákladech, které zmíněný vyvážející výrobce poskytl ve své odpovědi na dotazník, pomocí údajů dostupných v jeho interním účetním systému.
(30)
V případě druhého vyvážejícího výrobce Komise zjistila, že nákupy a spotřeba surovin nahlášené Komisi v odpovědi na dotazník nebyly doloženy údaji zjištěnými v systému výrobce pro řízení zásob. Zejména se ukázalo, že rozdělení podle jakostních tříd oceli se v těchto dvou zdrojích liší. Komise podotýká, že jakostní třída oceli je klíčovým faktorem při určování nákladů konečného produktu. Nespolehlivé informace o jakostní třídě oceli by mohly vážně zkreslit výpočty nákladů a prodejních cen jednotlivých typů výrobků, a mohly by proto být zavádějící.
(31)
Vyvážející výrobce však uvedl, že počítačové soubory obsahující údaje o nákupech surovin, které Komise získala během inspekce na místě, nebyly úplné, jelikož jiná oddělení ve společnosti uskutečnila dodatečné nákupy surovin, tyto nákupy však nebyly vykázány a zahrnuty v počítačových souborech získaných během inspekce na místě a přezkoumaných Komisí. Vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že zjištěné rozdíly v množství jednotlivých jakostních tříd oceli byly zapříčiněny skutečností, že některé jakostní třídy oceli se částečně překrývaly s jinými a že některé části výrobního procesu není možné sledovat na úrovni jednotlivých jakostních tříd oceli.
(32)
Komise však podotýká, že výše uvedená tvrzení společnosti týkající se dodatečných nákupů surovin nepostačují k vysvětlení zjištěných rozdílů na úrovni jednotlivých jakostních tříd oceli. Komise rovněž podotýká, že společnost tvrdila, že není možné přesné sledování podle jednotlivých jakostních tříd oceli ve všech fázích výrobního procesu. Toto tvrzení dále narušuje spolehlivost celého systému vykazování jakostních tříd oceli. Poskytnuté informace o jakostních třídách oceli je nutné považovat předběžně za zavádějící.
(33)
Komise se domnívá, že nahlášené rozdělení surovin podle jakostních tříd oceli není spolehlivé a nemělo by se prozatím brát v potaz a že by zjištění měla v souladu s článkem 18 základního nařízení vycházet z dostupných údajů. Kvůli nespolehlivosti celého systému vykazování nebylo možné učinit zjištění na základě nahlášených jakostních tříd oceli. Při výpočtu celkového dumpingového rozpětí u všech výrobků byla proto použita celková spotřeba veškerých surovin bez přihlédnutí k rozdělení podle jakostních tříd oceli.
(34)
V případě třetího vyvážejícího výrobce Komise během inspekce na místě zjistila, že toky surovin uvedené v odpovědi na dotazník nejsou v souladu s údaji obsaženými v účetním systému výrobce. Zdálo se, že se v těchto dvou zdrojích liší rozdělení podle jakostních tříd oceli.
(35)
Vyvážející výrobce sice připustil určité chyby ve své odpovědi na dotazník, tvrdil však, že rozdíly v celkovém množství surovin lze odsouhlasit s přihlédnutím ke změnám zásob. Společnost však také tvrdila, že částečně se překrývající jakostní třídy oceli znemožňují přesné odsouhlasení podle jednotlivých jakostních tříd oceli. Toto tvrzení dále narušuje spolehlivost celého systému vykazování jakostních tříd oceli. Poskytnuté informace o jakostních třídách oceli je nutno považovat za zavádějící.
(36)
Komise se domnívá, že nahlášené rozdělení surovin podle jakostních tříd oceli není spolehlivé a nemělo by se prozatím brát v potaz a že by zjištění měla v souladu s článkem 18 základního nařízení vycházet z dostupných údajů. Kvůli nespolehlivosti celého systému vykazování nebylo možné učinit zjištění na základě nahlášených jakostních tříd oceli. Při výpočtu celkového dumpingového rozpětí u všech výrobků byla proto použita celková spotřeba všech surovin bez přihlédnutí k rozdělení podle jakostních tříd oceli.
(37)
Každý vyvážející výrobce obdržel individuální dopis uvádějící konkrétní a podrobné důvody, kvůli nimž se usuzovalo, že některé údaje uvedené v odpovědi na dotazník nelze uznat. Vyvážející výrobci byli rovněž informováni o tom, že Komise hodlá prozatímní zjištění založit na dostupných údajích v souladu s článkem 18 základního nařízení.
(38)
Všem třem vyvážejícím výrobcům byla dána možnost se vyjádřit a požádat o slyšení a všichni tři byli vyslechnuti. Tito vyvážející výrobci podali rovněž písemné připomínky ohledně možného použití článku 18 základního nařízení. Navzdory vysvětlením získaným od společností nebylo možné objasnit uspokojivě výše popsané problémy, které vedly k nahrazení některých poskytnutých informací dostupnými údaji.
3.2 Běžná hodnota
(39)
Pro stanovení běžné hodnoty Komise nejprve u každého vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku zjišťovala, zda byl obdobný výrobek prodáván nezávislým zákazníkům na domácím trhu v reprezentativním objemu, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval během období šetření nejméně 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Komise zjistila, že celkový prodej obdobného výrobku ze strany každého výrobce zařazeného do vzorku na domácím trhu byl reprezentativní.
(40)
Pro výrobce zařazené do vzorku s celkovým reprezentativním domácím prodejem poté Komise určila typy výrobků prodávané na domácím trhu, které jsou totožné nebo přímo srovnatelné s typy prodávanými na vývoz do Unie.
(41)
Jak je však objasněno v oddíle 3.1, u dvou vyvážejících výrobců bylo popsané srovnání provedeno na základě veškerých výrobků místo zvláštního srovnání podle jednotlivých typů výrobku.
(42)
U každého typu výrobku prodávaného výrobci zařazenými do vzorku na domácím trhu, u něhož bylo zjištěno, že je totožný nebo srovnatelný s typem výrobku prodávaným na vývoz do Unie, se zkoumalo, zda je domácí prodej dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Domácí prodej určitého typu výrobku se považoval za dostatečně reprezentativní, pokud celkový objem tohoto typu výrobku prodaný na domácím trhu nezávislým zákazníkům během období šetření představoval nejméně 5 % celkového objemu totožného nebo srovnatelného typu výrobku prodávaného na vývoz do Unie.
(43)
Komise následně přezkoumala, zda by se domácí prodej jednotlivých výrobců zařazených do vzorku mohl považovat za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto ověření proběhlo stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým zákazníkům na domácím trhu v období šetření.
(44)
Pokud objem prodeje určitého typu výrobku prodávaného za čistou prodejní cenu nejméně ve výši vypočítaných výrobních nákladů představoval více než 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku a pokud vážený průměr prodejní ceny dosahoval nejméně výše jednotkových výrobních nákladů, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla vypočítána jako vážený průměr cen veškerého prodeje daného typu na domácím trhu během období šetření bez ohledu na to, zda byl tento prodej ziskový, či nikoli.
(45)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval nejvýše 80 % celkového objemu prodeje daného typu nebo pokud vážený průměr ceny daného typu výrobku nedosahoval jednotkových výrobních nákladů, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla vypočítána jako vážený průměr ceny pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku, který se uskutečnil v období šetření.
(46)
Pokud byly všechny typy výrobku prodány se ztrátou, usoudilo se, že nebyly prodány v běžném obchodním styku.
(47)
Pokud neexistoval žádný prodej obdobného výrobku v běžném obchodním styku nebo pokud nebyl tento typ výrobku prodáván na domácím trhu v reprezentativním množství, vypočítala Komise běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení.
(48)
Běžná hodnota byla vypočítána připočtením vážených průměrných prodejních, správních a režijních nákladů a váženého průměru zisku dosaženého vyvážejícími výrobci při domácím prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku v období šetření k průměrným výrobním nákladům během období šetření, které byly v případě potřeby upraveny. V případě potřeby byly výrobní náklady a prodejní, správní a režijní náklady před použitím v testu týkajícím se běžného obchodního styku a při početním určování běžné hodnoty upraveny, jak je objasněno v oddíle 3.1.
(49)
Každá společnost obdrží své podrobné individuální výpočty použité k určení běžných hodnot a bude mít možnost se k nim vyjádřit.
3.3 Vývozní cena
(50)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku vyváželi do Unie buď přímo nezávislým zákazníkům, nebo prostřednictvím společností ve spojení.
(51)
Pokud byl dotčený výrobek vyvážen přímo pro nezávislé zákazníky v Unii, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení na základě vývozních cen skutečně zaplacených nebo vývozních cen, které je třeba zaplatit.
(52)
Jestliže se vývoz do Unie uskutečnil prostřednictvím společnosti ve spojení, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny, za kterou byl dovezený výrobek poprvé dále prodán nezávislým zákazníkům v Unii. V těchto případech byly provedeny úpravy u všech nákladů vzniklých v období mezi dovozem a dalším prodejem, včetně cel a daní a rovněž prodejních, správních a režijních nákladů a zisku. Byly použity vlastní prodejní, správní a režijní náklady dovozce ve spojení a přiměřené ziskové rozpětí bylo stanoveno na základě ziskového rozpětí dosaženého nezávislým dovozcem dotčeného výrobku.
3.4 Srovnání
(53)
Běžná hodnota a vývozní cena vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byly srovnány na základě ceny ze závodu.
(54)
Za účelem zajištění spravedlivého porovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen.
(55)
Na tomto základě byly provedeny úpravy s ohledem na náklady na dopravu, námořní přepravu a pojištění, manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, náklady spojené s balením, úvěry, slevami a provizemi, pokud bylo prokázáno, že ovlivňují srovnatelnost cen.
3.5 Dumpingová rozpětí
(56)
Jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12, byla pro každou společnost zařazenou do vzorku vážená průměrná běžná hodnota stanovená pro obdobný výrobek srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou dotčeného výrobku.
(57)
V souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení nebylo kvůli použití článku 18 základního nařízení na všechny tři vyvážející výrobce zařazené do vzorku možné stanovit u spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazení do vzorku, dumpingové rozpětí na základě průměrného dumpingového rozpětí pro společnosti zařazené do vzorku.
(58)
V tomto případě se považovalo za vhodné určit předběžně dumpingové rozpětí použitelné na spolupracující vyvážející výrobce nezařazené do vzorku na základě jejich vývozní ceny zjištěné podle dovozních statistik Eurostatu a průměrné běžné hodnoty stanovené pro indické výrobce zařazené do vzorku, jestliže průměrná běžná hodnota nebyla dotčena použitím článku 18 základního nařízení.
(59)
Na tomto základě bylo dumpingové rozpětí vypočítané pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku předběžně stanoveno na 28,0 %.
(60)
Co se týká všech ostatních vyvážejících výrobců v Indii, Komise nejprve stanovila úroveň spolupráce. Za tímto účelem se porovnal celkový objem vývozu uvedený v odpovědích na dotazník k výběru vzorku a celkový dovoz z Indie odvozený z dovozních statistik Eurostatu. Jelikož úroveň spolupráce byla vysoká, bylo zbytkové dumpingové rozpětí stanoveno na úrovni nejvyššího dumpingového rozpětí zjištěného u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku.
(61)
Na tomto základě byla celostátní úroveň dumpingu předběžně stanovena na 32,3 %.
(62)
Na základě toho činí prozatímní vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento ceny CIF na hranice Unie před proclením:
(v %)
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
Raajratna Metal Industries
32,3
Skupina Venus
30,4
Viraj Profiles
24,4
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
28,0
Všechny ostatní společnosti
32,3
4. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
4.1 Výrobní odvětví Unie
(63)
Obdobný výrobek vyrábělo 27 výrobců v Unii. Mělo se za to, že tito výrobci tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení a dále se na ně bude odkazovat jako na „výrobní odvětví Unie“.
4.2 Výroba v Unii
(64)
Ke zjištění celkové výroby v Unii v období šetření byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, například informace uvedené v podnětu, údaje získané od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a odpovědi na dotazník poskytnuté výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
(65)
Je třeba uvést, že v definici výrobního odvětví Unie je zařazen rovněž výrobce v Unii, který je ve spojení s indickým vyvážejícím výrobcem a který vyjádřil nesouhlas se zahájením šetření.
(66)
Na tomto základě se celková výroba v Unii v období šetření odhadovala přibližně na 139 141 tun. Tento údaj zahrnuje výrobu všech výrobců v Unii, kteří se přihlásili, a odhadovaný objem výroby ostatních výrobců v Unii, kteří se při šetření nepřihlásili.
4.3 Výběr vzorků výrobců v Unii
(67)
Jak bylo uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, do vzorku bylo zařazeno šest výrobců v Unii představujících 46,5 % odhadované celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
5. ÚJMA
5.1 Spotřeba v Unii
(68)
Spotřeba v Unii byla zjištěna na základě celkového objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie a celkového dovozu. Rok 2009 se vyznačoval nebývale vysokými cenami niklu, hlavní suroviny používané při výrobě dotčeného výrobku a obdobného výrobku, a celosvětovými negativními dopady finanční krize, což ve zmíněném roce společně vedlo k obzvláště nízké úrovni spotřeby v Unii. Situace na trhu se však zlepšila, jak ukazuje následující tabulka, a spotřeba v Unii mezi rokem 2009 a obdobím šetření vzrostla o 50 %.
2009
2010
2011
Období šetření
Spotřeba (v tunách)
131 436
187 280
196 476
197 327
Index (2009 = 100)
100
142
149
150
Zdroj:
Eurostat, podnět a odpovědi na dotazník
5.2 Dovoz z dotčené země do Unie
5.2.1 Objem dotčeného dovozu a jeho podíl na trhu
(69)
V posuzovaném období se dumpingový dovoz spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie vyvíjel s ohledem na objem a podíl na trhu takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem
16 847
29 053
36 720
35 398
Index (2009 = 100)
100
172
218
210
Podíl na trhu (v %)
12,8
15,5
18,7
17,9
Index (2009 = 100)
100
121
146
140
Zdroj:
Eurostat, podnět a odpovědi na dotazník
(70)
Objem dovozu z Indie v posuzovaném období výrazně vzrostl o 110 %. Nárůst byl obzvláště silný mezi rokem 2009 a 2010, kdy dovoz z Indie vzrostl o 72 %, přičemž spotřeba v Unii vzrostla o 42 %. Ačkoli se spotřeba mezi rokem 2010 a obdobím šetření zvýšila pouze o 5 %, objem dovozu z Indie v témže období dále významně vzrostl, a sice o 22 %.
(71)
Podíl dumpingového dovozu z Indie na trhu v posuzovaném období významně vzrostl, a sice o 40 %.
5.2.2 Ceny dovozu a cenové podbízení
(72)
Jak bylo objasněno ve 22. bodě odůvodnění, jedna strana vyjádřila obavy ohledně skutečnosti, že antidumpingový dotazník neumožňoval rozlišit určité typy dotčeného výrobku, které jsou podle jejího názoru odlišné.
(73)
Tato obava byla v dotazníku odstraněna rozšířením škály tzv. kontrolních čísel výrobku (PCN) tak, aby bylo při šetření možné jednoznačně identifikovat příslušné typy, zejména za účelem srovnání cen. V této fázi bylo při šetření zjištěno, že indičtí vyvážející výrobci vyváželi pouze omezené množství těchto vysoce technických typů. Podotýká se však, že změny PCN zajistily, že ceny určitých typů výrobku byly přímo srovnány s cenami podobných typů výrobku.
(74)
Následující tabulka udává průměrnou cenu dumpingového dovozu:
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná cena (v EUR/t)
2 372
2 801
3 246
3 196
Index (2009 = 100)
100
118
137
135
Zdroj:
Eurostat a odpovědi na dotazník
(75)
Průměrná cena dovozu z Indie se v posuzovaném období zvýšila o 35 %, byla však nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie v témže období (viz 93. bod odůvodnění). To vysvětluje prudký nárůst objemu dovozu a významné zvýšení podílu indických vývozců na trhu v témže období, konkrétně o 40 %.
(76)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované zákazníkům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dumpingového dovozu účtovanými indickými výrobci zařazenými do vzorku prvnímu nezávislému zákazníkovi na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o náklady po dovozu.
(77)
Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření ukázal vážené průměrné rozpětí cenového podbízení u dumpingového dovozu z dotčené země na trhu Unie ve výši 15 %. Nižší ceny dumpingového dovozu v porovnání s cenami Unie v posuzovaném období objasňují významný nárůst objemu indického dovozu a vysoký podíl dovozu z Indie na trhu mezi rokem 2009 a obdobím šetření.
5.3 Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
5.3.1 Předběžné poznámky
(78)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení bylo v rámci zkoumání dopadu dumpingového dovozu z Indie na výrobní odvětví Unie provedeno posouzení veškerých hospodářských činitelů a ukazatelů, které ovlivňovaly situaci výrobního odvětví Unie v posuzovaném období.
(79)
Jak je uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, pro posouzení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl proveden výběr vzorku.
(80)
Za účelem analýzy újmy rozlišovala Komise mezi makroekonomickými a mikroekonomickými faktory újmy. V tomto ohledu je hospodářská situace výrobního odvětví Unie posouzena na základě a) makroekonomických ukazatelů, a to ukazatelů jako výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu a růst, zaměstnanost, produktivita, velikost skutečného dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu, pro něž byly údaje shromážděny na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a na základě b) mikroekonomických ukazatelů, a to ukazatelů jako průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál, zásoby a náklady práce, pro něž byly údaje shromážděny na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(81)
Je třeba uvést, že ke stanovení makroekonomických ukazatelů byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací uvedených v podnětu, údajů získaných od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku, a zejména údaje týkající se výrobců v Unii, kteří nebyli zařazeni do vzorku.
(82)
Mikroekonomické ukazatele byly stanoveny na základě informací, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku ve svých odpovědích na dotazník.
5.3.2 Makroekonomické ukazatele
a) Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(83)
Tendence týkající se výroby v Unii, výrobní kapacity a využití kapacity se v posuzovaném období vyvíjely takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem výroby (v tunách)
105 646
140 363
138 795
139 141
Index (2009 = 100)
100
133
131
132
Výrobní kapacita (v tunách)
244 236
246 324
245 922
246 599
Index (2009 = 100)
100
101
101
101
Využití kapacity (v %)
43
57
56
56
Index (2009 = 100)
100
132
130
130
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(84)
Výroba v Unii v posuzovaném období vzrostla o 32 %, což do jisté míry odráželo pozitivní vývoj spotřeby. Mezi rokem 2010 a obdobím šetření však objem výroby stagnoval.
(85)
Zatímco se využití kapacity zlepšilo a v posuzovaném období vzrostlo o 13 procentních bodů, výrobní kapacita byla v posuzovaném období v zásadě stálá.
b) Objem prodeje, podíl na trhu a růst
(86)
Tendence týkající se objemů prodeje, podílu na trhu a růstu se v posuzovaném období vyvíjely takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem prodeje (v tunách)
88 796
124 641
124 007
124 217
Index (2009 = 100)
100
140
140
140
Podíl na trhu (v %)
67,6
66,6
63,1
62,9
Index (2009 = 100)
100
98
93
93
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(87)
Po značném nárůstu mezi rokem 2009 a 2010 v souvislosti se zvyšující se spotřebou objem prodeje zákazníkům, kteří nejsou ve spojení, oslabil, a netěžil z trvalého růstu poptávky (4,9 % mezi rokem 2010 a 2011). To se odráží rovněž ve stoupající tendenci u stavu zásob na konci roku, který v posuzovaném období vzrostl celkem o 41 %, jak je uvedeno ve 100. bodě odůvodnění.
(88)
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se mimoto v posuzovaném období snížil o 4,7 procentního bodu, a to navzdory silnému růstu spotřeby o 50 %.
(89)
Jak je uvedeno v 68. bodě odůvodnění, spotřeba v Unii se mezi rokem 2009 a obdobím šetření zvýšila o 50 %, přičemž objem dumpingového dovozu v témže období významně vzrostl o 110 %, jak je zmíněno v 70. bodě odůvodnění. Růst trhu Unie mezi rokem 2009 a obdobím šetření byl proto částečně absorbován dumpingovým dovozem, zatímco prodej výrobního odvětví Unie v Unii v témže období vzrostl o 40 %. To prokazuje, že kvůli zvyšujícímu se podílu dumpingového dovozu na trhu nemohlo výrobní odvětví Unie plně využít růst spotřeby v Unii.
c) Zaměstnanost a produktivita
(90)
Navzdory složité finanční situaci popsané níže v 94.-99. bodě odůvodnění byla v posuzovaném období zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie poměrně stálá. Vzhledem k vyššímu objemu výroby (viz 84. bod odůvodnění), vzrostla v témže období produktivita, měřená jako objem výroby v tunách na jednoho zaměstnance za rok, o 30 %, což naznačuje, že výrobní odvětví Unie vyvíjelo značné úsilí o zvýšení efektivnosti.
2009
2010
2011
Období šetření
Počet zaměstnanců
1 726
1 687
1 729
1 747
Index (2009 = 100)
100
98
100
101
Produktivita (v jednotkách na zaměstnance)
61
83
80
80
Index (2009 = 100)
100
136
131
130
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
d) Velikost skutečného dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(91)
Výše uvedená dumpingová rozpětí u tří indických vyvážejících výrobců zařazených do vzorku jsou vyšší než nepatrná (viz 62. bod odůvodnění). Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem týkajícím se odvětví dotčeného výrobku, objemu, podílu na trhu a cen dumpingového dovozu z Indie nelze dopad skutečného dumpingového rozpětí na výrobní odvětví Unie považovat za zanedbatelný.
(92)
Připomíná se, že v roce 1999 byla na dotčený výrobek uložena dumpingová a antisubvenční opatření (4). Vzhledem k časovému odstupu mezi skončením platnosti opatření, která byla zavedena v roce 1999, a stávajícím šetřením však nejsou k dispozici žádné údaje, jež by umožnily posoudit účinky dřívějšího dumpingu. Šetření každopádně nepřineslo žádné důkazy, že výrobní odvětví dosud překonává účinky dřívějšího dumpingu.
5.3.3 Mikroekonomické ukazatele
a) Průměrné jednotkové prodejní ceny na trhu Unie a jednotkové výrobní náklady
(93)
Průměrné prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované zákazníkům v Unii, kteří nejsou ve spojení, v posuzovaném období vzrostly o 34 %. Tento nárůst odráží celkový růst nákladů na suroviny, k němuž v tomto výrobním odvětví došlo v témže období. V roce 2011 a během období šetření se výrobcům v Unii podařilo zvýšit ceny pouze mírně za účelem uhrazení rostoucích výrobních nákladů, což postačovalo k zachování ziskovosti v roce 2011 mírně nad 1 % a v období šetření na hranici rentability. Jak prokazují údaje obsažené ve výše uvedené tabulce, ani významné zvýšení prodejní ceny neumožnilo výrobnímu odvětví Unie dosáhnout přiměřené úrovně zisku.
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná jednotková prodejní cena v Unii pro zákazníky, kteří nejsou ve spojení
2 988
3 833
4 185
4 018
Index (2009 = 100)
100
128
140
134
Jednotkové výrobní náklady (v EUR/t)
3 542
3 931
4 127
4 011
Index (2009 = 100)
100
111
117
113
Zdroj:
odpovědi na dotazník
b) Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(94)
V posuzovaném období se peněžní tok, investice a návratnost investic výrobců v Unii a jejich schopnost získávat kapitál vyvíjely takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii zákazníkům, kteří nejsou ve spojení (% obratu z prodeje)
-18,5
-2,6
1,4
0,2
Peněžní tok (v EUR)
-19 790 367
- 226 207
7 778 576
5 096 869
Investice (v EUR)
4 653 604
8 436 096
4 552 443
4 156 522
Index (2009 = 100)
100
181
98
89
Návratnost investic (%)
-68,8
-11,2
6,7
0,8
Zdroj:
odpovědi na dotazník
(95)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku byla stanovena tak, že čistý zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku zákazníkům, kteří nejsou ve spojení, byl vyjádřen jako procentní podíl z obratu z tohoto prodeje. V roce 2009 byli výrobci v Unii zařazení do vzorku ve ztrátě, v roce 2010 se však začali zotavovat v souladu se zvýšením spotřeby o 50 %, jak bylo popsáno v 68. bodě odůvodnění. I když se ziskovost mírně zvýšila, úrovně zisku ve výši 0,2 % značně zaostávaly za přiměřenou úrovní ziskovosti v odvětví oceli. Cílové ziskové rozpětí bylo předběžně stanoveno na 5 %, jelikož se usuzovalo, že odpovídá rozpětí, kterého by bylo možné přiměřeně dosáhnout ve výrobním odvětví tohoto typu v odvětví výrobku, který je předmětem šetření, za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu, při prodeji obdobného výrobku v Unii, jak uvedlo výrobní odvětví Unie. Toto 5% ziskové rozpětí před zdaněním se mimoto považovalo za odpovídající minimum v jiném šetření týkajícím se podobných výrobků v témže odvětví.
(96)
V období šetření se výrobcům v Unii zařazeným do vzorku podařilo dosáhnout hranice rentability; cenový tlak, který vyvíjel dumpingový dovoz, jim však znemožňoval přizpůsobit ceny nákladům, a tudíž dosáhnout uspokojivých výsledků. Tuto situaci vysvětluje rovněž skutečnost, že se výrobek, který je předmětem šetření, považoval za běžnou komoditu, a ceny jsou tudíž hlavním faktorem, jimž se řídí výběr zákazníků.
(97)
Peněžní tok, tj. schopnost výrobního odvětví samofinancovat své činnosti, který byl vypočítán na základě obchodních transakcí, byl až do roku 2010 záporný. Ačkoli se v roce 2011 zlepšil, mezi rokem 2011 a obdobím šetření klesl o 34 %.
(98)
Vývoj ziskovosti a peněžního toku v posuzovaném období omezil schopnost výrobců v Unii zařazených do vzorku investovat do své činnosti a narušil jejich rozvoj. V důsledku toho byla omezena schopnost výrobců v Unii získávat kapitál a financovat náklady. Ačkoli se výrobcům v Unii zařazeným do vzorku podařilo uskutečnit v roce 2010 určité investice související s obdobným výrobkem, tyto se poté snížily, zejména během období šetření, kdy v porovnání s úrovněmi v roce 2010 klesly o 51 %. Ačkoli návratnost investic, vyjádřená jako zisk v procentech čisté účetní hodnoty investic, byla v roce 2011 kladná, v období šetření se významně snížila o 5,9 procentního bodu a dosáhla nízké úrovně ve výši 0,8 %.
(99)
Na základě výše uvedených skutečností lze vyvodit závěr, že finanční výsledky výrobců v Unii zařazených do vzorku byly během období šetření poněkud nejisté.
c) Zásoby
(100)
Výše zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období zvýšila o 41 %; jejich nárůst se časově shoduje se ztrátou podílu na trhu, zejména během období šetření.
2009
2010
2011
Období šetření
Stav zásob na konci roku (v tunách)
4 395
5 289
5 469
6 214
Index (2009 = 100)
100
120
124
141
Zdroj:
odpovědi na dotazník
d) Náklady práce
(101)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období mírně zvýšily, nepředstavují proto rozhodující faktor nárůstu výrobních nákladů.
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (v EUR)
52 356
57 182
55 907
54 509
Index (2009 = 100)
100
109
107
104
Zdroj:
odpovědi na dotazník
5.4 Závěr ohledně újmy
(102)
Šetřením bylo prokázáno, že výrobní odvětví Unie nemělo plně prospěch z růstu spotřeby v posuzovaném období, a zejména v období šetření. Zpočátku, mezi rokem 2009 a 2010, se většina ukazatelů újmy týkajících se výrobního odvětví Unie do značné míry zlepšila, posléze však jejich hospodářská situace stagnovala, či se dokonce zhoršila.
(103)
V kontextu rostoucího trhu se některé ukazatele, například výroba a objem prodeje výrobního odvětví Unie, mezi rokem 2009 a 2010 významně zvýšily, od roku 2010 však zaznamenaly oslabení. K této situaci došlo navzdory trvalému růstu spotřeby.
(104)
Ukazatele újmy související s finančními výsledky výrobního odvětví Unie, jako je peněžní tok, investice a ziskovost, byly mimoto významně ovlivněny cenovým tlakem na trhu Unie, zejména v období šetření. Mezi rokem 2009 a 2010 nebylo výrobní odvětví Unie s to zvýšit dostatečně své ceny, aby mohlo uhradit výrobní náklady. Ziskovost se mezi rokem 2009 a 2011 zlepšovala a v roce 2011 dosáhlo výrobní odvětví mírného zisku ve výši 1,4 %, v období šetření se však ziskovost začala opět zhoršovat a dosáhla pouze hranice rentability. To znamená, že byla omezena rovněž schopnost výrobního odvětví Unie získat kapitál a zotavit se.
(105)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžně závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
6. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
6.1 Úvod
(106)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení Komise zkoumala, zda dumpingový dovoz z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které mohly vedle dumpingového dovozu způsobovat výrobnímu odvětví Unie újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude přičítána dumpingovému dovozu.
6.2 Účinek dumpingového dovozu
(107)
Šetření prokázalo, že se spotřeba v Unii během posuzovaného období zvýšila o 50 % a že současně se objem dovozu pocházejícího z Indie více než zdvojnásobil. Nárůst dumpingového dovozu se na druhé straně časově shodoval s poklesem objemu prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, mezi rokem 2010 a obdobím šetření.
(108)
Co se týká cenového tlaku na trhu Unie v posuzovaném období, bylo zjištěno, že průměrné ceny dovozu z Indie byly trvale nižší než průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie. V důsledku nižších cen v porovnání s cenami výrobního odvětví Unie v období šetření v průměru o 15 % vzrostl podíl indického dumpingového dovozu na trhu od roku 2009 do období šetření o 40 %, zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu se snížil o 4,7 procentního bodu (z 67,6 % v roce 2009 na 62,9 % v období šetření). Úbytek podílu na trhu ukazuje, že se výrobnímu odvětví Unie podařilo využít vyšší spotřebu pouze v omezeném rozsahu.
(109)
Vzhledem k rostoucím výrobním nákladům se výrobní odvětví Unie pokoušelo zvýšit jednotkovou cenu účtovanou zákazníkům, kteří nejsou ve spojení, jak je uvedeno v 93. bodě odůvodnění. Kvůli cenovému tlaku, který vyvíjel rostoucí objem dumpingového indického dovozu, jak bylo uvedeno výše, nebylo zvýšení ceny dostatečné k uhrazení rostoucích nákladů, takže výrobní odvětví Unie nebylo s to dosáhnout uspokojivých úrovní zisku, jež lze považovat za nezbytné pro toto konkrétní výrobní odvětví.
(110)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje závěr, že prudký nárůst dumpingového dovozu z Indie s cenami, které byly trvale nižší než ceny výrobního odvětví Unie, hrál rozhodující úlohu v podstatné újmě, která byla výrobnímu odvětví Unie způsobena.
6.3 Účinek jiných činitelů
6.3.1 Dovoz ze třetích zemí
Země
2009
2010
2011
Období šetření
Čínská lidová republika (ČLR)
Objem (v tunách)
8 129
10 853
14 360
16 403
Index (2009 = 100)
100
134
177
202
Podíl na trhu (v %)
6,2
5,8
7,3
8,3
Index (2009 = 100)
100
94
118
134
Průměrná cena
1 914
2 607
2 835
2 508
Index (2009 = 100)
100
136
148
131
Švýcarsko
Objem (v tunách)
8 094
10 700
9 187
9 115
Index (2009 = 100)
100
132
113
113
Podíl na trhu (v %)
6,2
5,7
4,7
4,6
Index (2009 = 100)
100
93
75
75
Průměrná cena
3 423
4 063
4 475
4 360
Index (2009 = 100)
100
119
131
127
Korejská republika
Objem (v tunách)
4 900
6 775
6 355
6 266
Index (2009 = 100)
100
138
130
128
Podíl na trhu (v %)
3,7
3,6
3,2
3,2
Index (2009 = 100)
100
97
87
85
Průměrná cena
3 717
4 165
4 761
4 627
Index (2009 = 100)
100
112
128
124
Celkový dovoz ze všech třetích zemí kromě Indie
Objem (v tunách)
25 793
33 586
35 749
37 712
Index (2009 = 100)
100
130
139
146
Podíl na trhu (v %)
19,6
17,9
18,2
19,1
Index (2009 = 100)
100
91
93
97
Průměrná cena
3 609
4 214
4 748
4 483
Index (2009 = 100)
100
117
132
124
(111)
Kromě dumpingového dovozu z Indie, který představoval 48 % veškerého dovozu na trh Unie během období šetření, existovaly rovněž další zdroje dovozu, včetně Čínské lidové republiky, Koreje a Švýcarska, jež bylo nutné v rámci příčinné souvislosti přezkoumat.
(112)
Šetřením bylo prokázáno, že během posuzovaného období, a zejména v období šetření byly průměrné prodejní ceny korejských a švýcarských vyvážejících výrobců vyšší než prodejní ceny indických vyvážejících výrobců a prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Jejich podíl na trhu se mimoto v období šetření snížil o 0,5 resp. 1,6 procentního bodu.
(113)
Průměrná cena dovozu z Čínské lidové republiky byla nižší než úroveň cen výrobního odvětví Unie a podíl této země na trhu vykazoval v posuzovaném období rostoucí tendenci. Šetření však prokázalo, že sortimentní skladba čínského dovozu je jiná a že čínské výrobky nesoutěží přímo s výrobky výrobního odvětví Unie nebo s výrobky pocházejícími z Indie. Usuzovalo se proto, že čínský vývoz nemohl mít významný dopad na hlavní typy výrobku prodávané výrobním odvětvím Unie na trhu Unie. Případný dopad dovozu z Číny na újmu, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, byl proto minimální.
(114)
Jeden vyvážející výrobce však uvedl, že by do tohoto šetření měl být zahrnut dovoz drátů z nerezavějící oceli z Čínské lidové republiky, Korejské republiky a Švýcarska.
(115)
Kromě výše uvedených skutečností a úvah je třeba uvést, že ve fázi zahájení řízení nebyly a dosud nejsou k dispozici žádné důkazy o dumpingu, újmě a příčinné souvislosti, které by odůvodňovaly zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu pocházejícího z výše zmíněných zemí. I kdyby existovaly důkazy odůvodňující šetření týkající se ostatního dovozu, rozdílné zacházení, které spočívá v zahájení antidumpingového řízení týkajícího se pouze indického dovozu, by se nepovažovalo za diskriminační. Tvrzení, že by tyto země měly být zahrnuty do šetření, proto není opodstatněné a mělo by být zamítnuto.
(116)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje závěr, že vývoz ze třetích zemí nepřispěl významně k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie.
6.3.2 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(117)
Celkový vývoz dotčeného výrobku ze strany výrobního odvětví Unie představoval v období šetření 8,5 % celkové výroby. Tento obraz odráží situace ve vývozu zákazníkům, kteří nejsou ve spojení, ze strany výrobců v Unii zařazených do vzorku, jejichž vývoz v období šetření představoval 7 % výroby a ceny vývozu byly v témže období o 36 % vyšší než cena na trhu EU. Na základě těchto skutečností lze vyvodit závěr, že vývozní činnost výrobního odvětví Unie nemohla být možnou příčinou podstatné újmy.
6.3.3 Hospodářská krize a ceny surovin
(118)
Jak bylo uvedeno v 68. bodě odůvodnění, v roce 2009 byla spotřeba obzvláště nízká kvůli mimořádně vysoké ceně niklu a dopadům hospodářské krize. Tato situace jistě vysvětluje obzvláště špatnou finanční situaci výrobního odvětví Unie v roce 2009. Je však třeba uvést, že v situaci rostoucí spotřeby od roku 2010 je výkonnost levného dumpingového dovozu v protikladu s výkonností výrobního odvětví Unie.
(119)
Šetřením bylo prokázáno, že i během celkového hospodářského oživování se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo využít rostoucí spotřebu a v průběhu celého posuzovaného období přicházelo o podíly na trhu, zatímco dumpingový indický vývoz získal větší podíl na trhu.
(120)
Ačkoli hospodářská krize a zvýšení cen surovin mohly přispět k nedostatečné výkonnosti výrobního odvětví Unie, nelze celkově mít za to, že měly takový dopad, aby narušily příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou, která byla výrobnímu odvětví Unie způsobena v období šetření.
6.4 Závěr ohledně příčinné souvislosti
(121)
Bylo prokázáno, že v posuzovaném období došlo k významnému nárůstu objemu dumpingového dovozu pocházejícího z Indie a jeho podílu na trhu (o 110 % resp. 40 %). Také bylo zjištěno, že ceny tohoto dovozu byly trvale nižší než ceny účtované výrobním odvětvím Unie na trhu Unie, a to zejména v období šetření (v průměru o 15 %).
(122)
Uvedený růst objemu dumpingového dovozu z Indie a jeho podílu na trhu se časově shodoval se slabou finanční situací výrobního odvětví Unie, zejména od roku 2010. Navzdory rostoucí spotřebě nedokázalo výrobní odvětví Unie přenést v uspokojivé výši vyšší výrobní náklady na své zákazníky, a finanční ukazatele, jako je ziskovost, peněžní tok a investice, byly proto na nízkých úrovních.
(123)
Zkoumání ostatních známých činitelů, které mohly způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu, ukázalo, že tyto činitele nejsou takové, aby narušily zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z Indie a újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
(124)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků dumpingového vývozu působících újmu, se předběžně vyvozuje závěr, že dumpingový dovoz z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
7. ZÁJEM UNIE
7.1 Obecné poznámky
(125)
V souladu s článkem 21 základního nařízení bylo zkoumáno, zda navzdory předběžnému zjištění dumpingu působícího újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není přijetí opatření v zájmu Unie. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
7.2 Zájem výrobního odvětví Unie
(126)
Výrobní odvětví Unie tvoří 27 známých výrobců, kteří představují veškerou výrobu obdobného výrobku v Unii. Výrobci působí v různých členských státech Unie a v souvislosti s výrobou obdobného výrobku v období šetření přímo zaměstnávali více než 1 747 osob.
(127)
Jeden výrobce v Unii představující relativně malý podíl výroby v Unii, který měl společnost ve spojení v Indii, vyjádřil nesouhlas se zahájením šetření. Jak bylo uvedeno ve 22. bodě odůvodnění, tento výrobce rovněž tvrdil, že by neměly být zahrnuty vysoce technické výrobky a že uložení stejných opatření na tento typ výrobku není v zájmu Unie.
(128)
Jak bylo uvedeno v 72. bodě odůvodnění, tato obava byla v dotazníku odstraněna rozšířením PCN, jež v šetření jednoznačně určují tyto typy. V této fázi však bylo šetřením zjištěno, že se šetření vztahovalo na vysoce technické výrobky a že indičtí vyvážející výrobci vyváželi pouze omezené množství těchto typů výrobku. Obavy, které vyjádřil tento výrobce, se proto nepovažovaly za opodstatněné a jeho tvrzení bylo zamítnuto.
(129)
Bylo zjištěno, že dumpingový dovoz z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Připomíná se, že se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo využít plně rostoucí spotřebu a finanční situace výrobního odvětví Unie byla nejistá.
(130)
Předpokládá se, že uložením antidumpingových cel se na trhu Unie obnoví spravedlivé obchodní podmínky, které výrobnímu odvětví Unie umožní přizpůsobit ceny obdobného výrobku výrobním nákladům.
(131)
Lze rovněž očekávat, že uložení opatření výrobnímu odvětví Unie umožní získat zpět alespoň část podílu na trhu, o nějž přišlo v posuzovaném období, což bude mít kladný dopad na jeho ziskovost a celkovou finanční situaci. Uložení opatření výrobnímu odvětví umožní zachovat a dále zvýšit jeho úsilí o nákladovou efektivnost.
(132)
Pokud by opatření uložena nebyla, lze očekávat, že by došlo k dalšímu úbytku podílu na trhu a že by se ziskovost výrobního odvětví Unie zhoršila.
(133)
Vyvozuje se proto předběžný závěr, že by uložení antidumpingových opatření na dovoz pocházející z Indie bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
7.3 Zájem uživatelů
(134)
Dotazníky byly zaslány devíti uživatelům v Unii. Na dotazníky odpověděli pouze tři uživatelé představující přibližně 6 % celkového dovozu dotčeného výrobku z Indie během období šetření. Tito uživatelé působí v odvětví zpracování potravin, včetně komerčních kuchyní a zařízení společného stravování, v odvětví domácích spotřebičů a automobilovém průmyslu.
(135)
Nákupy z Indie tvořily v průměru přibližně 67 % jejich celkových nákupů dotčeného výrobku a Indie představovala výhradní zdroj dodávek pouze pro jednoho uživatele. V období šetření představoval průměrný procentní podíl obratu zahrnujícího dotčený výrobek 54 % jejich celkového obratu.
(136)
Šetřením bylo prokázáno, že v období šetření byla průměrná ziskovost všech spolupracujících uživatelů v odvětvích, která používají dotčený výrobek, vyšší než 9 % obratu.
(137)
Pravděpodobný vliv navrhovaných opatření byl posouzen na základě obdržených odpovědí uživatelů na dotazník a celkového trhu Unie pro dotčený výrobek a obdobný výrobek. Za předpokladu, že na trhu Unie nastane ta nejméně příznivá situace, tj. že zvýšení cen nebude možné přenést na distribuční řetězec a že uživatelé budou v Indii nadále pořizovat dřívější množství, by dopad cla na ziskovost uživatelů znamenal snížení přibližně o 1,2 procentního bodu.
(138)
Je nutno podotknout, že jeden uživatel zastával k šetření neutrální postoj, jelikož se domníval, že uložení opatření nebude mít žádný významný účinek na tržní ceny, poněvadž případné vyšší ceny by absorbovali distributoři.
(139)
Jiný uživatel vyjádřil obavy, že by případné uložení opatření postihlo rovněž určité typy výrobku, které se již v Unii nevyrábějí. Šetření však prokázalo, že se typy výrobku, které uvedl zmíněný uživatel, v Unii stále vyrábějí a že poptávka po těchto typech jakostních tříd nerezavějící oceli není významná. Mimoto je třeba zmínit, že v posuzovaném období nevyužívali výrobci v Unii plně svou výrobní kapacitu, a proto by v případě vyšší poptávky bylo možno výrobu odpovídajícím způsobem zvýšit.
(140)
Je nutno podotknout, že jelikož je dotčený výrobek standardizovaný, pokud jde o odvětví a užití, mohou uživatelé snadno změnit své zdroje dodávek, co se týká jakosti nebo ceny výrobku. Uložení opatření by nemělo vylučovat možnost dovozu dotčeného výrobku z jiných zemí a ani z Indie, jakmile budou odstraněny rušivé účinky způsobené dumpingem.
(141)
S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem lze mít za to, že i když opatření uložená na indický dovoz budou mít na některé uživatele pravděpodobně nepříznivější dopad než na jiné, celkový dopad na uživatele bude omezený.
7.4 Zájem dovozců
(142)
Spolupráce ze strany dovozců, kteří nejsou ve spojení, byla omezená. Informace pro výběr vzorku poskytlo devět dovozců, spolupracoval však pouze jeden z nich. Na tuto společnost připadalo přibližně 7 % celkového dovozu z Indie během období šetření. Společnost vyjádřila nesouhlas s uložením opatření, jelikož Indie je jejím zdaleka nejdůležitějším dodavatelem. Ačkoli by uložení opatření mělo negativní dopad na její ziskovost v důsledku vyšších nákladů, měla by být dovážející společnost schopna přenést vyšší náklady alespoň částečně na své zákazníky.
(143)
Dovozci by mimoto mohli přejít na jiné zdroje, včetně výrobního odvětví Unie a ostatních vyvážejících zemí.
(144)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že uložení antidumpingových opatření nebude mít na zájem dovozců významný negativní dopad.
7.5 Závěr ohledně zájmu Unie
(145)
Vzhledem k výše uvedenému byl učiněn předběžný závěr, že na základě informací o zájmu Unie neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku z Indie.
(146)
Při posouzení celkového dopadu antidumpingových opatření na trh Unie se mimoto zdá, že kladné dopady, zejména na výrobní odvětví Unie, převažují nad možnými negativními dopady na ostatní omezenější skupiny.
8. NÁVRH PROZATÍMNÍCH ANTIDUMPINGOVÝCH OPATŘENÍ
(147)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena prozatímní antidumpingová opatření, aby se předešlo vzniku další újmy, kterou výrobnímu odvětví Unie způsobuje dumpingový dovoz.
8.1 Úroveň pro odstranění újmy
(148)
Za účelem stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná dumpingová rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, která je působena výrobnímu odvětví Unie.
(149)
Při výpočtu výše cla nezbytného k odstranění účinků dumpingu působícího újmu se mělo za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého mohou přiměřeně dosáhnout výrobci ve výrobním odvětví tohoto typu za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu, při prodeji obdobného výrobku v Unii.
(150)
Úroveň pro odstranění újmy byla proto vypočtena na základě srovnání vážené průměrné ceny dumpingového dovozu stanovené pro účely výpočtu cenového podbízení v 77. bodě odůvodnění a ceny výrobního odvětví Unie za obdobný výrobek, která nepůsobí újmu. Cena nepůsobící újmu byla stanovena připočtením přiměřené úrovně zisku k výrobním nákladům. Cílové rozpětí zisku bylo prozatímně stanoveno ve výši 5 %, jak je uvedeno v 94. bodě odůvodnění.
(151)
Veškeré rozdíly zjištěné tímto porovnáním byly poté vyjádřeny jako procento průměrné celkové dovozní ceny CIF, viz 154. bod odůvodnění.
8.2 Prozatímní opatření
(152)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se má za to, že by se v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení měla na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie uložit prozatímní antidumpingová cla, a to na úrovni nižší z hodnot dumpingového rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla.
(153)
Co se týká souběžného antisubvenčního šetření, podle čl. 14 odst. 1 základního nařízení a čl. 24 odst. 1 druhého pododstavce nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (5), nesmí být na jeden výrobek uloženo současně antidumpingové i vyrovnávací clo, aby se napravila táž situace, která vzniká jak dumpingem, tak poskytnutím vývozní subvence. Všechny programy subvencování, jimiž se zabývá nařízení o uložení prozatímních antisubvenčních opatření (6), se týkají vývozních subvencí. Příslušné sazby prozatímního antidumpingového cla u dotčených spolupracujících výrobců jsou proto odpovídajícím způsobem upraveny.
(154)
Na základě výše uvedených skutečností byly sazby prozatímního antidumpingového cla stanoveny porovnáním rozpětí újmy, dumpingových rozpětí a sazeb vyrovnávacího cla. Navrhované antidumpingové clo proto činí:
(v %)
Společnost
Rozpětí újmy
Dumpingové rozpětí
Sazba vyrovnávacího cla
Prozatímní antidumpingové clo
Rajaraatna Metal Industries
17,2
32,3
4,3
12,9
Skupina Venus
26,1
30,4
3,2
22,9
Viraj Profiles
32,1
24,4
0,0
24,4
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
24,0
28,0
3,8
20,2
Všechny ostatní společnosti
32,1
32,3
4,3
27,8
(155)
Individuální sazby antidumpingového cla, stanovené pro jednotlivé společnosti a uvedené v tomto nařízení, byly stanoveny na základě zjištění současného šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla použitelného pro „všechny ostatní společnosti“) jsou proto použitelné výlučně na dovoz výrobků pocházejících z Indie a vyráběných těmito společnostmi, tedy uvedenými konkrétními právními subjekty. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, jejíž název a adresa nejsou výslovně uvedeny v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(156)
Všechny žádosti o uplatňování těchto sazeb antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu právnické osoby nebo po zřízení nových výrobních nebo prodejních subjektů) musí být zaslány Komisi (7) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činností společnosti, které se týkají výroby, domácích prodejů a prodejů na vývoz a které souvisejí např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(157)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se výše cla pro všechny ostatní společnosti vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, nýbrž rovněž na výrobce, kteří během období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
9. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(158)
V zájmu řádného úředního postupu je nutno stanovit období, během kterého mohou zúčastněné strany, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení. Rovněž je třeba uvést, že zjištění týkající se uložení cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a za účelem uložení případného konečného cla mohou být znovu posouzena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz drátů z nerezavějící oceli obsahujících:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiné než dráty obsahující 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99, pocházejících z Indie.
2. Sazby prozatímního antidumpingového cla, které se použijí na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, jsou pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanoveny takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Raajratna, Metal Industries, Ahmadábád, Gudžarát
12,9
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Bombaj, Maháráštra
22,9
B776
Precision Metals, Bombaj, Maháráštra
22,9
B777
Hindustan Inox Ltd., Bombaj, Maháráštra
22,9
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Bombaj, Maháráštra
22,9
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Tháné, Maháráštra
24,4
B780
Společnosti uvedené v příloze
20,2
B781
Všechny ostatní společnosti
27,8
B999
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii je podmíněno složením jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1. Aniž je dotčen článek 20 nařízení (ES) č. 1225/2009, mohou zúčastněné strany ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, písemně sdělit svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí.
2. V souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 se dotčené strany mohou ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost vyjádřit k jeho uplatňování.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 tohoto nařízení se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. května 2013.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 418/2013
(2013. gada 3. maijs),
ar ko nosaka pagaidu antidempinga maksājumu konkrētu Indijas izcelsmes nerūsējošā tērauda stiepļu importam
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2009. gada 30. novembra Regulu (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1) (“pamatregula”), un jo īpaši tās 7. pantu,
pēc apspriešanās ar padomdevēju komiteju,
tā kā:
1. PROCEDŪRA
1.1. Procedūras sākšana
(1)
Eiropas Komisija (“Komisija”) 2012. gada 10. augustā ar paziņojumu, kas publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (2) (“paziņojums par procedūras sākšanu”), informēja par antidempinga procedūras sākšanu (“antidempinga procedūra”) attiecībā uz konkrētu Indijas (“attiecīgā valsts”) izcelsmes nerūsējošā tērauda stiepļu importu Eiropas Savienībā (“Savienība”).
(2)
Tajā pašā dienā Komisija ar paziņojumu, kas publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (3), informēja par antisubsidēšanas procedūras sākšanu attiecībā uz konkrētu Indijas izcelsmes nerūsējošā tērauda stiepļu importu Savienībā un sāka atsevišķu izmeklēšanu (“antisubsidēšanas procedūra”).
(3)
Antidempinga procedūru sāka pēc tam, kad 2012. gada 28. jūnijā Eiropas Dzelzs un tērauda rūpniecības konfederācija (Eurofer) (“sūdzības iesniedzējs”) iesniedza sūdzību to ražotāju vārdā, kas veido vairāk nekā 50 % no Savienības kopējā konkrēto nerūsējošā tērauda stiepļu ražošanas apjoma. Sūdzībā bija iekļauti tādi prima facie pierādījumi par minētā ražojuma dempingu un no tā izrietošo būtisko kaitējumu, kas tika atzīti par pietiekamiem, lai pamatotu izmeklēšanas sākšanu.
1.2. Personas, uz kurām attiecas izmeklēšana
(4)
Komisija par izmeklēšanas sākšanu oficiāli informēja sūdzības iesniedzēju, citus zināmos Savienības ražotājus, zināmos ražotājus eksportētājus, zināmos importētājus un lietotājus, un Indijas iestādes.
(5)
Ieinteresētajām personām tika dota iespēja paziņojumā par procedūras sākšanu noteiktajā termiņā rakstiski darīt zināmu savu viedokli un pieprasīt uzklausīšanu. Tika uzklausītas visas ieinteresētās personas, kuras to pieprasīja un norādīja konkrētus iemeslus, kāpēc tās būtu jāuzklausa.
(6)
Ņemot vērā, ka izmeklēšanā bija iesaistīts liels skaits attiecīgās valsts ražotāju eksportētāju, nesaistīto importētāju un Savienības ražotāju, un lai izmeklēšanu pabeigtu tiesību aktos noteiktajā termiņā, Komisija paziņojumā par procedūras sākšanu informēja, ka tā ir nolēmusi ierobežot izmeklējamo attiecīgās valsts ražotāju eksportētāju, nesaistīto importētāju un Savienības ražotāju skaitu, no pienācīga skaita veidojot izlasi saskaņā ar pamatregulas 17. pantu (minēto procesu sauc arī par “atlasi”).
1.2.1. Ražotāju eksportētāju atlase
(7)
Lai Komisija varētu lemt, vai ir vajadzīga atlase, un vajadzības gadījumā veidot izlasi, visi attiecīgās valsts ražotāji eksportētāji tika aicināti paziņot par sevi Komisijai un sniegt paziņojumā par procedūras sākšanu norādīto informāciju.
(8)
Kopumā 18 attiecīgās valsts ražotāji eksportētāji, daži no kuriem ietilpa vienā grupā, sniedza pieprasīto informāciju, piekrita, ka tos iekļauj izlasē, un septiņi no tiem lūdza veikt individuālu pārbaudi gadījumā, ja tos neiekļautu izlasē. 15 no minētajiem uzņēmumiem, kas sadarbojās, ziņoja par nerūsējošā tērauda stiepļu eksportu uz Savienību izmeklēšanas periodā. Tāpēc izlase tika veidota, pamatojoties uz informāciju, ko iesniedza minētie 15 ražotāji eksportētāji.
(9)
Saskaņā ar pamatregulas 17. pantu Komisija izlasi veidoja, pamatojoties uz tādu lielāko reprezentatīvo attiecīgā ražojuma eksporta apjomu uz Savienību, kuru atvēlētajā laikā varēja pienācīgi izmeklēt. Izveidotajā izlasē bija divi individuāli uzņēmumi un viena četru saistītu uzņēmumu grupa, kuri kopā veidoja vairāk nekā 63 % no attiecīgā ražojuma kopējā eksporta apjoma uz Savienību.
(10)
Saskaņā ar pamatregulas 17. panta 2. punktu ar visiem zināmajiem attiecīgajiem ražotājiem eksportētājiem un attiecīgās valsts iestādēm notika apspriedes par reprezentatīvas izlases veidošanu. Par izlases veidošanu netika saņemtas piezīmes.
(11)
Kā minēts 9. apsvērumā, izlasē tika iekļauts pienācīgs skaits uzņēmumu, ko atvēlētajā laikā varēja izmeklēt. Uzņēmumi, kurus pārbaudīja izmeklēšanas nolūkos, ir uzskaitīti 19. apsvērumā.
(12)
Turklāt, kā minēts 8. apsvērumā, sākotnēji tika saņemti septiņi individuālās pārbaudes pieprasījumi. Tāpēc tika uzskatīts, ka šajā posmā individuālā pārbaude būtu pārmērīgi apgrūtinoša un neļautu laikus pabeigt izmeklēšanu.
(13)
Tomēr to ražotāju pieprasījumi, kas noteiktajā termiņā iesniedza vajadzīgo informāciju, tiks pārbaudīti turpmākajā izmeklēšanas gaitā.
1.2.2. Savienības ražotāju atlase
(14)
Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija informēja, ka tā ir izveidojusi Savienības ražotāju pagaidu izlasi. Šajā izlasē sākotnēji bija pieci ražotāji, par kuriem Komisijai bija zināms, ka tie pirms izmeklēšanas sākuma Savienībā ražojuši nerūsējošā tērauda stieples. Komisija izveidoja izlasi, pamatojoties uz pārdošanas apjomu, ražošanas apjomu un ģeogrāfisko atrašanās vietu. Turklāt ieinteresētās personas paziņojumā par procedūras sākšanu bija aicinātas darīt zināmu savu viedokli par pagaidu izlasi. Par ierosināto izlasi netika saņemtas piezīmes. Uz anketas jautājumiem sniegto atbilžu analīze liecināja, ka vienam no atlasītajiem Savienības ražotājiem bija saistītais uzņēmums, kas arī darbojās nerūsējošā tērauda stiepļu ražošanā un pārdošanā. Līdz ar to minētais saistītais uzņēmums arī tika iekļauts izlasē. Tādējādi seši izlasē iekļautie Savienības ražotāji veidoja 46,5 % no kopējā aplēstā Savienības ražošanas apjoma. Tiek uzskatīts, ka izlase reprezentē Savienības ražošanas nozari.
1.2.3. Importētāju atlase
(15)
Lai Komisija varētu lemt, vai ir vajadzīga atlase, un vajadzības gadījumā veidot izlasi, visus nesaistītos importētājus aicināja paziņot par sevi Komisijai un sniegt paziņojumā par procedūras sākšanu norādīto informāciju.
(16)
Kopumā deviņi nesaistītie importētāji sniedza pieprasīto informāciju un piekrita, ka tos iekļauj izlasē. Pamatojoties uz lielāko importa apjomu Savienībā, Komisija izveidoja izlasi no trim uzņēmumiem, kas izmeklēšanas periodā veidoja 23,8 % no Indijas importa Savienībā. Tomēr divi no atlasītajiem importētājiem neiesniedza atbildes uz anketas jautājumiem. Tāpēc šajā izmeklēšanas posmā nevarēja veikt atlasi, un turpmākajā izmeklēšanas gaitā atkal tiks meklētas sadarbības iespējas ar importētājiem.
1.2.4. Atbildes uz anketas jautājumiem un pārbaudes apmeklējumi
(17)
Anketas nosūtīja trīs atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem (to grupām) Indijā un ražotājiem eksportētājiem, kas pieprasīja individuālu pārbaudi, sešiem atlasītajiem Savienības ražotājiem, trim atlasītajiem nesaistītajiem importētājiem un deviņiem zināmajiem lietotājiem.
(18)
Atbildes uz anketas jautājumiem tika saņemtas no trim atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem (to grupām) Indijā, kā arī diviem ražotājiem eksportētājiem, kas pieprasīja individuālu pārbaudi, sešiem atlasītajiem Savienības ražotājiem, viena nesaistītā importētāja un trim lietotājiem.
(19)
Komisija pieprasīja un pārbaudīja visu informāciju, ko bija sniegušas ieinteresētās personas un kas tika uzskatīta par vajadzīgu, lai provizoriski noteiktu dempingu, tā radīto kaitējumu un Savienības intereses. Pārbaudes apmeklējumus veica šādu personu telpās.
Savienības ražotāji:
-
Hagener Feinstahl GmbH, Hagen, Vācija,
-
Inoxfil S.A., Igualada, Spānija,
-
Rodacciai SPA, Milano, Itālija,
-
Trafilerie Brambilla SPA, Calziocorte, Itālija,
-
Ugitech Group:
-
Ugitech France S.A., Bourg en Bresse, Francija,
-
Sprint Metal Edelstahl, Hemer, Vācija,
Ražotāji eksportētāji Indijā:
-
Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat,
-
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maharashtra,
-
Venus Group:
-
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra,
-
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra,
-
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra.
1.3. Izmeklēšanas periods un attiecīgais periods
(20)
Dempinga un kaitējuma izmeklēšana aptvēra periodu no 2011. gada 1. aprīļa līdz 2012. gada 31. martam (“izmeklēšanas periods” jeb “IP”). Kaitējuma noteikšanai būtisko tendenču pārbaude attiecās uz periodu no 2009. gada 1. janvāra līdz izmeklēšanas perioda beigām (“attiecīgais periods”).
2. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS
2.1. Attiecīgais ražojums
(21)
Attiecīgais ražojums ir nerūsējošā tērauda stieple:
-
ar niķeļa masas saturu 2,5 % vai vairāk, izņemot stiepli ar niķeļa masas saturu 28 % vai vairāk, bet ne vairāk kā 31 % un hroma masas saturu 20 % vai vairāk, bet ne vairāk kā 22 %,
-
ar niķeļa masas saturu mazāk par 2,5 %, izņemot stiepli ar hroma masas saturu 13 % vai vairāk, bet ne vairāk kā 25 % un ar alumīnija masas saturu 3,5 % vai vairāk, bet ne vairāk kā 6 %,
kuru pašlaik klasificē ar KN kodiem 7223 00 19 un 7223 00 99 un kuras izcelsme ir Indijā.
(22)
Viena persona apgalvoja, ka pastāv tā sauktie “īpaši tehniska” veida ražojumi, kas atšķiras no citiem attiecīgā ražojuma veidiem, ko izgatavo Indijā un arī Savienībā. Turklāt tā apgalvoja, ka atšķirībā no vairākuma ražojumu veidu, ko no Indijas eksportē uz Savienību, tehniskā veida ražojumi nav patēriņa preces, bet gan konkrēti ražojumu veidi, kas izgatavoti īpašam lietojumam no noteiktu kategoriju tērauda un ar konkrētiem diametriem, un ka tie nebūtu jāiekļauj izmeklēšanā.
(23)
Šajā posmā šķiet, ka tehniskā veida ražojumi ietilpa ražojuma definīcijā un ka to pamata fizikālās, ķīmiskās un tehniskās īpašības ir līdzīgas citiem attiecīgā ražojuma veidiem. Turklāt šķiet, ka minētā veida ražojumus izgatavo arī Savienības ražotāji, tādēļ tehniskā veida ražojumi ietilpst izmeklēšanas darbības jomā.
2.2. Līdzīgais ražojums
(24)
Izmeklēšana liecināja, ka attiecīgajam ražojumam un Indijas iekšzemes tirgū izgatavotajam un pārdotajam ražojumam, kā arī Savienības ražošanas nozares izgatavotajam ražojumam, ko pārdod Savienības tirgū, ir tādas pašas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās īpašības un lietojums. Tāpēc tie provizoriski uzskatāmi par līdzīgiem ražojumiem pamatregulas 1. panta 4. punkta nozīmē.
3. DEMPINGS
3.1. Ievads
(25)
Veicot pārbaudes apmeklējumus trīs atlasīto Indijas ražotāju eksportētāju telpās un pēc tam analizējot apkopoto informāciju, tika konstatēts, ka tie visi bija iesnieguši kādu informāciju, ko nevarēja uzskatīt par uzticamu.
(26)
Attiecībā uz vienu ražotāju eksportētāju Komisija bija konstatējusi, ka izmaksas, kas norādītas atbildē uz anketas jautājumiem, bija neatbilstīgas, un tās nevarēja saskaņot ar ražotāja iekšējā grāmatvedības sistēmā uzrādītajām izmaksām.
(27)
Ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka novērotās atšķirības starp Komisijai paziņotajām izmaksām un iekšējā grāmatvedības sistēmā pārbaudes apmeklējuma laikā konstatētajām izmaksām ir radušās darījumu reģistrācijas kļūdu un atšķirīgu uzskaites metožu dēļ, jo īpaši attiecībā uz izejmateriālu patēriņu. Ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka iekšējās grāmatvedības sistēmas dati neesot uzticami un ka tos nevajadzētu izmantot izmeklēšanas nolūkos. Lai gan ražotājs eksportētājs vairākus gadus bija izmantojis to pašu grāmatvedības sistēmu, tas apgalvoja, ka Komisijai analīze būtu jāveic, izmantojot izmaksas, kas norādītas atbildē uz anketas jautājumiem, nevis uzņēmuma iekšējā grāmatvedības sistēmā ietvertos datus.
(28)
Jāatzīmē, ka, lai gan iekšējā grāmatvedības sistēmā ietvertie dati bija saskaņā ar revidētajiem ražotāja eksportētāja finanšu pārskatiem, pārbaudes apmeklējuma laikā nav bijis iespējams saskaņot pašreizējai izmeklēšanai īpaši sagatavotās izmaksu tabulas un iekšējā grāmatvedības sistēmā ietvertos datus un tādējādi noteikt saikni starp tiem. Līdz ar to saskaņā ar pamatregulas 18. pantu tiek uzskatīts, ka šīs antidempinga izmeklēšanas nolūkā būtu jāizmanto ražotāja eksportētāja grāmatvedības sistēmas informācija.
(29)
Tādēļ Komisija, izmantojot minētā ražotāja eksportētāja iekšējā grāmatvedības sistēmā pieejamos faktus, provizoriski koriģēja izmaksu datus, kas bija sniegti atbildē uz anketas jautājumiem.
(30)
Attiecībā uz otro ražotāju eksportētāju Komisija konstatēja, ka tā informācija par izejmateriālu iegādi un patēriņu, kas norādīta atbildē uz anketas jautājumiem, neatbilda ražotāja krājumu pārvaldības sistēmas datiem. Jo īpaši izrādījās, ka abos informācijas avotos sadalījums pa tērauda kategorijām bija atšķirīgs. Komisija norāda, ka tērauda kategorija ir būtisks faktors, kas nosaka galaprodukta izmaksas. Neuzticama informācija par tērauda kategoriju varētu nopietni kaitēt atsevišķu ražojumu veidu izmaksu un pārdošanas cenu aprēķinam un tāpēc būt maldinoša.
(31)
Tomēr ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Komisijas veiktā pārbaudes apmeklējuma laikā apkopotās datnes ar informāciju par izejmateriālu iegādi bija nepilnīgas, jo citas vienības uzņēmumā bija veikušas izejmateriālu papildu iegādes, taču par tām netika ziņots, un tās nebija iekļautas pārbaudes apmeklējuma laikā apkopotajās datnēs, ko Komisija pārbaudīja. Turklāt ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka novērotās nesakritības starp tērauda kategorijām bija radušās tādēļ, ka dažas tērauda kategorijas daļēji pārklājās un daži ražošanas procesa posmi nebija izsekojami atsevišķu tērauda kategoriju līmenī.
(32)
Tomēr Komisija norāda, ka uzņēmuma iepriekš minētie apgalvojumi par izejmateriālu papildu iegādi nav pietiekami, lai izskaidrotu atsevišķu tērauda kategoriju līmenī novērotās neatbilstības. Komisija arī norāda, ka uzņēmums ir apgalvojis, ka nav iespējams precīzi izsekot atsevišķām tērauda kategorijām visos ražošanas procesa posmos. Šis arguments vēl vairāk mazina tērauda kategoriju ziņošanas sistēmas ticamību kopumā. Par tērauda kategorijām sniegtā informācija pagaidām jāuzskata par maldinošu.
(33)
Komisija uzskata, ka informācija par izejmateriālu sadalījumu pa tērauda kategorijām nav ticama un to provizoriski nevajadzētu ņemt vērā, un ka konstatējumi būtu jāizdara, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem saskaņā ar pamatregulas 18. pantu. Tā kā ziņošanas sistēma kopumā bija neuzticama, konstatējumus nebija iespējams izdarīt, pamatojoties uz paziņotajām tērauda kategorijām. Tāpēc, lai aprēķinātu kopējo dempinga starpību visiem ražojumiem, tika izmantots kopējais visu izejmateriālu patēriņš, neņemot vērā sadalījumu pa tērauda kategorijām.
(34)
Attiecībā uz trešo ražotāju eksportētāju Komisija pārbaudes apmeklējuma laikā arī konstatēja, ka tā informācija par izejmateriālu plūsmām, kas norādīta atbildē uz anketas jautājumiem, nebija saskaņā ar ražotāja grāmatvedības sistēmā ietvertajiem datiem. Izrādījās, ka sadalījums pa tērauda kategorijām abos avotos bija atšķirīgs.
(35)
Lai gan ražotājs eksportētājs atzina dažas kļūdas atbildē uz anketas jautājumiem, tas apgalvoja, ka izejmateriālu kopējā daudzuma atšķirības varētu saskaņot, ņemot vērā krājumu pārmaiņas. Tomēr uzņēmums arī apgalvoja, ka sakarā ar tērauda kategorijām, kas daļēji pārklājas, nav iespējams veikt precīzu saskaņošanu attiecībā uz katru atsevišķo tērauda kategoriju. Šis arguments vēl vairāk mazina tērauda kategoriju ziņošanas sistēmas ticamību kopumā. Par tērauda kategorijām sniegtā informācija jāuzskata par maldinošu.
(36)
Komisija uzskata, ka informācija par izejmateriālu sadalījumu pa tērauda kategorijām nav ticama un to pagaidām nevajadzētu ņemt vērā, un ka konstatējumi būtu jāizdara, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem saskaņā ar pamatregulas 18. pantu. Tā kā ziņošanas sistēma kopumā bija neuzticama, konstatējumus nebija iespējams izdarīt, pamatojoties uz paziņotajām tērauda kategorijām. Tāpēc, lai aprēķinātu kopējo dempinga starpību visiem ražojumiem, tika izmantots kopējais visu izejmateriālu patēriņš, neņemot vērā sadalījumu pa tērauda kategorijām.
(37)
Katrs ražotājs eksportētājs saņēma individuālu vēstuli, kurā bija izklāstīti konkrēti un detalizēti iemesli, kuru dēļ tika uzskatīts, ka daži dati, kas sniegti atbildē uz anketas jautājumiem, nav pieņemami. Ražotājus eksportētājus arī informēja, ka Komisija plānoja izdarīt pagaidu konstatējumus, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem saskaņā ar pamatregulas 18. pantu.
(38)
Visiem trim ražotājiem eksportētājiem tika dota iespēja izdarīt piezīmes, un tie tika uzklausīti, ja to pieprasīja. Ražotāji eksportētāji arī rakstiski sniedza apsvērumus par iespējamo pamatregulas 18. panta piemērošanu. Lai gan uzņēmumi sniedza paskaidrojumus, tie nevarēja attiecīgi precizēt iepriekš minētos jautājumus, kā rezultātā daži dati tika aizstāti ar labākajiem pieejamajiem faktiem.
3.2. Normālā vērtība
(39)
Lai noteiktu normālo vērtību, Komisija vispirms attiecībā uz katru atlasīto ražotāju eksportētāju pārbaudīja, vai līdzīgā ražojuma pārdošanas apjoms neatkarīgajiem pircējiem iekšzemes tirgū bija reprezentatīvs, t. i., vai šādas pārdošanas kopējais apjoms bija vismaz 5 % no attiecīgā ražojuma kopējā apjoma, kas IP pārdots eksportam uz Savienību saskaņā ar pamatregulas 2. panta 2. punktu. Komisija konstatēja, ka katra atlasītā ražotāja kopējais līdzīgā ražojuma pārdošanas apjoms iekšzemes tirgū bija reprezentatīvs.
(40)
Pēc tam Komisija attiecībā uz atlasītajiem ražotājiem, kuru pārdošanas apjoms iekšzemes tirgū kopumā bija reprezentatīvs, noteica tos iekšzemē pārdoto ražojumu veidus, kuri bija identiski vai tieši salīdzināmi ar eksportam uz Savienību pārdotajiem ražojumu veidiem.
(41)
Tomēr, kā skaidrots 3.1. iedaļā, attiecībā uz diviem ražotājiem eksportētājiem šeit aprakstītais salīdzinājums tika veikts, pamatojoties uz visu ražojumu kopumu, nevis atsevišķi salīdzinot individuālu ražojumu veidus.
(42)
Par katru ražojuma veidu, ko katrs no atlasītajiem ražotājiem bija pārdevis iekšzemes tirgū, un par ko tika konstatēts, ka tas ir identisks vai salīdzināms ar eksportam uz Savienību pārdotā ražojuma veidu, tika pārbaudīts, vai iekšzemes pārdošanas apjoms ir bijis pietiekami reprezentatīvs pamatregulas 2. panta 2. punkta nozīmē. Konkrēta ražojuma veida pārdošanas apjoms iekšzemes tirgū tika uzskatīts par pietiekami reprezentatīvu, ja minētā ražojuma veida kopējais apjoms, kas izmeklēšanas periodā iekšzemes tirgū tika pārdots neatkarīgiem pircējiem, bija vismaz 5 % no identiskā vai salīdzināmā ražojuma veida, kas bija pārdots eksportam uz Savienību.
(43)
Pēc tam Komisija pārbaudīja, vai katra atlasītā ražotāja iekšzemes tirgū veikto pārdošanu var uzskatīt par tādu, kas veikta parastajā tirdzniecības apritē saskaņā ar pamatregulas 2. panta 4. punktu. Tas tika darīts, nosakot rentablās pārdošanas apjoma īpatsvaru neatkarīgiem pircējiem iekšzemes tirgū izmeklēšanas periodā.
(44)
Gadījumos, kad ražojuma veida pārdošanas apjoms tika realizēts par neto pārdošanas cenu, kas vienāda ar aprēķinātajām ražošanas izmaksām vai augstāka par tām, minētais ražojuma veids veidoja vairāk nekā 80 % no pārdošanas apjoma, un gadījumos, kad vidējā svērtā pārdošanas cena bija vienāda ar vienības ražošanas izmaksām vai augstāka par tām, normālo vērtību veidoja faktiskā cena iekšzemes tirgū, kuru aprēķināja kā visu minētā ražojuma veida iekšzemes tirgū IP veiktās pārdošanas vidējo svērto cenu neatkarīgi no ražojuma pārdošanas rentabilitātes.
(45)
Ja rentablās pārdošanas apjoms nepārsniedza 80 % no minētā ražojuma veida kopējā pārdošanas apjoma vai ja minētā ražojuma veida vidējā svērtā cena bija zemāka par vienības ražošanas izmaksām, normālo vērtību veidoja faktiskā cena iekšzemes tirgū, kuru aprēķināja kā minētā ražojuma veida iekšzemes tirgū IP veiktās tikai rentablās pārdošanas vidējo svērto cenu.
(46)
Ja visi ražojuma veidi tika pārdoti ar zaudējumiem, tika uzskatīts, ka tie nav pārdoti parastajā tirdzniecības apritē.
(47)
Ja līdzīgais ražojums netika pārdots parastajā tirdzniecības apritē vai ražojuma veids iekšzemes tirgū netika pārdots reprezentatīvā daudzumā, Komisija normālo vērtību noteica saskaņā ar pamatregulas 2. panta 3. un 6. punktu.
(48)
Normālo vērtību noteica, vajadzības gadījumā koriģētām vidējām ražošanas izmaksām izmeklēšanas laikā pieskaitot pārdošanas, vispārējās un administratīvās vidējās svērtās izmaksas un vidējo svērto peļņu, ko atlasītie līdzīgā ražojuma ražotāji eksportētāji izmeklēšanas periodā parastajā tirdzniecības apritē guvuši no pārdošanas iekšzemes tirgū. Vajadzības gadījumā, jo īpaši, kā iepriekš skaidrots 3.1. iedaļā, ražošanas cenas un pārdošanas, vispārējās un administratīvās izmaksas tika koriģētas pirms izmantošanas parastās tirdzniecības aprites pārbaudē un normālās vērtības aprēķinā.
(49)
Katrs uzņēmums saņem individuālu, detalizētu aprēķinu, kas izmantots, lai noteiktu to normālo vērtību, un uzņēmumiem tiks dota iespēja izteikt piezīmes.
3.3. Eksporta cena
(50)
Atlasītie ražotāji eksportētāji veica eksportu uz Savienību tieši neatkarīgiem pircējiem, vai arī izmantojot saistītus uzņēmumus.
(51)
Ja attiecīgo ražojumu tieši eksportēja neatkarīgiem pircējiem Savienībā, eksporta cenu noteica saskaņā ar pamatregulas 2. panta 8. punktu, pamatojoties uz faktiski samaksātām vai maksājamām eksporta cenām.
(52)
Ja pārdošanu eksportam uz Savienību veica, izmantojot saistītu uzņēmumu, eksporta cenu noteica saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu, pamatojoties uz cenu, par kādu importēto ražojumu pirmo reizi pārdeva tālāk neatkarīgiem pircējiem Savienībā. Šādos gadījumos tika koriģētas visas izmaksas, kas radās posmā starp importēšanu un tālākpārdošanu, tostarp nodevas un nodokļi, kā arī pārdošanas, vispārējās un administratīvās izmaksas un peļņa. Tika izmantotas saistītā importētāja pārdošanas, vispārējās un administratīvās izmaksas, un pienācīgu peļņas normu noteica, pamatojoties uz attiecīgā ražojuma importētāja gūto peļņas normu.
3.4. Salīdzinājums
(53)
Atlasīto ražotāju eksportētāju normālo vērtību un eksporta cenu salīdzināja, pamatojoties uz EXW cenu.
(54)
Lai nodrošinātu godīgu normālās vērtības un eksporta cenas salīdzinājumu, saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu tika izdarītas pienācīgas korekcijas, lai ņemtu vērā atšķirības, kas ietekmē cenas un to salīdzināmību.
(55)
Pamatojoties uz to, tika veiktas korekcijas attiecībā uz transporta, jūras pārvadājumu un apdrošināšanas izmaksām, pārkraušanas, iekraušanas un papildu izmaksām, iepakošanas izmaksām, kredīta izmaksām, atlaidēm un komisijas naudu, ja tika pierādīts, ka tās ietekmē cenu salīdzināmību.
3.5. Dempinga starpība
(56)
Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 11. un 12. punktu katra atlasītā uzņēmuma līdzīgajam ražojumam noteiktā vidējā svērtā normālā vērtība tika salīdzināta ar attiecīgā ražojuma vidējo svērto eksporta cenu.
(57)
Saskaņā ar pamatregulas 9. panta 6. punkta noteikumiem, tā kā pamatregulas 18. pants tika piemērots visiem trim atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem, ražotājiem eksportētājiem, kuri sadarbojās, bet netika iekļauti izlasē, dempinga starpību nevarēja noteikt, pamatojoties uz atlasīto uzņēmumu vidējo dempinga starpību.
(58)
Šajā gadījumā tika uzskatīts par lietderīgu ražotājiem eksportētājiem, kuri sadarbojās, bet netika iekļauti izlasē, provizoriski noteikt dempinga starpību, pamatojoties uz eksporta cenu, kas noteikta, izmantojot Eurostat importa statistiku un vidējo normālo vērtību, kas noteikta atlasītajiem Indijas ražotājiem, ciktāl vidējo normālo vērtību nav skārusi pamatregulas 18. panta piemērošana.
(59)
Pamatojoties uz to, aprēķināto dempinga starpību uzņēmumiem, kas sadarbojās, bet netika iekļauti izlasē, provizoriski noteica 28,0 % apmērā.
(60)
Attiecībā uz visiem pārējiem Indijas ražotājiem eksportētājiem Komisija vispirms noteica sadarbības līmeni. Šajā nolūkā tika salīdzināts kopējais eksporta apjoms, kas bija norādīts atbildēs uz atlases jautājumiem, un Indijas importa kopējais apjoms, kurš iegūts no Eurostat statistikas datiem par importu. Tā kā sadarbības līmenis bija augsts, atlikusī dempinga starpība tika noteikta kā visaugstākais dempinga starpības līmenis, kas noteikts izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem.
(61)
Pamatojoties uz to, valsts mēroga dempinga līmenis provizoriski tika noteikts 32,3 % apmērā.
(62)
Ņemot to vērā, vidējā svērtā pagaidu dempinga starpība, kas izteikta procentos no CIF cenas līdz Savienības robežai pirms nodokļu samaksas, ir šāda.
(%)
Uzņēmums
Pagaidu dempinga starpība
Raajratna Metal Industries
32,3
Venus Group
30,4
Viraj Profiles
24,4
Izlasē neiekļautie uzņēmumi, kuri sadarbojās
28,0
Visi pārējie uzņēmumi
32,3
4. SAVIENĪBAS RAŽOŠANAS NOZARE
4.1. Savienības ražošanas nozare
(63)
Līdzīgo ražojumu izgatavoja 27 Savienības ražotāji. Tāpēc var uzskatīt, ka tie veido Savienības ražošanas nozari pamatregulas 4. panta 1. punkta un 5. panta 4. punkta nozīmē, un turpmāk tekstā tie būs minēti kā “Savienības ražošanas nozare”.
4.2. Ražošana Savienībā
(64)
Lai noteiktu Savienības ražošanas kopējo apjomu izmeklēšanas periodā, tika izmantota visa pieejamā informācija par Savienības ražošanas nozari, piemēram, sūdzībā sniegtā informācija, dati, kas apkopoti no Savienības ražotājiem pirms un pēc izmeklēšanas sākšanas, un atlasīto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.
(65)
Jāatzīmē, ka viens Savienības ražotājs, kas saistīts ar Indijas ražotāju eksportētāju un kas iebilda pret izmeklēšanas sākšanu, arī ir iekļauts Savienības ražošanas nozares definīcijā.
(66)
Pamatojoties uz to, tika aplēsts, ka kopējais ražošanas apjoms IP Savienībā bija apmēram 139 141 tonna. Šajā daudzumā ir iekļauta visu to Savienības ražotāju produkcija, kuri bija ziņojuši par sevi, kā arī to pārējo Savienības ražotāju aplēstais ražošanas apjoms, kas nesadarbojās izmeklēšanā.
4.3. Savienības ražotāju atlase
(67)
Kā norādīts 14. apsvērumā, izlasē tika iekļauti seši Savienības ražotāji, kas veido 46,5 % no kopējās līdzīgā ražojuma produkcijas Savienībā.
5. KAITĒJUMS
5.1. Patēriņš Savienībā
(68)
Patēriņš Savienībā tika noteikts, pamatojoties uz Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjomu Savienības tirgū un kopējo importa apjomu. Īpaši zemu Savienības patēriņu 2009. gadā radīja nepieredzēti lielas cenas niķelim, kas ir svarīgākais izejmateriāls, ko izmanto, lai izgatavotu attiecīgo ražojumu un līdzīgo ražojumu, un pasaules finanšu krīzes negatīvā ietekme. Tomēr tirgus stāvoklis uzlabojās, kā attēlots tabulā, un Savienības patēriņš palielinājās par 50 % laikā no 2009. gada līdz IP.
2009
2010
2011
IP
Patēriņš (tonnās)
131 436
187 280
196 476
197 327
Indekss (2009 = 100)
100
142
149
150
Avots:
Eurostat, sūdzība un atbildes uz anketas jautājumiem.
5.2. Imports Savienībā no attiecīgās valsts
5.2.1. Attiecīgā importa apjoms un tirgus daļa
(69)
Tika konstatēts, ka attiecīgajā periodā sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju imports par dempinga cenām Savienībā apjoma un tirgus daļas ziņā ir pieaudzis šādi.
2009
2010
2011
IP
Apjoms
16 847
29 053
36 720
35 398
Indekss (2009 = 100)
100
172
218
210
Tirgus daļa (%)
12,8
15,5
18,7
17,9
Indekss (2009 = 100)
100
121
146
140
Avots:
Eurostat, sūdzība un atbildes uz anketas jautājumiem.
(70)
Importa apjoms no Indijas attiecīgajā periodā ievērojami pieauga par 110 %. Pieaugums bija īpaši izteikts laikā no 2009. līdz 2010. gadam, kad imports no Indijas pieauga par 72 % un kad patēriņš Savienībā palielinājās par 42 %. Tomēr, lai gan patēriņš palielinājās tikai par 5 % laikā no 2010. gada līdz IP, importa apjoms no Indijas tajā pašā periodā turpināja ievērojami pieaugt par 22 %.
(71)
Attiecīgajā periodā Indijas tirgus daļa importam par dempinga cenām ir ievērojami palielinājusies par 40 %.
5.2.2. Importa cenas un cenu samazinājums
(72)
Kā izklāstīts 22. apsvērumā, viena persona izteica bažas par to, ka antidempinga anketā nebija iespējams nošķirt konkrētus attiecīgā ražojuma veidus, kas pēc minētās puses ieskatiem ir atšķirīgi.
(73)
Šīs bažas anketā tika risinātas, paplašinot tā sauktos produkta kontroles numurus (PKN), lai izmeklēšanā varētu precīzi identificēt attiecīgos veidus, jo īpaši attiecībā uz cenu salīdzināšanu. Šajā posmā izmeklēšanā tika konstatēts, ka Indijas ražotāji eksportētāji ir eksportējuši tikai ierobežotu daudzumu šo īpaši tehniskā veida ražojumu. Tomēr tiek uzsvērts, ka PKN izdarītās izmaiņas nodrošināja, ka konkrētu ražojumu veidu cenas tika tieši salīdzinātas ar līdzīga veida ražojumu cenām.
(74)
Tabulā ir attēlota vidējā cena importam par dempinga cenām.
2009
2010
2011
IP
Vidējā cena (EUR/t)
2 372
2 801
3 246
3 196
Indekss (2009 = 100)
100
118
137
135
Avots:
Eurostat un atbildes uz anketas jautājumiem.
(75)
Attiecīgajā periodā Indijas importa vidējās cenas palielinājās par 35 %, bet tās joprojām bija zemākas par Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenām tajā pašā periodā (sk. 93. apsvērumu). Tas izskaidro importa apjoma straujo pieaugumu un Indijas eksportētāju tirgus daļas būtisko palielināšanos par 40 % tajā pašā periodā.
(76)
Lai noteiktu cenu samazinājumu IP, atlasīto Savienības ražotāju vidējās svērtās pārdošanas cenas nesaistītiem pircējiem Savienības tirgū pa ražojuma veidiem, koriģējot tās EXW līmenī, salīdzināja ar atlasīto Indijas ražotāju importa par dempinga cenām atbilstīgajām vidējām svērtajām CIF cenām pa ražojuma veidiem pirmajam neatkarīgajam pircējam Savienības tirgū, veicot atbilstīgas korekcijas saistībā ar pēcimportēšanas izmaksām.
(77)
Salīdzinājuma rezultātu izsakot procentos no atlasīto Savienības ražotāju apgrozījuma IP, vidējā svērtā cenu samazinājuma starpība bija 15 % attiecīgās valsts importam par dempinga cenām Savienības tirgū. Indijas importa apjoma un Indijas importa tirgus daļas būtiskais pieaugums laikā no 2009. gada līdz IP ir skaidrojams ar to, ka imports par dempinga cenām bija lētāks nekā Savienības cenas attiecīgajā periodā.
5.3. Savienības ražošanas nozares ekonomiskā situācija
5.3.1. Ievadpiezīmes
(78)
Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 5. punktu tas, kā Indijas imports par dempinga cenām ietekmē Savienības ražošanas nozari, tika pārbaudīts, ietverot visu to ekonomisko rādītāju novērtējumu, kuri bija saistīti ar Savienības ražošanas nozares stāvokli attiecīgajā periodā.
(79)
Kā minēts 14. apsvērumā, lai pārbaudītu iespējamo Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, izmantoja atlasi.
(80)
Lai veiktu kaitējuma analīzi, Komisija nošķīra makroekonomiskā un mikroekonomiskā kaitējuma rādītājus. Šajā sakarībā Savienības ražošanas nozares ekonomiskais stāvoklis ir novērtēts, pamatojoties uz a) makroekonomiskajiem rādītājiem, piemēram, tādiem rādītājiem kā ražošanas apjoms, ražošanas jauda, jaudas izmantojums, pārdošanas apjoms, tirgus daļa un izaugsme, nodarbinātība, ražīgums, faktiskās dempinga starpības lielums un atgūšanās no iepriekšējā dempinga, par ko dati apkopoti kopējās Savienības ražošanas nozares līmenī, un pamatojoties uz b) mikroekonomiskajiem rādītājiem, piemēram, tādiem rādītājiem kā vidējās vienības cenas, vienības izmaksas, rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi, ienākumi no ieguldījumiem un spēja piesaistīt kapitālu, krājumi un darbaspēka izmaksas, par ko dati apkopoti atlasīto Savienības ražotāju līmenī.
(81)
Jāatzīmē, ka visa pieejamā informācija par Savienības ražošanas nozari, tostarp sūdzībā sniegtā informācija, dati, kas iegūti no Savienības ražotājiem pirms un pēc izmeklēšanas sākšanas, un atlasīto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem, tika izmantota, lai noteiktu makroekonomiskos rādītājus un jo īpaši datus, kas attiecas uz izlasē neiekļautajiem Savienības ražotājiem.
(82)
Mikroekonomiskos rādītājus noteica, pamatojoties uz informāciju, ko atlasītie Savienības ražotāji bija snieguši atbildēs uz anketas jautājumiem.
5.3.2. Makroekonomiskie rādītāji
a) Ražošanas apjoms, ražošanas jauda un jaudas izmantojums
(83)
Savienības ražošanas apjoma, ražošanas jaudas un jaudas izmantojuma tendences attiecīgajā periodā attīstījās šādi.
2009
2010
2011
IP
Ražošanas apjoms (tonnas)
105 646
140 363
138 795
139 141
Indekss (2009 = 100)
100
133
131
132
Ražošanas jauda (tonnas)
244 236
246 324
245 922
246 599
Indekss (2009 = 100)
100
101
101
101
Jaudas izmantojums (%)
43
57
56
56
Indekss (2009 = 100)
100
132
130
130
Avots:
sūdzība, atbildes uz anketas jautājumiem.
(84)
Attiecīgajā periodā Savienības ražošanas apjoms palielinājās par 32 %, zināmā mērā atspoguļojot patēriņa pozitīvo attīstību. Tomēr ražošanas apjoms nemainījās laikā no 2010. gada līdz IP.
(85)
Lai gan attiecīgajā periodā jaudas izmatojums uzlabojās un pieauga par 13 procentu punktiem, ražošanas jauda attiecīgajā periodā saglabājās būtībā stabila.
b) Pārdošanas apjoms, tirgus daļa un izaugsme
(86)
Pārdošanas apjoma, tirgus daļas un izaugsmes tendences attiecīgajā periodā attīstījās šādi.
2009
2010
2011
IP
Pārdošanas apjoms (tonnas)
88 796
124 641
124 007
124 217
Indekss (2009 = 100)
100
140
140
140
Tirgus daļa (%)
67,6
66,6
63,1
62,9
Indekss (2009 = 100)
100
98
93
93
Avots:
sūdzība, atbildes uz anketas jautājumiem.
(87)
Pēc ievērojama pieauguma laikā no 2009. līdz 2010. gadam pieaugoša patēriņa kontekstā pārdošanas apjoms nesaistītiem pircējiem samazinājās un neguva labumu no turpmāka pieprasījuma pieauguma (4,9 % laikā no 2010. līdz 2011. gadam). To atspoguļo arī pieaugošā perioda beigu krājumu tendence, kas attiecīgajā periodā kopumā palielinājās par 41 %, kā norādīts 100. apsvērumā.
(88)
Turklāt Savienības ražošanas nozares tirgus daļa attiecīgajā periodā samazinājās par 4,7 procentu punktiem, lai gan patēriņš bija stabili pieaudzis 50 % apmērā.
(89)
Kā norādīts 68. apsvērumā, Savienības patēriņš pieauga par 50 % laikā no 2009. gada līdz IP, bet tajā pašā periodā imports par dempinga cenām ievērojami palielinājās par 110 %, kā norādīts 70. apsvērumā. Tāpēc Savienības tirgus izaugsmi laikā no 2009. gada līdz IP daļēji absorbēja imports par dempinga cenām, savukārt Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoms Savienībā tajā pašā periodā palielinājās par 40 %. Tas liecina, ka Savienības ražošanas nozare nevarēja pilnībā gūt labumu no Savienības patēriņa pieauguma, jo palielinājās tirgus daļa importam par dempinga cenām
c) Nodarbinātība un ražīgums
(90)
Lai gan bija sarežģīta finansiālā situācija, kas aprakstīta 94.-99. apsvērumā, Savienības ražošanas nozares nodarbinātība attiecīgajā periodā saglabājās salīdzinoši stabila. Ņemot vērā ražošanas apjoma pieaugumu (sk. 84. apsvērumu), ražīgums, ko noteica kā ražošanas apjomu tonnās uz vienu nodarbināto personu gadā, pieauga par 30 % tajā pašā periodā, kas liecina par to, ka Savienības ražošanas nozare ir ievērojami centusies uzlabot efektivitāti.
2009
2010
2011
IP
Darbinieku skaits
1 726
1 687
1 729
1 747
Indekss (2009 = 100)
100
98
100
101
Ražīgums (vienības/darbinieks)
61
83
80
80
Indekss (2009 = 100)
100
136
131
130
Avots:
sūdzība, atbildes uz anketas jautājumiem.
d) Faktiskās dempinga starpības apjoms un atgūšanās no iepriekšējā dempinga
(91)
Triju atlasīto Indijas ražotāju eksportētāju dempinga starpība pārsniedz de minimis līmeni (sk. 62. apsvērumu). Ņemot vērā attiecīgā ražojuma nozari, iepriekš aprakstīto apjomu, tirgus daļu un cenas Indijas importam par dempinga cenām, faktiskās dempinga starpības ietekmi uz Savienības ražošanas nozari nevar uzskatīt par nenozīmīgu.
(92)
Tiek atgādināts, ka attiecīgajam ražojumam 1999. gadā tika noteikti antidempinga un antisubsidēšanas pasākumi (4). Tomēr, ņemot vērā laiku, kas pagājis kopš 1999. gadā ieviesto pasākumu beigšanas un pašreizējo izmeklēšanu, nav pieejami dati, lai novērtētu iepriekšējā dempinga ietekmi. Jebkurā gadījumā, izmeklēšana neiesniedza pierādījumus, ka ražošanas nozare joprojām atgūstas no iepriekšējā dempinga.
5.3.3. Mikroekonomiskie rādītāji
a) Vienas vienības pārdošanas cenas Savienības tirgū un ražošanas izmaksas
(93)
Atlasīto Savienības ražotāju vidējās pārdošanas cenas nesaistītiem pircējiem Savienībā attiecīgajā periodā palielinājās par 34 %. Pieaugums atspoguļo izejmateriālu izmaksu vispārējo pieaugumu, ar ko ražošanas nozare saskārās tajā pašā periodā. Savienības ražotāji 2011. gadā un IP varēja tikai nedaudz palielināt cenas, lai segtu pieaugošās ražošanas izmaksas un 2011. gadā rentabilitāti saglabātu nedaudz lielāku par 1 % un IP sasniegtu peļņas slieksni. Līdz ar to, kā norādīts iepriekšējā tabulā, pat būtisks pārdošanas cenas pieaugums neļāva Savienības ražošanas nozarei sasniegt pienācīgu peļņas līmeni.
2009
2010
2011
IP
Vidējā vienības pārdošanas cena nesaistītiem pircējiem Savienībā
2 988
3 833
4 185
4 018
Indekss (2009 = 100)
100
128
140
134
Vienības ražošanas izmaksas (EUR/t)
3 542
3 931
4 127
4 011
Indekss (2009 = 100)
100
111
117
113
Avots:
atbildes uz anketas jautājumiem.
b) Rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi, ienākumi no ieguldījumiem un spēja piesaistīt kapitālu
(94)
Attiecīgajā periodā Savienības ražotāju naudas plūsma, ieguldījumi, ienākumi no ieguldījumiem un spēja piesaistīt kapitālu attīstījās šādi.
2009
2010
2011
IP
Nesaistītiem pircējiem Savienībā veiktās pārdošanas rentabilitāte (% no pārdošanas apgrozījuma)
-18,5 %
-2,6 %
1,4 %
0,2 %
Naudas plūsma (EUR)
-19 790 367
- 226 207
7 778 576
5 096 869
Ieguldījumi (EUR)
4 653 604
8 436 096
4 552 443
4 156 522
Indekss (2009 = 100)
100
181
98
89
Ienākumi no ieguldījumiem (%)
-68,8
-11,2
6,7
0,8
Avots:
atbildes uz anketas jautājumiem.
(95)
Atlasīto Savienības ražotāju rentabilitāti noteica, izsakot tīro peļņu pirms nodokļu nomaksas no līdzīgā ražojuma pārdošanas nesaistītiem pircējiem kā procentu no attiecīgā apgrozījuma. Atlasītie Savienības ražotāji 2009. gadā cieta zaudējumus, bet sāka atgūties 2010. gadā līdz ar patēriņa palielinājumu par 50 %, kā tas aprakstīts 68. apsvērumā. Tomēr, lai gan rentabilitāte nedaudz pieauga, peļņas līmenis 0,2 % apmērā joprojām bija daudz zemāks par pienācīgu rentabilitātes līmeni tērauda nozarē. Patiesi, kā norādījusi Savienības ražošanas nozare, mērķa peļņas norma tika provizoriski noteikta 5 % apmērā, jo tiek uzskatīts, ka tas atbilst normai, ko šāda veida ražošanas nozare tā ražojuma sektorā, uz kuru attiecas izmeklēšana, varētu pienācīgi gūt, pārdodot līdzīgo ražojumu Savienībā normālos konkurences apstākļos, t. i., ja nav importa par dempinga cenām. Turklāt minētie 5 % ir peļņas norma pirms nodokļu nomaksas, ko uzskatīja par atbilstošu minimumu citā izmeklēšanā par līdzīgiem ražojumiem tajā pašā nozarē.
(96)
IP atlasītie Savienības ražotāji spēja sasniegt peļņas slieksni, tomēr cenu spiediens, ko radīja imports par dempinga cenām, tiem neļāva cenas pielāgot izmaksām un tādējādi sasniegt apmierinošus rezultātus. Šo situāciju izskaidro arī tas, ka ražojums, uz kuru attiecas izmeklēšana, tiek uzskatīts par patēriņa preci, un tādējādi cena ir galvenais faktors, kas ietekmē patērētāju izvēli.
(97)
Naudas plūsma, kas ir ražošanas nozares spēja pašfinansēt savu darbību un kas tika aprēķināta, pamatojoties uz darbību, līdz 2010. gadam bija negatīva. Lai gan 2011. gadā tā uzlabojās, laikā no 2011. gadā līdz IP tā samazinājās par 34 %.
(98)
Rentabilitātes un naudas plūsmas attīstība attiecīgajā periodā ierobežoja atlasīto Savienības ražotāju spēju ieguldīt savā darbībā un apgrūtināja to attīstību. Līdz ar to Savienības ražotāju spēja piesaistīt kapitālu un finansēt izmaksas bija apgrūtināta. Lai gan 2010. gadā atlasītajiem Savienības ražotājiem izdevās veikt dažus ieguldījumus saistībā ar līdzīgo ražojumu, pēc tam un jo īpaši IP ieguldījumi samazinājās par 51 % salīdzinājumā ar 2010. gada līmeni. Turklāt, lai gan ienākumi no ieguldījumiem, ko izsaka kā peļņu procentos no ieguldījumu neto uzskaites vērtības, 2011. gadā kļuva pozitīvi, IP tie ievērojami samazinājās par 5,9 procentu punktiem, sasniedzot zemu 0,8 % līmeni.
(99)
Ņemot vērā iepriekš minēto, var secināt, ka atlasīto Savienības ražotāju finansiālie rezultāti IP bija nestabili.
c) Krājumi
(100)
Atlasīto Savienības ražotāju krājumu līmenis attiecīgajā periodā palielinājās par 41 %; šis pieaugums sakrita ar tirgus daļas zaudējumiem, jo īpaši IP.
2009
2010
2011
IP
Krājumi perioda beigās (t)
4 395
5 289
5 469
6 214
Indekss (2009 = 100)
100
120
124
141
Avots:
atbildes uz anketas jautājumiem.
d) Darbaspēka izmaksas
(101)
Atlasīto Savienības ražotāju vidējās darbaspēka izmaksas attiecīgajā periodā nedaudz palielinājās, tāpēc tās nav noteicošais faktors saistībā ar ražošanas izmaksu pieaugumu.
2009
2010
2011
IP
Vidējās darbaspēka izmaksas par vienu darbinieku (EUR)
52 356
57 182
55 907
54 509
Indekss (2009 = 100)
100
109
107
104
Avots:
atbildes uz anketas jautājumiem.
5.4. Secinājums par kaitējumu
(102)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka Savienības ražošanas nozare neguva pilnīgu labumu no patēriņa pieauguma attiecīgajā periodā un jo īpaši IP. Sākotnēji laikā no 2009. līdz 2010. gadam vairums rādītāju par Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu pārsvarā uzlabojās, taču pēc tam ekonomiskā situācija bija nemainīga vai pat pasliktinājās.
(103)
Patiesi, tirgus uzplaukuma kontekstā daži rādītāji, piemēram, Savienības ražošanas nozares ražošanas apjoms un pārdošanas apjoms ievērojami pieauga laikā no 2009. līdz 2010. gadam, bet tad no 2010. gada tika novērota lejupslīde. Šāda situācija bija vērojama, neraugoties uz to, ka patēriņš pastāvīgi palielinājās.
(104)
Turklāt rādītājus par kaitējumu saistībā ar Savienības ražošanas nozares finansiālajiem rezultātiem, piemēram, naudas plūsmu, ieguldījumiem un rentabilitāti, nopietni ietekmēja Savienības tirgū valdošais cenu spiediens, jo īpaši IP. Savienības ražošanas nozare nevarēja pietiekami palielināt cenas, lai segtu ražošanas izmaksas laikā no 2009. līdz 2010. gadam. Rentabilitāte uzlabojās laikā no 2009. līdz 2011. gadam, 2011. gadā sasniedzot nelielu peļņu 1,4 % apmērā, tomēr tā atkal sāka pasliktināties IP, sasniedzot tikai peļņas slieksni. Tas nozīmē, ka tika apdraudēta arī Savienības ražošanas nozares spēja piesaistīt kapitālu un veikt ieguldījumus.
(105)
Ņemot vēra iepriekš izklāstītos apsvērumus, provizoriski tiek secināts, ka Savienības ražošanas nozarei bija nodarīts būtisks kaitējums pamatregulas 3. panta 5. punkta nozīmē.
6. CĒLOŅSAKARĪBA
6.1. Ievads
(106)
Komisija saskaņā ar pamatregulas 3. panta 6. un 7. punktu pārbaudīja, vai Indijas imports par dempinga cenām ir nodarījis kaitējumu Savienības ražošanas nozarei tādā apjomā, lai to varētu uzskatīt par būtisku. Papildus importam par dempinga cenām arī citi zināmie faktori, kas tajā pašā laikā varētu kaitēt Savienības ražošanas nozarei, tika izvērtēti, lai nodrošinātu, ka šo citu faktoru nodarīto kaitējumu neattiecina uz importu par dempinga cenām.
6.2. Ietekme, ko radījis imports par dempinga cenām
(107)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka Savienības patēriņš palielinājās par 50 % attiecīgajā periodā un tajā pašā laikā Indijas izcelsmes importa apjoms pieauga vairāk nekā divas reizes. No otras puses, pieaugums importam par dempinga cenām sakrita ar lejupslīdi Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjomā nesaistītām personām laikā no 2010. gada līdz IP.
(108)
Ņemot vērā Savienības tirgū attiecīgajā periodā valdošo cenu spiedienu, tika konstatēts, ka Indijas importa vidējās cenas pastāvīgi saglabājās zemākas par Savienības ražošanas nozares vidējām pārdošanas cenām. Piedāvājot cenas, kas IP bija vidēji par 15 % zemākas nekā Savienības ražošanas nozares cenas, tirgus daļa Indijas importam par dempinga cenām laikā no 2009. gada līdz IP pieauga par 40 %, savukārt Savienības ražošanas nozares tirgus daļa samazinājās par 4,7 procentu punktiem (no 67,6 % 2009. gadā līdz 62,9 % IP). Tirgus daļas zaudējums liecina, ka Savienības ražošanas nozare tikai ierobežotā apjomā varēja gūt labumu no pieaugošā patēriņa.
(109)
Ņemot vērā pieaugošās ražošanas izmaksas, Savienības ražošanas nozare centās palielināt vienības cenu nesaistītiem pircējiem, kā norādīts 93. apsvērumā. Tomēr cenu spiediena dēļ, ko izraisīja pieaugošais imports par dempinga cenām, kā minēts iepriekš, cenu palielinājums nebija pietiekams, lai segtu pieaugošās izmaksas, līdz ar to Savienības ražošanas nozare nevarēja sasniegt pienācīgu peļņas līmeni, ko varētu uzskatīt par vajadzīgu šajā konkrētajā nozarē.
(110)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, tika secināts, ka pieaugošajam Indijas importam par dempinga cenām, kas pastāvīgi bija zemākas par Savienības ražošanas nozares cenām, bija noteicoša nozīme saistībā ar Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu.
6.3. Citu faktoru ietekme
6.3.1. Imports no trešām valstīm
Valsts
2009
2010
2011
IP
Ķīnas Tautas Republika (ĶTR)
Apjoms (tonnās)
8 129
10 853
14 360
16 403
Indekss (2009 = 100)
100
134
177
202
Tirgus daļa (%)
6,2
5,8
7,3
8,3
Indekss (2009 = 100)
100
94
118
134
Vidējā cena
1 914
2 607
2 835
2 508
Indekss (2009 = 100)
100
136
148
131
Šveice
Apjoms (tonnās)
8 094
10 700
9 187
9 115
Indekss (2009 = 100)
100
132
113
113
Tirgus daļa (%)
6,2
5,7
4,7
4,6
Indekss (2009 = 100)
100
93
75
75
Vidējā cena
3 423
4 063
4 475
4 360
Indekss (2009 = 100)
100
119
131
127
Korejas Republika
Apjoms (tonnās)
4 900
6 775
6 355
6 266
Indekss (2009 = 100)
100
138
130
128
Tirgus daļa (%)
3,7
3,6
3,2
3,2
Indekss (2009 = 100)
100
97
87
85
Vidējā cena
3 717
4 165
4 761
4 627
Indekss (2009 = 100)
100
112
128
124
Kopā no visām trešām valstīm, izņemot Indiju
Apjoms (tonnās)
25 793
33 586
35 749
37 712
Indekss (2009 = 100)
100
130
139
146
Tirgus daļa (%)
19,6
17,9
18,2
19,1
Indekss (2009 = 100)
100
91
93
97
Vidējā cena
3 609
4 214
4 748
4 483
Indekss (2009 = 100)
100
117
132
124
(111)
Papildus Indijas importam par dempinga cenām, kas veidoja 48 % no visa importa Savienības tirgū IP, bija arī citi cēloņsakarības kontekstā pārbaudāmi importa avoti, tostarp Ķīnas Tautas Republika, Koreja un Šveice.
(112)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka Korejas un Šveices ražotāju eksportētāju vidējās cenas attiecīgajā periodā un jo īpaši IP bija lielākas par Indijas ražotāju eksportētāju un Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenām. Turklāt to tirgus daļa IP samazinājās attiecīgi par 0,5 un 1,6 procentu punktiem.
(113)
Ķīnas Tautas Republikas vidējā cena bija zemāka par Savienības ražošanas nozares cenu līmeni, un minētās valsts tirgus daļa attiecīgajā periodā liecināja par pieauguma tendenci. Tomēr izmeklēšanā tika konstatēts, ka Ķīnas importa ražojumu klāsts ir atšķirīgs un ka Ķīnas ražojumi tieši nekonkurē ar Savienības ražošanas nozares vai Indijas izcelsmes ražojumiem. Tāpēc tika uzskatīts, ka Ķīnas eksportam nevarēja būt būtiska ietekme uz galvenajiem ražojumu veidiem, ko Savienības ražošanas nozare pārdeva Savienības tirgū. Tādējādi Ķīnas importa ietekme uz Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu bija minimāla.
(114)
Tomēr kāds ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka nerūsējošā tērauda stiepļu importu no Ķīnas Tautas Republikas, Korejas Republikas un Šveices būtu vajadzējis iekļaut šajā izmeklēšanā.
(115)
Papildus iepriekš minētajiem faktiem un apsvērumiem būtu jānorāda, ka sākuma posmā un līdz šim nav gūti tādi pierādījumi par dempingu, kaitējumu vai cēloņsakarību, kas pamatotu antidempinga procedūras sākšanu attiecībā uz importu, kura izcelsme ir iepriekš minētajās valstīs. Turklāt, pat ja būtu pierādījumi, kas pamatotu cita importa izmeklēšanu, atšķirīgā attieksme saistībā ar antidempinga procedūras sākšanu tikai attiecībā uz Indijas importu nav uzskatāma par diskriminējošu. Tādējādi apgalvojums, ka šīs valstis būtu bijis jāiekļauj izmeklēšanā, nav pamatots un būtu jānoraida.
(116)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, tiek secināts, ka eksportam no citām trešām valstīm nav bijis būtiskas ietekmes uz Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
6.3.2. Savienības ražošanas nozares eksporta rezultāti
(117)
Kopējais attiecīgā produkta eksports, ko veica Savienības ražošanas nozare, veidoja 8,5 % no kopējā ražošanas apjoma IP. Šo ainu raksturo tādu atlasīto Savienības ražotāju veiktais eksports nesaistītiem pircējiem, kuru eksports IP veidoja 7 % no ražošanas apjoma un kuru piedāvātās cenas bija par 36 % lielākas nekā ES tirgū tajā pašā periodā. Pamatojoties uz to, var secināt, ka Savienības ražošanas nozares eksporta darbība nevarētu būt radījusi būtisku kaitējumu.
6.3.3. Ekonomikas krīze un izejmateriālu cenas
(118)
Kā minēts 68. apsvērumā, patēriņš 2009. gadā bija īpaši zems ārkārtīgi augstā niķeļa cenu līmeņa un ekonomikas krīzes ietekmes dēļ. Šī situācija neapšaubāmi pamato Savienības ražošanas nozares īpaši slikto finansiālo stāvokli 2009. gadā. Tomēr jānorāda, ka situācijā, kad no 2010. gada patēriņš palielinājās, rezultāti, ko sasniedza lētais imports par dempinga cenām, kontrastēja ar Savienības ražošanas nozares rezultātiem.
(119)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka pat vispārējas ekonomikas atveseļošanās laikā Savienības ražošanas nozare nespēja izmantot pieaugošo patēriņu un zaudēja tirgus daļu visā attiecīgajā periodā, savukārt Indijas eksports par dempinga cenām ieguva lielāku tirgus daļu.
(120)
Tāpēc, lai gan ekonomikas krīze un izejmateriālu cenu pieaugums varēja ietekmēt Savienības ražošanas nozares rezultātu pasliktināšanos, kopumā nevar uzskatīt, ka tam ir bijusi tāda ietekme, lai pārtrauktu cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām un Savienības ražošanas nozarei IP nodarīto būtisko kaitējumu.
6.4. Secinājums par cēloņsakarību
(121)
Tika pierādīts, ka attiecīgajā periodā ievērojami pieauga apjoms un tirgus daļa Indijas izcelsmes importam par dempinga cenām (attiecīgi par 110 % un 40 %). Turklāt tika konstatēts, ka minētais imports pastāvīgi bija lētāks nekā Savienības ražošanas nozares prasītās cenas Savienības tirgū, jo īpaši IP (vidēji par 15 %).
(122)
Apjoma un tirgus daļas pieaugums Indijas importam par dempinga cenām sakrita ar Savienības ražošanas nozares finanšu stāvokļa lēno attīstību, jo īpaši no 2010. gada. Tādējādi, neraugoties uz patēriņa atgūšanos, Savienības ražošanas nozare nespēja ražošanas izmaksu palielinājumu apmierinošā līmenī novirzīt uz pircējiem, un līdz ar to finanšu rādītāji, piemēram, rentabilitāte, naudas plūsma un ieguldījumi, joprojām bija zemā līmenī.
(123)
Pārbaudot pārējos zināmos faktorus, kas būtu varējuši nodarīt kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, tika konstatēts, ka neviens no tiem nepārtrauc cēloņsakarību starp Indijas importu par dempinga cenām un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
(124)
Pamatojoties uz iepriekš minēto analīzi, kurā visu zināmo faktoru ietekme uz Savienības ražošanas nozares stāvokli bija pienācīgi noteikta un nodalīta no kaitējumu radošās ietekmes, kas piemita importam par dempinga cenām, tiek provizoriski secināts, ka Indijas imports par dempinga cenām ir radījis būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei pamatregulas 3. panta 6. punkta nozīmē.
7. SAVIENĪBAS INTERESES
7.1. Vispārīgi apsvērumi
(125)
Saskaņā ar pamatregulas 21. pantu tika pārbaudīts, vai, neraugoties uz pagaidu secinājumu par dempinga radīto kaitējumu, nepastāv citi būtiski iemesli, kas ļautu secināt, ka šajā konkrētajā gadījumā noteikt pasākumus nav Savienības interesēs. Savienības interešu analīzi veica, novērtējot visas dažādo iesaistīto personu intereses, tostarp Savienības ražošanas nozares, importētāju un lietotāju intereses.
7.2. Savienības ražošanas nozares intereses
(126)
Savienības ražošanas nozarē ietilpst 27 zināmie ražotāji, kas veido visu līdzīgā ražojuma produkciju Savienībā. Ražotāji ir izvietoti dažādās Savienības dalībvalstīs un saistībā ar līdzīgo ražojumu tieši nodarbina 1 747 cilvēkus.
(127)
Viens Savienības ražotājs, kas pārstāv salīdzinoši nelielu daļu no Savienības ražošanas apjoma un kam ir saistītais uzņēmums Indijā, iebilda pret izmeklēšanas sākšanu. Kā minēts 22. apsvērumā, tas arī apgalvoja, ka īpaši tehniski ražojumi nebūtu jāiekļauj izmeklēšanā un ka tas nav Savienības interesēs piemērot tos pašus pasākumus attiecībā uz šā veida ražojumu.
(128)
Kā minēts 72. apsvērumā, šīs bažas anketā tika risinātas, paplašinot PKN un skaidri identificējot šos veidus izmeklēšanā. Tomēr šajā posmā izmeklēšanā tika konstatēts, ka izmeklēšana attiecas uz īpaši tehniskiem ražojumiem un ka Indijas ražotāji eksportētāji šā veida ražojumus eksportēja tikai ierobežotā daudzumā. Tāpēc šā ražotāja paustās bažas netika uzskatītas par pamatotām, un tā apgalvojumu noraidīja.
(129)
Tika konstatēts, ka Indijas imports par dempinga cenām Savienības ražošanas nozarei bija nodarījis būtisku kaitējumu. Jāatgādina, ka Savienības ražošanas nozare nevarēja pilnībā gūt labumu no patēriņa pieauguma un ka finanšu situācija Savienības ražošanas nozarē joprojām bija nestabila.
(130)
Sagaidāms, ka antidempinga maksājumu noteikšana atjaunos godīgus tirdzniecības apstākļus Savienības tirgū, ļaujot Savienības ražošanas nozarei līdzīgā ražojuma cenas pielāgot ražošanas izmaksām.
(131)
Turklāt paredzams, ka pasākumu noteikšana ļaus Savienības ražošanas nozarei vismaz daļēji atgūt attiecīgajā periodā zaudēto tirgus daļu un labvēlīgi ietekmēs tās rentabilitāti un vispārējo finansiālo stāvokli. Pasākumu noteikšana dotu ražošanas nozarei iespēju uzturēt un turpmāk sekmēt centienus būt rentablai.
(132)
Ja pasākumus nenoteiktu, būtu sagaidāma turpmāka tirgus daļas zaudēšana un Savienības ražošanas nozares rentabilitātes pasliktināšanās.
(133)
Tāpēc provizoriski var secināt, ka antidempinga pasākumu noteikšana Indijas izcelsmes importam būtu Savienības ražošanas nozares interesēs.
7.3. Lietotāju intereses
(134)
Anketas nosūtīja deviņiem lietotājiem Savienībā. Tikai trīs atbildēja uz anketas jautājumiem, tādējādi veidojot 6 % no Indijas attiecīgā ražojuma kopējā importa IP. Lietotāji darbojas nozarēs, kas saistītas ar pārtikas pārstrādi, tostarp ēdināšanas uzņēmumu virtuvēm un ēdināšanas pakalpojumiem, sadzīves tehniku, automobiļu rūpniecību.
(135)
Vidēji iepirkumi no Indijas bija aptuveni 67 % apmērā no kopējiem attiecīgā ražojuma pirkumiem, un Indija bija tikai viena lietotāja ekskluzīvas piegādes avots. IP vidējais apgrozījuma procents saistībā ar attiecīgo ražojumu veidoja 54 % no lietotāju kopējā apgrozījuma.
(136)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka visu sadarbībā iesaistīto lietotāju, kas izmantoja attiecīgo ražojumu, vidējā rentabilitāte IP bija lielāka par 9 % no apgrozījuma.
(137)
Ierosināto pasākumu iespējamā ietekme tika novērtēta, pamatojoties uz atbildēm, ko lietotāji bija snieguši uz anketas jautājumiem, un pamatojoties uz attiecīgā ražojuma un līdzīgā ražojuma kopējo Savienības tirgu. Sliktākajā gadījumā, t. i., ja Savienības tirgū cenu pieaugumu nevarētu novirzīt uz izplatīšanas ķēdi un ja lietotāji turpinātu tādā pašā apjomā veikt iegādes no Indijas, maksājuma ietekmē lietotāju rentabilitāte samazinātos par apmēram 1,2 procentu punktiem.
(138)
Jāatzīmē, ka vienam lietotājam bija neitrāla nostāja attiecībā uz izmeklēšanu, jo tas uzskatīja, ka pasākumu noteikšanai nebūs būtiskas ietekmes uz tirgus cenām, jo potenciālo cenu pieaugumu absorbēs izplatītāji.
(139)
Cits lietotājs izteica bažas, ka, ja pasākumus noteiktu, tie ietekmētu arī konkrēta veida ražojumus, ko vairs neizgatavo Savienībā. Tomēr izmeklēšanā tika konstatēts, ka minētā lietotāja norādīto veidu ražojumi joprojām tiek izgatavoti Savienībā un ka pieprasījums pēc šāda veida nerūsējošā tērauda kategorijām nav būtisks. Turklāt jāatzīmē, ka Savienības ražotāji attiecīgajā periodā neražoja ar pilnu jaudu, un tādēļ, ja pieprasījums palielinātos, ražošanas apjoms varētu attiecīgi pieaugt.
(140)
Jāatzīmē, ka, tā kā attiecīgais ražojums ir standartizēts attiecībā uz nozari un izmantošanu, lietotāji varētu viegli mainīt piegādes avotus, ciktāl tas attiecas uz ražojuma kvalitāti vai cenu. Pasākumu noteikšanai nevajadzētu izslēgt iespēju, ka attiecīgo ražojumu importē no citām valstīm un pat no Indijas, ja ir novērsta dempinga radītā tirdzniecību kropļojošā ietekme.
(141)
Ņemot vērā iepriekš minēto, pat tad, ja Indijas importam noteiktie pasākumi dažus lietotājus varētu ietekmēt negatīvāk nekā citus, tiek uzskatīts, ka kopējā ietekme uz lietotājiem ir ierobežota.
7.4. Importētāju intereses
(142)
Nesaistīto importētāju sadarbība bija ierobežota. Deviņi importētāji sniedza atlases informāciju, bet sadarbojās tikai viens. Minētais uzņēmums veidoja 7 % no Indijas kopējā importa IP. Uzņēmums iebilst pret pasākumu noteikšanu, jo Indija ir vislielākais tā piegādātājs. Lai gan pasākumu noteikšana varētu negatīvi ietekmēt uzņēmuma rentabilitāti, jo pieaugtu izmaksas, importējošajam uzņēmumam būtu jāspēj izmaksu pieaugumu vismaz daļēji novirzīt uz pircējiem.
(143)
Turklāt importētāji varētu pārorientēties uz citiem avotiem, tostarp Savienības ražošanas nozari un citām eksportētājvalstīm.
(144)
Tādējādi tiek provizoriski secināts, ka antidempinga pasākumu piemērošanai nebūs būtiskas negatīvas ietekmes uz importētāju interesēm.
7.5. Secinājums par Savienības interesēm
(145)
Ņemot vērā iepriekš minēto, tiek provizoriski secināts, ka kopumā, pamatojoties uz pieejamo informāciju par Savienības interesēm, nav pārliecinošu iemeslu, kādēļ nenoteikt pasākumus attiecībā uz Indijas attiecīgā ražojuma importu.
(146)
Turklāt, ņemot vērā antidempinga pasākumu vispārējo ietekmi uz Savienības tirgu, to pozitīvā ietekme, jo īpaši uz Savienības ražošanas nozari, šķiet, atsver iespējamo negatīvo ietekmi uz citām ierobežotākām interešu grupām.
8. PRIEKŠLIKUMS PAR PAGAIDU ANTIDEMPINGA PASĀKUMIEM
(147)
Ņemot vērā secinājumus par dempingu, kaitējumu, cēloņsakarību un Savienības interesēm, būtu jānosaka pagaidu antidempinga pasākumi, lai novērstu turpmāku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, ko nodara imports par dempinga cenām.
8.1. Kaitējuma novēršanas līmenis
(148)
Šo pasākumu līmeņa noteikšanai ir ņemta vērā konstatētā dempinga starpība un maksājuma apmērs, kāds vajadzīgs Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma novēršanai.
(149)
Aprēķinot maksājuma apmēru, kāds vajadzīgs kaitējumu radošā dempinga ietekmes novēršanai, tika uzskatīts, ka pasākumiem jābūt tādiem, kuri ļauj Savienības ražošanas nozarei segt ražošanas izmaksas un gūt tādu peļņu pirms nodokļu samaksas, ko šāda veida ražošanas nozare šajā sektorā varētu pienācīgi gūt, pārdodot līdzīgo ražojumu Savienībā normālos konkurences apstākļos, t. i., ja nav importa par dempinga cenām.
(150)
Tāpēc kaitējuma novēršanas līmeni aprēķināja, pamatojoties uz salīdzinājumu starp vidējo svērto cenu importam par dempinga cenām, kā noteikts saistībā ar cenu samazinājuma aprēķināšanu 77. apsvērumā, un pamatojoties uz Savienības ražošanas nozares līdzīgā ražojuma cenu, kas nerada kaitējumu. Cenu, kas nerada kaitējumu, noteica, ražošanas izmaksām pieskaitot pienācīgas peļņas līmeni. Mērķa peļņas norma tika provizoriski noteikta 5 % apmērā, kā minēts 95. apsvērumā.
(151)
Minētā salīdzinājuma rezultātā iegūto starpību izteica procentos no vidējās kopējās CIF importa cenas, sk. 154. apsvērumu.
8.2. Pagaidu pasākumi
(152)
Ņemot vērā iepriekš minēto, tiek uzskatīts, ka saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu pagaidu antidempinga maksājumi konkrētu Indijas izcelsmes nerūsējošā tērauda stiepļu importam būtu jānosaka mazāko dempinga un kaitējuma starpību apmērā, ievērojot noteikumu par mazāko maksājumu.
(153)
Attiecībā uz vienlaikus notiekošo antisubsidēšanas izmeklēšanu jāatgādina, ka saskaņā ar pamatregulas 14. panta 1. punktu un 24. panta 1. punkta otro daļu Padomes 2009. gada 11. jūnija Regulā (EK) Nr. 597/2009 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (5), nevienam ražojumam nepiemēro gan antidempinga, gan kompensācijas maksājumus, kas attiecas uz vienu un to pašu situāciju, kura izriet no dempinga un no eksporta subsidēšanas. Visas subsīdiju shēmas, kas minētas pagaidu antisubsidēšanas regulā (6), attiecas uz eksporta subsidēšanu. Tāpēc attiecīgās pagaidu antidempinga maksājumu likmes ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, attiecīgi pielāgo.
(154)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, pagaidu antidempinga maksājuma likmes ir noteiktas, salīdzinot kaitējuma starpību, dempinga starpību un kompensācijas maksājuma likmes. Līdz ar to ir ierosināti šādi antidempinga maksājumi.
(%)
Uzņēmums
Kaitējuma starpība
Dempinga starpība
Kompensācijas maksājuma likme
Pagaidu antidempinga maksājuma likme
Rajaraatna Metal Industries
17,2
32,3
4,3
12,9
Venus group
26,1
30,4
3,2
22,9
Viraj Profiles
32,1
24,4
0,0
24,4
Izlasē neiekļautie uzņēmumi, kuri sadarbojās
24,0
28,0
3,8
20,2
Visi pārējie uzņēmumi
32,1
32,3
4,3
27,8
(155)
Atsevišķas uzņēmumu antidempinga maksājuma likmes, kas norādītas šajā regulā, tika noteiktas, pamatojoties uz šīs izmeklēšanas konstatējumiem. Tāpēc tās atspoguļo izmeklēšanas gaitā konstatēto stāvokli attiecībā uz šiem uzņēmumiem. Līdz ar to minētās maksājumu likmes (pretēji valsts mēroga maksājumam, ko piemēro “visiem pārējiem uzņēmumiem”) piemēro tikai to attiecīgo ražojumu importam, kuru izcelsme ir Indijā un kurus ražojuši šie uzņēmumi - tātad minētās konkrētās juridiskās personas. Šīs likmes nevar piemērot tāda uzņēmuma importētajam attiecīgajam ražojumam, kas nav īpaši minēts šīs regulas rezolutīvajā daļā ar norādītu nosaukumu un adresi, ieskaitot uzņēmumus, kuri saistīti ar īpaši minētajiem uzņēmumiem, un uz tiem attiecas “visiem pārējiem uzņēmumiem” piemērojamā maksājuma likme.
(156)
Prasība piemērot uzņēmumam minētās atsevišķās antidempinga maksājuma likmes (piemēram, pēc izmaiņām uzņēmuma nosaukumā vai jaunu ražošanas vai tirdzniecības uzņēmumu darbības sākšanas) nekavējoties jāadresē Komisijai (7), sniedzot visu attiecīgo informāciju, jo īpaši par tādām izmaiņām uzņēmuma darbībā attiecībā uz ražošanu, pārdošanu iekšzemes tirgū un pārdošanu eksportam, kas saistītas, piemēram, ar minēto nosaukuma maiņu vai minētajām izmaiņām ražošanas vai tirdzniecības uzņēmumos. Vajadzības gadījumā regulā tiks izdarīti attiecīgi grozījumi, atjauninot to uzņēmumu sarakstu, kam piemēro individuālās maksājuma likmes.
(157)
Lai nodrošinātu pareizu antidempinga maksājuma piemērošanu, atlikusī maksājuma likme jāpiemēro ne vien ražotājiem eksportētājiem, kuri nesadarbojās, bet arī ražotājiem, kuri IP neveica eksportu uz Savienību.
9. NOBEIGUMA NOTEIKUMI
(158)
Pienācīgas pārvaldības labad jānosaka termiņš, kurā ieinteresētās personas, kas paziņojumā par procedūras sākšanu noteiktajā termiņā ir pieteikušās, var rakstveidā paust savu viedokli un lūgt uzklausīšanu. Turklāt ir jānorāda, ka šīs regulas vajadzībām izdarītie konstatējumi attiecībā uz antidempinga maksājumu piemērošanu ir provizoriski un tos var pārskatīt, lai izdarītu galīgus konstatējumus,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
1. Ar šo nosaka pagaidu antidempinga maksājumu tādas nerūsējošā tērauda stieples importam:
-
ar niķeļa masas saturu 2,5 % vai vairāk, izņemot stiepli ar niķeļa masas saturu 28 % vai vairāk, bet ne vairāk kā 31 % un ar hroma masas saturu 20 % vai vairāk, bet ne vairāk kā 22 %,
-
ar niķeļa masas saturu mazāk par 2,5 %, izņemot stiepli ar hroma masas saturu 13 % vai vairāk, bet ne vairāk kā 25 % un ar alumīnija masas saturu 3,5 % vai vairāk, bet ne vairāk kā 6 %,
kuru pašlaik klasificē ar KN kodiem 7223 00 19 un 7223 00 99 un kuras izcelsme ir Indijā.
2. Pagaidu antidempinga maksājuma likmes, ko piemēro 1. punktā aprakstītā un turpmāk minētajos uzņēmumos izgatavotā ražojuma neto cenai ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļu nomaksas, ir šādas.
Uzņēmums
Maksājums (%)
Taric papildu kods
Raajratna, Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
12,9
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
22,9
B776
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
22,9
B777
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra
22,9
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai, Maharashtra
22,9
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maharashtra
24,4
B780
Pielikumā uzskaitītie uzņēmumi
20,2
B781
Visi pārējie uzņēmumi
27,8
B999
3. Par 1. punktā norādītā ražojuma laišanu brīvā apgrozībā Savienībā iemaksā drošības naudu, kas vienāda ar pagaidu maksājuma summu.
4. Ja nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
2. pants
1. Neskarot Regulas (EK) Nr. 1225/2009 20. pantu, ieinteresētās personas viena mēneša laikā pēc šīs regulas spēkā stāšanās dienas var pieprasīt, lai tām darītu zināmus būtiskos faktus un apsvērumus, uz kuru pamata pieņemta šī regula, kā arī var rakstveidā paziņot savu viedokli un lūgt mutvārdu uzklausīšanu Komisijā.
2. Atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1225/2009 21. panta 4. punktam attiecīgās personas viena mēneša laikā no šīs regulas spēkā stāšanās dienas var iesniegt piezīmes par šīs regulas piemērošanu.
3. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šīs regulas 1. pantu piemēro sešus mēnešus.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 3. maijā