PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/293
ze dne 24. února 2015
o zápisu názvu do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení (Liliputas (CHZO))
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 15 odst. 2 a čl. 52 odst. 3 písm. b) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Litvou předložená žádost o zápis názvu „Liliputas“ do rejstříku byla v souladu s čl. 50 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 1151/2012 zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie (2).
(2)
Podáním námitky ze dne 13. září 2013 a odůvodněným prohlášením o námitce ze dne 8. listopadu 2013 vzneslo Polsko podle čl. 51 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012 proti zápisu námitku. Námitka byla shledána přípustnou.
(3)
Dopisy ze dne 8. ledna 2014 vyzvala Komise zúčastněné strany, aby zahájily odpovídající konzultace v zájmu hledání vzájemné dohody v souladu s jejich vnitřními postupy.
(4)
Mezi Litvou a Polskem nebylo dosaženo dohody.
(5)
Vzhledem k tomu, že nebylo dosaženo dohody, by Komise měla přijmout rozhodnutí v souladu s postupem uvedeným v čl. 52 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 1151/2012.
(6)
V souladu s čl. 10 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1151/2012 namítající tvrdil, že zápis názvu „Liliputas“ jako chráněného zeměpisného označení do rejstříku ohrozí existenci částečně totožného názvu nebo ochranné známky nebo existenci produktů, které byly v souladu s právem uváděny na polský trh po dobu nejméně pěti let před datem zveřejnění žádosti o zápis názvu „Liliputas“ jako chráněného zeměpisného označení v Úředním věstníku Evropské unie dne 15. června 2013. Podle namítajícího by zápis do rejstříku ohrozil existenci produktu s názvem „Liliput“, což je polský sýr, který má podobné vlastnosti jako sýr „Liliputas“ a jehož název je názvu „Liliputas“ foneticky podobný.
(7)
Namítající tvrdí, že výraz „Liliput“ se v Polsku obvykle používá při označování produktů, které se vyznačují malou velikostí, přičemž je používán také v případě sýrů. Sýr nesoucí název „Liliput“ se v Polsku vyrábí a prodává v souladu s právem již od roku 1971. V podnikových standardech, technických pokynech a normách pro využití surovin je sýr „Liliput“ uváděn spolu s jinými druhy sýrů jako Gouda, Eidam a Ementál. Tento výraz pro polský sýr se u polských spotřebitelů zažil a nijak neodkazuje na litevský sýr. Je ho proto třeba považovat za druhový výraz pro druhový sýr v Polsku. Co se týče produktu, má polský sýr„Liliput“ vlastnosti, vzhled, a rozměry podobné litevskému sýru „Liliputas“. Závěrem namítající naznačuje, že „Liliput“ a „Liliputas“ jsou podobné produkty nesoucí druhové názvy. Zápis názvu „Liliputas“ jakožto chráněného zeměpisného označení by polským výrobcům zabránil uvádět jejich sýr „Liliput“ na trh, nebo jim minimálně znemožnil používat název „Liliput“ v případě sýru.
(8)
Namítající rovněž tvrdí, že produkt a název, které mají být zapsány do rejstříku, nesplňují požadavky čl. 5 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012. Podle zveřejněného jednotného dokumentu dostal sýr název „Liliputas“ kvůli svým rozměrům. Název „Liliputas“ tak nesděluje, že produkt pochází z určitého místa, ale stejně jako polský sýr „Liliput“ odkazuje pouze na malou velikost sýra. Kromě toho nelze vlastnosti produktu přičíst jeho zeměpisnému původu, ale pouze skutečnosti, že zraje v malých formátech. Dopad místní mikroskopické plísně Penicillium pallidum Smith na organoleptické vlastnosti sýru „Liliputas“ není prokázán. Skutečnost, že produkt byl vyroben v rámci státních norem SSSR (Svazu sovětských socialistických republik), by nadto potvrzovala, že mohl být vyráběn kdekoliv na území SSSR, a že neexistuje žádný specifický vztah s vymezenou zeměpisnou oblastí. Sýr „Liliputas“ by tudíž měl být považován za druhový produkt.
(9)
Několika polským výrobcům sýra byla poskytnuta ochrana pro ochranné známky obsahující výraz „Liliput“, např. do rejstříku zapsaným, slovním a obrazovým ochranným známkám „Cheesland Liliput“ a „Ser Liliput“ a používané slovní ochranné známce „Serenada Liliput“. Objem produkce polského sýru „Liliput“ je značný: 2 762 tun vyprodukovaných v roce 2013 v průmyslovém měřítku a uvedených na trh po celém Polsku ve 2 250 obchodech, přičemž 4,8 % produkce bylo vyvezeno na trh EU. Na 90 % výroby sýru „Liliput“ se vztahuje ochranná známka. Podle názoru namítajícího by zápisem názvu „Liliputas“ jakožto chráněného zeměpisného označení mohlo dojít k ohrožení existence takových ochranných známek.
(10)
I přes výše uvedená tvrzení předložená namítajícím je třeba název „Liliputas“ zapsat do rejstříku jako chráněné zeměpisné označení, a to z těchto důvodů.
(11)
Ačkoli používání názvu „Liliputas“ musí mít původ v malé velikosti sýru, na kterou odkazuje, je zřejmé, že po padesáti letech existence v Litvě již název neznamená tento odkaz na velikost, nýbrž si během této doby vytvořil silné spojení s oblastí produkce. V současné době je název „Liliputas“ v Litvě nepochybně spojován s ručně vyráběným polotvrdým fermentovaným sýrem z vesnice Belvederis, který je považován za vysoce kvalitní produkt. Litevští spotřebitelé si název nespojují s polským sýrem nebo se sýry standardní průmyslové produkce. I když tedy název neobsahuje odkaz na zeměpisnou oblast, je název „Liliputas“ v souladu s definicí v čl. 5 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012, která stanoví, že chráněným zeměpisným označením se rozumí název, který identifikuje produkt pocházející z určitého místa, regionu nebo země.
(12)
S ohledem na výše uvedené nelze výraz „Liliputas“ považovat za druhový název. Druhové názvy jsou názvy, kterým i přes jejich historickou svázanost s místem, kde byl produkt, na který odkazují, původně vyroben nebo uveden na trh, již tento odkaz na počáteční zeměpisný původ zcela chybí. V případě názvu „Liliputas“ je to přesně naopak. Původně neměl se svým zeměpisným původem nic do činění, ale nyní je se svou oblastí produkce úzce spjat.
(13)
Produkt má vlastnosti a pověst, které lze přičíst jeho zeměpisnému původu. Ačkoli se ve zveřejněném jednotném dokumentu uvádí, že sýr nese název „Liliputas“ z důvodu své velikosti, je zde upřesněno, že svoji typickou chuť a vůni sýr získává zráním v malých formátech prostřednictvím vnitřní mikroflóry a mikroskopické plísně Penicillium pallidum Smith, které se daří ve sklepích ve vymezené zeměpisné oblasti. Tato plíseň, která se vyskytuje ve sklepích ve vesnici Belvederis, je zdrojem kyseliny mléčné, čerstvé chutě a aromatu, jimž se vyznačuje sýr „Liliputas“. V oblasti panují zvláštní podmínky zaručující výskyt této plísně. K zachování a rozvoji této plísně kromě toho přispívá i skutečnost, že sýr se vyrábí ručně a nikoli průmyslově. Sýr „Liliputas“ se může pochlubit dobře doloženou a solidní pověstí coby chlouby mezi litevskými mléčnými výrobky, jehož produkce byla přesně popsána ve zveřejněném jednotném dokumentu.
(14)
Rozdíly mezi produkty „Liliputas“ a „Liliput“ jsou tudíž zcela zjevné. Sýr „Liliputas“ nelze považovat za druhový produkt.
(15)
K tvrzení, že „sýr Liliputas“ podléhal normám SSSR, a proto mohl být vyráběn kdekoli na území SSSR, je nutno poznamenat, že zařazení produktů pod tyto normy bylo v té době povinné. Kromě toho tato okolnost nutně neznamená, že se tento výrobek, jak je popsán v normě přiložené z iniciativy Litvy, vyráběl někde jinde. V každém případě obdržel v letech 1969 až 1979 řadu ocenění, značek jakosti a vyznamenání, přičemž se o něm vždy jasně hovořilo jako o litevském sýru vyráběném ve vesnici Belvederis.
(16)
Výraz „Liliput“ je foneticky podobný výrazu „Liliputas“, který má být zapsán do rejstříku. Původem obou názvů jsou malé rozměry sýra. Ačkoli je sýr „Liliputas“ produktem s výraznými vlastnostmi, jakostí a pověstí, kterými se odlišuje od jiných produktů, je mu sýr „Liliput“ některými svými vlastnostmi velmi podobný. Vzhledem k blízkosti názvů a podobnému vzhledu produktů by uplatňování ochrany podle článku 13 nařízení (EU) č. 1151/2012 mohlo vést k tomu, že v případě zápisu do rejstříku bude sýr „Liliputas“ polským výrobcům bránit v používání výrazu „Liliput“.
(17)
Je zřejmé, že záměrem použití výrazu „Liliput“ nebylo využít pověsti názvu „Liliputas“. Spotřebitelé nebyli nebo nemohli být uvedeni v omyl, pokud jde o skutečný původ produktů. Oba produkty se prodávají na dvou odlišných trzích, na nichž jsou dobře známy a kde nelze hovořit o možnosti jejich záměny. Z těchto důvodů a protože bylo prokázáno, že označení „Liliput“ bylo v souladu s právem používáno nepřetržitě a řádně po dobu nejméně dvaceti pěti let před podáním žádosti o zápis označení „Liliputas“ Komisi, by v zájmu spravedlnosti a tradičního užívání mělo být uděleno maximální přechodné období uvedené v čl. 15 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012.
(18)
Tento závěr nutně neznamená, že používání výrazu „Liliput“ je neoprávněné. Jestliže může být podle čl. 41 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012, s přihlédnutím ke všem relevantním činitelům, zejména ke stávající situaci v oblastech spotřeby a k příslušným vnitrostátním právním aktům nebo právním aktům Unie, určeno, že výraz „Liliput“ zdruhověl, neměl by mít zápis názvu „Liliputas“ vliv na užívání názvu „Liliput“.
(19)
Pokud jde o ochranné známky obsahující výraz „Liliput“, o jejichž zápis bylo zažádáno, jež jsou zapsány nebo zavedeny používáním v dobré víře na území Unie přede dnem podání žádosti o zápis výrazu „Liliputas“ jako chráněného zeměpisného označení podle čl. 14 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012, mohou být pro daný produkt tyto ochranné známky nadále používány a obnovovány za předpokladu, že jsou splněny obecné požadavky stanovené právními předpisy pro ochranné známky.
(20)
Na základě výše uvedených skutečností by tedy název „Liliputas“ měl být zapsán do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení.
(21)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro politiku jakosti zemědělských produktů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Název „Liliputas“ (CHZO) je zapsán do rejstříku.
Název uvedený v prvním pododstavci označuje produkt třídy 1.3. Sýry z přílohy XI prováděcího nařízení Komise (EU) č. 668/2014 (3).
Článek 2
Výraz „Liliput“ může být používán k označení sýra, který neodpovídá specifikaci uvedené pro produkt „Liliputas“, po dobu 15 let ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 24. února 2015.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2015/293
(2015. gada 24. februāris)
par nosaukuma ierakstīšanu Aizsargāto cilmes vietas nosaukumu un aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrā (Liliputas (AĢIN))
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 21. novembra Regulu (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām (1) un jo īpaši tās 15. panta 2. punktu un 52. panta 3. punkta b) apakšpunktu,
tā kā:
(1)
Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Lietuvas pieteikums, kurā lūgts reģistrēt nosaukumu Liliputas, ir publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (2).
(2)
Ar 2013. gada 13. septembra paziņojumu par iebildumiem un 2013. gada 8. novembra pamatoto iebildumu paziņojumu Polija saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 51. panta 2. punktu iebilda pret šo reģistrēšanu. Iebildumi tika uzskatīti par pieņemamiem.
(3)
Ar 2014. gada 8. janvāra vēstulēm Komisija aicināja ieinteresētās personas uzsākt attiecīgas konsultācijas, lai panāktu vienošanos sešu mēnešu laikā saskaņā ar minēto personu iekšējām procedūrām.
(4)
Tomēr vienošanās starp Lietuvu un Poliju nav panākta.
(5)
Ņemot vērā to, ka vienošanās nav panākta, Komisijai būtu jāpieņem lēmums saskaņā ar procedūru, kas minēta Regulas (ES) Nr. 1151/2012 52. panta 3. punkta b) apakšpunktā.
(6)
Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 10. panta 1. punkta c) apakšpunktu iebildumu iesniedzējs apgalvoja, ka nosaukumu Liliputas reģistrējot kā aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi, tiktu apdraudēta tāda daļēji identiska nosaukuma, preču zīmju un produktu pastāvēšana, kas ir likumīgi Polijas tirgū ievērojami ilgāk nekā piecus gadus pirms dienas, kad pieteikums reģistrēt nosaukumu Liliputas kā aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi ir publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (2013. gada 15. jūnijs); saskaņā ar iebildumu iesniedzēju šī reģistrēšana varētu apdraudēt produkta ar nosaukumu Liliput pastāvēšanu; minētais produkts ir Polijas siers, kura īpašības ir līdzīgas siera Liliputas īpašībām un kura nosaukums ir fonētiski līdzīgs nosaukumam Liliputas.
(7)
Iebildumu iesniedzējs apgalvo, ka terminu Liliput Polijā parasti lieto gan attiecībā uz mazu izmēru produktiem, gan arī attiecībā uz sieru. Sieru ar nosaukumu Liliput Polijā likumīgi ražo un tirgo kopš 1971. gada. Uzņēmumu standartos, izejvielu izmantošanas tehniskajās instrukcijās un normās Liliput siers ir norādīts kopā ar citu šķirņu sieriem, piemēram, Gaudas, Edamas un Ementāles sieru. Šis termins, apzīmējot Polijas sieru, ir populārs Polijas patērētāju vidū, un tas nekādā veidā nav saistīts ar Lietuvas sieru. Līdz ar to tas ir jāuzskata par vispārīgu apzīmējumu, ko Polijā lieto attiecībā uz sieriem vispār. Attiecībā uz produktu Polijas Liliput īpašības, izskats un izmēri ir līdzīgi attiecīgajiem Lietuvas Liliputas siera parametriem. Visbeidzot, iebildumu iesniedzējs norāda, ka Liliput un Liliputas ir līdzīgi produkti ar vispārīgu nosaukumu. Tādēļ nosaukuma Liliputas reģistrēšana aizsargātas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes statusā varētu būt par kavēkli Polijas ražotājiem laist tirgū savu Liliput sieru vai, jebkurā gadījumā, izmantot vārdu Liliput attiecībā uz sieru.
(8)
Iebildumu iesniedzējs apgalvo arī, ka produkts un reģistrējamais nosaukums neatbilst Regulas (ES) Nr. 1151/2012 5. panta 2. punktā noteiktajām prasībām. Kā noteikts publicētajā vienotajā dokumentā, siers nosaukts par Liliputas tā nelielā izmēra pēc. Tādējādi nosaukums Liliputas nenorāda, ka ražojums ir no noteiktas vietas, bet līdzīgi Polijas Liliput sieram attiecas tikai uz siera mazo izmēru. Turklāt šā produkta īpašības nav saistāmas ar tā ģeogrāfisko izcelsmi, bet gan vienkārši izriet no tā nogatavināšanas nelielu rituļu veidā. Vietējās mikroskopiskās sēnes Penicillium pallidum Smith ietekme uz Liliputas organoleptiskajām īpašībām nav pierādīta. Turklāt fakts, ka produkts ir ražots saskaņā ar PSRS (Padomju Sociālistisko Republiku Savienības) valsts standartu, varētu būt par apstiprinājumu tam, ka to varēja ražot jebkurā PSRS vietā un ka tāpēc tam nav saiknes ar noteiktu ģeogrāfisko apgabalu. Visbeidzot, Liliputas būtu jāuzskata par ģenērisku produktu.
(9)
Vairākiem Polijas siera ražotājiem ir piešķirta to zīmolu aizsardzība, kuros ietilpst vārds Liliput, piemēram, reģistrētas vārdiskas un grafiskas preču zīmes Cheesland Liliput un Liliput ser, kā arī pieprasītā vārdiskā preču zīme Serenada Liliput. Polijas Liliput siera produkcijas apjoms ir ievērojams: 2013. gadā rūpnieciski saražotas 2 762 tonnas šādas produkcijas, un tā tirgota 2 250 veikalos visā Polijā, bet 4,8 % no šīs produkcijas eksportēti uz ES tirgu. Uz 90 % Liliput siera produkcijas attiecas preču zīme. Iebildumu iesniedzējs uzskata, ka nosaukuma Liliputas reģistrēšana par aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi varētu apdraudēt šādu preču zīmju pastāvēšanu.
(10)
Neraugoties uz iepriekš minētajiem apgalvojumiem, ko izteicis iebildumu iesniedzējs, nosaukumu Liliputas ir lietderīgi reģistrēt kā aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi šādu iemeslu dēļ.
(11)
Lai gan nosaukuma Liliputas izcelsmes pamatā ir bijis tā siera mazais izmērs, uz kuru tas attiecas, ir skaidrs, ka Lietuvā pusgadsimta laikā šis nosaukums ir zaudējis minēto atsauci uz tā izmēriem un līdztekus tam ir izveidojusies stabila saikne ar ražošanas apgabalu. Patlaban Lietuvā nosaukums Liliputas ir neapstrīdami saistīts ar rokām gatavotu puscietu un fermentētu augstas kvalitātes sieru, ko ražo Belvederis ciematā. Lietuvas patērētāju apziņā šā siera nosaukumam nav saistības ar Polijas sieru vai ar rūpniecībā ražotu standarta siera produkciju. Tādējādi, kaut arī tajā neietilpst ģeogrāfiskas atsauces, nosaukums Liliputas atbilst Regulas (ES) Nr. 1151/2012 5. panta 2. punktā sniegtajai definīcijai, kurā noteikts, ka aizsargāta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde ir nosaukums, kas identificē produktu, kura izcelsme ir reģionā vai valstī, vai konkrētā vietā.
(12)
Ņemot vērā iepriekš minēto, Liliputas nevar uzskatīt par sugasvārdu. Sugasvārdi ir tādi produktu nosaukumi, kas, lai gan attiecas uz vietu, reģionu vai valsti, kurā produkts ticis sākotnēji ražots vai pārdots, ir kļuvuši par produkta vispārpieņemtu nosaukumu un tagad ir pilnīgi zaudējuši saikni ar šādu sākotnējo ģeogrāfisko izcelsmi. Attiecībā uz Liliputas norises ir bijušas tieši pretējas. Sākotnēji tam nebija saiknes ar tā ģeogrāfisko izcelsmi, bet nu tas ir kļuvis cieši saistīts ar tā ražošanas apgabalu.
(13)
Produktam ir tāda reputācija un tam piemīt tādas īpašības, kas ir saistītas ar tā ģeogrāfisko izcelsmi. Lai gan publicētajā vienotajā dokumentā noteikts, ka siers nosaukts par Liliputas tā nelielā izmēra dēļ, tomēr ir precizēts, ka noteiktas garšas un smaržas īpašības tas iegūst, nogatavinoties nelielos cilindriskas formas rituļos, to masā iedarbojoties mikroflorai, bet uz tā virsas - mikroskopiskajai sēnei Penicillium pallidum Smith, kas aug un vairojas ģeogrāfiskā apgabala pagrabos. Šī sēne, kas ir raksturīga Belvederis ciemata pagrabiem, ir atbildīga par tādām pienskābes, svaigās garšas un aromāta īpašībām, kādas raksturīgas Liliputas sieram. Apgabalā valda specifiski apstākļi šīs sēnes izdzīvošanai. Turklāt tas, ka sieru gatavo ar rokām un bez mehanizācijas, veicina šīs pelējuma sēnes saglabāšanos un attīstību. Turklāt Liliputas ir laba dokumentācija un stabila reputācija kā galvenajam Lietuvas piena pārstrādes produktam, kas sīki aprakstīts publicētajā vienotajā dokumentā.
(14)
Tātad atšķirības starp Liliputas un Liliput ir pietiekami skaidras. Liliputas nevar uzskatīt par ģenērisku produktu.
(15)
Attiecībā uz apgalvojumu, ka sakarā ar to, ka uz šādu produktu attiecās PSRS standarti, Liliputas sieru Padomju Savienībā varēja ražot jebkur, jānorāda, ka produktu iekļaušana šādos standartos tajā laikā bija obligāta. Turklāt šis apstāklis nenozīmē, ka ražojums, kāds tas aprakstīts standartā, kurā tas iekļauts pēc Lietuvas iniciatīvas, būtu ticis gatavots citur. Jebkurā gadījumā no 1969. līdz 1979. gadam tas saņēmis daudz diplomu, kvalitātes zīmju un medaļu un šādi ticis atzīts kā Lietuvas siers, ko ražo Belvederis ciematā.
(16)
Termins Liliput patiesi ir fonētiski līdzīgs terminam Liliputas, kuru tiek lūgts reģistrēt. Abi vārdi cēlušies no siera mazā izmēra. Lai gan siers Liliputas ir produkts ar izteikti atšķirīgām īpašībām, kvalitāti un reputāciju, Liliput sieram ir aspekti, kas dara to līdzīgu Liliputas sieram. Tā kā abi nosaukumi ir līdzīgi un arī attiecīgie produkti pēc ārējā izskata ir līdzīgi, tad Regulas (ES) Nr. 1151/2012 13. pantā paredzētās aizsardzības piemērošana varētu radīt tādus apstākļus, kuros Liliputas siers, ja tā nosaukumu reģistrē, ir kavēklis Polijas siera ražotājiem lietot terminu Liliput.
(17)
Pierādījumi liecina, ka termins Liliput nav ticis lietots ar nolūku izmantot nosaukuma Liliputas reputāciju. Patērētāji nav un nebūtu tikuši maldināti par produkta patieso izcelsmi. Patiesībā abiem šiem produktiem ir divi atsevišķi tirgi, kuros tie ir labi pazīstami un pareizi identificēti. Šo iemeslu dēļ un tā kā ir ticis pierādīts, ka Liliput likumīga lietošana ir bijusi konsekventa un taisnīga vismaz 25 gadus pirms Liliputas reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas Komisijai, tad taisnīguma un tradicionālās izmantošanas interesēs būtu jāpiešķir maksimālais pārejas periods, kas paredzēts Regulas (ES) Nr. 1151/2012 15. panta 2. punktā.
(18)
Šis secinājums nenozīmē to, ka termina Liliput lietošana kļūs nelikumīga. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 41. panta 2. punktu, ja var konstatēt, ka, ņemot vērā visus būtiskos faktorus un jo īpaši esošo stāvokli patēriņa apgabalos un attiecīgos valsts vai Savienības tiesību aktus, Liliput ir kļuvis par sugasvārdu, šā nosaukuma izmantošanu nevarētu ietekmēt nosaukuma Liliputas reģistrācija.
(19)
Attiecībā uz zīmoliem, kuros ietilpst termins Liliput un kuri godprātīgi pieteikti, reģistrēti vai noteikti, iegājušies lietošanā Savienības teritorijā, pirms iesniegts pieteikums Liliputas reģistrēšanai par aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 14. panta 2. punktu, minētos zīmolus var turpināt lietot un atjaunot attiecībā uz konkrēto produktu ar nosacījumu, ka ir izpildītas vispārīgās prasības saskaņā ar tiesību aktiem par preču zīmēm.
(20)
Ņemot vērā iepriekš minēto, nosaukums Liliputas būtu jāiekļauj Aizsargāto cilmes vietu nosaukumu un aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrā.
(21)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Lauksaimniecības produktu kvalitātes politikas komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Nosaukumu Liliputas (AĢIN) ieraksta reģistrā.
Pirmajā daļā minētais nosaukums apzīmē produktu, kas pieder pie 1.3. grupas saskaņā ar Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 668/2014 (3) XI pielikumu.
2. pants
Terminu Liliput vēl 15 gadus no šīs regulas spēkā stāšanās dienas atļauts izmantot, lai apzīmētu sieru, kas neatbilst Liliputas specifikācijai.
3. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2015. gada 24. februārī