ROZHODNUTÍ RADY 2012/712/SZBP
ze dne 19. listopadu 2012
o hodnotící konferenci Úmluvy o zákazu vývoje, výroby, hromadění zásob a použití chemických zbraní a o jejich zničení, konající se v roce 2013
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 a čl. 31 odst. 1 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 29. dubna 1997 vstoupila v platnost Úmluva o zákazu vývoje, výroby, hromadění zásob a použití chemických zbraní a o jejich zničení (dále jen „úmluva“). Cílem úmluvy je vyloučit celou kategorii zbraní hromadného ničení zákazem vývoje, výroby, získávání, hromadění zásob, uchovávání, převodu nebo používání chemických zbraní.
(2)
Unie považuje úmluvu za klíčovou složku mezinárodního rámce pro nešíření a odzbrojení a za jedinečný nástroj pro odzbrojení a nešíření, jehož integrita a důsledné uplatňování musí být plně zaručeny. Všechny členské státy Unie jsou stranami úmluvy.
(3)
Unie se rovněž domnívá, že úmluva se osvědčila jako velmi úspěšný nástroj vzhledem k tomu, že k ní přistoupily téměř všechny státy a státy vlastnící tyto zbraně již zničily velkou část svých zásob chemických zbraní. Prioritou Organizace pro zákaz chemických zbraní (OPCW) zřízené úmluvou je i nadále zničení chemických zbraní, zároveň se však objevují nové výzvy a hrozby, jimž musí OPCW přizpůsobit svou činnost, aby zachovala a uhájila integritu úmluvy.
(4)
Unie se rovněž domnívá, že pro činnost OPCW je přínosem její úzká a pravidelná spolupráce s občanskou společností, a to i během příprav na hodnotící konferenci a v jejím průběhu.
(5)
Dne 17. listopadu 2003 přijala Rada Evropské unie společný postoj 2003/805/SZBP o dosažení univerzality a posílení mnohostranných dohod v oblasti nešíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů (1). Podle uvedeného společného postoje je úmluva jednou z těchto mnohostranných dohod.
(6)
Dne 12. prosince 2003 přijala Evropská rada strategii EU proti šíření zbraní hromadného ničení, která znovu potvrzuje závazek Unie ve vztahu k systému mnohostranných dohod a mimo jiné zdůrazňuje zásadní úlohu úmluvy a OPCW při vytváření světa bez chemických zbraní.
(7)
Dne 28. dubna 2004 přijala Rada bezpečnosti OSN jednomyslně rezoluci 1540 (2004), v níž se znovu potvrzuje, že šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů představuje hrozbu pro mezinárodní mír a bezpečnost. Rada bezpečnosti OSN následně přijala rezoluce 1673 (2006), 1810 (2008) a 1977 (2011), v nichž jsou zopakovány cíle rezoluce 1540 (2004) a uvedeno, že Rada bezpečnosti OSN hodlá vyvíjet intenzivnější úsilí za účelem prosazování úplného provádění uvedené rezoluce. Uplatňování úmluvy a provádění rezoluce 1540 (2004) a následných souvisejících rezolucí se vzájemně posilují.
(8)
Dne 22. listopadu 2004 přijala Rada Evropské unie první společnou akci 2004/797/SZBP na podporu činnosti Organizace pro zákaz chemických zbraní (OPCW) v rámci provádění strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení (2). Po uvedené společné akci následovala společná akce Rady 2005/913/SZBP (3), přijatá dne 12. prosince 2005, společná akce Rady 2007/185/SZBP (4), přijatá dne 19. března 2007, rozhodnutí Rady 2009/569/SZBP (5), přijaté dne 27. července 2009, a rozhodnutí Rady 2012/166/SZBP (6), přijaté dne 23. března 2012.
(9)
Dne 8. září 2006 přijalo Valné shromáždění OSN globální strategii pro boj proti terorismu, v níž se členské státy OSN usnesly, že budou mimo jiné provádět veškeré rezoluce Rady bezpečnosti OSN týkající se mezinárodního terorismu a při plnění svých úkolů plně spolupracovat s pomocnými orgány Rady bezpečnosti OSN působícími v oblasti boje proti terorismu. Ve strategii byla OPCW rovněž vyzvána, aby v rámci svého mandátu nadále usilovala o poskytování pomoci státům na vybudování kapacity, jíž se teroristům zabrání v přístupu k chemickým látkám, na zajištění zabezpečení souvisejících zařízení a na účinnou reakci v případě útoku za použití těchto materiálů.
(10)
Dne 2. prosince 2011 přijalo Valné shromáždění OSN konsenzem rezoluci o provádění úmluvy.
(11)
Vzhledem k nadcházející třetí hodnotící konferenci úmluvy, konající se v roce 2013 (dále jen „třetí hodnotící konference“), je vhodné vymezit přístup Unie, kterým se budou její členské státy na této konferenci řídit,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Cílem Evropské unie je posílit Úmluvu o zákazu vývoje, výroby, hromadění zásob a použití chemických zbraní a o jejich zničení a vycházet přitom z pokroku, jehož bylo dosud dosaženo v ničení deklarovaných zásob chemických zbraní a v předcházení jejich opětovnému výskytu, a to i posílením kontrolního režimu úmluvy, lepším prováděním na vnitrostátní úrovni, jakož i prostřednictvím úsilí o dosažení všeobecné platnosti.
2. Unie má za cíl posílit úmluvu i tím, že přizpůsobí provádění úmluvy měnícímu se bezpečnostnímu prostředí a vědecko-technickému pokroku a vyzdvihne, že třetí hodnotící konference by měla poskytnout politickou podporu a obecné vedení pro práci na budoucích prioritách OPCW, která má být vykonána v období mezi zasedáními.
3. Unie předloží na třetí hodnotící konferenci konkrétní návrhy na dosažení cílů stanovených v tomto článku.
Článek 2
Za účelem dosažení cíle stanoveného v článku 1 Unie:
a)
přispěje na třetí hodnotící konferenci k důkladnému hodnocení fungování úmluvy, přičemž zohlední zejména vědecko-technický pokrok, a rovněž přispěje k vybudování pevných základů, které umožní reagovat na výzvy, jimž bude úmluva čelit v budoucnosti;
b)
napomůže k dosažení konsenzu vedoucího k úspěšnému výsledku třetí hodnotící konference a bude prosazovat mimo jiné tyto zásadní otázky:
i)
potvrzení absolutního zákazu chemických zbraní, jak je stanoveno v kritériu obecného účelu,
-
potvrzením toho, že zákazy stanovené úmluvou se vztahují na jakoukoli toxickou chemickou látku, ledaže je určena k účelům, které čl. II odst. 9 nezakazuje, a druhy těchto látek a jejich množství jsou slučitelné s uvedeným účelem, čímž zohlední vědecko-technický pokrok od doby konání druhé hodnotící konference v roce 2008;
-
zdůrazněním povinnosti států, které jsou stranami úmluvy, zohlednit v jejich vnitrostátních prováděcích předpisech a v jejich správní praxi zaměřené na dodržování těchto předpisů kritérium obecného účelu;
ii)
kladení důrazu na to, aby státy, které jsou stranami úmluvy, plně a včas plnily veškeré povinnosti týkající se předkládání prohlášení podle článku III, zejména v souvislosti s chemickými zbraněmi, a to i včetně látek určených k potlačování nepokojů;
iii)
vypracování a provádění cílených a konkrétně zaměřených přístupů vedoucích k dosažení všeobecné platnosti úmluvy prostřednictvím technického sekretariátu úmluvy (dále jen „technický sekretariát“) a v úzké koordinaci a spolupráci se státy, které jsou stranami úmluvy, rovněž s ohledem na skutečnost, že alespoň jeden stát, který není stranou úmluvy (Sýrie), v červenci roku 2012 přiznal, že vlastní chemické zbraně;
iv)
opětovné potvrzení povinnosti států vlastnících chemické zbraně zničit tyto chemické zbraně a uznání dosavadního pokroku při odstraňování chemických zbraní, přičemž
-
vítá úsilí a pokrok států, které vlastní tyto zbraně, v souvislosti se zničením jejich deklarovaných zásob chemických zbraní a vyzdvižením skutečnosti, že jsme na dobré cestě k vytvoření světa bez chemických zbraní;
-
oceňuje úspěchy dosažené při řešení otázky konečných prodloužených lhůt pro zničení chemických zbraní státy vlastnícími tyto zbraně;
-
vyzývá státy vlastnících chemické zbraně, aby co nejdříve završily ničení svých zásob chemických zbraní v souladu s úmluvou a její kontrolní přílohou, jakož i s rozhodnutím šestnáctého zasedání konference smluvních stran týkajícím se otázky konečných prodloužených lhůt pro zničení zbývajících zásob;
-
opakuje, že je důležité, aby technický sekretariát systematicky kontroloval proces ničení, jak je stanoveno v úmluvě a její kontrolní příloze;
-
vyzdvihuje, že je třeba udržovat odborné znalosti a kapacitu pro řešení problematiky chemických zbraní, jakož i starých chemických zbraní a zanechaných chemických zbraní, a zároveň tyto znalosti a kapacity i nadále přizpůsobovat novému bezpečnostnímu prostředí;
v)
posílení kontrolního režimu, pokud jde o činnosti, jež úmluva nezakazuje, za účelem lepšího předcházení opětovnému výskytu chemických zbraní:
-
zdůrazněním povinnosti všech států, které jsou stranami úmluvy, podávat patřičná a včasná prohlášení podle článku VI;
-
prováděním v souladu s dohodnutými pokyny dostatečného množství kontrol podle článku VI s odpovídajícím zeměpisným pokrytím a četností;
-
posilováním významu inspekcí podle článku VI pro účely a cíle úmluvy a zajišťováním účinného výběru míst, mimo jiné i prostřednictvím vyhodnocení výsledků metodiky výběru dočasných „ostatních objektů na výrobu chemických látek“;
-
zlepšováním informačního základu pro průmyslové kontroly, mimo jiné vybízením technického sekretariátu, aby využíval již dostupné informace, včetně informací dobrovolně předložených státy, které jsou stranami úmluvy, a informací z předchozích inspekčních zpráv, jakož i z patřičných veřejně dostupných informací;
-
zdůrazňováním toho, že režimy chemických látek podle úmluvy (dále jen „režimy“) byly navrženy v první řadě pro účely uplatňování různých kontrolních opatření;
-
usilováním o zachování významu režimů s ohledem na vědecko-technický pokrok, mimo jiné posuzováním výhod pravidelného přezkumu režimů mezi hodnotícími konferencemi;
-
dalším prosazováním angažovanosti a spolupůsobení chemického průmyslu a podporováním úsilí vyvíjeného v tomto ohledu technickým sekretariátem;
-
zvážením dodatečných opatření zaměřených na kvalitu a účinnost procesu inspekcí, jako je patřičné zvýšení flexibility a zjednodušení způsobu provádění inspekcí;
-
zajištěním toho, aby byl technický sekretariát schopen během inspekcí průmyslu účinně odebírat vzorky a provádět analýzu;
vi)
neustálé zlepšování vnitrostátních prováděcích opatření a připomínání toho, že důsledné dodržování článku VII je zásadně důležitou podmínkou současné i budoucí účinnosti režimu úmluvy, a to i:
-
přijetím cíleného a konkrétně zaměřeného přístupu, na jehož základě jsou státy, které jsou stranami úmluvy a dosud úmluvu patřičně neprovedly, v tomto ohledu povzbuzovány a je jim poskytována pomoc;
-
nabídkou pomoci státům, které jsou stranami úmluvy a tuto pomoc potřebují; příkladem této pomoci jsou společné akce a rozhodnutí přijaté Radou Evropské unie na podporu činností OPCW;
-
posílením vnitrostátních kontrol vývozu a dovozu, které jsou zapotřebí k tomu, aby se zamezilo nabývání chemických zbraní, a zlepšením schopnosti OPCW napomáhat při zřizování vnitrostátních mechanismů kontroly mezinárodních převodů;
-
prováděním patřičných opatření zaměřených na posílení chemické bezpečnosti a zabezpečení;
-
prozkoumáním případné součinnosti mezi OPCW a dalšími příslušnými mezinárodními organizacemi, pokud jde o podporu při provádění a budování kapacit;
vii)
provádění ustanovení úmluvy týkajících se konzultací, spolupráce a zjišťování skutečností, zejména mechanismu pro inspekce na výzvu, který je i nadále funkčním a užitečným nástrojem kontrolního režimu OPCW, přičemž zdůrazňuje, že státy, které jsou stranami úmluvy, mají zákonné právo požádat o inspekci na výzvu bez předchozí konzultace, a vyzývá k požadovanému využívání mechanismu k objasnění a řešení veškerých otázek týkajících se případného nedodržování ustanovení úmluvy; zdůraznění toho, že v tomto ohledu je důležité, aby technický sekretariát udržoval a dále rozvíjel technické schopnosti a odborné znalosti za účelem provádění inspekcí na výzvu a byl v tomto směru připraven, a toho, že státy, které jsou stranami úmluvy, mají povinnost být neustále připraveny a schopny tyto inspekce přijímat;
viii)
neustálá zřetelná podpora činností OPCW v oblasti pomoci a ochrany, zejména udržování schopností a odborných zkušeností OPCW a posílení kapacity technického sekretariátu a států, které jsou stranami úmluvy, pokud jde o předcházení zneužití či útokům s použitím toxických chemických látek, reakci na ně a zmírnění jejich účinků, zejména:
-
vybízením všech států, které jsou stranami úmluvy, aby podávaly patřičná a včasná prohlášení podle článku X, jak vyžaduje úmluva, a vybízením států, které jsou stranami úmluvy, aby zvýšily nabídky pomoci;
-
zdůrazňováním toho, že je důležité, aby technický sekretariát udržoval své schopnosti a odborné zkušenosti, jakož i zachováním a dalším posílením připravenosti nezbytné k provádění vyšetřování údajného použití chemických zbraní;
-
vyzdvižením toho, že je důležité, aby OPCW neustále podporovala vnitrostátní programy ochrany a aby byla posílena schopnost OPCW zprostředkovávat nabídky odborných znalostí a pomoci;
-
vybízením OPCW, aby napomáhala státům při budování kapacit pro předcházení teroristickým útokům za použití chemických zbraní a pro zmírňování jejich účinků, mimo jiné prostřednictvím poradenství zaměřeného na zvyšování chemické bezpečnosti a zabezpečení;
-
vyzdvižením významu prohloubené spolupráce s regionálními a subregionálními organizacemi, mimo jiné i přispěním k mezinárodnímu úsilí o zřízení regionálních středisek excelence v oblasti pomoci a ochrany, a posouzením možnosti kombinace těchto prvků s úsilím vyvíjeným v rámci článku VII a XI, a to v souladu s rozhodnutím týkajícím se článku XI přijatým na šestnáctém zasedání konference států, které jsou stranami úmluvy;
-
posouzením způsobů, jak posílit schopnost OPCW řešit konfliktní a postkonfliktní situace zahrnující chemické zbraně;
-
požádáním technického sekretariátu, aby prohloubil spolupráci s dalšími příslušnými mezinárodními organizacemi, pokud jde o reakci na mimořádné události související s použitím či hrozbou použití chemických zbraní, mimo jiné v konfliktních a postkonfliktních situacích, a zejména spolupráci s OSN při vyšetřování případného použití chemických zbraní;
ix)
posílení mezinárodní spolupráce v souladu s úmluvou:
-
uvítáním konkrétních a praktických návrhů zohledňujících stávající iniciativy, jako jsou společné akce a rozhodnutí přijaté Radou Evropské unie, a zejména návrhů týkajících se otázek, jako je chemická bezpečnost a zabezpečení chemických látek a nakládání s nimi, v souladu s rozhodnutím týkajícím se článku XI, které bylo přijato na šestnáctém zasedání konference států, které jsou stranami úmluvy;
-
vybízením technického sekretariátu, aby poskytoval konkrétně zaměřenou a udržitelnou technickou pomoc státům, které jsou stranami úmluvy, při plnění jejich vnitrostátních povinností za účelem usnadnění prohloubené mezinárodní spolupráce v oblasti chemie;
-
vybízením technického sekretariátu, aby spolupracoval s dalšími organizacemi a vyhodnotil své programy, aby se zajistilo, že budou mít očekávaný dopad a že zdroje budou maximálně využity;
x)
posílení příspěvku OPCW k celosvětovému úsilí v oblasti boje proti terorismu:
-
pokračováním v činnosti v rámci otevřené pracovní skupiny OPCW pro terorismus a posílením této práce;
-
zdůrazněním důležitosti dodržování povinností podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1540 (2004), jakož i ostatních příslušných rezolucí OSN, a zejména vybízením k praktické spolupráci mezi OPCW a příslušnými organizacemi za účelem odvrácení nebezpečí, že chemické zbraně budou získány nebo použity pro účely terorismu, včetně možného přístupu teroristů k materiálům, zařízení a znalostem, které by mohly být použity při vývoji a výrobě chemických zbraní;
-
vyzdvižením toho, že je třeba usilovat o posílení celosvětové chemické bezpečnosti a zabezpečení a vnitrostátních kontrol mezinárodních převodů, a rovněž o poskytování pomoci státům, které jsou stranami úmluvy, při provádění praktických a cílených opatření, jež by zároveň mohla přispět k prohloubení spolupráce v oblasti mírového užití chemie i pomoci a ochrany.
Článek 3
Opatření přijatá Unií pro účely článku 2 zahrnují:
a)
v případě potřeby demarše:
i)
za účelem podpory všeobecného přistoupení k úmluvě;
ii)
za účelem podpory účinného vnitrostátního provádění úmluvy státy, které jsou stranami úmluvy;
iii)
s cílem naléhavě vyzvat státy, které jsou stranami úmluvy, aby podporovaly účinné a úplné hodnocení úmluvy a účastnily se jej, a znovu tak potvrdily svůj závazek vyplývající z této základní mezinárodní normy proti chemickým zbraním;
iv)
za účelem prosazení návrhů podle článku 2, jejichž cílem je další posílení úmluvy;
b)
prohlášení a pracovní dokumenty vypracované během příprav na třetí hodnotící konferenci a v jejím průběhu, které mají posoudit státy, které jsou stranami úmluvy.
Článek 4
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 19. listopadu 2012.
PADOMES LĒMUMS 2012/712/KĀDP
(2012. gada 19. novembris)
saistībā ar Ķīmisko ieroču izstrādes, ražošanas, glabāšanas un lietojuma aizliegšanas un to iznīcināšanas konvencijas (CWC) 2013. gada pārskatīšanas konferenci
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu un 31. panta 1. punktu,
tā kā:
(1)
Ķīmisko ieroču izstrādes, ražošanas, glabāšanas un lietojuma aizliegšanas un to iznīcināšanas konvencija (CWC) stājās spēkā 1997. gada 29. aprīlī. CWC nolūks ir pilnībā likvidēt veselu masu iznīcināšanas ieroču kategoriju, aizliedzot izstrādāt, ražot, iegādāties, glabāt, uzkrāt, nodot vai lietot ķīmiskos ieročus.
(2)
Eiropas Savienība uzskata CWC par būtisku sastāvdaļu ieroču neizplatīšanas un atbruņošanās sistēmā un par vienreizēju atbruņošanās un neizplatīšanas instrumentu, kura viengabalainība un precīza piemērošana jāgarantē pilnībā. Visas ES dalībvalstis ir CWC Puses.
(3)
Turklāt Savienība uzskata, ka CWC ir apliecinājusi sevi kā ļoti veiksmīgu instrumentu tādā ziņā, ka tai pievienojušās gandrīz visas valstis, savukārt tās valstis, kuru rīcībā ir ķīmiskie ieroči, jau ir iznīcinājušas lielu daļu no saviem ķīmisko ieroču krājumiem. Tajā pašā laikā, lai gan Ķīmisko ieroču aizlieguma organizācijai (OPCW) ieroču iznīcināšana joprojām ir prioritāte, ir parādījušās jaunas problēmas un apdraudējumi, kam OPCW jāpielāgojas, lai saglabātu un aizsargātu CWC viengabalainību.
(4)
Savienība arī uzskata, ka regulāra OPCW cieša iesaiste ar pilsonisko sabiedrību, tostarp gatavojoties pārskatīšanas konferencei un tās laikā, ir noderīga OPCW darbā.
(5)
Eiropas Savienības Padome 2003. gada 17. novembrī pieņēma Kopējo nostāju 2003/805/KĀDP par daudzpusēju nolīgumu masveida iznīcināšanas ieroču neizplatīšanas un ieroču nogādes līdzekļu jomā vispārināšanu un pastiprināšanu (1). Saskaņā ar minēto kopējo nostāju CWC ir iekļauta kā viens no minētajiem daudzpusējiem nolīgumiem.
(6)
Eiropadome 2003. gada 12. decembrī pieņēma ES stratēģiju masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas novēršanai, kurā atkārtoti apstiprināts Savienības atbalsts daudzpusējai nolīgumu sistēmai un inter alia uzsvērta CWC un OPCW svarīgā nozīme, lai pasauli atbrīvotu no ķīmiskajiem ieročiem.
(7)
Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padome 2004. gada 28. aprīlī vienbalsīgi pieņēma Rezolūciju 1540 (2004), kurā atkārtoti apliecināts, ka masu iznīcināšanas ieroču un to nogādes līdzekļu izplatīšana ir drauds starptautiskajam mieram un drošībai. Pēc tam Drošības padome pieņēma Rezolūcijas 1673 (2006), 1810 (2008) un 1977 (2011), kurās atkārtoti pausti Rezolūcijas 1540 (2004) mērķi un apliecināta Drošības padomes ieinteresētība pastiprināt centienus, lai veicinātu minētās rezolūcijas pilnīgu īstenošanu. CWC īstenošana un Rezolūcijas 1540 (2004), kā arī vēlāko saistīto rezolūciju īstenošana savstarpēji papildina cita citu.
(8)
Eiropas Savienības Padome 2004. gada 22. novembrī pieņēma pirmo Vienoto rīcību 2004/797/KĀDP par atbalstu OPCW darbībām, īstenojot ES Stratēģiju masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas novēršanai (2). Minētajai vienotajai rīcībai sekoja Padomes Vienotā rīcība 2005/913/KĀDP (3), kas pieņemta 2005. gada 12. decembrī, Padomes Vienotā rīcība 2007/185/KĀDP (4), kas pieņemta 2007. gada 19. martā, Padomes Lēmums 2009/569/KĀDP (5), kas pieņemts 2009. gada 27. jūlijā, un Padomes Lēmums 2012/166/KĀDP (6), kas pieņemts 2012. gada 23. martā.
(9)
ANO Ģenerālā asambleja 2006. gada 8. septembrī pieņēma Vispārējo terorisma apkarošanas stratēģiju, kurā ANO dalībvalstis apņēmās inter alia īstenot visas ANO Drošības padomes rezolūcijas, kas saistītas ar starptautisko terorismu, un, veicot savus uzdevumus, pilnībā sadarboties ar Drošības padomei pakļautajām terorisma apkarošanas struktūrām. Stratēģijā arī OPCW mudināta turpināt centienus atbilstoši savām pilnvarām palīdzēt valstīm spēju veidošanā, lai nepieļautu, ka teroristi varētu piekļūt ķīmiskām izejvielām, nodrošinot ar tām saistītu iekārtu drošību, un lai varētu efektīvi rīkoties gadījumā, ja notiek uzbrukums, kurā izmanto šādas izejvielas.
(10)
ANO Ģenerālā asambleja 2011. gada 2. decembrī vienbalsīgi pieņēma rezolūciju par CWC īstenošanu.
(11)
Sakarā ar trešo CWC pārskatīšanas konferenci (“trešā pārskatīšanas konference”), kas paredzēta 2013. gadā, ir lietderīgi noteikt Savienības pieeju, kas dotu pamatnostādnes tās dalībvalstu darbībai minētajā konferencē,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
1. Eiropas Savienības mērķis ir stiprināt Ķīmisko ieroču izstrādes, ražošanas, glabāšanas un lietojuma aizliegšanas un to iznīcināšanas konvenciju (CWC), balstoties uz līdz šim gūtajiem panākumiem deklarēto ķīmisko ieroču krājumu iznīcināšanā un nepieļaujot to atgriešanos apritē, inter alia stiprinot CWC pārbaudes režīmu, uzlabojot konvencijas īstenošanu valstu līmenī, kā arī cenšoties panākt konvencijas vispārēju piemērošanu.
2. Savienības mērķis ir stiprināt CWC, arī pielāgojot CWC īstenošanu, ņemot vērā mainīgo drošības vidi un zinātnes un tehnoloģijas attīstību un uzsverot, ka trešajai pārskatīšanas konferencei būtu jānodrošina politisks atbalsts un plašas norādes par darbu, kas jāveic laikposmā starp sanāksmēm, izstrādājot OPCW turpmākās prioritātes.
3. Lai sasniegtu šajā pantā noteikto mērķi, Savienība izvirza konkrētus priekšlikumus trešajā pārskatīšanas konferencē
2. pants
Lai sasniegtu 1. pantā minēto mērķi, Savienība:
a)
veicina pilnīgu CWC darbības pārskatīšanu trešajā pārskatīšanas konferencē, it īpaši ņemot vērā zinātnes un tehnoloģijas attīstību, kā arī veidojot stabilu pamatu tam, lai risinātu problēmas, kas CWC gaida nākotnē;
b)
palīdz panākt vienprātību trešās pārskatīšanas konferences veiksmīgam iznākumam un inter alia atbalsta šādus būtiskus jautājumus:
i)
atkārtoti apstiprināt ķīmisko ieroču aizlieguma visaptverošo būtību, kas noteikta vispārējā mērķa kritērijā:
-
vēlreiz apliecinot, ka CWC aizliegumi attiecas uz jebkuru toksisku ķīmisku vielu, izņemot tad, ja šāda ķīmiska viela paredzēta nolūkiem, kas nav aizliegti ar II panta 9. punktu, un tiktāl, kamēr ķīmisko vielu veidi un daudzumi atbilst šādam mērķim, un tādējādi ņemot vērā zinātnes un tehnoloģijas attīstību kopš 2008. gada otrās pārskatīšanas konferences,
-
uzsverot valstu, kas ir konvencijas Puses, pienākumu iekļaut vispārējā mērķa kritēriju valsts tiesību aktos, ar ko īsteno konvenciju, un administratīvajā īstenošanas praksē;
ii)
uzsverot, ka valstīm, kas ir konvencijas Puses, pilnībā un laicīgi jāīsteno visi deklarēšanas pienākumi saskaņā ar III pantu, īpaši tie, kuri ir saistīti ar ķīmiskajiem ieročiem, un tostarp arī vielas, kas paredzētas nekārtību novēršanai;
iii)
CWC Tehniskajam sekretariātam (“Tehniskais sekretariāts”) - izstrādāt un īstenot mērķtiecīgas, īpaši pielāgotas pieejas, lai panāktu CWC vispārēju piemērošanu, cieši koordinējot un sadarbojoties ar valstīm, kas ir konvencijas Puses, arī ņemot vērā apstākli, ka vismaz viena valsts, kas ir CWC Puse, proti, Sīrija, 2012. gada jūlijā atzina, ka tai ir ķīmiskie ieroči;
iv)
atkārtoti apliecināt valstu, kuru rīcībā ir ķīmiskie ieroči, pienākumu iznīcināt savus ķīmiskos ieročus un atzīt līdzšinējos panākumus ķīmisko ieroču iznīcināšanā:
-
paužot atzinību par valstu, kuru rīcībā ir ķīmiskie ieroči, veiktajiem centieniem iznīcināt deklarētos krājumus un uzsverot faktu, ka mēs esam ievērojami pavirzījušies uz priekšu savā ceļā uz tādu pasauli, kas būtu brīva no ķīmiskajiem ieročiem,
-
atzīstot, ka valstis, kuru rīcībā ir ķīmiskie ieroči, veiksmīgi risinājušas jautājumu par galīgo pagarināto termiņu ķīmisko ieroču iznīcināšanai,
-
aicinot valstis, kuru rīcībā ir ķīmiskie ieroči, pēc iespējas drīzāk pabeigt savu ķīmisko ieroču krājumu pilnīgu iznīcināšanu saskaņā ar CWC un tās pārbaudes pielikuma noteikumiem, kā arī saistībā ar valstu, kas ir konvencijas Puses, konferences sešpadsmitās sanāksmes lēmumu jautājumā par galīgo pagarināto termiņu atlikušo krājumu iznīcināšanai,
-
atgādinot to, cik svarīgi, lai Tehniskais sekretariāts sistemātiski pārbaudītu iznīcināšanu, kā noteikts CWC un tās pārbaudes pielikumā,
-
uzsverot, ka, lai gan būtu jāsaglabā speciālās zināšanas un spējas apieties ar novecojušiem ķīmiskajiem ieročiem un pamestiem ķīmiskajiem ieročiem, OPCW ir arī jāturpina pielāgoties jaunajai drošības videi;
v)
nostiprināt pārbaudes režīmu saistībā ar darbībām, kas saskaņā ar CWC nav aizliegtas, lai stiprinātu profilaksi, nepieļaujot ķīmisko ieroču atkārtotu iekļaušanu apritē:
-
uzsverot visu valstu, kas ir konvencijas Puses, pienākumu laicīgi iesniegt adekvātas deklarācijas saskaņā ar VI pantu,
-
veicot pietiekamu skaitu VI pantā paredzēto inspekciju, nodrošinot atbilstīgu ģeogrāfisku pārklājumu un biežumu, saskaņā ar pamatnostādnēm, par kurām panākta vienošanās,
-
palielinot VI pantā paredzēto inspekciju atbilstību CWC mērķim un uzdevumam un nodrošinot efektīvu objektu atlasi, tostarp izmantojot citu ķīmiskās ražošanas objektu atlases metodoloģijas vidusposma novērtējuma rezultātus,
-
uzlabojot informācijas bāzi rūpniecības objektu pārbaudei, inter alia mudinot Tehnisko sekretariātu izmantot informāciju, kas jau ir pieejama, tostarp informāciju, kuru brīvprātīgi ir iesniegušas valstis, kas ir konvencijas Puses, un informāciju no agrāko inspekciju ziņojumiem, kā arī piemērotu publiski pieejamu informāciju,
-
uzsverot, ka CWC ķīmisko vielu saraksti (“saraksti”) tika izstrādāti galvenokārt dažādu pārbaudes pasākumu piemērošanai,
-
strādājot, lai saglabātu sarakstu nozīmi, ņemot vērā zinātnes un tehnoloģijas attīstību, inter alia izskatot priekšrocības, ko dotu sarakstu regulāra pārskatīšana starp pārskatīšanas konferencēm,
-
arī turpmāk veicinot iesaisti un mijiedarbību ar ķīmisko rūpniecību un atbalstot Tehniskā sekretariāta minētajā virzienā vērstus centienus,
-
apsverot papildu kvalitātes un efektivitātes pasākumus inspekciju procesam, piemēram, atbilstīgi palielinot inspekciju veikšanas pielāgojamību un racionalizēšanu,
-
nodrošinot Tehniskā sekretariāta spējas rūpniecības objektu inspekciju laikā efektīvi vākt paraugus un veikt analīzes;
vi)
pastāvīgi uzlabot valstu īstenošanas pasākumus un atgādināt, ka VII panta pilnīga ievērošana ir būtisks apstāklis CWC režīma efektivitātei patlaban un nākotnē, tostarp:
-
pieņemt mērķtiecīgu un īpaši pielāgotu pieeju, mudinot tās valstis, konvencijas Puses, kuras vēl nav paguvušas adekvāti īstenot CWC, un palīdzot minētajām valstīm,
-
piedāvāt palīdzību valstīm, konvencijas Pusēm, kurām, kā liecina Eiropas Savienības Padomes pieņemtās vienotās rīcības un lēmumi, tas nepieciešams OPCW darbību atbalstam,
-
stiprināt valstu eksporta un importa kontroles mehānismus, kas ir nepieciešami, lai nepieļautu ķīmisko ieroču iegādi un lai uzlabotu OPCW spēju palīdzēt izveidot valstu mehānismus starptautiskas nodošanas kontrolei,
-
īstenot atbilstīgus pasākumus, lai uzlabotu ķīmisko drošumu un drošību,
-
izskatīt iespējamas sinerģijas starp OPCW un citām atbilstīgām starptautiskām organizācijām attiecībā uz īstenošanas atbalstu un spēju veidošanu;
vii)
īstenot CWC noteikumus par konsultācijām, sadarbību un apstākļu noskaidrošanu, jo īpaši mehānismu pārbaudēm uz aizdomu pamata, kas joprojām ir derīgs un izmantojams OPCW pārbaudes režīma instruments, uzsverot valstu, konvencijas Pušu, juridiskās tiesības bez iepriekšējas konsultēšanās pieprasīt pārbaudi uz aizdomu pamata un mudinot izmantot mehānismu, ja tas nepieciešams, lai precizētu vai noskaidrotu jebkādus jautājumus par varbūtējiem CWC pārkāpumiem; šajā sakarā uzsverot Tehniskā sekretariāta nozīmi, lai uzlabotu un tālāk attīstītu tehniskās iespējas, speciālās zināšanas un nepieciešamo sagatavotību, lai veiktu pārbaudes uz aizdomu pamata, kā arī valstu, konvencijas Pušu, pienākumu pastāvīgi būt gatavām un spēt uzņemt pārbaudes uz aizdomu pamata;
viii)
pastāvīgs, spēcīgs atbalsts OPCW darbībām saistībā ar palīdzību un aizsardzību, jo īpaši saglabājot OPCW spējas un speciālās zināšanas un veicinot Tehniskā sekretariāta un valstu, konvencijas Pušu, spējas novērst ar toksiskām ķīmiskām vielām saistītus nepareizas lietošanas gadījumus vai uzbrukumus, veikt atbildes pasākumus un samazināt šādu nepareizas lietošanas gadījumu vai uzbrukumu radītās sekas, it īpaši:
-
mudinot visas valstis, konvencijas Puses, laicīgi iesniegt adekvātas deklarācijas saskaņā ar X pantu, kas pieprasītas CWC, un mudinot valstis, konvencijas Puses, palielināt palīdzības piedāvājumus,
-
uzsverot, cik svarīgi Tehniskajam sekretariātam saglabāt savas spējas un speciālās zināšanas, kā arī saglabāt un turpmāk attīstīt vajadzīgo sagatavotību izmeklēt apgalvojumus par it kā notikušu ķīmisko vielu lietojumu,
-
uzsverot, ka ir svarīgi turpināt OPCW atbalstu valstu aizsardzības programmām un uzlabot OPCW spējas būt par starpnieku speciālo zināšanu un palīdzības piedāvājumu gadījumos,
-
mudinot OPCW palīdzēt valstīm veicināt spējas novērst teroristu uzbrukumus, kuros izmanto ķīmiskos ieročus, un mazināt šādu uzbrukumu radītās sekas, inter alia sniedzot padomus par ķīmiskā drošuma un drošības stiprināšanu,
-
uzsverot to, cik svarīga ir pastiprināta sadarbība ar reģionālām un apakšreģionālām organizācijām, tostarp piedaloties starptautiskos centienos izveidot reģionālus izcilības centrus palīdzībai un aizsardzībai un apsverot iespēju apvienot to ar centieniem saskaņā ar VII un XI pantu atbilstīgi lēmumam par XI pantu, ko pieņēmusi valstu, konvencijas Pušu, konferences sešpadsmitā sanāksme,
-
apsverot iespējas veicināt OPCW spējas rīkoties konfliktu un pēckonfliktu situācijās, kurās iesaistīti ķīmiskie ieroči,
-
pieprasot Tehniskajam sekretariātam stiprināt sadarbību ar citām attiecīgām starptautiskām organizācijām ārkārtas situācijās, kad jāreaģē uz ķīmisko ieroču lietojumu vai draudiem tos lietot, tostarp konfliktu un pēckonfliktu situācijās, īpaši attiecībā uz sadarbību ar ANO saistībā ar izmeklēšanu par iespējamu ķīmisko ieroču lietojumu;
ix)
veicināt starptautisko sadarbību saskaņā ar CWC:
-
atzinīgi vērtējot konkrētus un praktiskus priekšlikumus, kuros ņemtas vērā esošās ierosmes, kā ar piemēriem norādīts Eiropas Savienības Padomes pieņemtajās vienotajās rīcībās un lēmumos, jo īpaši priekšlikumos par tādiem jautājumiem kā ķīmiskais drošums un drošība un ķīmisko vielu pārvaldība saskaņā ar lēmumu par XI pantu, ko pieņēmusi valstu, konvencijas Pušu, konferences sešpadsmitā sanāksme,
-
mudinot Tehnisko sekretariātu palīdzēt valstīm, konvencijas Pusēm, īstenot valstu pienākumus, sniedzot īpaši pielāgotu un pastāvīgu tehnisko palīdzību, lai atvieglinātu pastiprinātu starptautisku sadarbību ķīmijas jomā,
-
mudinot Tehnisko sekretariātu strādāt sadarbībā ar citām organizācijām un izvērtēt savas programmas, lai nodrošinātu, ka tām būtu vēlamā ietekme un ka resursi tiktu palielināti;
x)
palielināt OPCW ieguldījumu pasaules pret terorismu vērstajos centienos:
-
turpinot un intensificējot darbu OPCW Adaptīvā terorisma apkarošanas darba grupā,
-
uzsverot pienākumu izpildi saistībā ar ANO Drošības padomes Rezolūciju 1540 (2004) un citām attiecīgām ANO rezolūcijām, jo īpaši aicinot uz praktisku sadarbību starp OPCW un attiecīgām organizācijām, lai novērstu draudus, ka ķīmiskos ieročus varētu iegūt vai izmantot terorisma nolūkos, novēršot arī iespējamu teroristu piekļūšanu materiāliem, iekārtām un zināšanām, kuras varētu izmantot ķīmisko ieroču izstrādei un ražošanai,
-
uzsverot, ka jāstrādā, lai stiprinātu ķīmisko drošumu un drošību pasaulē un valstu kontroli pār starptautisku nodošanu, tostarp palīdzot valstīm, konvencijas Pusēm, īstenot praktiskus un mērķtiecīgus pasākumus, kas vienlaikus varētu stiprināt sadarbību attiecībā uz ķīmijas izmantošanu miera mērķiem un attiecībā uz palīdzību un aizsardzību.
3. pants
Savienības rīcība saskaņā ar 2. pantā noteiktajiem mērķiem ietver šādas darbības:
a)
attiecīgos gadījumos - demaršus:
i)
lai veicinātu vispārēju pievienošanos CWC;
ii)
lai veicinātu efektīvu CWC īstenošanu valstīs, kas ir tās Puses;
iii)
lai mudinātu valstis, kas ir CWC Puses, atbalstīt efektīvu un pilnīgu tās pārskatīšanu un piedalīties tajā un tādējādi atgādinātu to saistības sakarā ar šo fundamentālo starptautisko normu pret ķīmiskajiem ieročiem;
iv)
lai atbalstītu 2. pantā izklāstītos priekšlikumus, kuru mērķis ir vēl vairāk nostiprināt CWC;
b)
paziņojumus un darba dokumentus, gatavojoties trešajai pārskatīšanas konferencei, kā arī konferences laikā valstu, konferences Pušu, ievērībai.
4. pants
Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
Briselē, 2012. gada 19. novembrī