PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/501
ze dne 24. března 2015
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s členskými státy,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1. Zahájení řízení
(1)
Dne 26. června 2014 Evropská komise (dále jen „Komise“) zahájila antidumpingové šetření týkající se dovozu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a Tchaj-wanu (dále jen „dotčené země“) do Unie na základě článku 5 základního nařízení. V Úředním věstníku Evropské unie uveřejnila příslušné oznámení (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“).
(2)
Komise zahájila toto šetření na základě podnětu podaného dne 13. května 2014 sdružením Eurofer (dále jen „žadatel“) jménem výrobců plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli v Unii, kteří podali podnět. Žadatel představuje přibližně 50 % celkové výroby plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli v Unii. Podnět obsahoval důkazy o dumpingu uvedeného výrobku a výsledné podstatné újmě, které byly dostatečné k zahájení šetření.
(3)
Dne 14. srpna 2014 Komise zahájila antisubvenční šetření týkající se dovozu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli z ČLR do Unie a zahájila samostatné šetření. Oznámení o zahájení antisubvenčního řízení zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie (3).
1.2. Celní evidence
(4)
Na základě podnětu žadatele podporovaného požadovanými důkazy přijala Komise dne 15. prosince 2014 prováděcí nařízení (EU) č. 1331/2014 (4), kterým se zavádí celní evidence dovozu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z ČLR a Tchaj-wanu, a to počínaje dnem 17. prosince 2014.
1.3. Zúčastněné strany
(5)
V oznámení o zahájení řízení vyzvala Komise zúčastněné strany, aby ji za účelem účasti v šetření kontaktovaly. Kromě toho Komise o zahájení šetření výslovně informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a čínské a tchajwanské orgány, známé dovozce, dodavatele a uživatele, obchodníky, jakož i sdružení, o nichž je známo, že se jich šetření týká, a vyzvala je k účasti. Komise o zahájení šetření rovněž informovala výrobce ve Spojených státech amerických (dále jen „USA“) a Jihoafrické republice a vyzvala je k účasti. V oznámení o zahájení Komise zúčastněné strany informovala, že uvažuje o USA jako o třetí zemi s tržním hospodářstvím („srovnatelná země“) ve smyslu čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(6)
Zúčastněné strany měly příležitost vyjádřit se k zahájení šetření a požádat o slyšení u Komise a/nebo u úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
a) Výběr vzorku
(7)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že možná bude nutné vybrat vzorek zúčastněných stran v souladu s článkem 17 základního nařízení.
Výběr vzorku výrobců v Unii
(8)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že vybrala prozatímní vzorek výrobců v Unii. Komise vybrala vzorek na základě objemu výroby. Tento vzorek sestával ze čtyř výrobců v Unii. Výrobci v Unii vybraní do vzorku představovali přibližně 50 % objemu výroby. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k prozatímnímu vzorku vyjádřily. K prozatímnímu vzorku nebyly vzneseny žádné připomínky a prozatímní vzorek byl potvrzen. Vzorek je reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
Výběr vzorku dovozců
(9)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(10)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo třicet jedna dovozců, kteří nejsou ve spojení. V souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení Komise vybrala jako vzorek čtyři z nich na základě největšího objemu dovozu do Unie. V souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení byly se všemi známými dotčenými dovozci vedeny ohledně výběru vzorku konzultace.
(11)
Komise obdržela připomínky týkající se vlastnické struktury jednoho z vybraných dovozců. Zúčastněné strany tvrdily, že jeden dovozce by do vzorku neměl být zahrnut, protože je ve spojení s jedním výrobcem v Unii. Tento dovozce však nebyl ve spojení s žádnými výrobci v Unii během období šetření, nýbrž až následně. Kromě toho pojem „dovozce, který není ve spojení“, znamená, že daný dovozce není ve spojení s vyvážejícími výrobci. Dovozce, který není ve spojení, totiž může být ve spojení s výrobcem v Unii.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců na Tchaj-wanu
(12)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny vyvážející výrobce na Tchaj-wanu, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zástupce Tchaj-wanu při EU, aby našli a/nebo kontaktovali případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(13)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo celkem devět údajných vyvážejících výrobců. V souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř vývozců (z nichž tři jsou ve spojení) na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi konzultováni ohledně výběru vzorku. Nebyly vzneseny žádné připomínky.
(14)
Šetření ukázalo, že dvě společnosti zařazené do vzorku a dvě spolupracující společnosti nezařazené do vzorku nesplňují definici vyvážejícího výrobce, jelikož působí pouze jako střediska služeb a dotčený výrobek používají jako výrobní vstup. Bylo zjištěno, že tyto společnosti nemají zařízení pro válcování za tepla ani za studena a jejich přidaná hodnota je s ohledem na náklady jejich vstupů nevýznamná. Ve skutečnosti kupují a prodávají různé druhy dotčeného výrobku (viz 26. až 28. bod odůvodnění níže).
(15)
Jedna z těchto společností je však ve spojení s vyvážejícím výrobcem zařazeným do vzorku. Proto byla v šetření považována za součást uvedené skupiny společností. Po vyloučení společnosti, jež neodpovídala definici vyvážejícího výrobce, ze vzorku představuje zbytek vzorku nejméně zhruba 48 % celkového objemu vývozu z Tchaj-wanu do Unie a přibližně 80 % domácího prodeje na Tchaj-wanu. Vzorek byl tudíž stále reprezentativní.
(16)
Komise vyloučila z výpočtu všech individuálních dumpingových rozpětí a úrovně pro odstranění újmy ostatní tři společnosti. V důsledku toho nebyla pro tyto tři společnosti stanovena žádná celní sazba.
Individuální zjišťování
(17)
Jeden vyvážející výrobce z Tchaj-wanu požádal o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení a toto individuální zjišťování mu bylo přiznáno.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců v ČLR
(18)
Aby mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise všechny vyvážející výrobce v ČLR, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala orgány ČLR, aby našly a/nebo kontaktovaly případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(19)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo osm vyvážejících výrobců v ČLR. V souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení Komise vybrala vzorek čtyř společností ze dvou skupin na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi konzultováni ohledně výběru vzorku. Nebyly vzneseny žádné připomínky.
b) Formuláře žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství pro vyvážející výrobce v ČLR
(20)
Pro účely čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení zaslala Komise formuláře žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství všem spolupracujícím vyvážejícím výrobcům v ČLR zařazeným do vzorku a spolupracujícím vyvážejícím výrobcům nezařazeným do vzorku, kteří si přáli požádat o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení, známému sdružení vyvážejících výrobců a orgánům ČLR. Žádný z vyvážejících výrobců o zacházení jako v tržním hospodářství nepožádal.
c) Dotazník
(21)
Komise zaslala dotazníky čínským a tchajwanským vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, vyvážejícím výrobcům, kteří si přáli požádat o individuální zjišťování, výrobcům ve dvou potenciálních srovnatelných zemích, jakož i výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, dovozcům, kteří nejsou ve spojení, zařazeným do vzorku a rovněž uživatelům, kteří se přihlásili.
(22)
Na dotazník odpověděli čtyři čínští vyvážející výrobci zařazení do vzorku, čtyři tchajwanští vyvážející výrobci zařazení do vzorku (včetně dvou, kteří - jak se ukázalo - nebyli vyvážejícími výrobci), jeden tchajwanský vyvážející výrobce, který žádal o individuální zjišťování, dva výrobci v USA (srovnatelné zemi), čtyři výrobci v Unii zařazení do vzorku, čtyři dovozci, kteří nejsou ve spojení, zařazení do vzorku a šest uživatelů.
d) Inspekce na místě
(23)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení existence dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 16 základního nařízení se uskutečnily v prostorách těchto společností:
Výrobci v Unii
-
Acciai Speciali Terni S.P.A., Terni, Itálie
-
Acerinox Europa SAU, Palmones-Los Barrios a Madrid, Španělsko
-
Aperam Stainless Europe, La Plaine Saint Denis, Francie
Středisko služeb společnosti Acciai Speciali Terni S.P.A., které je ve spojení
-
Terninox, Ceriano Laghetto, Itálie
Žadatel
-
Eurofer, Brusel, Belgie
Vyvážející výrobci na Tchaj-wanu
-
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipei city
-
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsiung city
-
YC Inox Co., Ltd., Chang-Hua Hsien city
-
Yieh Mau Corporation, Kaohsiung city
-
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung city
Vyvážející výrobci v ČLR
-
Baosteel Stainless Co., Ltd, Šanghaj
-
Ningbo Baoxin Stainless Co., Ltd, Ningbo
-
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd, Taiyuan City
Dovozce v Unii, který je ve spojení s výrobcem
-
Baosteel Europe GmbH, Hamburk, Německo
(24)
Komise uspořádala slyšení, včetně slyšení u úředníka pro slyšení, s vyvážejícími výrobci, sdruženími a dovozci.
1.4. Období šetření a posuzované období
(25)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2013 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. Dotčený výrobek
(26)
Dotčeným výrobkem jsou ploché válcované výrobky z korozivzdorné oceli, dále již neupravené, pouze válcované za studena (úběrem za studena) pocházející z Číny a Tchaj-wanu, v současnosti kódů KN 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 a 7220 20 89 (dále jen „dotčený výrobek“).
(27)
Ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli mají širokou škálu použití, například při výrobě domácích spotřebičů (například vnitřních částí praček a myček nádobí), svařovaných trubek a zdravotnických prostředků, jakož i v odvětví zpracování potravin a v automobilovém průmyslu.
(28)
Šetřením bylo prokázáno, že různé druhy dotčeného výrobku mají stejné základní fyzické, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům.
2.2. Obdobný výrobek
(29)
Bylo zjištěno, že ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli vyráběné a prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie a ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli vyráběné a prodávané v dotčených zemích a ve srovnatelné zemi mají v podstatě stejné fyzické, chemické a technické vlastnosti a stejná základní použití jako ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli vyráběné v dotčených zemích a prodávané na vývoz do Unie. Proto jsou považovány za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
2.3. Tvrzení týkající se definice výrobku
(30)
Zúčastněné strany tvrdily, že některé typy výrobku (včetně úzkých a precizních pásků) by měly být vyloučeny z oblasti působnosti šetření, protože výrobci v Unii nemohou plně zásobovat těmito segmenty trhu. Výrobní odvětví Unie však poskytlo důkazy, že jsou těmito segmenty trhu skutečně schopni plně zásobovat.
(31)
Pokud jde o precizní pásky, strany dále tvrdily, že Generální ředitelství pro hospodářskou soutěž Evropské komise rozhodlo o vyloučení tohoto typu výrobku z příslušného výrobkového trhu, a to ve své analýze týkající se spojení podniků Outokumpu/INOXUM (5). Nicméně definice trhu ve věci týkající se spojení podniků se zaměřuje na nahraditelnost na straně poptávky a na straně nabídky. V případě antidumpingu je trh definován fyzickými vlastnostmi výrobku, který je předmětem šetření. Proto se v případě antidumpingu mohou typy výrobku lišit v některých parametrech (šířka, tolerance, mechanické vlastnosti). Kromě toho tento typ výrobku byl od samého počátku součástí šetření, jelikož výrobci precizních pásků v Unii byli kontaktováni při ověření postavení.
(32)
Komise proto tvrzení odmítla a rozsah definice výrobku, který je předmětem šetření, ponechala beze změny.
3. DUMPING
3.1. ČLR
3.1.1. Běžná hodnota
3.1.1.1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(33)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení Komise určí běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 1 až 6 uvedeného nařízení pro vyvážející výrobce v ČLR, kteří podali žádost a prokázali, že splňují kritéria uvedená v čl. 2 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení, a mohlo by jim být proto přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství.
(34)
Za účelem určení, zda jsou kritéria v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení splněna, si Komise vyžádala nezbytné informace tím, že požádala vyvážející výrobce o vyplnění formuláře žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství. Žádný z nich o zacházení jako v tržním hospodářství nepožádal.
3.1.1.2. Srovnatelná země
(35)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byla běžná hodnota pro vyvážející výrobce, jimž nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, určena na základě ceny nebo početně zjištěné hodnoty ve třetí zemi s tržním hospodářstvím. Pro tento účel bylo nutné vybrat srovnatelnou zemi.
(36)
V oznámení o zahájení Komise informovala zúčastněné strany, že jako o vhodné srovnatelné zemi uvažuje o USA, a vyzvala zúčastněné strany, aby se k tomu vyjádřily.
(37)
Komise kontaktovala řadu potenciálních srovnatelných zemích (Indii, Jižní Afriku, Jižní Koreu, Tchaj-wan a USA) a na základě obdržených informací požádala 32 známých výrobců obdobného výrobku v Jižní Africe, Jižní Koreji a USA o poskytnutí informací. O výrobcích v Indii neobdržela žádné informace, a Indie tudíž nemohla být považována za potenciální srovnatelnou zemi. Tchaj-wan je předmětem stejného šetření, a informace poskytnuté výrobci, jichž se šetření týkalo, byly tedy za tímto účelem zohledněny.
(38)
Pouze dva výrobci v USA odpověděli na dotazník pro výrobce ve srovnatelné zemi. Komise tedy musela vybrat mezi USA a Tchaj-wanem.
(39)
V USA existují alespoň čtyři velcí výrobci obdobného výrobku (tři jsou vertikálně integrovaní a jeden nikoli) a celková výroba a spotřeba jsou srovnatelné s ČLR. Na Tchaj-wanu existuje jedna velká vertikálně integrovaná skupina výrobců, která řídí trh bez ohledu na existenci několika malých neintegrovaných výrobců. Výrobní proces v USA je podobný jako na Tchaj-wanu a přinejmenším jako u některých vyvážejících výrobců v ČLR. Suroviny používané v USA a na Tchaj-wanu jsou v zásadě stejné. V USA existují antidumpingová cla namířená proti Japonsku, Jižní Koreji a Tchaj-wanu a na Tchaj-wanu cla namířená proti ČLR a Jižní Koreji. Nicméně dovoz obdobného výrobku do USA a na Tchaj-wan je významný a během období šetření představuje přibližně 17 %, resp. 37 % celkové spotřeby těchto států. Hlavními zeměmi vyvážejícími do USA jsou Mexiko, ČLR, Tchaj-wan, Francie, Finsko, Japonsko a Německo a na Tchaj-wan pak ČLR, Jižní Korea, Japonsko, Finsko a Vietnam.
(40)
S ohledem na tyto okolnosti jsou USA považovány za vhodnější srovnatelnou zemi ze dvou hlavních důvodů:
i)
zatímco trh v USA je velmi konkurenční, trh a ceny plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli na Tchaj-wanu se do značné míry řídí jednou skupinou společností,
ii)
domácí trh na Tchaj-wanu je podstatně menší než v ČLR a USA.
(41)
Zúčastněné strany nesouhlasily s použitím USA jako srovnatelné země především kvůli údajnému rozdílnému výrobnímu postupu a rozdílnému druhu surovin používaných při výrobě. Tvrdily, že v tomto ohledu bude Tchaj-wan, který je rovněž zahrnut do tohoto šetření, vhodnější srovnatelnou zemí než USA.
(42)
Komise v této fázi dospěla k závěru, že USA jsou vhodnou srovnatelnou zemí podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
3.1.1.3. Běžná hodnota (srovnatelná země)
(43)
Informace obdržené od spolupracujících výrobců ve srovnatelné zemi byly použity jako základ pro stanovení běžné hodnoty pro vyvážející výrobce, jimž nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(44)
Komise nejprve v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení zkoumala, zda je celkový objem domácího prodeje dvou spolupracujících výrobců ve srovnatelné zemi reprezentativní. Objem domácího prodeje je reprezentativní tehdy, když celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu představoval během období šetření alespoň 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku každého čínského vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku do Unie. Na základě tohoto kritéria byl celkový objem prodeje dvou spolupracujících výrobců obdobného výrobku na domácím trhu ve srovnatelné zemi reprezentativní.
(45)
Komise následně určila u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku typy výrobku prodávané na domácím trhu, které byly shodné nebo srovnatelné s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie.
(46)
Dále Komise stanovila podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu u každého typu výrobku během období šetření, aby mohla rozhodnout, zda pro účely výpočtu běžné hodnoty v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení použije skutečný domácí prodej.
(47)
Běžná hodnota je založena na skutečné ceně jednotlivých typů výrobku na domácím trhu bez ohledu na to, zda jejich prodej je, či není ziskový, pokud:
i)
objem prodeje typu výrobku, prodávaného za čistou prodejní cenu rovnou vypočteným výrobním nákladům nebo přesahující tyto náklady, představoval více než 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu výrobku a
ii)
vážená průměrná prodejní cena tohoto typu výrobku se rovná jednotkovým výrobním nákladům nebo je vyšší.
(48)
V takovém případě je běžná hodnota vážený průměr cen veškerého domácího prodeje tohoto typu výrobku během období šetření. Komise zohlednila veškeré transakce vykázané jako domácí prodej, neboť nebyl důvod pochybovat o tom, že byl určen k domácí spotřebě.
(49)
Běžná hodnota je skutečná domácí cena jednotlivých typů výrobku pouze v případě ziskového prodeje daných typů výrobku na domácím trhu během období šetření, pokud:
i)
objem ziskového prodeje typu výrobku tvoří nejvýše 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu nebo
ii)
vážená průměrná cena tohoto typu výrobku je nižší než jednotkové výrobní náklady.
3.1.2. Vývozní cena
(50)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku prodávali výrobek na vývoz do Unie buď přímo nezávislým odběratelům, nebo - v případě jednoho vyvážejícího výrobce - prostřednictvím společnosti ve spojení, která působila jako dovozce.
(51)
Jestliže vyvážející výrobci dotyčný výrobek prodávali na vývoz přímo nezávislým odběratelům v Unii, byla vývozní cena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení stanovena na základě cen skutečně zaplacených nebo splatných za dotčený výrobek prodávaný na vývoz do Unie.
(52)
Pokud vyvážející výrobce prodával dotčený výrobek na vývoz do Unie prostřednictvím společnosti ve spojení, která působila jako dovozce, byly vývozní ceny v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení stanoveny na základě cen, za které byl dovezený výrobek v Unii poprvé znovu prodán nezávislému odběrateli. V tomto případě byly provedeny úpravy cen o všechny náklady vzniklé mezi dovozem a dalším prodejem, včetně prodejních, režijních a správních nákladů, a o dosažený zisk.
3.1.3. Srovnání
(53)
Komise srovnala běžné hodnoty a vývozní ceny výrobců zařazených do vzorku na základě ceny ze závodu.
(54)
Pokud to odůvodňovala potřeba zajistit spravedlivé srovnání, upravila Komise v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení běžnou hodnotu a/nebo vývozní cenu o rozdíly, které mají vliv na cenu a srovnatelnost ceny. Byly provedeny úpravy s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a nakládku a vedlejší náklady, balení, úvěry, bankovní poplatky a provize.
3.1.4. Dumpingová rozpětí
(55)
U vyvážejících výrobců zařazených do vzorku Komise srovnávala váženou průměrnou běžnou hodnotu každého typu obdobného výrobku ve srovnatelné zemi (viz 43. až 49. bod odůvodnění výše) s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku podle čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(56)
Na tomto základě prozatímní vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento z ceny CIF (zahrnující náklady, pojištění a přepravu zboží) na hranice Unie před proclením představují:
Tabulka 1
Dumpingová rozpětí, ČLR
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
(%)
Baosteel Group: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
TISCO Group: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
(57)
U spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, vypočítala Komise vážené průměrné dumpingové rozpětí v souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo tudíž stanoveno na základě váženého průměru dumpingových rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku.
(58)
Na tomto základě činí prozatímní dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, 30,0 %.
(59)
U všech ostatních vyvážejících výrobců v dotčené zemi stanovila Komise dumpingové rozpětí na základě dostupných údajů v souladu s článkem 18 základního nařízení. Za tímto účelem Komise určila úroveň spolupráce vyvážejících výrobců. Úroveň spolupráce je objem vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie vyjádřený jako podíl na celkovém objemu vývozu - jak je uveden v dovozních statistikách Eurostatu - z dotčené země do Unie.
(60)
Úroveň spolupráce byla považována za vysokou a na tomto základě se Komise rozhodla použít pro určení dumpingového rozpětí pro zbývající podniky hodnotu té ze společností zařazených do vzorku, jejíž dumpingové rozpětí je nejvyšší.
(61)
Prozatímní dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením jsou následující:
Tabulka 2
Dumpingová rozpětí, ČLR
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
(%)
Baosteel Group: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
TISCO Group: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
Ostatní spolupracující společnosti
30,0
Všechny ostatní společnosti
34,9
3.2. Tchaj-wan
3.2.1. Běžná hodnota
(62)
Komise nejprve v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení zkoumala, zda je celkový objem domácího prodeje u každého vyvážejícího výrobce, který je předmětem šetření, reprezentativní. Za vyvážející výrobce, kteří jsou předmětem šetření, Komise považovala vyvážející výrobce zařazené do vzorku a jednoho vyvážejícího výrobce, jemuž bylo přiznáno individuální zjišťování. Objem domácího prodeje je reprezentativní tehdy, když celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu připadající na vyvážejícího výrobce představoval alespoň 5 % celkového objemu prodeje dotčeného výrobku vyváženého během období šetření do Unie.
(63)
Komise zjistila, že objem domácího prodeje vykázaný vyvážejícími výrobci, kteří jsou předmětem šetření, zahrnoval významné množství obdobného výrobku prodávaného distributorům, kteří jej dále vyváželi. Výpočet na základě dostupných údajů o výrobě od spolupracujících společností a statistik týkajících se dovozu a vývozu obdobného výrobku na Tchaj-wanu potvrdil, že domácí prodej vykázaný spolupracujícími vyvážejícími výrobci zahrnoval přibližně 50 % nepřímého prodeje na vývoz, který nebyl určen k domácí spotřebě.
(64)
Komise dále zjistila, že na domácím trhu na Tchaj-wanu existoval systém slev. Jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku vysvětlil, že tento systém byl vymyšlen s cílem poskytnout pobídku místním střediskům služeb (distributorům), která dále vyvážela jejich výrobky z oceli. Protože ceny stanovené na domácím trhu dvěma hlavními výrobci, včetně slev, jsou v širokém měřítku měsíčně sdělovány všem distributorům, bylo i při neexistenci slev poskytovaných jinými výrobci jejich odběratelům stanovování cen za zboží, jež končí na tuzemském trhu, i za dále vyvážené zboží značně ovlivněno tchajwanským systémem stanovování cen.
(65)
S ohledem na zjištění vyplývající z inspekcí na místě byli tři vyvážející výrobci požádáni, aby přezkoumali prodej, který vykázali pro domácí trh na Tchaj-wanu, a odstranili veškerý prodej, který nebyl určen k domácí spotřebě. Tito výrobci však pouze potvrdili, že neznali konečné místo určení obdobného výrobku, jejž prodávali svým zákazníkům.
(66)
Jak je vysvětleno výše v 63. bodě odůvodnění, a aby se zajistilo, že běžná hodnota se zakládala pouze na cenách stanovených pro domácí spotřebu, zaujala Komise k výpočtu prozatímního dumpingu konzervativní přístup a použila vykázaný prodej koncovým uživatelům na Tchaj-wanu. Komise považovala za koncové uživatele veškeré hospodářské subjekty, jež dále transformovaly obdobný výrobek na jiný výrobek, který již dále nebyl obdobným výrobkem. Z domácího prodeje byl vyloučen prodej distributorům nebo obchodníkům, protože Komise během šetření zjistila, že jeden z hlavních distributorů na Tchaj-wanu, který nakupoval velký objem obdobného výrobku, jejž jeho dodavatelé vykázali v rámci domácího prodeje, většinu takto zakoupeného objemu vyvážel.
(67)
Na základě tohoto kritéria byl celkový objem prodeje každého jednotlivého vyvážejícího výrobce obdobného výrobku, který je předmětem šetření, na domácím trhu reprezentativní.
(68)
Komise následně určila u vyvážejících výrobců, kteří jsou předmětem šetření, s reprezentativním domácím prodejem typy výrobku prodávané na domácím trhu, jež byly shodné nebo srovnatelné s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie.
(69)
Poté Komise prověřovala, zda jsou typy výrobku prodávané výrobci, kteří jsou předmětem šetření, na jejich domácím trhu ve srovnání s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie reprezentativní v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Objem domácího prodeje určitého typu výrobku je považován za reprezentativní tehdy, když celkový objem prodeje daného typu výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu představuje během období šetření alespoň 5 % celkového objemu prodeje shodného nebo srovnatelného typu výrobku vyváženého do Unie.
(70)
Dále Komise stanovila podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu u každého typu výrobku během období šetření, aby mohla rozhodnout, zda pro účely výpočtu běžné hodnoty v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení použije skutečný domácí prodej.
(71)
Běžná hodnota je založena na skutečné ceně jednotlivých typů výrobku na domácím trhu bez ohledu na to, zda jejich prodej je, či není ziskový, pokud:
i)
objem prodeje typu výrobku, prodávaného za čistou prodejní cenu rovnou vypočteným výrobním nákladům nebo přesahující tyto náklady, představoval více než 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu a
ii)
vážená průměrná prodejní cena tohoto typu výrobku se rovná jednotkovým výrobním nákladům nebo je vyšší.
(72)
V takovém případě je běžná hodnota vážený průměr cen veškerého domácího prodeje tohoto typu výrobku během období šetření.
(73)
Běžná hodnota je skutečná cena jednotlivých typů výrobku na domácím trhu pouze v případě ziskového prodeje daných typů výrobku na domácím trhu během období šetření, pokud:
i)
objem ziskového prodeje typu výrobku tvoří nejvýše 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu nebo
ii)
vážená průměrná cena tohoto typu výrobku je nižší než jednotkové výrobní náklady.
(74)
Analýza domácího prodeje ukázala, že u některých typů výrobku byl domácí prodej ziskový a že vážená průměrná prodejní cena byla vyšší než výrobní náklady. Proto byla běžná hodnota vypočtena jako vážený průměr cen veškerého prodeje na domácím trhu uskutečněného v období šetření (v případě, že byly splněny podmínky uvedené výše v 71. bodě odůvodnění), nebo jako vážený průměr pouze ziskového prodeje (v případě, že tyto podmínky splněny nebyly). Jelikož prodej některých typů obdobného výrobku byl nulový nebo nedostatečný, anebo v případech, kdy v běžném obchodním styku nebyl zjištěn žádný prodej, vypočítala Komise běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení.
(75)
Běžná hodnota byla vypočítána přidáním těchto položek k průměrným výrobním nákladům obdobného výrobku, jež vznikly vyvážejícím výrobcům, kteří jsou předmětem šetření, během období šetření:
i)
vážených průměrných prodejních, režijních a správních nákladů vynaložených během období šetření vyvážejícími výrobci, kteří jsou předmětem šetření, při domácím prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku a
ii)
váženého průměrného zisku dosaženého během období šetření vyvážejícími výrobci, kteří jsou předmětem šetření, při domácím prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku.
(76)
U jednoho z šetřených vyvážejících výrobců byly upraveny výrobní náklady. Jelikož značné množství vstupů používaných k výrobě obdobného výrobku bylo rovněž zajištěno prostřednictvím dodavatele ve spojení, nahradila Komise náklady na nákup těchto vstupů výrobními náklady vstupů šetřeného vyvážejícího výrobce.
(77)
U téhož vyvážejícího výrobce Komise rovněž zjistila, že byla dvakrát započtena úprava o hodnotu šrotu, protože množství vstupů přetvořených na konečné výrobky bylo vykázáno jako čisté množství bez šrotu. Komise proto zamítla odpočty hodnoty šrotu z výrobních nákladů konečného výrobku.
(78)
U typů výrobku, které se na domácím trhu neprodávají v reprezentativních množstvích, byly doplněny průměrné prodejní, režijní a správní náklady a zisk z běžných obchodních transakcí na domácím trhu pro tyto typy. U typů výrobku, které se na domácím trhu neprodávají vůbec, nebo jestliže nebyl zjištěn žádný prodej v běžném obchodním styku, byly doplněny vážené průměrné prodejní, režijní a správní náklady a zisk ze všech běžných obchodních transakcí na domácím trhu.
3.2.2. Vývozní cena
(79)
Šetření vyvážející výrobci prodávali dotčený výrobek na vývoz buď přímo nezávislým odběratelům v Unii, nebo prostřednictvím nezávislých distributorů na Tchaj-wanu. Vývozní cena byla proto stanovena na základě skutečně zaplacených nebo splatných cen v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
3.2.3. Srovnání
(80)
Komise srovnala běžné hodnoty a vývozní ceny šetřených vyvážejících výrobců na základě ceny ze závodu.
(81)
Pokud to odůvodňovala potřeba zajistit spravedlivé srovnání, upravila Komise v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení běžnou hodnotu a/nebo vývozní cenu o rozdíly, které mají vliv na cenu a srovnatelnost ceny. Byly provedeny úpravy s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a nakládku a vedlejší náklady, balení, úvěry, bankovní poplatky a provize.
(82)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku nepoužili směnné kurzy uvedené v antidumpingových dotaznících, které jim byly zaslány před inspekcí na místě. Komise tudíž přepočítala transakce s použitím směnných kurzů uvedených v dotaznících.
3.2.4. Dumpingová rozpětí
(83)
U vyvážejících výrobců, kteří jsou předmětem šetření, včetně dvou společností ve spojení zařazených do vzorku a jedné společnosti, jíž bylo přiznáno individuální zjišťování, Komise srovnávala váženou průměrnou běžnou hodnotu každého typu obdobného výrobku s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku podle čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(84)
Na tomto základě prozatímní vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením činí:
Tabulka 3
Dumpingová rozpětí, Tchaj-wan
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd. (individuální zjišťování)
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. a Yieh United Steel Corporation
10,9
(85)
Pro spolupracující vyvážející výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku, Komise vážené průměrné dumpingové rozpětí vypočetla v souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo tudíž stanoveno na základě rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku.
(86)
Na tomto základě činí prozatímní dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, 10,9 %.
(87)
U všech ostatních společností v dotčené zemi stanovila Komise v souladu s článkem 18 základního nařízení dumpingové rozpětí na základě dostupných údajů. Za tímto účelem Komise určila úroveň spolupráce. Úroveň spolupráce je objem vývozu spolupracujících společností do Unie vyjádřený jako podíl na celkovém objemu vývozu - jak je uveden v dovozních statistikách Eurostatu - z dotčené země do Unie.
(88)
Úroveň spolupráce byla v tomto případě považována za vysokou a na tomto základě se Komise rozhodla použít pro určení dumpingového rozpětí pro zbývající podniky úroveň té ze společností, jejíž dumpingové rozpětí je nejvyšší.
(89)
Prozatímní dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením jsou následující:
Tabulka 4
Dumpingová rozpětí, Tchaj-wan
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. a Yieh United Steel Corporation
10,9
Ostatní spolupracující společnosti
10,9
Všechny ostatní společnosti
12,0
4. ÚJMA
4.1. Definice výrobního odvětví Unie a výroby v Unii
(90)
Během období šetření vyrábělo obdobný výrobek v Unii devět známých výrobců. Tyto společnosti představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.
(91)
Celková výroba v Unii během období šetření byla stanovena na více než 3 miliony tun. Tento číselný údaj Komise stanovila na základě veškerých dostupných informací týkajících se výrobního odvětví Unie, například informací získaných od výrobců zařazených do vzorku a údajů uvedených v podnětu pro ostatní výrobce v Unii. Největší výrobce v Unii nespolupracoval, ani neměl proti podnětu výhrady. Při šetření spolupracovalo šest výrobců v Unii představujících přibližně 55 % prodeje a výroby v Unii. Jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění výše, do vzorku byli vybráni čtyři výrobci v Unii, kteří představují přibližně 50 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
(92)
Zúčastněné strany tvrdily, že jeden výrobce v Unii zařazený do vzorku by měl být vyloučen z definice výrobního odvětví Unie, neboť podstatné množství dotčeného výrobku dovážel. Dovoz uskutečňovaný tímto výrobcem v Unii z dotčených zemí však představoval méně než 5 % celkového dovozu dotčeného výrobku a méně než 2 % objemu jeho prodeje v Unii. Na tomto základě se má v této fázi za to, že tento výrobce v Unii byl součástí výrobního odvětví Unie.
(93)
Zúčastněné strany tvrdily, že nezahrnutí největšího výrobce v Unii do vzorku činí vzorek nereprezentativním. Jak již bylo uvedeno, čtyři výrobci v Unii zařazení do vzorku představují přibližně 50 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii. Komise tudíž dospěla k závěru, že vzorek je reprezentativní. V každém případě se tento největší výrobce nepřihlásil.
4.2. Spotřeba v Unii
(94)
Komise stanovila spotřebu v Unii na základě údajů o objemech prodeje vlastní produkce výrobního odvětví Unie shromážděných od výrobců zařazených do vzorku, údajů uvedených v podnětu pro ostatní výrobce v Unii a údajů o objemech dovozu na trh Unie získaných ze statistik Eurostatu.
(95)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 5
Spotřeba v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Spotřeba v Unii
3 161 737
3 250 977
3 256 438
3 300 127
Index
100
103
103
104
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku, podnět, Eurostat.
(96)
Spotřeba v Unii během posuzovaného období průběžně rostla o 4 %.
4.3. Dovoz z dotčených zemí
4.3.1. Souhrnné posouzení účinků dovozu z dotčených zemí
(97)
Komise zjišťovala, zda by dovoz dotčeného výrobku z dotčených zemí neměl být posouzen souhrnně v souladu s čl. 3 odst. 4 základního nařízení.
(98)
Dumpingové rozpětí stanovené s ohledem na dovoz z ČLR a Tchaj-wanu bylo vyšší než úroveň považovaná za nepatrnou podle čl. 9 odst. 3 základního nařízení. Objem dovozu z každé dotčené země nebyl zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení. Podíl na trhu během období šetření činil 5,1 % pro Tchaj-wan a 4,3 % pro ČLR.
(99)
Podmínky hospodářské soutěže mezi dumpingovým dovozem z ČLR a Tchaj-wanu a obdobným výrobkem byly podobné. Přesněji řečeno dovážené výrobky soutěžily spolu navzájem i s obdobným výrobkem vyráběným v Unii, neboť všechny výrobky splňují stejné celosvětové normy, a jsou tudíž vzájemně zaměnitelné. Rovněž jsou prodávány prostřednictvím stejných prodejních kanálů a podobným kategoriím odběratelů.
(100)
Tchajwanské sdružení odvětví železa a oceli (dále jen „TSIIA“) tvrdilo, že Komise by neměla souhrnně posuzovat účinky dumpingového dovozu z ČLR a Tchaj-wanu. Tvrdilo, že ačkoli ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli lze považovat za obdobné ve smyslu základního nařízení, nevztahují se na tchajwanský prodej na trhu Unie stejné podmínky hospodářské soutěže jako na čínský dovoz. Zejména by se měly lišit, pokud jde o třídy a jakost, přičemž tchajwanské výrobky dosahují vyšší jakosti.
(101)
Tvrzení týkající se různých tříd se vztahuje pouze na speciální výrobky, jež představují méně než 1 % dovozu. Kromě toho všechny výrobky (z EU, ČLR i Tchaj-wanu) splňují stejné celosvětové normy a nebyla předložena žádná tvrzení, jež by kvantifikovala rozdíly ve fyzických vlastnostech mezi obdobným výrobkem vyráběným v Unii a dováženým výrobkem, takže tento argument je neopodstatněný. Námitka byla proto zamítnuta.
(102)
Všechna kritéria stanovená v čl. 3 odst. 4 základního nařízení byla tudíž splněna a dovoz z ČLR a Tchaj-wanu byl pro účely stanovení újmy posouzen souhrnně.
4.3.2. Objem dovozu z dotčených zemí a jeho podíl na trhu
(103)
Objem dovozu stanovila Komise na základě údajů o objemu dovozu ze statistik Eurostatu. Podíl dovozu na trhu byl stanoven na stejném základě.
(104)
Dovoz z dotčených zemí do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka 6
Objem dovozu a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem dovozu z ČLR (tuny)
56 477
95 876
87 759
143 420
Index
100
170
155
254
Podíl na trhu (%)
1,8
2,9
2,7
4,3
Index
100
165
151
243
Objem dovozu z Tchaj-wanu (tuny)
127 664
173 968
132 392
169 097
Index
100
136
104
132
Podíl na trhu (%)
4,0
5,4
4,1
5,1
Index
100
133
101
127
Objem dovozu z dotčených zemí (tuny)
184 140
269 845
220 151
312 517
Index
100
147
120
170
Podíl na trhu (%)
5,8
8,3
6,8
9,5
Index
100
143
116
163
Zdroj: Eurostat.
(105)
Souhrnný dovoz z dotčených zemí vzrostl mezi rokem 2010 a obdobím šetření o 70 % ze 184 140 tun na 312 517 tun. Dovoz během celého posuzovaného období neustále rostl s výjimkou roku 2012, kdy byl objem dovozu vyšší než v roce 2010, ale pod úrovní roku 2011.
(106)
Souhrnný podíl na trhu se v posuzovaném období zvýšil o 63 % z 5,8 % na 9,5 %. Podobně jako objem dovozu během celého posuzovaného období neustále rostl i podíl na trhu, s výjimkou roku 2012.
4.3.3. Dovozní ceny u dovozu z dotčených zemí a cenové podbízení
(107)
Dovozní ceny stanovila Komise na základě údajů o hodnotě a objemu dovozu ze statistik Eurostatu. Cenové podbízení dovozu bylo stanoveno na základě odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku, vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a vyvážejícím výrobcem, jemuž bylo přiznáno individuální zjišťování, uvedenými v 17. bodě odůvodnění výše.
(108)
Vážená průměrná dovozní cena z dotčených zemí do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka 7
Dovozní ceny
2010
2011
2012
Období šetření
ČLR (EUR/tuna)
2 175
2 280
2 253
2 008
Index
100
105
104
92
Tchaj-wan (EUR/tuna)
2 268
2 414
2 143
1 897
Index
100
106
94
84
Dotčené země (EUR/tuna)
2 239
2 366
2 187
1 948
Index
100
106
98
87
Zdroj: Eurostat.
(109)
Dovozní ceny z ČLR a Tchaj-wanu nejprve mezi rokem 2010 a 2011 vzrostly o 6 procentních bodů. Následně poklesly o 19 procentních bodů a celkový pokles činil 13 %. Dovozní ceny z ČLR a Tchaj-wanu sledovaly obdobný trend, s výjimkou roku 2012, kdy byly zaznamenány stále poměrně vysoké ceny pro ČLR, ale již poměrně nízké ceny pro Tchaj-wan. U obou zemí ceny dále klesly mezi rokem 2012 a obdobím šetření.
(110)
Cenové podbízení během období šetření stanovila Komise srovnáním:
i)
váženého průměru prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku účtovaných odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, podle typu výrobku, upravených na úroveň ceny ze závodu, a
ii)
odpovídajících vážených průměrných cen jednotlivých typů výrobku z dovozu šetřených čínských a tchajwanských výrobců prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovených na základě cen CIF s příslušnou úpravou o náklady po dovozu.
(111)
Toto srovnání cen bylo provedeno podle typu výrobku u jednotlivých transakcí, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení slev, provizí a nákladů na dodání. Výsledek srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření. Ukázal, že vážený průměr rozpětí cenového podbízení u dovozu z dotčených zemí na trh Unie činil 9,6 % až 11,3 %.
(112)
Šetření ukázalo, že vyvážející výrobci prodávají téměř výhradně nezávislým distributorům nebo střediskům služeb pro ocelářský průmysl, zatímco výrobní odvětví Unie prodávalo distributorům, střediskům služeb pro ocelářský průmysl a konečným uživatelům. Z šetření nicméně nevyplynulo, že by tento rozdíl v obchodní úrovni měl dopad na ceny. Nezávislí distributoři a střediska služeb pro ocelářský průmysl naopak tvrdili, že jim výrobci v Unii neposkytují příznivější podmínky prodeje než uživatelům.
4.4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
4.4.1. Obecné poznámky
(113)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnovalo posouzení dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie v průběhu posuzovaného období.
(114)
Jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění výše, byl za účelem stanovení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku. Do vzorku byli zařazeni čtyři výrobci.
(115)
Pro účely stanovení újmy rozlišovala Komise mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise posoudila makroekonomické ukazatele na základě údajů získaných od výrobců zařazených do vzorku a u ostatních výrobců v Unii na základě údajů uvedených v podnětu. Údaje se týkaly všech výrobců v Unii. Mikroekonomické ukazatele posuzovala Komise na základě údajů obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Údaje se týkaly výrobců v Unii zařazených do vzorku. Oba soubory údajů byly shledány jako reprezentativní pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(116)
Makroekonomickými ukazateli jsou: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita a výše dumpingového rozpětí.
(117)
Mikroekonomickými ukazateli jsou: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, pracovní náklady, zásoby, výnosnost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost navýšit kapitál.
(118)
Zúčastněné strany tvrdily, že pro posouzení újmy by měly být namísto rozdělení ukazatelů na makroekonomické a mikroekonomické ukazatele soustavně používány údaje týkající se výrobců v Unii zařazených do vzorku. Tvrdily, že samostatná analýza makroekonomických a mikroekonomických ukazatelů byla předmětem manipulace ze strany žadatele, jelikož žadatel mohl ovlivňovat shromažďování údajů na makroekonomické úrovni, neboť rozhodnutí, zda určitý ukazatel byl makroekonomickým nebo mikroekonomickým ukazatelem, se zakládalo na dostupnosti informací.
(119)
Komise stanovila makroekonomické ukazatele a analyzovala je ve stavu zjištěném na úrovni Unie, a nikoli pouze na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku. Má se za to, že pokud jde o makroekonomické ukazatele, odrážejí úplné údaje za celé výrobní odvětví Unie, které zahrnují rovněž údaje od společností zařazených do vzorku, situaci během posuzovaného období lépe než údaje pouze za část tohoto odvětví.
(120)
Údaje poskytnuté žadatelem pro posouzení makroekonomických ukazatelů byly považovány za přesné a spolehlivé. Platnost údajů byla ověřena porovnáním s informacemi poskytnutými výrobci v Unii zařazenými do vzorku. Pro účely argumentace by analýza újmy soustavně používající pouze údaje poskytnuté výrobci v Unii zařazenými do vzorku ukázala makroekonomické ukazatele v nepříznivějším světle. Neexistovalo odůvodnění vedoucí k závěru, že by žadatel záměrně tajil informace s cílem manipulovat s analýzou újmy. Neexistuje tudíž důvod pro to, aby nebyl brán zřetel k informacím poskytnutým žadatelem, pokud jde o makroekonomické ukazatele. Tvrzení, že analýza všech ukazatelů újmy by se měla omezovat pouze na informace poskytnuté výrobci v Unii zařazenými do vzorku, proto nelze přijmout.
4.4.2. Makroekonomické ukazatele
4.4.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(121)
Celková výroba, výrobní kapacita (na úrovni válcování za studena) a využití kapacity v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 8
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
Období šetření
Objem výroby (v tunách)
3 195 908
3 159 359
3 222 857
3 036 688
Index
100
99
101
95
Výrobní kapacita (v tunách)
4 174 027
4 261 161
4 284 261
4 330 161
Index
100
102
103
104
Využití kapacity (%)
77
74
75
70
Index
100
97
98
92
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku, podnět.
(122)
Objem výroby byl v letech 2010 až 2012 konstantní. Mezi rokem 2012 a obdobím šetření se objem výroby výrazně snížil, a to o 6 procentních bodů, přičemž celkový pokles činil - navzdory stabilní poptávce - 5 %.
(123)
Výrobní kapacita v posuzovaném období současně mírně vzrostla o 4 %. Mírné zvýšení výrobní kapacity lze připsat lepšímu využívání strojů díky programům zaměřeným na zvýšení účinnosti, jež jsou ve výrobním odvětví Unie prováděny.
(124)
V důsledku toho se využití kapacity během posuzovaného období snížilo o 8 %. Je známo, že 100 % využití kapacity není v odvětví plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli dosažitelné ani dlouhodobě udržitelné. Nicméně využití kapacity ve výrobním odvětví Unie během posuzovaného období bylo daleko nižší než 90 % využití kapacity, které lze považovat za dosažitelnou a dlouhodobě udržitelnou úroveň výroby. Jelikož je kromě toho rozdíl mezi výrobní kapacitou a dlouhodobě udržitelnou úrovní výroby nepatrný, nemohl mít dopad na klesající trend zaznamenaný výrobním odvětvím Unie.
4.4.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(125)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 9
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem prodeje na trhu Unie (v tunách)
2 641 033
2 637 819
2 732 237
2 631 508
Index
100
100
103
100
Podíl na trhu (%)
84
81
84
80
Index
100
97
100
95
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku, podnět.
(126)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie byl během posuzovaného období stabilní, přičemž v roce 2012 byl mírně vyšší.
(127)
Vzhledem k tomu, že se spotřeba v Unii během posuzovaného období zvýšila, jak je uvedeno v 96. bodě odůvodnění výše, vedl poměrně stabilní objem prodeje ke snížení podílu výrobního odvětví Unie na trhu v průběhu posuzovaného období o 5 %. Podobně jako u objemu prodeje se rok 2012 jevil v pozitivnějším světle.
4.4.2.3. Růst
(128)
Jak bylo popsáno výše, v průběhu posuzovaného období byl objem prodeje výrobního odvětví Unie na rostoucím trhu poměrně stabilní. Současně výrazně vzrostl dovoz z dotčených zemí. V důsledku toho lze růst trhu v řádu přibližně 140 000 tun v průběhu posuzovaného období téměř výhradně připisovat dovozu z dotčených zemí, které během téhož období zvýšily jeho objem přibližně o 128 000 tun. Výrobní odvětví Unie proto vůbec nemohlo využívat růstu trhu.
4.4.2.4. Zaměstnanost a produktivita
(129)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 10
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
Období šetření
Počet zaměstnanců
13 223
12 978
12 471
11 820
Index
100
98
94
89
Produktivita (tuny/zaměstnanec)
242
235
258
257
Index
100
97
107
106
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku, podnět.
(130)
Počet zaměstnanců výrobního odvětví Unie se v roce 2011 snížil o 2 procentní body, v roce 2012 o další 4 procentní body a v období šetření ještě o dalších 5 procentních bodů, což jasně ukazovalo klesající tendenci. Racionalizace počtu zaměstnanců by mohla souviset s prováděním různých plánů na zvýšení účinnosti výrobci v Unii a se snížením objemu výroby.
(131)
Obecně se má za to, že odvětví plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli má vysoké nároky na kapitál. Nicméně počet zaměstnanců ve výrobním odvětví Unie je významný. Mzdové náklady jsou rovněž druhým nejdůležitějším nákladovým faktorem po surovinách a v průměru představují přibližně 10 % až 15 % celkových nákladů. Zaměstnanost je v tomto odvětví tudíž významným ukazatelem újmy.
(132)
Produktivita výrobního odvětví Unie v roce 2011 mírně klesla o 3 procentní body, poté v roce 2012 vzrostla o 10 procentních bodů a během období šetření opět klesla o 1 procentní bod. Celkově se v dotčeném období zvýšila o 6 procentních bodů z 242 tun na zaměstnance na 257 tun na zaměstnance, a to navzdory snížení počtu zaměstnanců, což svědčí o vyšší účinnosti.
4.4.2.5. Velikost dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(133)
Všechna dumpingová rozpětí byla podstatně vyšší než nepatrná. Vzhledem k objemu a cenám dovozu z dotčených zemí byl dopad rozsahu skutečných dumpingových rozpětí na výrobní odvětví Unie zásadní.
(134)
Jedná se o druhé antidumpingové šetření týkající se dotčeného výrobku. Dovoz téhož výrobku pocházejícího z ČLR, Jižní Koreje a Tchaj-wanu byl již předmětem šetření v letech 2008 až 2009 (6). Ačkoliv toto šetření nemělo za následek uložení antidumpingových opatření, byla na jeho základě již tehdy předběžně zjištěna existence dumpingu (7).
4.4.3. Mikroekonomické ukazatele
4.4.3.1. Ceny a faktory ovlivňující ceny
(135)
Vážený průměr jednotkových prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku účtovaných odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka 11
Prodejní ceny v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrná jednotková prodejní cena v Unii (EUR za tunu)
2 428
2 572
2 358
2 159
Index
100
106
97
89
Jednotkové výrobní náklady (v EUR za tunu)
2 247
2 345
2 149
1 939
Index
100
104
96
86
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(136)
Prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období snížily o 11 %. Zatímco v roce 2011 ceny vzrostly o 6 %, následně do konce posuzovaného období poklesly o 17 procentních bodů.
(137)
Jednotkové výrobní náklady u celkové výroby plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli (včetně zboží, jež bylo nakonec vyvezeno) do značné míry sledovaly trend prodejních cen a v průběhu posuzovaného období klesly o 14 %. Prodejní ceny a jednotkové výrobní náklady však nejsou přímo srovnatelné, protože existuje určitý časový rozdíl mezi výrobou a prodejem. Jelikož průměrná úroveň zásob výrobního odvětví Unie představovala přibližně 15 % obratu, existuje mezi výrobou a prodejem časová prodleva v průměru téměř 2 měsíce.
(138)
Výrobní náklady i prodejní ceny jsou obecně ovlivněny vývojem cen surovin, zejména chromu a niklu. Ceny účtované výrobním odvětvím Unie sledují tzv. mechanismus „přirážky za slévání“. V rámci tohoto mechanismu ceny sestávají z pevně stanovené „základní ceny“ a „přirážky za slévání“, která kolísá v závislosti na chemickém složení dané třídy oceli a kotacích cen slitin na Londýnské burze kovů (London Metal Exchange - LME). Ceny jsou tedy vázány na třídu oceli a odpovídající ceny surovin.
(139)
Zúčastněné strany uvedly, že trend vývoje prodejních cen výrobního odvětví Unie by měl být analyzován s vyloučením „přirážky za slévání“. Vzhledem k tomu, že výrobní odvětví Unie neovlivňuje cenu niklu, zúčastněné strany tvrdily, že Komise by měla posuzovat pouze „základní cenu“.
(140)
Celková cena skutečně sestává ze základní ceny a z přirážky za slévání, přičemž odběratelé si jsou obvykle tohoto dělení vědomi. Šetření však ukázalo, že během období šetření tyto dva prvky ceny zpravidla nebyly na faktuře uvedeny zvlášť. V takových případech ani obchodní doklady, jež byly vystaveny k dřívějšímu datu než faktura, např. objednávka nebo potvrzení objednávky, tyto dva prvky obvykle neuvádějí samostatně.
(141)
Proto byl vývoj základní ceny analyzován na základě veřejně dostupných informací předložených zúčastněnými stranami. Tyto informace poskytují podrobné rozdělení celkové ceny účtované za výrobky z komodity třídy 304 (8) v Německu (9) podle základní ceny a přirážky za slévání. Zatímco přirážka za slévání kolísala v závislosti na vývoji cen surovin, základní cena během posuzovaného období průběžně klesla asi o 20 % z přibližně 1 200 EUR za tunu v roce 2010 na přibližně 1 000 EUR za tunu v období šetření. Zatímco úroveň snížení nemusí být nutně reprezentativní pro všechny výrobky a všechny výrobce v Unii, rozsah snížení podporuje závěr, že klesající tendenci nevykazovala pouze výše přirážky za slévání, ale také výše základní ceny.
4.4.3.2. Náklady práce
(142)
Průměrné náklady práce u výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 12
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (v EUR)
57 071
58 068
59 684
61 826
Index
100
102
105
108
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(143)
Průměrné náklady práce na zaměstnance se během celého posuzovaného období zvyšovaly a mezi rokem 2010 a obdobím šetření vzrostly celkem o 8 %.
4.4.3.3. Zásoby
(144)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 13
Zásoby
2010
2011
2012
Období šetření
Stav zásob na konci roku (v tunách)
242 166
238 818
208 021
225 418
Index
100
99
86
93
Konečný stav zásob vyjádřený jako procento výroby
15
16
14
15
Index
100
103
90
99
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(145)
Objem zásob zůstal mezi roky 2010 a 2011 poměrně stabilní, poté se v roce 2012 snížil o 13 procentních bodů a v období šetření se mírně zvýšil, a to o 7 procentních bodů. Celkově za posuzované období poklesl o 7 %. Jelikož se většina výroby uskutečňuje na objednávku, zásoby nejsou v tomto odvětví významným ukazatelem.
4.4.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(146)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se u výrobců v Unii zařazených do vzorku v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 14
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
- 0,6
- 1,3
- 2,1
- 1,6
Index
- 100
- 214
- 330
- 253
Peněžní tok (v milionech EUR)
- 199
107
- 10
- 39
Index
- 100
54
- 5
- 20
Investice (v milionech EUR)
1 504
1 375
1 279
1 244
Index
100
91
85
83
Návratnost investic (%)
- 1,2
- 2,9
- 4,3
- 3,1
Index
- 100
- 246
- 370
- 269
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(147)
Komise stanovila ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku tak, že čistý zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, vyjádřila jako procentní podíl z obratu tohoto prodeje. Ziskovost výrobců zařazených do vzorku byla po celé posuzované období záporná - mezi rokem 2010 a 2012 se snížila o 1,5 procentního bodu a v období šetření došlo k mírnému zlepšení o 0,5 procentního bodu, kdy činila -1,6 %. Jak je vysvětleno ve 141. bodě odůvodnění výše, záporná hodnota ziskovosti byla způsobena především neustále klesající základní cenou, a nikoli v důsledku kolísání cen surovin, jako je nikl.
(148)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobního odvětví Unie financovat svoji činnost z vlastních zdrojů. Peněžní tok byl záporný ve třech ze čtyř posuzovaných let - v roce 2011 se zlepšil, poté však začal opět klesat. Dočasné zlepšení v roce 2011 bylo způsobeno zejména významným snížením stavu zásob polotovarů.
(149)
Investice vykazovaly klesající tendenci - v roce 2011 se snížily o 9 %, v roce 2012 o dalších 6 % a během období šetření o další 2 %. Celkově se v průběhu posuzovaného období snížily o 17 procentních bodů.
(150)
Návratnost investic je zisk vyjádřený v procentech ve vztahu k čisté účetní hodnotě investic. Ve všech čtyřech posuzovaných letech byla negativní. V roce 2011 se snížila o 146 %, v roce 2012 o dalších 124 % a v období šetření dosáhla hodnoty -3,1 %.
(151)
Schopnost získávat kapitál byla u všech čtyř výrobců zařazených do vzorku negativně ovlivněna tím, že z důvodu negativních údajů o ziskovosti nebyly schopni získat financování od bank. Výrobci byli nuceni využívat finanční prostředky poskytnuté jinými společnostmi ze skupiny.
4.4.4. Závěr ohledně újmy
(152)
Většina ukazatelů újmy výrobního odvětví Unie vykazovala v posuzovaném období negativní trend. Objem výroby se snížil o 5 %, což způsobilo pokles využití kapacity o 8 %. Stabilní objem prodeje na rostoucím trhu vedl k poklesu podílu na trhu o 5 %. Zaměstnanost se snížila o 11 %, zatímco náklady práce vzrostly o 8 %. Investice se snížily o 17 %, zatímco návratnost investic zůstala během posuzovaného období záporná a prokázala zhoršující se tendenci.
(153)
Jedinými činiteli týkajícími se újmy, jež jasně vykazovaly mírně kladný trend, jsou výrobní kapacita a produktivita. V každém případě je toto zvýšení výrobní kapacity v souladu se zvýšením spotřeby během posuzovaného období. Zvýšení produktivity bylo důsledkem snížení počtu zaměstnanců.
(154)
V roce 2011 nebo 2012 prošly některé činitele týkající se újmy oproti předchozím letům dočasně pozitivnějším vývojem, načež se opět zhoršily - např. podíl na trhu, prodejní ceny a výrobní náklady. Ziskovost byla záporná všechny čtyři roky, peněžní tok tři roky ze čtyř.
(155)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
5. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(156)
V souladu s čl. 3 odst. 6 základního nařízení Komise zkoumala, zda dumpingový dovoz z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. V souladu s čl. 3 odst. 7 základního nařízení Komise rovněž zkoumala, zda výrobní odvětví Unie mohlo být souběžně s tím poškozeno i jinými známými činiteli. Komise dbala o to, aby případná újma, kterou mohly způsobit jiné činitele než dumpingový dovoz z dotčených zemí, nebyla přičítána na vrub tomuto dumpingovému dovozu. Těmito činiteli jsou: dovoz ze třetích zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, ceny energie, nadměrná kapacita a hospodářská soutěž uvnitř Unie.
5.1. Účinky dumpingového dovozu
(157)
Spotřeba v Unii vzrostla během posuzovaného období o 4 %, zároveň se však objem dovozu z dotčených zemí zvýšil o 70 %, zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu vykazoval klesající trend. Bylo zjištěno, že způsob, jakým dovoz získal podíl na trhu a výrobní odvětví Unie ztratilo podíl na trhu, se shodoval. Rostoucí podíl dovozu na trhu v roce 2012 zpomalil a během období šetření vzrostl, zatímco zmenšující se trh výrobního odvětví Unie v roce 2012 rovněž zpomalil svůj vývoj a během období šetření opět poklesl. Je proto zřejmé, že ztracený podíl na trhu výrobního odvětví Unie souvisel s nárůstem dumpingového dovozu.
(158)
Dovozní ceny z dotčených zemí klesly během posuzovaného období o 13 %. V témže období se pak také snížily ceny výrobního odvětví Unie o 11 %. Během období šetření se dumpingový dovoz z dotčených zemí podbízel vůči cenám výrobního odvětví Unie o 9,6 % - 11,3 %, což vyvíjelo cenový tlak na výrobní odvětví Unie. Cenová politika spojená s rostoucím dumpingovým dovozem z dotčených zemí neumožnila výrobnímu odvětví Unie udržet si svůj podíl na trhu anebo ziskovost.
(159)
Zúčastněné strany tvrdily, že dovážené výrobky z dotčených zemí nesoutěží s výrobky prodávanými výrobním odvětvím Unie. Dovoz z dotčených zemí údajně představují převážně tenké výrobky o tloušťce menší než 2 mm, zatímco výrobky dodávané výrobním odvětvím Unie mají většinou tloušťku větší. Toto tvrzení však nebylo skutečnostmi zjištěnými při šetření potvrzeno. Ve skutečnosti vyvážející výrobci a výrobní odvětví Unie prodávají silné výrobky o tloušťce větší než 2 mm i tenké výrobky o menší tloušťce. Mimoto průměrný vzájemný poměr silných výrobků a tenkých výrobků je podobný a činí přibližně 30 % - 35 % jak u výrobního odvětví Unie, tak u vyvážejících výrobců z dotčených zemí zařazených do vzorku.
(160)
Zúčastněné strany tvrdily, že neexistuje souvislost mezi množstvím a cenami dovozu z ČLR a ziskovostí výrobního odvětví Unie. Konkrétně se odvolávaly na pokles dovozu z ČLR a stabilní ceny v období 2011-2012, což údajně nemohlo způsobit pokles průměrných cen na trhu Unie. Současně se zvýšily ztráty výrobního odvětví Unie a objem prodeje byl poměrně stabilní.
(161)
Tato analýza se však selektivně zaměřuje pouze na dva samostatné roky, a nikoli na celé posuzované období. Z analýzy celého období jasně vyplývá, že výrazné zvýšení dumpingového dovozu vedlo nejenom ke zhoršení ziskovosti, ale také ke ztrátě podílu výrobního odvětví Unie na trhu a ke snížení výroby, využití kapacity, zaměstnanosti, investic a návratnosti investic. Ačkoli rok 2012 nesledoval důsledně celkový trend, daný trend byl i nadále záporný. Účelem posouzení ukazatelů újmy během delšího období čtyř let je zejména vyhnout se případným závěrům na základě izolovaného vývoje. V každém případě byly účinky dumpingového dovozu z obou dotčených zemí posuzovány souhrnně z důvodů objasněných v 97. až 102. bodě odůvodnění výše. Proto nebylo vhodné posuzovat nezávislé účinky dumpingového dovozu z ČLR samostatně.
(162)
Zúčastněné strany tvrdily, že podíl na trhu, který ztratilo výrobní odvětví Unie kvůli dovozu z Tchaj-wanu, nebyl významný. Tchajwanský dovoz podle informací uvedených v podnětu představoval během období šetření podíl na trhu ve výši 4,98 % a mezi rokem 2010 a obdobím šetření se zvýšil o 1,09 %. Zúčastněné strany tvrdily, že tedy bylo nemožné, aby tchajwanský vývoz způsobil újmu, kterou žadatelé údajně utrpěli.
(163)
Podle závěrů šetření se podíl tchajwanského dovozu na trhu v posuzovaném období celkově zvýšil a v období šetření dosáhl 5,1 %. Při šetření se rovněž jednoznačně zjistilo, že tento dumpingový dovoz se významně podbízel prodejním cenám výrobního odvětví Unie. Proto v rozporu s tvrzením zúčastněných stran vytvořil dumpingový dovoz z Tchaj-wanu cenový tlak a spolu s čínským dumpingovým dovozem způsobil újmu výrobnímu odvětví Unie, jak je uvedeno výše. Je třeba připomenout, že účinky dovozu z obou dotčených zemí byly z důvodů objasněných v 97. až 102. bodě odůvodnění výše posuzovány souhrnně. Účinky dumpingového dovozu pouze z Tchaj-wanu tudíž nebyly posuzovány samostatně.
(164)
Zúčastněné strany tvrdily, že objem tchajwanského dovozu byl nadhodnocen, neboť údajně zahrnoval významné množství plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli, jež pocházely z Číny nebo z Koreje, avšak byly nesprávně vykázány jako pocházející z Tchaj-wanu. Toto tvrzení však nebylo podloženo důkazy.
(165)
Nicméně spolupracující tchajwanské společnosti (výrobci a další spolupracující strany) vykázaly vývoz představující převážnou část celkového dovozu z Tchaj-wanu. Otázka údajně nesprávně vykázaných výrobků jiného než tchajwanského původu mohla tedy mít maximálně jen velmi omezený dopad.
(166)
Zúčastněné strany uvedly, že ceny čínských a tchajwanských vyvážejících výrobců stejně jako ceny výrobního odvětví Unie kopírovaly cenu niklu. Je sice možné, že v průběhu času vývoj cen vyvážejících výrobců kopíroval vývoj cen surovin, to se však netýká absolutní úrovně cen. V tomto ohledu bylo při šetření zjištěno, že jak čínské, tak tchajwanské ceny se podbízely ceně výrobního odvětví Unie o 9,6 % až 11,3 %. Pokud by platil argument, že čínské a tchajwanské ceny a ceny výrobního odvětví Unie se v průběhu posuzovaného období vyvíjely obdobně, vedlo by to pouze k závěru, že čínský a tchajwanský vývoz se během celého posuzovaného období podbízel cenám výrobního odvětví Unie s podobným rozpětím.
(167)
Zúčastněné strany tvrdily, že údajně vyšší investice neprokazují, že by výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu. Toto tvrzení však nebylo během šetření potvrzeno. Ve skutečnosti investice během posuzovaného období soustavně klesaly o 17 %, jak je uvedeno ve 149. bodě odůvodnění výše.
(168)
Komise v této fázi dospěla k závěru, že nárůst levného dumpingového dovozu z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
5.2. Účinky jiných činitelů
5.2.1. Dovoz ze třetích zemí
(169)
Objem dovozu z dalších třetích zemí se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 15
Dovoz ze třetích zemí
Země
2010
2011
2012
Období šetření
Indie
Objem (v tunách)
17 568
29 437
33 763
61 855
Index
100
168
192
352
Podíl na trhu (%)
0,6
0,9
1,0
1,9
Průměrná cena (EUR/t)
1 912
2 421
2 218
2 098
Index
100
127
116
110
Jižní Korea
Objem (v tunách)
72 256
70 297
62 047
92 189
Index
100
97
86
128
Podíl na trhu (%)
2,3
2,2
1,9
2,8
Průměrná cena (EUR/t)
1 932
2 112
1 891
1 839
Index
100
109
98
95
Jižní Afrika
Objem (v tunách)
66 142
51 788
50 718
51 907
Index
100
78
77
78
Podíl na trhu (%)
2,1
1,6
1,6
1,6
Průměrná cena (EUR/t)
2 302
2 355
2 102
1 943
Index
100
102
91
84
USA
Objem (v tunách)
94 923
82 387
82 624
90 947
Index
100
87
87
96
Podíl na trhu (%)
3,0
2,5
2,5
2,8
Průměrná cena (EUR/t)
2 695
2 943
2 646
2 304
Index
100
109
98
85
Ostatní třetí země
Objem (v tunách)
85 674
109 406
74 897
59 204
Index
100
128
87
69
Podíl na trhu (%)
2,7
3,4
2,3
1,8
Průměrná cena (EUR/t)
2 450
2 659
2 715
2 669
Index
100
109
111
109
Celkový dovoz ze všech třetích zemí kromě dotčených zemí
Objem (v tunách)
336 564
343 313
304 049
356 102
Index
100
102
90
106
Podíl na trhu (%)
10,6
10,6
9,3
10,8
Průměrná cena (EUR/t)
2 351
2 549
2 371
2 156
Index
100
108
101
92
Zdroj: Eurostat.
(170)
Třetími zeměmi s největším objemem dovozu byly Indie, Jižní Korea, Jižní Afrika a Spojené státy americké, přičemž podíly těchto zemí na trhu během období šetření činily 1,6 % až 2,8 %. Podíl všech ostatních třetích zemí na trhu činil 10,8 %.
(171)
Dovoz z Indie byl zanedbatelný a po většinu posuzovaného období odpovídal 1 % nebo méně. Práh 1 % byl překročen pouze jednou, a to během období šetření, kdy byl podíl na trhu 1,9 %.
(172)
Podíl Jižní Koreje na trhu byl v posuzovaném období poměrně stabilní: v letech 2010 až 2012 poklesl z 2,3 % na 1,9 % a během období šetření se zvýšil pouze na 2,8 %.
(173)
Dovoz z Jižní Afriky a Spojených států amerických vykazoval v průběhu posuzovaného období klesající trend. Podíl dovozu z Jižní Afriky na trhu se snížil z 2,1 % na 1,6 %, zatímco podíl dovozu ze Spojených států amerických na trhu klesl z 3,0 % na 2,8 %.
(174)
Pokud jde o ceny na základě údajů Eurostatu, lze konstatovat, že pouze dovozní cena u dovozu z Jižní Koreje byla nižší než dovozní cena u dovozu z ČLR a Tchaj-wanu, zatímco dovoz z Jižní Afriky vykazoval podobné ceny a dovoz z Indie a ze Spojených států amerických vyšší ceny. Je však třeba mít na paměti, že dotčený/obdobný výrobek zahrnuje rozličné třídy oceli, což má za následek významné cenové rozdíly, které v průměrných cenách podle údajů Eurostatu nemohly být zohledněny.
(175)
Zúčastněné strany se odvolávaly na dovoz z jiných třetích zemí, včetně USA, Jižní Koreje, Indie a Jižní Afriky. Tvrdily, že tento dovoz musel mít vliv na situaci výrobního odvětví Unie a že jelikož existuje významný dovoz z ostatních třetích zemí, který není předmětem šetření Komise, neměla by být dovozu z ČLR a Tchaj-wanu připisována žádná újma způsobená dovozem z ostatních zemí.
(176)
Jak je uvedeno výše, během období šetření měly z jiných zemí, jež jsou zdrojem dovozu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli do Unie, největší podíl na trhu Tchaj-wan a ČLR (5,1 %, resp. 4,3 %). Dovoz z žádné jiné země nepřekročil během posuzovaného období 3 % podíl na trhu. Navíc zatímco podíl dovozu z dotčených zemí na trhu vzrostl během posuzovaného období o 3,7 procentního bodu, podíl dovozu z jiných třetích zemí než z dotčené země na trhu byl stabilní a během posuzovaného období se zvýšil pouze o 0,2 procentního bodu.
(177)
Vzhledem k stabilnímu trendu ve vývoji objemu dovozu proto Komise dospěla k předběžnému závěru, že dovoz z jiných třetích zemí nepřispěl významnou měrou k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5.2.2. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(178)
Objem vývozu výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 16
Vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku
2010
2011
2012
Období šetření
Objem vývozu (v tunách)
185 377
188 431
182 370
178 010
Index
100
102
98
96
Průměrná cena (v EUR za tunu)
2 148
2 353
2 082
1 915
Index
100
110
97
89
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(179)
Objem vývozu u výrobců v Unii zařazených do vzorku se po jediném zvýšení v roce 2011 snižuje, a to jak co se týče objemu, tak i prodejních cen. Celkový objem vývozu výrobců zařazených do vzorku představoval přibližně 12 % jejich kombinované výroby. I když pokles vývozu mohl přispět ke snížení výroby, vzhledem k nízké úrovni vývozu v porovnání s prodejem v Unii byl podíl vývozu na újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie velmi omezený.
5.2.3. Ceny energie, nadměrná kapacita
(180)
Zúčastněné strany tvrdily, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byly vysoké ceny energie, které jsou údajně o 20 % vyšší než v ČLR. Energie je však při výrobě plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pouze menším nákladovým faktorem, přičemž obvykle představuje méně než 10 % celkových nákladů. Ponecháme-li stranou otázku, zda ceny energie v ČLR odrážejí tržní hodnoty, rozdíl mezi cenami energie nemůže být příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(181)
Zúčastněné strany tvrdily, že v rozporu s tím, co je uvedeno v podnětu, bylo výrobní odvětví Unie poznamenáno výraznou nadměrnou kapacitou. Komise zjistila, že využití kapacity výrobního odvětví Unie se snížilo ze 77 % v roce 2010 na 70 % během posuzovaného období. Ovšem výrobní kapacita výrobního odvětví Unie a spotřeba na trhu Unie se vyvíjely souběžně a v obou případech došlo během posuzovaného období ke zvýšení o 4 %. Pokles využití kapacity je tudíž způsoben neschopností výrobního odvětví Unie využít rostoucího trhu, neboť tento růst byl absorbován dumpingovým dovozem z dotčených zemí. Výsledná údajná nadměrná kapacita je tedy spíše důsledkem dumpingového dovozu než příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(182)
Komise dospěla k závěru, že jak náklady na energii výrobního odvětví Unie, tak jeho údajná nadměrná kapacita nemohly způsobit újmu, kterou utrpělo.
5.3. Obavy z narušení hospodářské soutěže
(183)
Zúčastněné strany tvrdily, že dovoz plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli z ČLR vzrostl v reakci na koncentraci kapacity v Unii do malého počtu dodavatelů, kdy uživatelé v Unii měli k dispozici pouze omezený počet výrobců. Nicméně v posledních 10 letech se na trhu Unie vždy vyskytovali čtyři středně velcí a řada menších dodavatelů. Zatímco vlastnictví některých z těchto společností se během tohoto období změnilo, počet dodavatelů byl stabilní. Nárůst dumpingového čínského dovozu tudíž nemohl nastat v důsledku snížení počtu dodavatelů v Unii.
(184)
Zúčastněné strany uvedly, že trh Unie je velmi koncentrovaný a dovoz z dotčených zemí nemohl způsobit újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Tvrdily, že objem dovozu z Asie nebyl dostatečně vysoký na to, aby omezil hospodářskou soutěž, a nemohl bránit výrobnímu odvětví Unie zvyšovat ceny. V této souvislosti se tytéž strany odvolávaly na rozhodnutí Komise o schválení spojení podniků Outokumpu a Inoxum (10) (s výhradou závazků) v listopadu 2012 (dále jen „rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum“).
(185)
Analýza v rámci řízení o spojování podniků a antidumpingové šetření se však týkají různých právních rámců, které mají odlišné cíle. Zatímco v řízení o spojování podniků se analyzuje, zda by navrhované spojení vyvolalo obavy z narušení hospodářské soutěže, antidumpingové šetření analyzuje, zda je výrobní odvětví Unie vystaveno dumpingu působícímu újmu.
(186)
V každém případě bylo v rámci rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum zkoumáno, zda nabytí společnosti Inoxum společností Outokumpu by vedlo ke vzniku podniku s dominantním postavením na trhu Unie. Subjekt vzniklý spojením společností Outokumpu a Inoxum by měl kombinovaný podíl na trhu přesahující 50 % a vedl by ke snížení počtu hlavních výrobců ze čtyř na tři. Toto rozhodnutí o spojení podniků zavazovalo společnost Outokumpu odprodat část společnosti Inoxum včetně výrobní společnosti Acciai Speciali Terni (dále jen „AST“). Cílem tohoto odprodeje bylo právě zachovat v Unii hospodářskou soutěž na trhu s plochými za studena válcovanými výrobky z korozivzdorné oceli a vznik plánovaného subjektu (spojením společnosti Outokumpu a veškerých aktiv společnosti Inoxum včetně AST), jehož tržní podíl na trhu Unie by byl vyšší než 50 %, se nikdy neuskutečnil. Namísto toho stále existují čtyři středně velké subjekty a několik menších subjektů, které si navzájem konkurují, aniž by některá z těchto stran dosahovala úrovně tržní síly, jíž by dosahoval navrhovaný subjekt vzniklý spojením podniků analyzovaným ve věci týkající se spojení společností Outokumpu a Inoxum.
(187)
Zúčastněné strany se rovněž odvolávaly na diskusi v rámci rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum ohledně skutečnosti, že výrobci v Unii nebyli omezeni asijským dovozem během těch období, kdy byl asijský dovoz z důvodu kolísání cen niklu, směnných kurzů a nízkých cen niklu na Londýnské burze kovů méně konkurenceschopný. V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum bylo poznamenáno, že „i když omezení spojená s dovozem nemusí být v současnosti silná, je možné, že by se v budoucnosti zvýšila“ (11), což následně vedlo k posouzení pravděpodobného vývoje trhu. Ze současného šetření vyplývá následující: dumpingový dovoz z dotčených zemí dosáhl během období šetření 9,5 % podílu na trhu a v porovnání s rokem 2010 vzrostl o 70 %. Rovněž bylo zjištěno, že tento dumpingový dovoz se podbízel cenám výrobního odvětví Unie o 9,6 % až 11,3 %.
(188)
Kromě toho skutečnost, že poptávka na trhu Unie je relativně stabilní, a to i v případě významného kolísání cen, neznamená, že kupující nejsou citliví na cenu. Zatímco nižší ceny, jež nabízejí vývozci, nevedou ke zvýšení spotřeby na trhu Unie, šetření jasně ukázalo, že kupující jsou ochotni nakupovat větší množství levného zboží z dovozu. Vzhledem k tomu, že tento levný dovoz nevytváří další poptávku, jde tento prodej na úkor prodeje ostatních účastníků trhu, a to hlavně na úkor výrobního odvětví Unie.
(189)
Šetření potvrdilo, že výrobní odvětví Unie prodává širší sortiment výrobků než spolupracující vyvážející výrobci. Avšak během období šetření se přibližně 75 % prodeje výrobního odvětví Unie týkalo čtyř nejčastějších tříd oceli (304, 304L, 316L a 430). Všechny tyto třídy prodávají vývozci z dotčených zemí v řadě různých šířek, tlouštěk a úprav. I výrobky z komodit, které nepatří do těchto tříd, spolu přímo soutěží, jelikož byly rovněž prodávány vývozci z dotčených zemí.
(190)
Žádná ze zúčastněných stran v tomto šetření nevznesla žádné námitky týkající se jakosti výrobku. V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum bylo na jedné straně uvedeno, že jakost výrobků neevropských výrobců lze v průměru považovat za srovnatelnou s jakostí u evropských výrobců (12), na druhé straně v něm bylo konstatováno, že odběratelé se zvláštními požadavky nemohou nakupovat v Asii (13). Jak však bylo popsáno výše, převážnou část prodeje výrobního odvětví Unie představují komoditní výrobky, u kterých je jakost srovnatelná.
(191)
Další faktory, které brání některým odběratelům nakupovat dovážené ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli, jsou dlouhé dodací lhůty z důvodu dlouhé přepravy z dotčených zemí a méně příznivé platební podmínky, které nabízejí výrobci v dotčených zemích. Nicméně tyto faktory jsou relevantní především pro odběratele nakupující přímo od ocelárny, kteří představují zhruba pouze třetinu trhu Unie.
(192)
Zároveň většina prodeje probíhala prostřednictvím středisek služeb pro ocelářský průmysl, přičemž tento prodej představoval přibližně dvě třetiny trhu Unie. Téměř veškerý vývoz z dotčených zemí ve skutečnosti probíhá prostřednictvím nezávislých středisek služeb pro ocelářský průmysl, jež také nakupují od výrobního odvětví Unie. V tomto případě jsou platební podmínky, které nabízí distributor, pro uživatele relevantní. Jelikož se tento prodej obvykle uskutečňuje ze zásob distributora, odpovídá příslušná dodací lhůta rovněž době potřebné pro zaslání zboží od distributora uživateli. Proto většina prodeje není těmito faktory ovlivněna.
(193)
Většina prodeje uskutečňovaného výrobním odvětvím Unie je tedy přímo ovlivněna dumpingovým dovozem z dotčených zemí.
(194)
Komise proto dospěla k závěru, že podmínky hospodářské soutěže v Unii nemohly zabránit tomu, aby dumpingový dovoz z dotčených zemí výrobnímu odvětví Unie působil újmu.
5.4. Účinek cen surovin
(195)
Zúčastněné strany tvrdily, že rozhodnutí, zda si koupí dotčený výrobek pocházející z dotčených zemí, nebo obdobný výrobek vyráběný výrobním odvětvím Unie, je ovlivněno vývojem cen surovin, zejména niklu. Je tomu tak proto, že vývozci si účtují jednotnou cenu a výrobní odvětví Unie si účtuje základní cenu plus přirážku za slévání.
(196)
Proto by údajně bylo pro dovozce výhodnější v dotčených zemích nakupovat, když ceny surovin rostou (neboť ceny výrobního odvětví Unie budou upraveny směrem nahoru, zatímco ceny vývozců zůstanou stabilní). Na druhé straně, pokud by se ceny surovin snížily, údajně by pro dovozce bylo nakupovat v dotčených zemích méně výhodné (neboť ceny výrobního odvětví Unie se sníží, zatímco ceny vývozců zůstanou stabilní).
(197)
V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum byl analyzován dopad očekávaného vývoje ceny niklu na rozhodování dovozců o nákupu (14). V současném šetření bylo analyzováno, zda vývoj dovozu opravdu sledoval vývoj skutečných cen niklu podle výše popsaného trendu. Ceny niklu klesly (15) o 31 % z 16 453 EUR za tunu v roce 2010 na 11 327 EUR za tunu během období šetření. Podle tvrzení zúčastněných stran uvedeného ve 196. bodě odůvodnění výše mělo toto snížení cen niklu vést k poklesu dovozu z dotčených zemí. Šetření však ukázalo, že i přes značné snížení cen niklu se vývoz z dotčených zemí během stejného období zvýšil o 70 %, jak je popsáno v 104. bodě odůvodnění výše.
(198)
Vývoj cen surovin sice mohl mít určitý vliv na vývoj objemů dovozu, ale další faktory jako nízká úroveň cen vyvážejících výrobců nad tímto účinkem jasně převážily. Má se tedy za to, že vývoj cen niklu neměl na celkově rostoucí trend dumpingového dovozu z dotčených zemí během posuzovaného období trvalý vliv.
5.5. Změny ve spotřebním vzorci
(199)
V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum bylo stanoveno, že jak absolutní úroveň cen niklu, tak kolísání cen niklu pravděpodobně sníží atraktivitu korozivzdorné oceli jako materiálu a budou stimulovat poptávku po korozivzdorné oceli neobsahující nikl (16).
(200)
Co se týče atraktivity korozivzdorné oceli jako materiálu, objevil se též argument, že substituci korozivzdorné oceli mohla ovlivnit řada trendů, jako je potřeba využívání lehčích materiálů, např. v automobilech (negativní dopad na korozivzdornou ocel; přechod z oceli na kompozity), kratší životní cykly výrobků u spotřebního zboží (negativní dopad na korozivzdornou ocel; používají se levnější materiály), vyšší potřeba úpravy vody a výroba zelené energie (pozitivní dopad na korozivzdornou ocel; problém náhrady v mnohých použitích) a vývoj cen případných konkurenčních materiálů (železná ruda, hliník, měď) (17).
(201)
V tomto ohledu toto šetření potvrdilo závěry rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum (18), že poptávka po korozivzdorné oceli obecně a po plochých za studena válcovaných výrobcích z korozivzdorné oceli konkrétně je poměrně nepružná. K největšímu růstu spotřeby došlo mezi lety 2010 a 2011, kdy ceny rostly. Během období klesajících cen od roku 2011 až do období šetření zůstala spotřeba stabilní a zvýšila se pouze o 1 %. Substituce korozivzdorné oceli, včetně výše uvedených faktorů, tudíž neměla na celkovou spotřebu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli měřitelný dopad.
(202)
Co se týče přesunu poptávky směrem k třídám korozivzdorné oceli neobsahujícím nikl, které jsou rovněž obdobným výrobkem, podrobná analýza prodejních transakcí, jež vykázali výrobci v Unii zařazení do vzorku, potvrzuje závěry rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum.
(203)
Jak je však popsáno ve 138. bodě odůvodnění výše, ceny účtované výrobním odvětvím Unie jsou přímo vázány na třídu oceli a odpovídající ceny surovin. Přesun poptávky od jedné třídy oceli k jiné proto nemá žádný dopad na výkonnost výrobního odvětví Unie.
(204)
V této fázi byl tudíž vyvozen závěr, že změny ve spotřebním vzorci neměly na výkonnost výrobního odvětví Unie negativní dopad.
5.6. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(205)
Levný dumpingový dovoz z dotčených zemí se zvýšil jak v absolutním, tak v relativním vyjádření v porovnání se spotřebou v Unii v době, kdy se zhoršila většina ukazatelů újmy výrobního odvětví Unie (výroba, využití kapacity, podíl na trhu, zaměstnanost, prodejní ceny, náklady práce, ziskovost, investice, návratnost investic). Dumpingový dovoz z dotčených zemí se během období šetření podbízel cenám výrobního odvětví Unie o 9,6 % až 11,3 %.
(206)
Ostatní faktory, jako jsou ceny energie, kapacita a podmínky hospodářské soutěže na trhu Unie, k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie nepřispěly. Faktory jako dovoz z jiných třetích zemí a vývoz výrobního odvětví Unie mohly k újmě přispět, avšak ve velmi omezené míře.
(207)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k předběžnému závěru, že příčinou podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie je dumpingový dovoz z dotčených zemí a že ostatní faktory posuzované jednotlivě tuto příčinnou souvislost nenarušují. Újma spočívá především v křehké finanční situaci výrobního odvětví Unie a v poklesu výroby, využití kapacity, zaměstnanosti a podílu na trhu.
(208)
Komise rozlišila a oddělila účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie od účinků dumpingového dovozu působícího újmu. Účinek jiného dovozu, vývozu výrobního odvětví Unie, cen energie, kapacity a podmínek hospodářské soutěže na nepříznivý vývoj výrobního odvětví Unie, pokud jde o jeho finanční situaci, výrobu a podíl na trhu, byl buď velmi omezený, nebo žádný.
6. ZÁJEM UNIE
(209)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory zjištění, že újmu způsobuje dumping, může učinit jednoznačný závěr, že v tomto případě není v zájmu Unie přijímat příslušná opatření. Zájem Unie byl stanoven na základě posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
6.1. Zájem výrobního odvětví Unie
(210)
Většina výrobního odvětví Unie podporuje uložení opatření. Největší výrobce v Unii při šetření nespolupracoval, neměl však proti podnětu výhrady. Šest výrobců v Unii představujících přibližně 55 % prodeje a výroby v Unii při šetření spolupracovalo a podpořilo podnět.
(211)
Výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu. Všechny finanční ukazatele (ziskovost, peněžní tok, návratnost investic) byly v průběhu celého posuzovaného období většinou záporné. Ostatní ukazatele, jako je výroba, využití kapacity, zaměstnanost a podíl na trhu, se v průběhu celého posuzovaného období vyvíjely negativně. Výrobnímu odvětví Unie se podařilo jen udržet nízký objem prodeje po krizi a nemohlo těžit z růstu trhu.
(212)
Pokud by nebyla přijata opatření, bude dumpingový dovoz z dotčených zemí i nadále nutit výrobní odvětví Unie prodávat za ztrátové ceny. Toto hromadění dalších ztrát povede k dalšímu zhoršení situace výrobního odvětví Unie. Je proto v zájmu výrobního odvětví Unie opatření uložit.
6.2. Zájem dovozců a distributorů, kteří nejsou ve spojení
(213)
Dovozci a distributoři (včetně středisek služeb pro ocelářský průmysl) byli při tomto šetření velmi aktivní. Přihlásilo se 31 dovozců a distributorů, kteří vyjádřili nesouhlas s uložením opatření.
(214)
Dovozci a distributoři tvrdili, že uložením opatření se omezí jejich možné zdroje dodávek. Uvedli, že pokud budou opatření uložena, nebudou již dále moci odebírat ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli z ČLR a Tchaj-wanu.
(215)
Šetření však ukázalo, že všichni dovozci a distributoři nakupují z různých zdrojů, včetně výrobního odvětví Unie, dotčených zemí a jiných třetích zemí. Na dodávky z dotčených zemí jsou tudíž odkázáni pouze do určité míry.
(216)
Tyto strany mohou i nadále nakupovat ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli od výrobního odvětví Unie a jiných zemí, kterých se toho šetření netýká (například Indie, Jižní Afrika, Jižní Korea nebo USA) a jejichž celkový podíl na trhu dosahuje 11 %. Jak výrobní odvětví Unie, tak dovoz z jiných třetích zemí proto představují věrohodnou alternativu k dovozu z Číny a Tchaj-wanu.
(217)
Proto se v této fázi vyvozuje závěr, že uložení opatření může mít na situaci dovozců a distributorů, kteří nejsou ve spojení, pouze malý negativní dopad.
6.3. Zájem uživatelů
(218)
Řada zúčastněných stran, včetně vyvážejících výrobců a distributorů, vyjádřila obavy ohledně možných negativních účinků opatření na uživatele. Samotní uživatelé tyto obavy nemají. Míra zapojení uživatelů do této věci byla velmi nízká. Stanovisko vyjádřilo šest uživatelů (včetně jedné skupiny čtyř společností), z nichž pouze jeden byl proti uložení opatření. Ostatní uživatelé a jejich sdružení se buď nezapojili, nebo se výslovně zdrželi jakéhokoli postoje.
(219)
Proto se vyvozuje předběžný závěr, že uložení opatření není proti zájmu uživatelů.
6.4. Obavy z narušení hospodářské soutěže
(220)
V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum dospěla Komise k závěru, že navrhované spojení společností Outokumpu a Inoxum by pravděpodobně vedlo k zásadnímu narušení účinné hospodářské soutěže kvůli nekoordinovaným účinkům z důvodu vytvoření dominantního postavení na trhu Evropského hospodářského prostoru (EHP) s plochými za studena válcovanými výrobky z korozivzdorné oceli (19). Komise s cílem vyhnout se takovému narušení uznala, že balíček týkající se odprodeje zahrnující AST postačuje k odstranění obav z narušení hospodářské soutěže (20). Nápravné opatření schválené Komisí zachovalo počet středně velkých výrobců v Unii (tj. 4).
(221)
Toto nápravné opatření již bylo provedeno a nyní je plně účinné. Mimoto se uložením antidumpingových opatření nesnižuje počet středně velkých výrobců v Unii. V této fázi se proto dospělo k závěru, že uložením opatření se nesníží ani neodstraní účinek závazku přijatého Komisí v rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum.
6.5. Závěr ohledně zájmu Unie
(222)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k závěru, že neexistují žádné přesvědčivé důvody se domnívat, že uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR a Tchaj-wanu v této fázi šetření není v zájmu Unie.
7. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(223)
Na základě závěrů, k nimž Komise v otázce dumpingu, újmy, příčinné souvislosti a zájmu Unie dospěla, by měla být zavedena prozatímní opatření, jež zabrání tomu, aby dumpingový dovoz způsoboval výrobnímu odvětví Unie další újmu.
7.1. Úroveň pro odstranění újmy (rozpětí újmy)
(224)
Za účelem stanovení úrovně těchto opatření určila Komise nejprve výši cla potřebnou k odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(225)
Újma by byla odstraněna v případě, že výrobní odvětví Unie by dokázalo pokrýt své výrobní náklady a dosáhnout takového zisku před zdaněním, jakého lze v tomto výrobním odvětví přiměřeně dosáhnout z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu.
(226)
Ziskovost výrobního odvětví Unie byla v průběhu celého posuzovaného období, tj. v letech 2010 až 2013, záporná. Předchozí roky 2008 a 2009 byly postiženy poklesem poptávky v době celosvětové hospodářské krize, a zisk dosažený v těchto letech tudíž nelze považovat za zisk dosažený za běžných podmínek hospodářské soutěže. Jak je uvedeno výše ve 134. bodě odůvodnění, předchozí šetření předběžně zjistilo existenci dumpingu v roce 2007, avšak mezi tímto dovozem a situací výrobního odvětví Unie nemohla být stanovena věcná spojitost.Proto byl cílový zisk stanoven na 8,1 %, což byl zisk, kterého dosáhlo výrobní odvětví Unie v roce 2007. To byl poslední reprezentativní rok, který se vyznačoval běžnými podmínkami hospodářské soutěže před poklesem poptávky v letech 2008 a 2009. Velikost trhu v roce 2013 téměř dosáhla úrovně spotřeby v roce 2007.
(227)
Na tomto základě Komise vypočítala pro výrobní odvětví Unie cenu obdobného výrobku nepůsobící újmu, a to tak, že od prodejních cen Unie odečetla skutečné ztráty utrpěné během období šetření a připočetla výše uvedené ziskové rozpětí ve výši 8,1 %.
(228)
Úroveň pro odstranění újmy poté Komise určila na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v dotčených zemích zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, s váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného v období šetření na trhu Unie výrobci v Unii zařazenými do vzorku, která nepůsobí újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty dovozu zahrnující CIF.
(229)
Úroveň pro odstranění újmy pro „ostatní spolupracující společnosti“ a pro „všechny ostatní společnosti“ je definována stejným způsobem jako dumpingové rozpětí pro tyto společnosti (viz výše 57., 60., 85. a 88. bod odůvodnění).
7.2. Prozatímní opatření
(230)
Prozatímní antidumpingová opatření by měla být na dovoz plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z ČLR a Tchaj-wanu uvalena podle pravidla nižšího cla, které stanoví čl. 7 odst. 2 základního nařízení. Komise provedla srovnání rozpětí újmy a rozpětí dumpingu. Výše celních sazeb by měla být stanovena tak, aby byla na úrovni nižší z hodnot dumpingového rozpětí a rozpětí újmy.
(231)
Jak již bylo uvedeno ve 4. bodě odůvodnění výše, Komise zavedla celní evidenci dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR a Tchaj-wanu nařízením (EU) č. 1331/2014 s ohledem na možné zpětné uplatnění antidumpingových a vyrovnávacích opatření podle čl. 10 odst. 4 základního nařízení a čl. 16 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (21) (dále jen „základní antisubvenční nařízení“).
(232)
Pokud jde o současné antidumpingové šetření, a vzhledem k výše uvedeným zjištěním by celní evidence dovozu za účelem antidumpingového šetření v souladu s čl. 14 odst. 5 základního nařízení měla být zastavena.
(233)
Co se týká souběžného antisubvenčního šetření (viz 3. bod odůvodnění výše), celní evidence dovozu z ČLR podle čl. 24 odst. 5 základního antisubvenčního nařízení by měla pokračovat.
(234)
V této fázi řízení nelze přijmout rozhodnutí o možném zpětném uplatnění antidumpingových opatření.
(235)
Prozatímní antidumpingové clo by na základě výše uvedených skutečností mělo mít tyto sazby, vyjádřené v cenách CIF na hranici Unie před proclením:
Země
Společnost
Dumpingové rozpětí
(%)
Rozpětí újmy
(%)
Prozatímní antidumpingové clo
(%)
ČLR
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.
29,2
24,3
24,3
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
24,3
24,3
Ostatní spolupracující společnosti
30,0
24,5
24,5
Všechny ostatní společnosti
34,9
25,2
25,2
Tchaj-wan
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
23,9
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd.
10,9
22,9
10,9
Yieh United Steel Corporation
10,9
22,9
10,9
Ostatní spolupracující společnosti
10,9
22,9
10,9
Všechny ostatní společnosti
12,0
23,9
12,0
(236)
Sazby antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí proto situaci zjištěnou při tomto šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby jsou použitelné výlučně na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí a vyráběného uvedenými právnickými osobami. Na dovoz dotčeného výrobku vyrobeného jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení s těmito konkrétně uvedenými společnostmi, by se měla vztahovat celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“. Neměla by se na ně vztahovat žádná z uvedených individuálních antidumpingových celních sazeb.
(237)
Pokud společnost následně změní název svého subjektu, může požádat o uplatnění těchto individuálních antidumpingových celních sazeb. Tato žádost musí být předložena Komisi (22). Žádost musí obsahovat veškeré příslušné informace umožňující prokázat, že daná změna nemá vliv na právo dotyčné společnosti využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje. Pokud změna názvu společnosti nemá vliv na její právo využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje, bude oznámení o změně názvu zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
(238)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, sazba antidumpingového cla pro všechny ostatní společnosti by se neměla vztahovat pouze na vyvážející výrobce, kteří při tomto šetření nespolupracovali, ale i na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
(239)
Od 26. března 2015 je ochrana před dumpingovým dovozem zajištěna prozatímním antidumpingovým clem. Celní evidence dovozu pro účely ochrany před dumpingovým dovozem proto již není nutná. Ustanovení čl. 1 odst. 1 nařízení (EU) č. 1331/2014 proto musí být odpovídajícím způsobem změněno.
8. ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
(240)
Komise v zájmu řádné správy vyzve zúčastněné strany k tomu, aby v pevně stanovené lhůtě předložily písemné připomínky a/nebo aby požádaly o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
(241)
Zjištění týkající se uložení prozatímního cla jsou prozatímní a mohou být v konečné fázi šetření změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz plochých válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli, dále již neupravených, pouze válcovaných za studena (úběrem za studena), v současnosti kódů KN 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 a 7220 20 89, pocházejících z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu.
2. Sazby prozatímního antidumpingového cla, které se použijí na čistou cenu s dodáním na hranice Unie, před proclením, jsou pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanoveny takto:
Země
Společnost
Prozatímní antidumpingové clo
(%)
Doplňkový kód TARIC
Čínská lidová republika
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd., Šanghaj
25,2
C022
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd., Ningbo
25,2
C023
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd., Taiyuan City
24,3
C024
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd., Tianjin City
24,3
C025
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
24,5
Všechny ostatní společnosti
25,2
C999
Tchaj-wan
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipei City
12,0
C030
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsiung City
10,9
C031
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung City
10,9
C032
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze II
10,9
Všechny ostatní společnosti
12,0
C999
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii podléhá složení jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se příslušná platná ustanovení o clech.
Článek 2
1. Do 25 kalendářních dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost mohou zúčastněné strany:
a)
požádat o poskytnutí informací o podstatných skutečnostech a důvodech, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato;
b)
předložit Komisi své písemné připomínky a
c)
požádat o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
2. Strany uvedené v čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 se mohou vyjádřit k uplatňování prozatímních opatření do 25 kalendářních dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 3
Ustanovení čl. 1 odst. 1 prováděcího nařízení (EU) č. 1331/2014 se nahrazuje tímto:
„1. Celní orgány se vyzývají, aby podle čl. 24 odst. 5 nařízení (ES) č. 597/2009 přijaly vhodná opatření k zavedení celní evidence dovozu plochých válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli, dále již neupravených, pouze válcovaných za studena (úběrem za studena), v současnosti kódů KN 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 a 7220 20 89, pocházejících z Čínské lidové republiky do Unie.“
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 24. března 2015.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2015/501
(2015. gada 24. marts),
ar ko nosaka pagaidu antidempinga maksājumu Ķīnas Tautas Republikas un Taivānas izcelsmes plakanu nerūsējošā tērauda auksto velmējumu importam
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2009. gada 30. novembra Regulu (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1) (“pamatregula”), un jo īpaši tās 7. pantu,
pēc apspriešanās ar dalībvalstīm,
tā kā:
1. PROCEDŪRA
1.1. Procedūras sākšana
(1)
Pamatojoties uz pamatregulas 5. pantu, Eiropas Komisija (“Komisija”) 2014. gada 26. jūnijā sāka antidempinga izmeklēšanu attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas (“ĶTR”) un Taivānas (“attiecīgās valstis”) izcelsmes plakanu nerūsējošā tērauda auksto velmējumu importu Savienībā. Tā publicēja paziņojumu par procedūras sākšanu (2) Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (“paziņojums par procedūras sākšanu”).
(2)
Komisija sāka izmeklēšanu pēc tam, kad 2014. gada 13. maijāEurofer (“sūdzības iesniedzējs”) iesniedza sūdzību Savienības plakanu nerūsējošā tērauda auksto velmējumu (“SSCR”) ražotāju vārdā. Sūdzības iesniedzēja saražotā produkcija veido aptuveni 50 % no visas SSCR produkcijas Savienībā. Sūdzībā bija ietverti pierādījumi par dempingu un no tā izrietošu būtisku kaitējumu, kas bija pietiekams, lai pamatotu izmeklēšanas sākšanu.
(3)
Komisija 2014. gada 14. augustā sāka antisubsidēšanas izmeklēšanu par ĶTR izcelsmes SSCR importu Savienībā un sāka arī atsevišķu izmeklēšanu. Tā publicēja paziņojumu par antisubsidēšanas procedūru (3) Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
1.2. Reģistrēšana
(4)
Pēc sūdzības iesniedzēja pieprasījuma, kas pamatots ar nepieciešamiem pierādījumiem, Komisija 2014. gada 15. decembrī pieņēma Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1331/2014 (4), ar ko uz ĶTR un Taivānas izcelsmes plakanu nerūsējošā tērauda auksto velmējumu importu attiecina reģistrāciju no 2014. gada 17. decembra.
1.3. Ieinteresētās personas
(5)
Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija aicināja ieinteresētās personas atsaukties, lai piedalītos izmeklēšanā. Turklāt Komisija īpaši informēja sūdzības iesniedzēju, citus zināmos Savienības ražotājus, zināmos ražotājus eksportētājus un Ķīnas un Taivānas iestādes, zināmos importētājus, piegādātājus, lietotājus un tirgotājus, kā arī zināmās attiecīgās apvienības par izmeklēšanas sākšanu un aicināja tos piedalīties. Par izmeklēšanas sākšanu Komisija informēja arī Amerikas Savienoto Valstu (“ASV”) un Dienvidāfrikas ražotājus un aicināja tos piedalīties. Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija informēja ieinteresētās personas, ka tā plāno izvēlēties ASV par tirgus ekonomikas trešo valsti (“analogā valsts”) pamatregulas 2. panta 7. punkta a) apakšpunkta nozīmē.
(6)
Ieinteresētajām personām bija iespēja sniegt piezīmes par izmeklēšanas sākšanu un pieprasīt, lai tās uzklausa Komisija un/vai tirdzniecības procedūru uzklausīšanas amatpersona.
a) Atlase
(7)
Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija norādīja, ka tā varētu atlasīt ieinteresētās personas saskaņā ar pamatregulas 17. pantu.
Savienības ražotāju atlase
(8)
Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija norādīja, ka tā ir provizoriski veikusi Savienības ražotāju atlasi. Komisija atlasi veica, pamatojoties uz ražošanas apjomu. Izlasē bija četri Savienības ražotāji. Atlasītie Savienības ražotāji ražoja aptuveni 50 % no kopējā ražošanas apjoma. Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt piezīmes par pagaidu izlasi. Piezīmes par pagaidu izlasi netika saņemtas, tāpēc tā tika apstiprināta. Izlase reprezentatīvi atspoguļo Savienības ražošanas nozari.
Importētāju atlase
(9)
Lai izlemtu, vai nepieciešama atlases procedūra, un vajadzības gadījumā veiktu atlasi, Komisija lūdza visiem nesaistītajiem importētājiem sniegt paziņojumā par procedūras sākšanu norādīto informāciju.
(10)
Trīsdesmit viens nesaistīts importētājs sniedza prasīto informāciju un piekrita iekļaušanai izlasē. Saskaņā ar pamatregulas 17. panta 1. punktu Komisija izveidoja atlasīja četrus importētājus pēc lielākā importa apjoma Savienībā. Saskaņā ar pamatregulas 17. panta 2. punktu par atlasi notika apspriešanās ar visiem zināmajiem attiecīgajiem importētājiem.
(11)
Tika saņemtas piezīmes par viena atlasītā importētāja īpašumtiesību struktūru. Ieinteresētās personas apgalvoja, ka viens no importētājiem nav jāiekļauj izlasē, jo tas ir saistīts ar Savienības ražotāju. Tomēr minētais importētājs kļuva saistīts ar Savienības ražotāju tikai pēc izmeklēšanas perioda. Turklāt termins “nesaistīts importētājs” nozīmē nebūt saistītam ar ražotājiem eksportētājiem. Nesaistīts importētājs faktiski var būt saistīts ar Savienības ražotāju.
Taivānas ražotāju eksportētāju atlase
(12)
Lai izlemtu, vai nepieciešama atlases procedūra, un vajadzības gadījumā veiktu atlasi, Komisija lūdza visiem Taivānas ražotājiem eksportētājiem sniegt paziņojumā par procedūras sākšanu norādīto informāciju. Turklāt Komisija lūdza Taivānas pārstāvjiem ES apzināt citus ražotājus eksportētājus, kas varētu būt ieinteresēti piedalīties izmeklēšanā, ja tādi ir, un/vai sazināties ar tiem.
(13)
Kopumā deviņi ražotāji eksportētāji attiecīgajā valstī sniedza prasīto informāciju un piekrita iekļaušanai izlasē. Saskaņā ar pamatregulas 17. panta 1. punktu Komisija izveidoja izlasi no četriem ražotājiem eksportētājiem (no kuriem trīs ir nesaistīti), pamatojoties uz lielākajiem reprezentatīvajiem eksporta apjomiem uz Savienību, kurus atvēlētajā laikā varēja pienācīgi izmeklēt. Saskaņā ar pamatregulas 17. panta 2. punktu ar visiem zināmajiem attiecīgajiem ražotājiem eksportētājiem un attiecīgās valsts iestādēm notika apspriedes par izlases veidošanu. Piezīmes netika iesniegtas.
(14)
Izmeklēšana liecina, ka divi atlasīti uzņēmumi un divi izlasē neiekļauti uzņēmumi, kas sadarbojās, neatbilst ražotāja eksportētāja definīcijai, jo tie darbojas tikai kā apstrādes centri un attiecīgo ražojumu izmanto kā ražošanas izejmateriālu. Tika konstatēts, ka minētajiem uzņēmumiem nav karsto vai auksto velmētavu un ka to pievienotā vērtība ir maza attiecībā pret to izejmateriālu izmaksām. Faktiski tie pērk un pārdod attiecīgo ražojumu dažādos veidos (sk. turpmāk 26.-28. apsvērumu).
(15)
Tomēr viens no minētajiem uzņēmumiem ir saistīts ar atlasītu ražotāju eksportētāju. Tāpēc izmeklēšanā tas tika uzskatīts par tādu, kas pieder pie minētās uzņēmumu grupas. Pēc tam, kad no izlases tika izslēgts uzņēmums, kas neatbilda ražotāja eksportētāja definīcijai, atlikusī izlase pārstāvēja vismaz aptuveni 48 % no kopējā eksporta apjoma no Taivānas uz Savienību un aptuveni 80 % no pārdošanas apjoma Taivānas vietējā tirgū. Tāpēc izlase joprojām bija reprezentatīva.
(16)
Komisija individuālās dempinga starpības un kaitējuma novēršanas līmeņa aprēķinos neiekļāva pārējos trīs uzņēmumus. Tādējādi minētajiem trīs uzņēmumiem netika noteikta maksājuma likme.
Atsevišķa pārbaude
(17)
Viens ražotājs eksportētājs Taivānā pieprasīja atsevišķu pārbaudi saskaņā ar pamatregulas 17. panta 3. punktu, un tā tika veikta.
ĶTR ražotāju eksportētāju atlase
(18)
Lai izlemtu, vai ir nepieciešama atlases procedūra, un vajadzības gadījumā veiktu atlasi, Komisija aicināja visus ĶTR ražotājus eksportētājus sniegt paziņojumā par procedūras sākšanu norādīto informāciju. Turklāt Komisija lūdza ĶTR iestādēm apzināt citus ražotājus eksportētājus, kas varētu būt ieinteresēti piedalīties izmeklēšanā, ja tādi ir, un/vai sazināties ar tiem.
(19)
Astoņi ĶTR ražotāji eksportētāji sniedza prasīto informāciju un piekrita iekļaušanai izlasē. Saskaņā ar pamatregulas 17. panta 1. punktu Komisija izveidoja izlasi no četriem uzņēmumiem, kas pieder pie divām grupām, pamatojoties uz lielākajiem reprezentatīvajiem eksporta apjomiem uz Savienību, kurus atvēlētajā laikā varēja pienācīgi izmeklēt. Saskaņā ar pamatregulas 17. panta 2. punktu ar visiem zināmajiem attiecīgajiem ražotājiem eksportētājiem un attiecīgās valsts iestādēm notika apspriedes par izlases veidošanu. Piezīmes netika iesniegtas.
b) Tirgus ekonomikas režīma (“TER”) pieprasījuma veidlapas ražotājiem eksportētājiem ĶTR
(20)
Pamatregulas 2. panta 7. punkta b) apakšpunkta nolūkos Komisija nosūtīja TER pieprasījuma veidlapas visiem atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem ĶTR, kas sadarbojās, un neatlasītajiem ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās un kas vēlējās pieteikties atsevišķai pārbaudei saskaņā ar pamatregulas 17. panta 3. punktu, zināmajām ražotāju eksportētāju apvienībām, kā arī ĶTR iestādēm. Neviens no ražotājiem eksportētājiem nav pieprasījis TER.
c) Anketa
(21)
Komisija nosūtīja anketas atlasītajiem Ķīnas un Taivānas ražotājiem eksportētājiem, ražotājiem eksportētājiem, kas vēlējās pieprasīt atsevišķu pārbaudi, ražotājiem divās iespējamās analogās valstīs, kā arī atlasītajiem Savienības ražotājiem, atlasītajiem nesaistītajiem importētājiem un lietotājiem, kas pieteicās.
(22)
Atbildes uz anketas jautājumiem tika saņemtas no četriem atlasītiem Ķīnas ražotājiem eksportētājiem, četriem atlasītiem Taivānas ražotājiem eksportētājiem (no kuriem divi, kā tika konstatēts, nebija ražotāji eksportētāji), viena Taivānas ražotāja eksportētāja, kas pieprasīja atsevišķu pārbaudi, diviem ražotājiem ASV (analogā valstī), četriem atlasītiem Savienības ražotājiem, četriem atlasītiem nesaistītiem importētājiem un sešiem lietotājiem.
d) Pārbaudes apmeklējumi
(23)
Komisija pieprasīja un pārbaudīja visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu, lai provizoriski noteiktu dempingu, tā radīto kaitējumu un Savienības intereses. Pārbaudes apmeklējumi saskaņā ar pamatregulas 16. pantu tika veikti turpmāk uzskaitīto uzņēmumu telpās.
Savienības ražotāji
-
Acciai Speciali Terni S.P.A., Terni, Itālija
-
Acerinox Europa SAU, Palmones-Los Barrios un Madrid, Spānija
-
Aperam Stainless Europe, La Plaine Saint Denis, Francija
Acciai Speciali Terni S.P.A. saistītais apkalpošanas centrs:
-
Terninox, Ceriano Laghetto, Itālija
Sūdzības iesniedzējs
-
Eurofer, Brussels, Beļģija
Taivānas ražotāji eksportētāji
-
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipei city
-
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsiung city
-
YC Inox Co., Ltd., Chang-Hua Hsien city
-
Yieh Mau Corporation, Kaohsiung city
-
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung city
ĶTR ražotāji eksportētāji
-
Baosteel Stainless Co., Ltd, Shanghai
-
Ningbo Baoxin Stainless Co., Ltd, Ningbo
-
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd, Taiyuan City
Saistītais importētājs Savienībā
-
Baosteel Europe GmbH, Hamburg, Vācija
(24)
Komisija rīkoja uzklausīšanas, tostarp ar uzklausīšanas amatpersonas, ražotāju eksportētāju, apvienību un importētāju piedalīšanos.
1.4. Izmeklēšanas periods un attiecīgais periods
(25)
Dempinga un kaitējuma izmeklēšana attiecās uz laikposmu no 2013. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim (“izmeklēšanas periods”). Kaitējuma noteikšanai būtisko tendenču pārbaude attiecās uz laikposmu no 2010. gada 1. janvāra līdz izmeklēšanas perioda beigām (“attiecīgais periods”).
2. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS
2.1. Attiecīgais ražojums
(26)
Attiecīgais ražojums ir ĶTR un Taivānas izcelsmes plakani nerūsējošā tērauda velmējumi, pēc aukstās velmēšanas (presēšanas aukstā stāvoklī) tālāk neapstrādāti, patlaban klasificēti ar KN kodiem 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 un 7220 20 89 (“attiecīgais ražojums”).
(27)
Plakaniem nerūsējošā tērauda aukstajiem velmējumiem ir dažādi lietojumi, piemēram, tos izmanto sadzīves tehnikas (veļas mašīnu un trauku mazgājamo mašīnu iekšpusē), metinātu cauruļu un medicīnisku ierīču ražošanā, kā arī pārtikas apstrādē un autobūvē.
(28)
Izmeklēšanā ir noskaidrots, ka dažādajiem attiecīgā ražojuma veidiem ir vienas un tās pašas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās pamatīpašības un ka tos izmanto galvenokārt vieniem un tiem pašiem mērķiem.
2.2. Līdzīgais ražojums
(29)
Tika konstatēts, ka plakaniem nerūsējošā tērauda aukstajiem velmējumiem, ko ražo un pārdod Savienībā Savienības ražošanas nozare, un plakaniem nerūsējošā tērauda aukstajiem velmējumiem, ko ražo un pārdod attiecīgajās valstīs un analogajā valstī, būtībā ir vienas un tās pašas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās īpašības, un tos izmanto tādam pašam mērķim kā plakanus nerūsējošā tērauda aukstos velmējumus, kurus ražo attiecīgajās valstīs un pārdod eksportam Savienībā. Tāpēc tie uzskatāmi par līdzīgiem ražojumiem pamatregulas 1. panta 4. punkta nozīmē.
2.3. Prasības attiecībā uz ražojumu klāstu
(30)
Ieinteresētas personas prasīja uz dažiem ražojuma veidiem (tostarp šaurām un precīzijas tērauda sloksnēm) neattiecināt izmeklēšanu, jo Savienības ražotāji nevar pilnībā apgādāt šos tirgus segmentus. Tomēr Savienības ražošanas nozares pārstāvji iesniedza pierādījumus, ka Savienības ražošanas nozare var apgādāt minētos tirgus segmentus.
(31)
Attiecībā uz precīzijas sloksnēm tās pašas personas arī apgalvoja, ka Eiropas Komisijas Konkurences ģenerāldirektorāts ir nolēmis savā analīzē par Outokumpu un INOXUM apvienošanās lietu (5) šo ražojuma tirgu izslēgt no attiecīgā ražojuma tirgus. Tomēr tirgus definīcija apvienošanās lietā ir vērsta uz aizstāšanu pieprasījuma un piedāvājuma ziņā. Antidempinga lietā tirgu definē pēc izmeklējamā ražojuma fizikālajām īpašībām. Tāpēc antidempinga lietā daži ražojuma veidu parametri (platums, pielaides, mehāniskās īpašības) var atšķirties. Turklāt šis ražojuma veids jau no paša sākuma bija daļa no izmeklēšanas, jo sazināšanās ar Savienības precīzijas slokšņu ražotājiem notika faktu noskaidrošanas laikā.
(32)
Tāpēc Komisija noraidīja prasību un ražojumu klāstu, uz ko attiecas izmeklēšana, saglabāja nemainīgu.
3. DEMPINGS
3.1. ĶTR
3.1.1. Normālā vērtība
3.1.1.1. Tirgus ekonomikas režīms (“TER”)
(33)
Atbilstoši pamatregulas 2. panta 7. punkta b) apakšpunktam Komisija nosaka normālo vērtību atbilstīgi minētās regulas 2. panta 1.-6. punktam ĶTR ražotājiem eksportētājiem, kas apgalvojuši un pierādījuši, ka atbilst minētās regulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunktā noteiktajiem kritērijiem un ka tādējādi tiem varētu piešķirt TER.
(34)
Lai noteiktu, vai ir izpildīti pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunktā noteiktie kritēriji, Komisija pieprasīja nepieciešamo informāciju, aicinot attiecīgos ražotājus eksportētājus aizpildīt TER pieprasījuma veidlapu. Neviens no ražotājiem eksportētājiem nepieprasīja TER.
3.1.1.2. Analogā valsts
(35)
Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 7. punkta a) apakšpunktu ražotājiem eksportētājiem, kam nav piešķirts TER, normālo vērtību nosaka, pamatojoties uz cenu vai salikto vērtību tirgus ekonomikas trešā valstī. Tālab bija jāizvēlas analogā valsts.
(36)
Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija informēja ieinteresētās personas, ka tā plāno izvēlēties ASV par attiecīgu analogo valsti, un aicināja tās iesniegt piezīmes.
(37)
Komisija sazinājās ar vairākām iespējamām analogajām valstīm (Indiju, Dienvidāfriku, Dienvidkoreju, Taivānu un ASV) un, pamatojoties uz saņemto informāciju, prasīja, lai 32 zināmie līdzīgā ražojuma ražotāji Dienvidāfrikā, Dienvidkorejā un ASV sniedz informāciju. Netika saņemta informācija par ražotājiem Indijā, tāpēc Indiju nevarēja uzskatīt par iespējamo analogo valsti. Taivānai piemēro to pašu izmeklēšanu, tāpēc šim nolūkam tika ņemta vērā informācija, ko sniedza ražotāji, uz kuriem attiecas izmeklēšana.
(38)
Tikai divi ražotāji ASV atbildēja uz analogās valsts ražotāju anketas jautājumiem. Tādējādi Komisijai bija jāizvēlas starp ASV un Taivānu.
(39)
ASV ir vismaz četri lieli līdzīgā ražojuma ražotāji (trīs ir vertikāli integrēti, bet viens nav), un kopējā produkcija un patēriņš ir salīdzināmi ar ĶTR ražotāju kopējo produkciju un patēriņu. Taivānā ir viena liela vertikāli integrēta ražotāju grupa, kas virza tirgu neatkarīgi no tā, ka pastāv daži mazi neintegrēti ražotāji. Ražošanas process ASV ir līdzīgs kā Taivānā un vismaz līdzīgs ražošanas procesam, ko izmanto daži ražotāji eksportētāji ĶTR. ASV un Taivānā izmantotās izejvielas ir pārsvarā vienas un tās pašas. Ir noteikti antidempinga maksājumi pret Japānu, Dienvidkoreju un Taivānu ASV un pret ĶTR un Dienvidkoreju Taivānā. Tomēr līdzīgā ražojuma imports ASV un Taivānā ir ievērojams, proti, attiecīgi aptuveni 17 % un 37 % no to kopējā patēriņa izmeklēšanas periodā. Nozīmīgākās valstis, kas eksportē uz ASV, ir Meksika, ĶTR, Taivāna, Francija, Somija, Japāna un Vācija, un nozīmīgākās valstis, kas eksportē uz Taivānu ir ĶTR, Dienvidkoreja, Japāna, Somija un Vjetnama.
(40)
Ņemot vērā šos apstākļus, uzskata, ka ASV ir piemērotākas būt par analogo valsti šādu divu galveno iemeslu dēļ:
i)
tirgus ASV ir ļoti konkurētspējīgs, savukārt tirgu un SSCR cenas Taivānā lielā mērā nosaka viena uzņēmumu grupa;
ii)
vietējais tirgus Taivānā ir daudz mazāks nekā ĶTR un ASV.
(41)
Ieinteresētās personas iebilda pret ASV kā analogās valsts izmantošanu, galvenokārt atšķirīgā ražošanas procesa un atšķirīgā ražošanā izmantoto izejvielu veida dēļ. Tās apgalvoja, ka šajā ziņā Taivāna, uz kuru arī attiecas pašreizējā izmeklēšana, būtu atbilstošāka analogā valsts nekā ASV.
(42)
Komisija šajā procesa posmā secināja, ka ASV ir atbilstoša analogā valsts saskaņā ar pamatregulas 2. panta 7. punkta a) apakšpunktu.
3.1.1.3. Normālā vērtība (analogā valsts)
(43)
Informācija, kas saņemta no analogās valsts ražotājiem, kas sadarbojās, tika izmantota, lai noteiktu normālo vērtību ražotājiem eksportētājiem, kam nav piešķirts TER, atbilstoši pamatregulas 2. panta 7. punkta a) apakšpunktam.
(44)
Komisija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 2. punktu vispirms pārbaudīja, vai kopējais iekšzemes pārdošanas apjoms abiem analogās valsts ražotājiem, kas sadarbojās, ir reprezentatīvs. Iekšzemes pārdošanas apjoms ir reprezentatīvs, ja kopējais līdzīgā ražojuma iekšzemes pārdošanas apjoms neatkarīgiem pircējiem vietējā tirgū katram atlasītajam Ķīnas ražotājam eksportētājam ir vismaz 5 % no attiecīgā ražojuma kopējā eksporta pārdošanas apjoma uz Savienību izmeklēšanas periodā. Tādējādi abu ražotāju, kas sadarbojās, kopējais līdzīgā ražojuma pārdošanas apjoms analogās valsts vietējā tirgū bija reprezentatīvs.
(45)
Tad Komisija noteica ražojuma veidus, kas tiek pārdoti vietējā tirgū un ir identiski vai salīdzināmi ar ražojuma veidiem, kurus pārdod eksportam uz Savienību, attiecībā uz atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem.
(46)
Pēc tam Komisija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 4. punktu katram ražojuma veidam noteica rentablā pārdošanas apjoma neatkarīgiem pircējiem vietējā tirgū īpatsvaru izmeklēšanas periodā, lai izlemtu, vai normālās vērtības aprēķinam izmantot faktiskos iekšzemes pārdošanas apjomus.
(47)
Normālo vērtību nosaka, pamatojoties uz faktisko cenu vietējā tirgū katram ražojuma veidam neatkarīgi no tā, vai šāds pārdošanas apjoms ir vai nav rentabls, ja:
i)
tā ražojuma veida pārdošanas apjoms, kas pārdots par neto pārdošanas cenu, kura vienāda ar aprēķinātajām ražošanas izmaksām vai lielāka par tām, ir vairāk nekā 80 % no šā ražojuma veida kopējā pārdošanas apjoma, un
ii)
šā ražojuma veida vidējā svērtā pārdošanas cena ir vienāda ar vienības ražošanas izmaksām vai lielāka par tām.
(48)
Šādā gadījumā normālā vērtība ir visu konkrētā ražojuma veidu iekšzemes pārdošanas cenu vidējais svērtais rādītājs izmeklēšanas periodā. Komisija ņēma vērā visus darījumus, kas paziņoti kā vietējie pārdevumi, jo nebija iemesla apšaubīt, ka tie bija paredzēti vietējam patēriņam.
(49)
Normālā vērtība ir konkrētā ražojuma veida vienīgi rentablās iekšzemes pārdošanas faktiskā cena vietējā tirgū izmeklēšanas periodā, ja:
i)
konkrētā ražojuma veida rentablās pārdošanas apjoms ir 80 % vai mazāk no šā ražojuma veida kopējā pārdošanas apjoma, vai
ii)
šā ražojuma veida vidējā svērtā cena ir zemāka par vienības ražošanas izmaksām.
3.1.2. Eksporta cena
(50)
Atlasītie ražotāji eksportētāji pārdeva produkciju eksportam uz Savienību vai nu tieši neatkarīgiem pircējiem, vai - viena ražotāja eksportētāja gadījumā - ar tāda saistīta uzņēmuma starpniecību, kas darbojās kā importētājs.
(51)
Ja ražotāji eksportētāji attiecīgo ražojumu pārdeva eksportam tieši neatkarīgiem pircējiem Savienībā, eksporta cenu saskaņā ar pamatregulas 2. panta 8. punktu noteica, pamatojoties uz cenām, kas faktiski samaksātas vai maksājamas par attiecīgo ražojumu, to pārdodot eksportam uz Savienību.
(52)
Ja ražotājs eksportētājs attiecīgo ražojumu pārdeva eksportam uz Savienību ar tāda saistīta uzņēmuma starpniecību, kas darbojās kā importētājs, eksporta cenu saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu noteica, pamatojoties uz cenu, par kādu importēto ražojumu pirmo reizi pārdeva tālāk neatkarīgiem pircējiem Savienībā. Šādā gadījumā tika veiktas cenas korekcijas attiecībā uz visām izmaksām, kas radušās laikposmā no importēšanas līdz tālākpārdošanai, tostarp attiecībā uz pārdošanas, vispārējiem un administratīvajiem (“PVA”) izdevumiem un uzkrāto peļņu.
3.1.3. Salīdzinājums
(53)
Komisija salīdzināja normālo vērtību un atlasīto ražotāju eksportētāju eksporta cenu, pamatojoties uz EXW cenu.
(54)
Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu gadījumos, kad to pamatoja vajadzība nodrošināt taisnīgu salīdzinājumu, Komisija koriģēja normālo vērtību un/vai eksporta cenu, ņemot vērā atšķirības, kas ietekmē cenas un cenu salīdzināmību. Korekcijas attiecās uz transporta, apdrošināšanas, kravu apstrādes, iekraušanas un saistītajām izmaksām, iepakošanas, kredītu izmaksām, banku maksājumiem un komisijas maksām.
3.1.4. Dempinga starpības
(55)
Attiecībā uz atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem Komisija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 11. un 12. punktu salīdzināja katra līdzīgā ražojuma veida vidējo svērto normālo vērtību analogajā valstī (sk. iepriekš 43.-49. apsvērumu) ar attiecīgā ražojuma atbilstīgā veida vidējo svērto eksporta cenu.
(56)
Tādējādi vidējās svērtās pagaidu dempinga starpības, kas izteiktas procentos no cenas, apdrošināšanas un vedmaksas (CIF cenas līdz Savienības robežai pirms nodokļa nomaksas), ir šādas.
1. tabula
Dempinga starpības - ĶTR
Uzņēmums
Pagaidu dempinga starpība
(%)
Baosteel grupa: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
TISCO grupa: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
(57)
Attiecībā uz izlasē neiekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, Komisija aprēķināja vidējo svērto dempinga starpību saskaņā ar pamatregulas 9. panta 6. punktu. Tāpēc minētā starpība tika noteikta, pamatojoties uz atlasīto ražotāju eksportētāju vidējām svērtajām dempinga starpībām.
(58)
Tādējādi izlasē neiekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, pagaidu dempinga starpība ir 30,0 %.
(59)
Visiem pārējiem attiecīgās valsts ražotājiem eksportētājiem Komisija noteica dempinga starpību saskaņā ar pamatregulas 18. pantu, pamatojoties uz pieejamiem faktiem. Šajā nolūkā Komisija noteica ražotāju eksportētāju sadarbības līmeni. Sadarbības līmenis ir ražotāju eksportētāju, kuri sadarbojās, Savienībā ievestā eksporta apjoms, kas izteikts procentos no kopējā eksporta apjoma (kā norādīts Eurostat importa statistikā) no attiecīgās valsts uz Savienību.
(60)
Sadarbības līmenis tika uzskatīts par augstu, un tādējādi Komisija nolēma atlikušo dempinga starpību noteikt izlasē iekļautā uzņēmuma ar visaugstāko dempinga starpību līmenī.
(61)
Pagaidu dempinga starpības, kas izteiktas procentos no CIF cenas līdz Savienības robežai pirms nodokļa nomaksas, ir šādas.
2. tabula
Dempinga starpības - ĶTR
Uzņēmums
Pagaidu dempinga starpība
(%)
Baosteel grupa: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
TISCO grupa: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
Citi uzņēmumi, kas sadarbojās
30,0
Visi pārējie uzņēmumi
34,9
3.2. Taivāna
3.2.1. Normālā vērtība
(62)
Komisija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 2. punktu vispirms pārbaudīja, vai kopējais iekšzemes pārdošanas apjoms katram ražotājam eksportētājam, uz ko attiecas izmeklēšana, ir reprezentatīvs. Par ražotājiem eksportētājiem, uz kuriem attiecas izmeklēšana, Komisija uzskatīja izlasē iekļautos ražotājus eksportētājus un vienu ražotāju eksportētāju, kam atvēlēta atsevišķa pārbaude. Iekšzemes pārdošanas apjoms ir reprezentatīvs, ja kopējais līdzīgā ražojuma iekšzemes pārdošanas apjoms neatkarīgiem pircējiem vietējā tirgū katram ražotājam eksportētājam ir vismaz 5 % no attiecīgā ražojuma kopējā eksporta pārdošanas apjoma uz Savienību izmeklēšanas periodā.
(63)
Komisija konstatēja, ka iekšzemes pārdošanas apjoms, par ko ziņoja ražotāji eksportētāji, uz kuriem attiecas izmeklēšana, ietver ievērojamus līdzīgā ražojuma apjomus, ko pārdeva izplatītājiem, kuri tos eksportēja tālāk. Aprēķins, kas veikts, pamatojoties uz ražošanas datiem, kuri pieejami no uzņēmumiem, kas sadarbojās, un statistikas dati par līdzīgā ražojuma importu un eksportu Taivānā apliecināja, ka iekšzemes pārdošanas apjoms, par ko ziņoja ražotāji eksportētāji, kuri sadarbojās, ietver aptuveni 50 % netiešo eksporta pārdevumu, kas nebija paredzēti vietējam patēriņam.
(64)
Turklāt Komisija konstatēja, ka Taivānas vietējā tirgū ir spēkā atlaižu sistēma. Viens no atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem paskaidroja, ka šāda sistēma tika izgudrota, lai radītu stimulu vietējiem pakalpojumu centriem (izplatītājiem), kas eksportē tālāk savus tērauda ražojumus. Tā kā cenas, tostarp atlaides, ko vietējā tirgū nosaka abi galvenie ražotāji, tiek plaši izziņotas katru mēnesi visiem izplatītājiem, pat ja nebija atlaižu, ko citi ražotāji piešķīra saviem pircējiem, cenu noteikšanu precēm, kuras izlieto vietējā tirgū, un precēm, ko eksportē tālāk, būtiski ietekmēja Taivānā pastāvošā cenu noteikšanas sistēma.
(65)
Ņemot vērā uz vietas veikto pārbaužu konstatējumus, trim no ražotājiem eksportētājiem tika prasīts pārskatīt pārdošanas apjomus, ko tie bija paziņojuši par vietējo tirgu Taivānā, un izņemt visus pārdevumus, kas nebija paredzēti vietējam patēriņam. Tomēr tie tikai apstiprināja, ka nav informēti par tā līdzīgā ražojuma galamērķi, ko tie pārdod saviem pircējiem.
(66)
Kā paskaidrots iepriekš 63. apsvērumā un lai nodrošinātu, ka normālā vērtība tiek noteikta, pamatojoties tikai uz vietējam patēriņam noteiktajām cenām, Komisija īstenoja piesardzīgu pieeju attiecībā uz pagaidu dempinga aprēķiniem, izmantojot tikai paziņotos pārdošanas apjomus tiešajiem lietotājiem Taivānā. Komisija par tiešo lietotāju uzskatīja jebkuru uzņēmēju, kas līdzīgo ražojumu pārveidoja par citu ražojumu, kurš vairs nebija līdzīgais ražojums. Iekšzemes pārdošanas apjomā nav iekļauti pārdevumi izplatītājiem vai tirgotājiem, jo izmeklēšanas gaitā Komisija konstatēja, ka viens no galvenajiem izplatītājiem Taivānā, kas iegādājās lielu līdzīgā ražojuma apjomu, kuru tā piegādātāji paziņoja kā vietējos pārdevumus, eksportēja lielāko daļu no šiem iegādātajiem apjomiem.
(67)
Tādējādi katra ražotāja eksportētāja, uz ko attiecas izmeklēšana, kopējais līdzīgā ražojuma pārdošanas apjoms vietējā tirgū bija reprezentatīvs.
(68)
Tad Komisija noteica ražojuma veidus, kas tiek pārdoti vietējā tirgū un ir identiski vai salīdzināmi ar ražojuma veidiem, kurus pārdod eksportam uz Savienību, attiecībā uz ražotājiem eksportētājiem, uz kuriem attiecas izmeklēšana un kuriem ir reprezentatīvs iekšzemes pārdošanas apjoms.
(69)
Pēc tam Komisija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 2. punktu pārbaudīja, vai ražojuma veidi, ko ražotāji eksportētāji, uz kuriem attiecas izmeklēšana, pārdod vietējā tirgū, salīdzinājumā ar ražojuma veidiem, ko pārdod eksportam uz Savienību, ir reprezentatīvi. Ražojuma veida iekšzemes pārdošanas apjoms ir reprezentatīvs, ja šā ražojuma veida kopējais iekšzemes pārdošanas apjoms neatkarīgiem pircējiem izmeklēšanas periodā ir vismaz 5 % no identiskā vai salīdzināmā ražojuma veida eksporta pārdošanas apjoma uz Savienību.
(70)
Pēc tam Komisija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 4. punktu katram ražojuma veidam noteica rentablā pārdošanas apjoma neatkarīgiem pircējiem vietējā tirgū īpatsvaru izmeklēšanas periodā, lai izlemtu, vai normālās vērtības aprēķinam izmantot faktiskos iekšzemes pārdošanas apjomus.
(71)
Normālo vērtību nosaka, pamatojoties uz faktisko cenu vietējā tirgū katram ražojuma veidam neatkarīgi no tā, vai šāds pārdošanas apjoms ir vai nav rentabls, ja:
i)
tā ražojuma veida pārdošanas apjoms, kas pārdots par neto pārdošanas cenu, kura vienāda ar aprēķinātajām ražošanas izmaksām vai lielāka par tām, ir vairāk nekā 80 % no šā ražojuma veida kopējā pārdošanas apjoma, un
ii)
šā ražojuma veida vidējā svērtā pārdošanas cena ir vienāda ar vienības ražošanas izmaksām vai lielāka par tām.
(72)
Šādā gadījumā normālā vērtība ir visu konkrētā ražojuma veidu iekšzemes pārdošanas cenu vidējais svērtais rādītājs izmeklēšanas periodā.
(73)
Normālā vērtība ir konkrētā ražojuma veida vienīgi rentablās iekšzemes pārdošanas faktiskā cena vietējā tirgū izmeklēšanas periodā, ja:
i)
konkrētā ražojuma veida rentablās pārdošanas apjoms ir 80 % vai mazāk no šā ražojuma veida kopējā pārdošanas apjoma, vai
ii)
šā ražojuma veida vidējā svērtā cena ir zemāka par vienības ražošanas izmaksām.
(74)
Analizējot pārdošanas apjomus vietējā tirgū, tika noskaidrots, ka attiecībā uz dažiem ražojuma veidiem daļa pārdošanas apjomu vietējā tirgū bija rentabla un ka vidējā svērtā pārdošanas cena bija augstāka par ražošanas izmaksām. Attiecīgi normālā vērtība tika aprēķināta kā visu iekšzemes pārdošanas apjomu cenu vidējā svērtā vērtība izmeklēšanas periodā, ja bija izpildīti 71. apsvērumā paredzētie nosacījumi, vai kā tikai rentablā pārdošanas apjoma vidējā svērtā cena, ja minētie nosacījumi nebija izpildīti. Tā kā atsevišķu līdzīgā ražojuma veidu pārdošana nenotika vai šādi pārdošanas apjomi bija nepietiekami, vai ja tika konstatēts, ka nenotika pārdošana parastajā tirdzniecības apritē, Komisija normālo vērtību noteica saskaņā ar pamatregulas 2. panta 3. un 6. punktu.
(75)
Normālā vērtība tika noteikta, pie ražotāju eksportētāju, uz kuriem attiecas izmeklēšana, līdzīgā ražojuma vidējām ražošanas izmaksām izmeklēšanas periodā pieskaitot:
i)
vidējos svērtos pārdošanas, vispārējos un administratīvos (“PVA”) izdevumus, kas radušies ražotājiem eksportētājiem, uz kuriem attiecas izmeklēšana, pārdodot līdzīgo ražojumu vietējā tirgū parastajā tirdzniecības apritē izmeklēšanas periodā, un
ii)
vidējo svērto peļņu, ko guvuši ražotāji eksportētāji, uz kuriem attiecas izmeklēšana, pārdodot līdzīgo ražojumu vietējā tirgū parastajā tirdzniecības apritē izmeklēšanas periodā.
(76)
Attiecībā uz vienu no ražotājiem eksportētājiem, uz kuriem attiecas izmeklēšana, tika koriģētas ražošanas izmaksas. Tā kā ievērojamu apjomu izejvielu, ko izmanto līdzīgā ražojuma ražošanai, iepirka arī saistīts piegādātājs, Komisija šo izejvielu iegādes izmaksas aizstāja ar izejvielu ražošanas izmaksām, kas radušās ražotājam eksportētājam, uz kuru attiecas izmeklēšana.
(77)
Attiecībā uz to pašu ražotāju eksportētāju Komisija arī konstatēja, ka korekcija par metāllūžņu vērtību ir pieskaitīta divkārši, jo izejvielu apjoms, kas pārstrādāts gatavajos ražojumos, ir uzskaitīts, neņemot vērā metāllūžņus. Tāpēc Komisija noraidīja metāllūžņu vērtības atskaitīšanu no gatavā ražojuma ražošanas izmaksām.
(78)
Attiecībā uz ražojuma veidiem, ko nepārdod reprezentatīvos daudzumos vietējā tirgū, tika pieskaitīti vidējie PVA izdevumi un peļņa, kas gūta darījumos, kuri veikti parastajā tirdzniecības apritē vietējā tirgū saistībā ar minētajiem ražojuma veidiem. Attiecībā uz ražojuma veidiem, ko vietējā tirgū nepārdod vispār, vai ja tika konstatēts, ka nenotika pārdošana parastajā tirdzniecības apritē, tika pieskaitīti vidējie svērtie PVA izdevumi un peļņa, kas gūta visos darījumos, kuri veikti parastajā tirdzniecības apritē vietējā tirgū.
3.2.2. Eksporta cena
(79)
Ražotāji eksportētāji, uz kuriem attiecas izmeklēšana, attiecīgo ražojumu pārdeva eksportam vai nu tieši neatkarīgiem pircējiem Savienībā, vai ar neatkarīgu izplatītāju starpniecību Taivānā. Tāpēc eksporta cena tika noteikta saskaņā ar pamatregulas 2. panta 8. punktu, pamatojoties uz cenām, kas faktiski samaksātas vai maksājamas.
3.2.3. Salīdzinājums
(80)
Komisija salīdzināja normālo vērtību un ražotāju eksportētāju, uz kuriem attiecas izmeklēšana, eksporta cenu, pamatojoties uz EXW cenu.
(81)
Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu gadījumos, kad to pamatoja vajadzība nodrošināt taisnīgu salīdzinājumu, Komisija koriģēja normālo vērtību un/vai eksporta cenu, ņemot vērā atšķirības, kas ietekmē cenas un cenu salīdzināmību. Korekcijas attiecās uz transporta, apdrošināšanas, kravu apstrādes, iekraušanas un saistītajām izmaksām, iepakošanas, kredītu izmaksām, banku maksājumiem un komisijas maksām.
(82)
Atlasītie ražotāji eksportētāji neizmantoja valūtas maiņas kursus, kas tiem norādīti antidempinga anketās, kuras nosūtītas pirms pārbaudes apmeklējumiem. Tāpēc Komisija pārrēķināja darījumu vērtības, izmantojot anketās norādītos kursus.
3.2.4. Dempinga starpības
(83)
Attiecībā uz ražotājiem eksportētājiem, uz kuriem attiecas izmeklēšana, tostarp diviem saistītiem atlasītiem uzņēmumiem un vienu uzņēmumu, kam atvēlēta atsevišķa pārbaude, Komisija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 11. un 12. punktu salīdzināja katra līdzīgā ražojuma veida vidējo svērto normālo vērtību ar attiecīgā ražojuma atbilstošā veida vidējo svērto eksporta cenu.
(84)
Tādējādi pagaidu vidējās svērtās dempinga starpības, kas izteiktas procentos no CIF cenas līdz Savienības robežai pirms nodokļa nomaksas, ir šādas.
3. tabula
Dempinga starpības - Taivāna
Uzņēmums
Pagaidu dempinga starpība
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd. (atsevišķa pārbaude)
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. un Yieh United Steel Corporation
10,9
(85)
Attiecībā uz izlasē neiekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, Komisija aprēķināja vidējo svērto dempinga starpību saskaņā ar pamatregulas 9. panta 6. punktu. Tāpēc minētā starpība tika noteikta, pamatojoties uz atlasīto ražotāju eksportētāju starpībām.
(86)
Tādējādi izlasē neiekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, pagaidu dempinga starpība ir 10,9 %.
(87)
Visiem pārējiem attiecīgās valsts uzņēmumiem Komisija noteica dempinga starpību saskaņā ar pamatregulas 18. pantu, pamatojoties uz pieejamiem faktiem. Šajā nolūkā Komisija noteica sadarbības līmeni. Sadarbības līmenis ir uzņēmumu, kuri sadarbojās, Savienībā ievestā eksporta apjoms, kas izteikts procentos no kopējā eksporta apjoma (kā norādīts Eurostat importa statistikā) no attiecīgās valsts uz Savienību.
(88)
Sadarbības līmenis šajā gadījumā tika uzskatīts par augstu, un tādējādi Komisija nolēma atlikušo dempinga starpību noteikt uzņēmuma ar visaugstāko dempinga starpību līmenī.
(89)
Pagaidu dempinga starpības, kas izteiktas procentos no CIF cenas līdz Savienības robežai pirms nodokļa nomaksas, ir šādas.
4. tabula
Dempinga starpības - Taivāna
Uzņēmums
Pagaidu dempinga starpība
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. un Yieh United Steel Corporation
10,9
Citi uzņēmumi, kas sadarbojās
10,9
Visi pārējie uzņēmumi
12,0
4. KAITĒJUMS
4.1. Savienības ražošanas nozares un Savienības ražošanas apjoma definīcija
(90)
Līdzīgo ražojumu Savienībā izmeklēšanas periodā ražoja deviņi zināmie ražotāji. Tie veido “Savienības ražošanas nozari” pamatregulas 4. panta 1. punkta nozīmē.
(91)
Kopējais aplēstais Savienības ražošanas apjoms izmeklēšanas periodā bija vairāk nekā 3 miljoni tonnu. Komisija šo skaitli aprēķināja, pamatojoties uz visu pieejamo informāciju par Savienības ražošanas nozari, piemēram, informāciju, kas saņemta no atlasītajiem ražotājiem, un datiem, kas saņemti no sūdzības iesniedzēja par pārējiem Savienības ražotājiem. Lielākais Savienības ražotājs nesadarbojās un arī nekonkurēja ar sūdzības iesniedzēju. Izmeklēšanā sadarbojās seši Savienības ražotāji, kas nodrošināja aptuveni 55 % no pārdošanas apjoma un produkcijas Savienībā. Kā norādīts iepriekš 8. apsvērumā, iekļaušanai izlasē tika izvēlēti četri Savienības ražotāji, kas nodrošināja aptuveni 50 % no līdzīgā ražojuma kopējās produkcijas Savienībā.
(92)
Ieinteresētās personas apgalvoja, ka uz vienu atlasīto Savienības ražotāju nebūtu attiecināma Savienības ražošanas nozares definīcija, jo tas importē ievērojamus attiecīgā ražojuma daudzumus. Tomēr attiecīgā Savienības ražotāja importa apjoms no attiecīgajām valstīm bija mazāks nekā 5 % no attiecīgā ražojuma kopējā importa apjoma un mazāks nekā 2 % no tā pārdošanas apjoma Savienībā. Tādējādi šajā procesa posmā joprojām tiek uzskatīts, ka minētais Savienības ražotājs ir daļa no Savienības ražošanas nozares.
(93)
Ieinteresētās personas apgalvoja, ka izlase nav reprezentatīva, jo tajā nav iekļauts vislielākais Savienības ražotājs. Kā jau norādīts, atlasītie četri Savienības ražotāji nodrošina aptuveni 50 % no līdzīgā ražojuma kopējās produkcijas Savienībā. Tāpēc Komisija secināja, ka izlase ir reprezentatīva. Katrā ziņā minētais lielākais ražotājs nepieteicās.
4.2. Patēriņš Savienībā
(94)
Komisija patēriņu Savienībā noteica, pamatojoties uz atlasīto ražotāju sniegtajiem datiem par Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjomiem, no sūdzības iesniedzēja saņemtajiem datiem par pārējiem Savienības ražotājiem, kā arī importa apjomu datiem par Savienības tirgu, kas iegūti no Eurostat statistikas.
(95)
Patēriņa dinamika Savienībā bija šāda.
5. tabula
Patēriņš Savienībā
2010
2011
2012
Izmeklēšanas periods
Patēriņš Savienībā (tonnās)
3 161 737
3 250 977
3 256 438
3 300 127
Indekss
100
103
103
104
Avots: atlasītie Savienības ražotāji, sūdzība, Eurostat.
(96)
Patēriņš Savienībā attiecīgajā periodā pastāvīgi palielinājās par 4 %.
4.3. Imports no attiecīgajām valstīm
4.3.1. Importa no attiecīgajām valstīm ietekmes kumulatīvs novērtējums
(97)
Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 4. punktu Komisija pārbaudīja, vai attiecīgo valstu izcelsmes attiecīgā ražojuma imports jāvērtē kumulatīvi.
(98)
Dempinga starpība, kas noteikta attiecībā uz importu no ĶTR un Taivānas, bija lielāka nekā pamatregulas 9. panta 3. punktā noteiktā de minimis robežvērtība. Importa apjoms no katras attiecīgās valsts nebija nenozīmīgs pamatregulas 5. panta 7. punkta nozīmē. Tirgus daļas izmeklēšanas periodā bija 5,1 % Taivānai un 4,3 % ĶTR.
(99)
Konkurences apstākļi starp importu par dempinga cenām no ĶTR un Taivānas un līdzīgo ražojumu bija līdzīgi. Proti, importētie ražojumi konkurēja cits ar citu un ar Savienībā ražoto līdzīgo ražojumu, jo visi ražojumi atbilst vienādiem vispārējiem standartiem un tāpēc ir savstarpēji aizvietojami. Tos arī pārdod, izmantojot vienus un tos pašus pārdošanas kanālus un līdzīgām pircēju kategorijām.
(100)
Taiwan Steel & Iron Industries Association (“TSIIA”) apgalvoja, ka Komisijai importa par dempinga cenām no ĶTR un Taivānas ietekme nav jāvērtē kumulatīvi. Minētā apvienība arī apgalvoja, ka, lai gan SSCR var uzskatīt par līdzīgiem pamatregulas nozīmē, Taivānas ražojumu pārdošanā Savienības tirgū nav tādi paši konkurences apstākļi kā Ķīnas importam. Minētie apstākļi atšķiras galvenokārt markas un kvalitātes ziņā - Taivānas ražojumiem ir augstāka kvalitāte.
(101)
Apgalvojums par markas atšķirībām attiecas tikai uz specifiskiem ražojumiem, kuru īpatsvars ir mazāks nekā 1 % no importa apjoma. Turklāt visi ražojumi (ES, Ķīnas un Taivānas) atbilst vieniem un tiem pašiem vispārējiem standartiem, un netika izvirzīti apgalvojumi, kuros būtu skaitliski norādītas fizisko īpašību atšķirības starp Savienībā ražoto līdzīgo ražojumu un importēto ražojumu, tāpēc šis arguments nav pamatots. Attiecīgi apgalvojums tika noraidīts.
(102)
Tādējādi visi pamatregulas 3. panta 4. punktā noteiktie kritēriji bija izpildīti, un imports no ĶTR un Taivānas tika pārbaudīts kumulatīvi, lai noteiktu kaitējumu.
4.3.2. Imports no attiecīgajām valstīm un tā tirgus daļa
(103)
Komisija noteica importa apjomu, pamatojoties uz Eurostat statistikas datiem par importa apjomu. Tādā pašā veidā tika noteikta importa tirgus daļa.
(104)
Imports no attiecīgajām valstīm Savienībā attīstījies šādi.
6. tabula
Importa apjoms un tirgus daļa
2010
2011
2012
Izmeklēšanas periods
Importa apjoms no ĶTR (tonnās)
56 477
95 876
87 759
143 420
Indekss
100
170
155
254
Tirgus daļa (%)
1,8
2,9
2,7
4,3
Indekss
100
165
151
243
Importa apjoms no Taivānas (tonnās)
127 664
173 968
132 392
169 097
Indekss
100
136
104
132
Tirgus daļa (%)
4,0
5,4
4,1
5,1
Indekss
100
133
101
127
Importa apjoms no attiecīgajām valstīm (tonnās)
184 140
269 845
220 151
312 517
Indekss
100
147
120
170
Tirgus daļa (%)
5,8
8,3
6,8
9,5
Indekss
100
143
116
163
Avots: Eurostat.
(105)
Kumulatīvais imports no attiecīgajām valstīm ir palielinājies par 70 % no 184 140 tonnām līdz 312 517 tonnām laikposmā no 2010. gada līdz izmeklēšanas periodam. Importa apjoms attiecīgajā periodā pastāvīgi palielinājās, izņemot 2012. gadu, kad importa apjoms bija lielāks nekā 2010. gadā, bet mazāks nekā 2011. gadā.
(106)
Kumulatīvā tirgus daļa attiecīgajā periodā palielinājās par 63 % no 5,8 % līdz 9,5 %. Līdzīgi kā importa apjoms arī tirgus daļa attiecīgajā periodā pastāvīgi palielinājās, izņemot 2012. gadu.
4.3.3. Importa no attiecīgajām valstīm cenas un cenu samazinājums
(107)
Komisija noteica importa cenas, pamatojoties uz Eurostat statistikas datiem par importa vērtību un apjomu. Importa cenu samazinājums tika noteikts, izmantojot atbildes uz anketas jautājumiem, kuras sniedza atlasītie Savienības ražotāji, atlasītie ražotāji eksportētāji un 17. apsvērumā minētais ražotājs eksportētājs, kam atvēlēta atsevišķa pārbaude.
(108)
Vidējās svērtās cenas dinamika importam Savienībā no attiecīgajām valstīm bija šāda.
7. tabula
Importa cenas
2010
2011
2012
Izmeklēšanas periods
ĶTR (EUR/t)
2 175
2 280
2 253
2 008
Indekss
100
105
104
92
Taivāna (EUR/t)
2 268
2 414
2 143
1 897
Indekss
100
106
94
84
Attiecīgās valstis (EUR/t)
2 239
2 366
2 187
1 948
Indekss
100
106
98
87
Avots: Eurostat.
(109)
ĶTR un Taivānā importēto ražojumu cenas sākotnēji palielinājās par 6 procentpunktiem laikposmā no 2010. gada līdz 2011. gadam. Vēlāk tās samazinājās par 19 procentpunktiem, tādējādi kopējais samazinājums bija 13 %. Attiecībā uz ĶTR un Taivānas importēto ražojumu cenām bija vērojama līdzīga tendence, izņemot 2012. gadu, kad cenas vēl bija salīdzinoši augstas attiecībā uz ĶTR, bet jau salīdzinoši zemas attiecībā uz Taivānu. Attiecībā uz abām valstīm cenas turpināja samazināties laikposmā no 2012. gada līdz izmeklēšanas periodam.
(110)
Komisija noteica cenu samazinājumu izmeklēšanas periodā, salīdzinot:
i)
vidējās svērtās pārdošanas cenas katram atlasīto Savienības ražotāju ražojuma veidam nesaistītiem pircējiem Savienības tirgū, koriģētas EXW līmenī, un
ii)
attiecīgās katra ražojuma veida vidējās svērtās cenas, kas jāmaksā pirmajam neatkarīgajam pircējam Savienības tirgū par importu no tiem Ķīnas un Taivānas ražotājiem eksportētājiem, uz kuriem attiecas izmeklēšana, un kas noteiktas kā izmaksu, apdrošināšanas un frakts summa (CIF), ar atbilstīgām korekcijām attiecībā uz pēcimporta izmaksām.
(111)
Šāds cenu salīdzinājums tika veikts darījumiem pa ražojuma veidiem, vajadzības gadījumā veicot atbilstīgas korekcijas un atskaitot atlaides, komisijas maksas un piegādes izmaksas. Salīdzinājuma rezultātu izteica kā procentuālo daļu no atlasīto Savienības ražotāju apgrozījuma izmeklēšanas periodā. Tādējādi tika konstatēts, ka vidējā svērtā cenu samazinājuma starpība attiecīgo valstu importam Savienības tirgū bija 9,6-11,3 %.
(112)
Izmeklēšana ir apliecinājusi, ka ražotāji eksportētāji pārdod ražojumu gandrīz vienīgi neatkarīgiem izplatītājiem vai tērauda apstrādes centriem, savukārt Savienības ražošanas nozare ražojumu pārdeva izplatītājiem, tērauda apstrādes centriem un tiešajiem lietotājiem. Tomēr izmeklēšanā nav konstatēts, ka šai tirdzniecībai līmeņa atšķirībai ir bijusi ietekme uz cenām. Gluži pretēji - neatkarīgi izplatītāji un tērauda apstrādes centri apgalvoja, ka Savienības ražotāji nenosaka tiem izdevīgākus pārdošanas nosacījumus nekā lietotājiem.
4.4. Savienības ražošanas nozares ekonomiskais stāvoklis
4.4.1. Vispārīgas piezīmes
(113)
Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 5. punktu, pārbaudot importa par dempinga cenām ietekmi uz Savienības ražošanas nozari, novērtēja visus ekonomikas rādītājus, kas raksturo Savienības ražošanas nozares stāvokli attiecīgajā periodā.
(114)
Kā minēts 8. apsvērumā, lai noteiktu iespējamo Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, tika izmantota atlase. Tika atlasīti četri ražotāji.
(115)
Lai noteiktu kaitējumu, Komisija nošķīra makroekonomiskos un mikroekonomiskos kaitējuma rādītājus. Komisija novērtēja makroekonomiskos rādītājus, pamatojoties uz datiem, kas saņemti no atlasītajiem ražotājiem, un no sūdzības iesniedzēja saņemtajiem datiem par pārējiem Savienības ražotājiem. Dati attiecās uz visiem Savienības ražotājiem. Komisija izvērtēja mikroekonomiskos rādītājus, pamatojoties uz datiem, kas ietverti atlasīto Savienības ražotāju atbildēs uz anketas jautājumiem. Dati attiecās uz atlasītajiem Savienības ražotājiem. Abi datu kopumi tika atzīti par reprezentatīviem attiecībā uz Savienības ražošanas nozares ekonomisko stāvokli.
(116)
Makroekonomiskie rādītāji ir ražošana, ražošanas jauda, jaudas izmantojums, pārdošanas apjoms, tirgus daļa, izaugsme, nodarbinātība, ražīgums un dempinga starpības lielums.
(117)
Mikroekonomiskie rādītāji ir vienības vidējās cenas, vienības izmaksas, darbaspēka izmaksas, krājumi, rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi, ienākums no ieguldījumiem un spēja piesaistīt kapitālu.
(118)
Ieinteresētās personas apgalvoja, ka kaitējuma novērtēšanai būtu konsekventi jāizmanto atlasīto Savienības ražotāju dati, nevis jāiedala rādītāji makroekonomiskajos rādītājos un mikroekonomiskajos rādītājos. Tās arī apgalvoja, ka sūdzības iesniedzējs var manipulēt ar makroekonomisko rādītāju un mikroekonomisko rādītāju atsevišķo analīzi, jo tas var vērst datu vākšanu uz makroekonomisko līmeni, tā kā pieņemtais lēmums par to, vai konkrēts rādītājs ir makroekonomiskais vai mikroekonomiskais rādītājs, bija atkarīgs no informācijas pieejamības.
(119)
Komisija noteica un analizēja makroekonomiskos rādītājus, jo tie tika konstatēti Savienības līmenī, nevis tikai atlasīto Savienības ražotāju līmenī. Tiek uzskatīts, ka attiecībā uz makroekonomiskajiem rādītājiem pilnīgi visas Savienības ražošanas nozares dati, kas ietver arī no atlasītajiem uzņēmumiem saņemtos datus, labāk raksturo stāvokli attiecīgajā periodā nekā dati, kas attiecas tikai uz daļu nozares.
(120)
Dati, ko sniedza sūdzības iesniedzējs makroekonomikas rādītāju novērtēšanai, tika atzīti par precīziem un uzticamiem. Datu derīgums tika pārbaudīts, tos salīdzinot ar atlasīto Savienības ražotāju sniegto informāciju. Argumentācijas nolūkos kaitējuma analīzē, kurā konsekventi izmantotu tikai atlasīto Savienības ražotāju sniegtos datus, tiktu konstatēts negatīvāks stāvoklis attiecībā uz makroekonomiskajiem rādītājiem. Nebija iemesla secināt, ka sūdzības iesniedzējs apzināti nav sniedzis informāciju, lai manipulētu ar kaitējuma analīzi. Tāpēc nav iemesla neņemt vērā sūdzības iesniedzēja sniegto informāciju par makroekonomiskajiem rādītājiem. Tādējādi argumentu, ka visu kaitējuma rādītāju analīzē būtu jāņem vērā tikai atlasīto Savienības ražotāju iesniegtā informācija, nevar pieņemt.
4.4.2. Makroekonomiskie rādītāji
4.4.2.1. Ražošanas apjoms, ražošanas jauda un jaudas izmantojums
(121)
Kopējā ražošanas apjoma, ražošanas jaudas (aukstā velmēšana) un jaudas izmantojuma dinamika Savienībā attiecīgajā periodā bija šāda.
8. tabula
Ražošana, ražošanas jauda un jaudas izmantojums
2010
2011
2012
Izmeklēšanas periods
Ražošanas apjoms (tonnas)
3 195 908
3 159 359
3 222 857
3 036 688
Indekss
100
99
101
95
Ražošanas jauda (tonnas)
4 174 027
4 261 161
4 284 261
4 330 161
Indekss
100
102
103
104
Jaudas izmantojums (%)
77
74
75
70
Indekss
100
97
98
92
Avots: atlasītie Savienības ražotāji, sūdzība.
(122)
Ražošanas apjoms saglabājās stabils no 2010. gada līdz 2012. gadam. No 2012. gada līdz izmeklēšanas periodam ražošanas apjoms būtiski samazinājās par 6 procentpunktiem, tādējādi kopējais samazinājums bija 5 %, kaut arī piedāvājums bija stabils.
(123)
Tajā pašā laikā ražošanas jauda attiecīgajā periodā nedaudz, proti, par 4 %, palielinājās. Nelielais ražošanas jaudas palielinājums varētu būt saistāms ar iekārtu labāku izmantojumu, jo Savienības ražošanas nozare īstenoja efektivitātes celšanas programmas.
(124)
Tādējādi jaudas izmantojums attiecīgajā periodā samazinājās par 8 %. Ir zināms, ka 100 % jaudas izmantojums nav sasniedzams un nav ilgtspējīgs ilgtermiņā SSCR ražošanas nozarē. Tomēr jaudas izmantojums, ko Savienības ražošanas nozare sasniedza attiecīgajā periodā, ir daudz mazāks nekā jaudas izmantojums, kas pārsniedz 90 % un ko uzskata par sasniedzamu ilgtspējīgā ilgtermiņa ražošanas līmenī. Turklāt starpība starp ražošanas jaudu un ilgtspējīgu ilgtermiņa ražošanas līmeni ir neliela, tāpēc tā nevar būt veicinājusi samazināšanās tendenci Savienības ražošanas nozarē.
4.4.2.2. Pārdošanas apjoms un tirgus daļa
(125)
Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoma un tirgus daļas dinamika attiecīgajā periodā bija šāda.
9. tabula
Pārdošanas apjoms un tirgus daļa
2010
2011
2012
Izmeklēšanas periods
Pārdošanas apjoms Savienības tirgū (tonnās)
2 641 033
2 637 819
2 732 237
2 631 508
Indekss
100
100
103
100
Tirgus daļa (%)
84
81
84
80
Indekss
100
97
100
95
Avots: atlasītie Savienības ražotāji, sūdzība.
(126)
Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoms attiecīgajā periodā ir bijis stabils, bet nedaudz lielāks tas bija 2012. gadā.
(127)
Tā kā patēriņš Savienībā attiecīgajā periodā palielinājās, kā norādīts 96. apsvērumā, diezgan stabilo pārdošanas apjomu rezultātā Savienības ražošanas nozares tirgus daļa attiecīgajā periodā samazinājās par 5 %. Līdzīgi kā attiecībā uz pārdošanas apjomu 2012. gadā situācija bija pozitīvāka.
4.4.2.3. Izaugsme
(128)
Kā aprakstīts iepriekš, attiecīgajā periodā Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoms bija diezgan stabils augošā tirgū. Tajā pašā laikā imports no attiecīgajām valstīm būtiski palielinājās. Tādējādi tirgus izaugsme par aptuveni 140 000 tonnu attiecīgajā periodā bija gandrīz ekskluzīvi izdevīga importam no attiecīgajām valstīm, kas savus apjomus tajā pašā periodā palielināja par aptuveni 128 000 tonnu. Tāpēc Savienības ražošanas nozare nevarēja gūt nekādu labumu no tirgus izaugsmes.
4.4.2.4. Nodarbinātība un ražīgums
(129)
Nodarbinātības un ražīguma dinamika attiecīgajā periodā bija šāda.
10. tabula
Nodarbinātība un ražīgums
2010
2011
2012
Izmeklēšanas periods
Nodarbināto skaits
13 223
12 978
12 471
11 820
Indekss
100
98
94
89
Ražīgums (tonnas uz vienu darbinieku)
242
235
258
257
Indekss
100
97
107
106
Avots: atlasītie Savienības ražotāji, sūdzība.
(130)
Darbinieku skaits Savienības ražošanas nozarē samazinājās par 2 procentpunktiem 2011. gadā, par 4 procentpunktiem 2012. gadā un vēl par 5 procentpunktiem izmeklēšanas periodā, tātad tas nepārprotami samazinājās. Darbinieku skaita racionalizācija varētu būt saistāma ar Savienības ražotāju dažādu “efektivitātes” plānu īstenošanu un ražošanas apjoma samazināšanos.
(131)
SSCR ražošanas nozari pārsvarā uzskata par kapitālietilpīgu nozari. Tomēr Savienības ražošanas nozares norādītais darbinieku skaits ir ievērojams. Arī darbaspēka izmaksas ir otrais vissvarīgākais izmaksu faktors pēc izejvielām, jo to īpatsvars ir vidēji 10-15 % no kopējām izmaksām. Tāpēc nodarbinātība ir nozīmīgs kaitējuma rādītājs šai nozarei.
(132)
Savienības ražošanas nozares ražīgums nedaudz samazinājās 2011. gadā par 3 procentpunktiem, tad 2012. gadā palielinājās par 10 procentpunktiem un izmeklēšanas periodā samazinājās par 1 procentpunktu. Kopumā attiecīgajā periodā tas palielinājās par 6 procentpunktiem no 242 tonnām uz vienu darbinieku līdz 257 tonnām uz vienu darbinieku, kaut arī darbinieku skaits samazinājās, tādējādi norādot uz lielāku efektivitāti.
4.4.2.5. Dempinga starpības lielums un atgūšanās no iepriekšējā dempinga
(133)
Visas dempinga starpības ievērojami pārsniedza de minimis līmeni. Ņemot vērā attiecīgo valstu importa apjomu un cenas, faktisko dempinga starpību lieluma ietekme uz Savienības ražošanas nozari bija būtiska.
(134)
Šī ir otrā antidempinga izmeklēšana par attiecīgo ražojumu. Uz tā paša ĶTR, Dienvidkorejas un Taivānas izcelsmes ražojuma importu izmeklēšana tika attiecināta jau 2008.-2009. gadā (6). Lai gan pēc minētās izmeklēšanas netika noteikti antidempinga pasākumi, izmeklēšanā tika provizoriski konstatēts, ka dempings pastāvēja jau tolaik (7).
4.4.3. Mikroekonomiskie rādītāji
4.4.3.1. Cenas un cenas ietekmējoši faktori
(135)
Atlasīto Savienības ražotāju vidējās svērtās vienības pārdošanas cenas nesaistītiem pircējiem Savienībā attiecīgajā periodā attīstījās šādi.
11. tabula
Pārdošanas cenas Savienībā
2010
2011
2012
Izmeklēšanas periods
Vidējā vienības pārdošanas cena Savienībā (EUR/t)
2 428
2 572
2 358
2 159
Indekss
100
106
97
89
Vienības ražošanas izmaksas (EUR/t)
2 247
2 345
2 149
1 939
Indekss
100
104
96
86
Avots: atlasītie Savienības ražotāji.
(136)
Atlasīto Savienības ražotāju pārdošanas cenas nesaistītiem pircējiem attiecīgajā periodā samazinājās par 11 %. Lai gan 2011. gadā cenas paaugstinājās par 6 %, līdz attiecīgā perioda beigām tās būtiski samazinājās - par 17 procentpunktiem.
(137)
Vienības ražošanas izmaksu dinamika kopējai SSCR produkcijai (ieskaitot preces, ko galu galā eksportēja) kopumā bija līdzīga kā pārdošanas cenām, attiecīgajā periodā samazinoties par 14 %. Tomēr pārdošanas cenas un vienības ražošanas izmaksas nav tieši salīdzināmas, jo pastāv laika atšķirība starp ražošanu un pārdošanu. Tā kā Savienības ražošanas nozares vidējais krājumu līmenis bija aptuveni 15 % no apgrozījuma, vidējā laika atšķirība starp ražošanu un pārdošanu ir gandrīz divi mēneši.
(138)
Kopumā gan ražošanas izmaksas, gan pārdošanas cenas nosaka izejvielu - galvenokārt hroma un niķeļa - izmaksu izmaiņas. Faktiski Savienības ražošanas nozares noteiktās cenas mainās atbilstoši tā dēvētajam “sakausējuma piemaksas” mehānismam. Saskaņā ar minēto mehānismu cenas sastāv no nemainīgas “bāzes cenas” un “sakausējuma piemaksas”, kas svārstās atkarībā no tērauda markas ķīmiskā sastāva un sakausējumu kotējuma Londonas Metālu biržā (LME). Tāpēc cenas ir saistītas ar tērauda marku un atbilstošajām izejvielu izmaksām.
(139)
Ieinteresētās personas ierosināja Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenu tendences analizēt, neskaitot “sakausējuma piemaksu”. Tā kā Savienības ražošanas nozare neietekmē niķeļa cenu, ieinteresētās personas apgalvoja, ka Komisijai būtu jāņem vērā tikai “bāzes cena”.
(140)
Kopējā cena patiešām sastāv no bāzes cenas un sakausējuma piemaksas, un pircēji parasti zina, ka ir šāds dalījums. Tomēr izmeklēšanā ir noskaidrots, ka izmeklēšanas periodā abi minētie cenas elementi rēķinā parasti netika norādīti atsevišķi. Šādos gadījumos arī komercdokumentos, kas datējami pirms rēķina, piemēram, pasūtījumā vai pasūtījuma apstiprinājumā, šos abus elementus nenorāda atsevišķi.
(141)
Tāpēc bāzes cenas dinamika tika analizēta, pamatojoties uz publiski pieejamo informāciju, ko iesniedza ieinteresētās personas. Minētajā informācijā ir norādīts sīks tās kopējās cenas sadalījums bāzes cenā un sakausējuma piemaksā, ko noteica 304. preču markas (8) ražojumiem Vācijā (9). Lai gan sakausējuma piemaksa svārstījās atbilstoši izejvielu izmaksu dinamikai, bāzes cena attiecīgajā periodā pastāvīgi samazinājās par aptuveni 20 % no aptuveni 1 200 EUR par tonnu 2010. gadā līdz aptuveni 1 000 EUR par tonnu izmeklēšanas periodā. Samazinājuma līmenis var nebūt reprezentatīvs attiecībā uz visiem ražojumiem un visiem Savienības ražotājiem, tomēr samazinājuma lielums ļauj secināt, ka samazinājās ne tikai sakausējuma piemaksas līmenis, bet arī bāzes cenas līmenis.
4.4.3.2. Darbaspēka izmaksas
(142)
Atlasīto Savienības ražotāju vidējo darbaspēka izmaksu dinamika attiecīgajā periodā bija šāda.
12. tabula
Vidējās darbaspēka izmaksas uz vienu darbinieku
2010
2011
2012
Izmeklēšanas periods
Vidējās darbaspēka izmaksas uz vienu darbinieku (EUR)
57 071
58 068
59 684
61 826
Indekss
100
102
105
108
Avots: atlasītie Savienības ražotāji.
(143)
Vidējās darbaspēka izmaksas uz vienu darbinieku attiecīgajā periodā palielinājās - kopumā par 8 % laikposmā no 2010. gada līdz izmeklēšanas periodam.
4.4.3.3. Krājumi
(144)
Atlasīto Savienības ražotāju krājumu dinamika attiecīgajā periodā bija šāda.
13. tabula
Krājumi
2010
2011
2012
Izmeklēšanas periods
Krājumi perioda beigās (tonnās)
242 166
238 818
208 021
225 418
Indekss
100
99
86
93
Krājumi perioda beigās procentos no ražošanas apjoma
15
16
14
15
Indekss
100
103
90
99
Avots: atlasītie Savienības ražotāji.
(145)
Krājumu apjoms saglabājās diezgan stabils laikposmā no 2010. gada līdz 2011. gadam, tad 2012. gadā samazinājās par 13 procentpunktiem, un izmeklēšanas periodā tas nedaudz palielinājās par 7 procentpunktiem. Kopumā attiecīgajā periodā tā samazinājās par 7 %. Tā kā ražošana lielākoties notiek pēc pasūtījuma, krājumi nav nozīmīgs rādītājs šajā nozarē.
4.4.3.4. Rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi, ienākums no ieguldījumiem un spēja piesaistīt kapitālu
(146)
Atlasīto Savienības ražotāju rentabilitātes, naudas plūsmas, ieguldījumu un ienākuma no ieguldījumiem dinamika attiecīgajā periodā bija šāda.
14. tabula
Rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi un ienākums no ieguldījumiem
2010
2011
2012
Izmeklēšanas periods
Nesaistītiem pircējiem Savienībā veikto pārdevumu rentabilitāte (% no pārdošanas apgrozījuma)
- 0,6
- 1,3
- 2,1
- 1,6
Indekss
- 100
- 214
- 330
- 253
Naudas plūsma (miljoni EUR)
- 199
107
- 10
- 39
Indekss
- 100
54
- 5
- 20
Ieguldījumi (miljoni EUR)
1 504
1 375
1 279
1 244
Indekss
100
91
85
83
Ienākums no ieguldījumiem (%)
- 1,2
- 2,9
- 4,3
- 3,1
Indekss
- 100
- 246
- 370
- 269
Avots: atlasītie Savienības ražotāji.
(147)
Komisija noteica atlasīto Savienības ražotāju rentabilitāti, tīro peļņu pirms nodokļu nomaksas no līdzīgā ražojuma pārdošanas nesaistītiem pircējiem Savienībā izsakot procentos no šādas pārdošanas apgrozījuma. Atlasīto ražotāju rentabilitāte visā attiecīgajā periodā bija negatīva - tā samazinājās par 1,5 procentpunktiem laikposmā no 2010. gada līdz 2012. gadam un nedaudz atguvās izmeklēšanas periodā par 0,5 procentpunktiem, sasniedzot -1,6 %. Kā paskaidrots 141. apsvērumā, rentabilitāte bija negatīva galvenokārt tāpēc, ka pastāvīgi samazinājās bāzes cena, nevis izejvielu, piemēram, niķeļa, cenu svārstību dēļ.
(148)
Neto naudas plūsma ir Savienības ražotāju spēja pašiem finansēt savu darbību. Naudas plūsma bija negatīva trijos no četriem attiecīgajiem gadiem - tā uzlabojās 2011. gadā, bet tad atkal sāka samazināties. Īslaicīgo uzlabojumu 2011. gadā lielā mērā izraisīja ievērojamais pusfabrikātu krājumu samazinājums.
(149)
Ieguldījumi samazinājās - 2011. gadā tie samazinājās par 9 %, 2012. gadā tie samazinājās vēl par 6 %, un izmeklēšanas periodā tie samazinājās vēl par 2 %. Kopumā attiecīgajā periodā ieguldījumi samazinājās par 17 procentpunktiem.
(150)
Ienākums no ieguldījumiem ir peļņa procentos no ieguldījumu uzskaites neto vērtības. Tas bija negatīvs visos četros attiecīgajos gados. 2011. gadā tas samazinājās par 146 %, 2012. gadā tas samazinājās vēl par 124 % un izmeklēšanas periodā sasniedza -3,1 %.
(151)
Visu četru atlasīto ražotāju spēja piesaistīt kapitālu bija negatīvi ietekmēta, jo to negatīvo rentabilitātes rādītāju dēļ tie nevarēja iegūt finansējumu no bankām. Ražotājiem bija jāizmanto citu grupu uzņēmumu nodrošinātie līdzekļi.
4.4.4. Secinājums par kaitējumu
(152)
Lielākā daļa Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma rādītāju attiecīgajā periodā attīstījās negatīvi. Ražošanas apjoms samazinājās par 5 %, tādējādi jaudas izmantojums samazinājās par 8 %. Stabili pārdošanas apjomi augošā tirgū izraisīja tirgus daļas samazināšanos par 5 %. Nodarbinātība samazinājās par 11 %, savukārt darbaspēka izmaksas palielinājās par 8 %. Ieguldījumi samazinājās par 17 %, savukārt ienākums no ieguldījumiem attiecīgajā periodā saglabājās negatīvs un pasliktinājās.
(153)
Vienīgie kaitējuma faktori ar acīmredzamu nedaudz pozitīvu tendenci ir ražošanas jauda un ražīgums. Katrā ziņā šāds ražošanas jaudas palielinājums atbilst patēriņa palielinājumam attiecīgajā periodā. Ražīguma palielināšanos izraisīja darbinieku skaita samazināšana.
(154)
Konkrētiem kaitējuma faktoriem - tādiem kā tirgus daļa, pārdošanas cenas, ražošanas izmaksas - īslaicīgi bija pozitīvāka tendence 2011. vai 2012. gadā salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu, bet tad tie atkal samazinājās. Rentabilitāte bija negatīva visos četros gados, naudas plūsma - trijos no četriem gadiem.
(155)
Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija šajā procesa posmā secināja, ka Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums pamatregulas 3. panta 5. punkta nozīmē.
5. CĒLOŅSAKARĪBA
(156)
Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 6. punktu Komisija pārbaudīja, vai imports par dempinga cenām no attiecīgajām valstīm ir izraisījis būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 7. punktu Komisija arī pārbaudīja, vai bija citi zināmie faktori, kas tajā pašā laikā varētu būt izraisījuši kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Komisija nodrošināja, ka iespējamais kaitējums, ko izraisījuši citi faktori, kuri nav saistīti ar importu par dempinga cenām no attiecīgajām valstīm, netiek attiecināts uz importu par dempinga cenām. Minētie faktori ir imports no trešām valstīm, Savienības ražošanas nozares eksporta rādītāji, enerģijas izmaksas, jaudas pārpalikums un konkurence Savienībā.
5.1. Importa par dempinga cenām izraisītā ietekme
(157)
Patēriņš Savienībā attiecīgajā periodā palielinājās par 4 %, bet tajā pašā laikā importa apjoms no attiecīgajām valstīm palielinājās par 70 %, lai gan bija vērojama Savienības ražošanas nozares tirgus daļas samazināšanās. Tika konstatēts, ka modelis, kā imports ieguva tirgus daļu, atbilda modelim, kā Savienības ražošanas nozare zaudēja tirgus daļu. Importa tirgus daļas palielināšanās palēninājās 2012. gadā un turpinājās izmeklēšanas periodā, savukārt Savienības ražošanas nozares tirgus daļas samazināšanās arī palēninājās 2012. gadā un atkal turpinājās izmeklēšanas periodā. Tāpēc ir skaidrs, ka Savienības ražošanas nozares tirgus daļas zaudēšana bija savstarpēji saistīta ar importa par dempinga cenām palielinājumu.
(158)
Attiecīgajā periodā cenas importam no attiecīgajām valstīm samazinājās par 13 %. Savienības ražošanas nozares cenas tajā pašā periodā samazinājās par 11 %. Izmeklēšanas periodā cenas importam par dempinga cenām no attiecīgajām valstīm bija par 9,6 %-11,3 % zemākas nekā Savienības ražošanas nozares cenas, tādējādi radot cenu spiedienu uz Savienības ražošanas nozari. Cenu politika attiecībā uz pieaugošo importu par dempinga cenām no attiecīgajām valstīm neļāva Savienības ražošanas nozarei nedz saglabāt tās tirgus daļu, nedz kļūst rentablai.
(159)
Ieinteresētās personas apgalvoja, ka no attiecīgajām valstīm importētie ražojumi nekonkurēja ar Savienības ražošanas nozares pārdotajiem ražojumiem. No attiecīgajām valstīm importē galvenokārt plānus ražojumus, kuru biezums nepārsniedz 2 mm, savukārt biezākus ražojumus piegādā pārsvarā Savienības ražošanas nozare. Izmeklēšanā konstatētie fakti neapstiprināja šo apgalvojumu. Ražotāji eksportētāji un Savienības ražošanas nozare patiešām pārdod biezus ražojumus, kas biezāki par 2 mm, kā arī plānus ražojumus, kas nav tik biezi. Arī biezo ražojumu attiecība pret plānajiem ražojumiem vidēji ir līdzīga, proti, aptuveni 30-35 % gan Savienības ražošanas nozarei, gan atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem no attiecīgajām valstīm.
(160)
Ieinteresētās personas apgalvoja, ka nav savstarpējas saistības starp ĶTR importa līmeni un cenām un Savienības ražošanas nozares rentabilitāti. Tās jo īpaši atsaucās uz ĶTR importa samazinājumu un stabilajām cenām 2011.-2012. gadā, kas nevar būt izraisījuši vidējo cenu samazinājumu Savienības tirgū. Tajā pašā laikā Savienības ražošanas nozares zaudējumi palielinājās un pārdošanas apjoms bija diezgan stabils.
(161)
Tomēr šī analīze ir selektīvi vērsta tikai uz diviem atsevišķiem gadiem, nevis uz visu attiecīgo periodu. Analizējot visu periodu, bija skaidrs, ka ievērojamais importa par dempinga cenām palielinājums izraisīja ne tikai rentabilitātes pasliktināšanos, bet arī Savienības ražošanas nozares tirgus daļas zaudēšanu un ražošanas, jaudas izmantojuma, nodarbinātības, ieguldījumu un ienākuma no ieguldījumiem samazināšanos. Lai gan 2012. gads neatbilda pilnībā vispārējai tendencei, tendence joprojām bija negatīva. Mērķis novērtējumam par kaitējuma rādītājiem ilgākā četru gadu periodā ir izvairīties no secinājumu izdarīšanas, pamatojoties uz atsevišķām norisēm, ja tādas ir. Katrā ziņā 97.-102. apsvērumā izskaidroto iemeslu dēļ ietekme, ko radīja imports par dempinga cenām no abām attiecīgajām valstīm, tika novērtēta kumulatīvi. Tāpēc nebija pamatoti novērtēt tikai ĶTR importa par dempinga cenām individuālo ietekmi.
(162)
Ieinteresētās personas apgalvoja, ka tirgus daļa, ko Savienības ražošanas nozare zaudēja Taivānas importa dēļ, bija nenozīmīga. Saskaņā ar sūdzībā norādīto informāciju Taivānas importa tirgus daļa bija 4,98 % izmeklēšanas periodā, un tā palielinājās par 1,09 % laikposmā no 2010. gada līdz izmeklēšanas periodam. Ieinteresētās personas apgalvoja, ka tāpēc nav iespējams, ka nodarīto kaitējumu, kā norādījuši sūdzības iesniedzēji, ir izraisījis Taivānas eksports.
(163)
Kā liecina izmeklēšanā konstatētie fakti, Taivānas importa tirgus daļa kopumā palielinājās attiecīgajā periodā un sasniedza 5,1 % izmeklēšanas periodā. Izmeklēšanā tika arī nepārprotami konstatēts, ka cenas minētajam importam par dempinga cenām bija ievērojami zemākas nekā Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenas. Tāpēc pretēji ieinteresētās personas apgalvojumam imports par dempinga cenām no Taivānas radīja cenu spiedienu un apvienojumā ar Ķīnas importu par dempinga cenām izraisīja kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, kā izklāstīts iepriekš. Jāatgādina, ka 97.-102. apsvērumā izskaidroto iemeslu dēļ ietekme, ko radīja imports par dempinga cenām no abām attiecīgajām valstīm, tika novērtēta kumulatīvi. Tāpēc netika veikts atsevišķs novērtējums par ietekmi, ko radīja tikai imports par dempinga cenām no Taivānas.
(164)
Ieinteresētās personas apgalvoja, ka Taivānas importa apjoms ir novērtēts par augstu, jo tajā ir ietverti ievērojami Ķīnas vai Taivānas izcelsmes SSCR daudzumi, kas kļūdaini deklarēti kā Taivānas izcelsmes ražojumi. Tomēr šis apgalvojums netika pamatots ar pierādījumiem.
(165)
Tomēr Taivānas uzņēmumi, kas sadarbojās (ražotāji un citas personas, kas sadarbojās), ziņoja par eksportu, kas veidoja lielāko daļu no kopējā Taivānas importa. Tāpēc jautājumam par, iespējams, kļūdaini deklarētiem ražojumiem, kas nav Taivānas izcelsmes ražojumi, varētu būt tikai ļoti ierobežota ietekme, ja tāda ir.
(166)
Ieinteresētās personas apgalvoja, ka Ķīnas un Taivānas ražotāju eksportētāju cenas, tāpat kā Savienības ražošanas nozares cenas, mainījās atbilstoši niķeļa cenai. Lai gan tā patiešām var būt, ka laika gaitā ražotāju eksportētāju cena mainījās atbilstoši izejvielu cenu tendencēm, tas neattiecas uz jautājumu par cenu absolūto līmeni. Šajā saistībā izmeklēšanā tika konstatēts, ka gan Ķīnas, gan Taivānas cenas bija par 9,6-11,3 % zemākas nekā Savienības ražošanas nozares cenas. Arguments, ka Ķīnas, Taivānas un Savienības ražošanas nozares cenu dinamika bija līdzīga attiecīgajā periodā (ja tas atbilstu patiesībai), tikai ļautu secināt, ka starpība starp zemākajām Ķīnas un Taivānas eksporta cenām un Savienības ražošanas nozares cenām bija līdzīga attiecīgajā periodā.
(167)
Ieinteresētās personas apgalvoja, ka ieguldījumu palielinājums nepierāda, ka Savienības ražošanas nozarei tika nodarīts būtisks kaitējums. Tomēr šis apgalvojums izmeklēšanā netika apstiprināts. Ieguldījumi patiešām pastāvīgi palielinājās par 17 % attiecīgajā periodā, kā norādīts 149. apsvērumā.
(168)
Komisija šajā procesa posmā secināja, ka pieaugošais imports par zemajām dempinga cenām no attiecīgajām valstīm radīja būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.
5.2. Citu faktoru ietekme
5.2.1. Imports no trešām valstīm
(169)
Citu trešo valstu importa apjoma dinamika attiecīgajā periodā bija šāda.
15. tabula
Imports no trešām valstīm
Valsts
2010
2011
2012
Izmeklēšanas periods
Indija
Apjoms (t)
17 568
29 437
33 763
61 855
Indekss
100
168
192
352
Tirgus daļa (%)
0,6
0,9
1,0
1,9
Vidējā cena (EUR/t)
1 912
2 421
2 218
2 098
Indekss
100
127
116
110
Dienvidkoreja
Apjoms (t)
72 256
70 297
62 047
92 189
Indekss
100
97
86
128
Tirgus daļa (%)
2,3
2,2
1,9
2,8
Vidējā cena (EUR/t)
1 932
2 112
1 891
1 839
Indekss
100
109
98
95
Dienvidāfrika
Apjoms (t)
66 142
51 788
50 718
51 907
Indekss
100
78
77
78
Tirgus daļa (%)
2,1
1,6
1,6
1,6
Vidējā cena (EUR/t)
2 302
2 355
2 102
1 943
Indekss
100
102
91
84
ASV
Apjoms (t)
94 923
82 387
82 624
90 947
Indekss
100
87
87
96
Tirgus daļa (%)
3,0
2,5
2,5
2,8
Vidējā cena (EUR/t)
2 695
2 943
2 646
2 304
Indekss
100
109
98
85
Citas trešās valstis
Apjoms (t)
85 674
109 406
74 897
59 204
Indekss
100
128
87
69
Tirgus daļa (%)
2,7
3,4
2,3
1,8
Vidējā cena (EUR/t)
2 450
2 659
2 715
2 669
Indekss
100
109
111
109
Kopā visas trešās valstis, izņemot attiecīgās valstis
Apjoms (t)
336 564
343 313
304 049
356 102
Indekss
100
102
90
106
Tirgus daļa (%)
10,6
10,6
9,3
10,8
Vidējā cena (EUR/t)
2 351
2 549
2 371
2 156
Indekss
100
108
101
92
Avots: Eurostat.
(170)
Trešās valstis ar vislielāko importa apjomu bija Indija, Dienvidkoreja, Dienvidāfrika un ASV, kuru tirgus daļas izmeklēšanas periodā bija no 1,6 % līdz 2,8 %. Visu pārējo trešo valstu tirgus daļa bija 10,8 %.
(171)
Imports no Indijas bija mazs, proti, 1 % vai mazāk, lielāko attiecīgā perioda daļu. Izmeklēšanas periodā tas pārsniedza 1 % līmeni tikai vienreiz, kad Indijas tirgus daļa bija 1,9 %.
(172)
Dienvidkorejas tirgus daļa bija diezgan stabila attiecīgajā periodā, samazinoties no 2,3 % līdz 1,9 % laikposmā no 2010. gada līdz 2012. gadam un visbeidzot palielinoties līdz tikai 2,8 % izmeklēšanas periodā.
(173)
Imports no Dienvidāfrikas un ASV samazinājās attiecīgajā periodā. Dienvidāfrikas importa tirgus daļa samazinājās no 2,1 % līdz 1,6 %, savukārt ASV importa tirgus daļa samazinājās no 3,0 % līdz 2,8 %.
(174)
Attiecībā uz cenām, pamatojoties uz Eurostat, var novērot, ka tikai Dienvidkorejas importa cena bija zemāka nekā ĶTR un Taivānas importa cena, savukārt Dienvidāfrikas importa cenas bija līdzīgas, bet Indijas un ASV importa cenas bija augstākas. Tomēr jāņem vērā, ka attiecīgais ražojums un līdzīgais ražojums sastāv no dažādu marku tērauda, kas izraisa ievērojamas cenu atšķirības, kuras nevarēja ņemt vērā vidējā cenā, ko norādījis Eurostat.
(175)
Ieinteresētās personas atsaucās uz importu no citām trešām valstīm, tostarp ASV, Dienvidkorejas, Indijas un Dienvidāfrikas. Tās apgalvoja, ka minētais imports noteikti ir ietekmējis Savienības ražošanas nozares stāvokli, un, tā kā ir ievērojams importa apjoms no citām trešām valstīm, uz kuru Komisijas izmeklēšana neattiecas, nebūtu jāsecina, ka imports no ĶTR un Taivānas ir nodarījis kaitējumu, ko izraisījis imports no citām valstīm.
(176)
Kā aprakstīts iepriekš, izmeklēšanas periodā starp valstīm, kas ir SSCR importa Savienībā avota valstis, Taivānai un ĶTR bija vislielākās tirgus daļas (attiecīgi 5,1 % un 4,3 %). Nevienas citas valsts imports attiecīgajā periodā nepārsniedza 3 % tirgus daļu. Turklāt, lai gan attiecīgo valstu tirgus daļa attiecīgajā periodā palielinājās par 3,7 procentpunktiem, kopumā trešo valstu, kas nav attiecīgās valstis, importa tirgus daļa saglabājās stabila, palielinoties tikai par 0,2 procentpunktiem attiecīgajā periodā.
(177)
Tādējādi, ņemot vērā importa apjomu stabilo tendenci, Komisija provizoriski secināja, ka imports no citām trešām valstīm būtiski neveicināja Savienības ražošanas nozarei radīto kaitējumu.
5.2.2. Savienības ražošanas nozares eksporta rādītāji
(178)
Atlasīto Savienības ražotāju eksporta apjoma dinamika attiecīgajā periodā bija šāda.
16. tabula
Atlasīto Savienības ražotāju eksporta rādītāji
2010
2011
2012
Izmeklēšanas periods
Eksporta apjoms (tonnās)
185 377
188 431
182 370
178 010
Indekss
100
102
98
96
Vidējā cena (EUR/t)
2 148
2 353
2 082
1 915
Indekss
100
110
97
89
Avots: atlasītie Savienības ražotāji.
(179)
Atlasīto Savienības ražotāju eksporta apjomi un pārdošanas cenas palielinājās tikai vienreiz, proti, 2011. gadā, un pašlaik samazinās. Kopumā atlasīto ražotāju eksporta apjomu īpatsvars bija 12 % no to kopējās produkcijas. Lai gan eksporta samazinājums var būt veicinājis produkcijas samazināšanos, ņemot vērā zemo eksporta līmeni attiecībā pret pārdošanas apjomu Savienībā, eksports varētu būt ļoti ierobežoti veicinājis Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
5.2.3. Enerģijas izmaksas, jaudas pārpalikums
(180)
Ieinteresētās personas apgalvoja, ka kaitējumu Savienības ražošanas nozarei izraisījušas augstās enerģijas izmaksas, kas esot par 20 % lielākas nekā ĶTR. Tomēr enerģija ir tikai maznozīmīgs izmaksu faktors SSCR ražošanā, un parasti tas veido mazāk nekā 10 % no kopējām izmaksām. Atmetot jautājumu par to, vai enerģijas izmaksas ĶTR atspoguļo tirgus vērtības vai ne, enerģijas cenu starpība nevar būt izraisījusi Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
(181)
Ieinteresētās personas apgalvoja, ka pretēji sūdzībā norādītajai informācijai Savienības ražošanas nozarē bija ievērojams jaudas pārpalikums. Komisija novēroja, ka Savienības ražošanas nozares jaudas izmantojums samazinājās no 77 % 2010. gadā līdz 70 % attiecīgajā periodā. Tomēr gan Savienības ražošanas nozares ražošanas jauda, gan patēriņš Savienības tirgū mainījās vienlaicīgi un attiecīgajā periodā palielinājās par 4 %. Tādējādi jaudas izmantojuma zaudējumus izraisa Savienības ražošanas nozares nespēja izmantot tirgus izaugsmes sniegtās priekšrocības, jo tirgus izaugsmi neitralizēja imports par dempinga cenām no attiecīgajām valstīm. Tāpēc izrietošais iespējamais jaudas pārpalikums, visticamāk, ir importa par dempinga cenām sekas, nevis Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma cēlonis.
(182)
Komisija secināja, ka ne Savienības ražošanas nozares enerģijas izmaksas, ne iespējamais jaudas pārpalikums nevarēja izraisīt nozarei nodarīto kaitējumu.
5.3. Bažas attiecībā uz konkurenci
(183)
Ieinteresētās personas apgalvoja, ka SSCR imports no ĶTR ir palielinājies, reaģējot uz jaudas koncentrāciju Savienībā, līdz dažiem piegādātājiem, kad lietotājiem Savienībā bija pieejams vairs tikai ierobežots skaits Savienības ražotāju. Tomēr pēdējos 10 gados Savienības tirgū vienmēr ir bijuši četri vidēji lieli piegādātāji un vairāki mazāki piegādātāji. Lai gan dažu minēto uzņēmumu īpašumtiesību struktūra minētajā periodā ir mainījusies, vairāki piegādātāji joprojām bija stabili. Tāpēc Ķīnas importa par dempinga cenām palielinājumu nevar būt izraisījusi piegādātāju skaita samazināšanās Savienībā.
(184)
Ieinteresētās personas apgalvoja, ka Savienības tirgus bija ļoti koncentrēts un ka imports no attiecīgajām valstīm varēja būt izraisījis Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu. Tās arī apgalvoja, ka importa apjoms no Āzijas nebija pietiekams, lai ierobežotu konkurenci, un ka tas nevarēja novērst cenu palielinājumu Savienības ražošanas nozarē. Šajā sakarībā minētās ieinteresētās personas atsaucās uz Komisijas lēmumu apstiprināt Outokumpu un Inoxum (10) apvienošanos (ievērojot saistības), kas pieņemts 2012. gada novembrī (“lēmums par Outokumpu apvienošanos”).
(185)
Tomēr analīze apvienošanās procedūrā un antidempinga izmeklēšanā attiecas uz atšķirīgiem tiesiskajiem regulējumiem, kam ir atšķirīgi mērķi. Apvienošanās procedūrā analizē, vai ierosināta apvienošanās varētu radīt bažas par konkurenci, savukārt antidempinga izmeklēšanā analizē, vai Savienības ražošanas nozari ietekmē kaitējumu izraisošs dempings.
(186)
Katrā ziņā lēmumā par Outokumpu apvienošanos tika pārbaudīts, vai Outokumpu veiktās Inoxum iegādes rezultātā Savienības tirgū parādītos dominējošs tirgus dalībnieks. Apvienotās Outokumpu un Inoxum struktūras kopējā tirgus daļa būtu bijusi vairāk nekā 50 %, un galveno ražotāju skaits būtu samazinājies no četriem līdz trīs ražotājiem. Minētajā lēmumā par apvienošanos Outokumpu tika noteikts pienākums atsavināt daļu no Inoxum, tostarp ražošanas uzņēmumu Acciai Speciali Terni (AST). Šādas atsavināšanas mērķis bija konkrēti saglabāt konkurenci Savienības SSCR tirgū, un plānotā apvienotā struktūra (Outokumpu un visi Inoxum aktīvi, tostarp AST), kuras tirgus daļa Savienības tirgū būtu lielāka nekā 50 %, nekad tā arī netika izveidota. Tā vietā joprojām ir četri vidēji lieli tirgus dalībnieki un vairāki mazāki tirgus dalībnieki, kas savstarpēji konkurē, un nevienam no šiem dalībniekiem nav tāda līmeņa tirgus varas, kāda būtu bijusi ierosinātajai apvienotajai struktūrai, kas analizēta konkrētajā apvienošanās lietā.
(187)
Ieinteresētās personas arī atsaucās uz lēmumā par Outokumpu apvienošanos aplūkoto faktu, ka Savienības ražotājus neierobežoja Āzijas imports laikā, kad niķeļa cenu svārstību, valūtas maiņas kursa svārstību un zemo LME niķeļa cenu dēļ samazinājās Āzijas importa konkurētspēja. Lēmumā par Outokumpu apvienošanos bija norādīts, ka “pat ja pašlaik importa radītais ierobežojums, iespējams, nav būtisks, nākotnē tas varētu palielināties (11)”, pēc tam novērtējot iespējamās norises tirgū. Pašreizējā izmeklēšanā ir konstatēts, ka izmeklēšanas periodā imports par dempinga cenām no attiecīgajām valstīm sasniedza 9,5 % un palielinājās par 70 % salīdzinājumā ar 2010. gadu. Tika arī konstatēts, ka minētā importa dempinga cenas bija par 9,6-11,3 % zemākas nekā Savienības ražošanas nozares cenas.
(188)
Turklāt tas, ka pieprasījums Savienības tirgū ir salīdzinoši stabils pat ievērojamu cenas svārstību gadījumā, nenozīmē, ka pircēji nereaģē uz cenām. Zemākas cenas, ko piedāvā eksportētāji, nepalielina patēriņu Savienības tirgū, tomēr izmeklēšana ir skaidri pierādījusi, ka pircēji vēlas pirkt arvien lielākus importa daudzumus par zemām cenām. Tā kā šāds imports par zemām cenām nerada papildu pieprasījumu, šāda pārdošana notiek uz citu tirgus dalībnieku pārdevumu rēķina un galvenokārt uz Savienības ražošanas nozares rēķina.
(189)
Izmeklēšanā ir apstiprināts, ka Savienības ražošanas nozare pārdod plašāku ražojumu klāstu nekā ražotāji eksportētāji, kas sadarbojās. Tomēr izmeklēšanas periodā aptuveni 75 % Savienības ražošanas nozares pārdoto ražojumu bija saistīti ar četrām visizplatītākajām tērauda markām (304, 304L, 316L un 430). Visas šīs markas pārdod eksportētāji no attiecīgajām valstīm, turklāt ražojumu platums, biezums un apdare ir ļoti dažāds. Arī ražojumi, kas nepieder pie šīm ražojumu markām, tieši konkurēja, jo arī tos pārdeva eksportētāji no attiecīgajām valstīm.
(190)
Neviena no ieinteresētajām personām šajā izmeklēšanā nav izteikusi iebildumus attiecībā uz ražojumu kvalitāti. Lēmumā par Outokumpu apvienošanos ir konstatēts, ka to ražojumu kvalitāti, kurus ražojuši ražotāji ārpus Eiropas, kopumā var uzskatīt par salīdzināmu ar Eiropas ražotāju ražojumu kvalitāti (12), tomēr tajā ir arī konstatēts, ka pircēji, kam ir īpašas prasības, nevar iegādāties ražojumus Āzijā (13). Tomēr, kā aprakstīts iepriekš, lielākā daļa Savienības ražošanas nozares pārdevumu ir patēriņa ražojumi, kuru kvalitāte ir salīdzināma.
(191)
Citi šķēršļi, kas liedz dažiem pircējiem iegādāties importētus SSCR, ir ilgāks sagatavošanās laiks, jo ražojumi jātransportē lielos attālumos no attiecīgajām valstīm, un mazāk izdevīgie maksājumu nosacījumi, ko piedāvā ražotāji attiecīgajās valstīs. Tomēr šie šķēršļi attiecas pārsvarā tikai uz pircējiem, kas iegādājas ražojumus tieši no velmētavām, kuru īpatsvars ir tikai viena trešdaļa no Savienības tirgus.
(192)
Tajā pašā laikā lielākā daļa pārdošanas notikusi ar tērauda apstrādes centru starpniecību, kuru īpatsvars ir aptuveni divas trešdaļas no Savienības tirgus. Gandrīz visa pārdošana no attiecīgajām valstīm patiešām notiek ar neatkarīgu pakalpojumu centru starpniecību, kas arī pērk no Savienības ražošanas nozares. Šajā gadījumā lietotājam svarīgs ir izplatītāja piedāvātais maksājuma nosacījums. Tā kā šādi pārdevumi parasti tiek veikti no izplatītāja krājumiem, attiecīgais sagatavošanās laiks ir arī laiks, kas vajadzīgs preču nosūtīšanai no izplatītāja lietotājam. Tāpēc lielāko daļu pārdevumu minētie šķēršļi neietekmē.
(193)
Tādējādi lielāko daļu Savienības ražošanas nozares pārdevumu tieši ietekmē imports par dempinga cenām no attiecīgajām valstīm.
(194)
Tāpēc Komisija secināja, ka konkurences apstākļi Savienībā nebūtu varējuši novērst kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, ko izraisīja imports par dempinga cenām no attiecīgajām valstīm.
5.4. Izejvielu cenu ietekme
(195)
Ieinteresētās personas apgalvoja, ka lēmums par to, vai pirkt attiecīgo produktu, kura izcelsme ir attiecīgās valstis, vai līdzīgo ražojumu, ko ražojusi Savienības ražošanas nozare, ir atkarīgs no izejvielu, jo īpaši niķeļa, cenu dinamikas. Tas ir tāpēc, ka eksportētāji nosaka vienu atsevišķu cenu un Savienības ražošanas nozare nosaka bāzes cenu, kam pieskaitīta sakausējuma piemaksa.
(196)
Tāpēc importētājiem būtu izdevīgāk pirkt no attiecīgajām valstīm, ja izejvielu cenas palielinās (jo Savienības ražošanas nozares cenas tiks pārskatītas, tās palielinot, bet eksportētāju cenas saglabāsies stabilas). Turpretī, ja izejvielu cenas samazinās, importētājiem būtu neizdevīgāk pirkt no attiecīgajām valstīm (jo Savienības ražošanas nozares cenas samazināsies, bet eksportētāju cenas saglabāsies stabilas).
(197)
Lēmumā par Outokumpu apvienošanos tika analizēta niķeļa cenas gaidāmo izmaiņu ietekme uz importētāju lēmumiem par pirkšanu (14). Šajā izmeklēšanā tika analizēts, vai importa dinamika atbilda faktiskās niķeļa cenas izmaiņām un iepriekš aprakstītajam modelim. Niķeļa cenas (15) samazinājās par 31 % no 16 453 EUR par tonnu 2010. gadā līdz 11 327 EUR par tonnu izmeklēšanas periodā. Saskaņā ar ieinteresēto personu apgalvojumu, kas aprakstīts 196. apsvērumā, šim niķeļa cenu samazinājumam būtu vajadzējis izraisīt attiecīgo valstu importa samazināšanos. Tomēr izmeklēšanā tika noskaidrots, ka, neraugoties uz niķeļa cenu ievērojamo samazinājumu, eksports no attiecīgajām valstīm tajā pašā periodā palielinājās par 70 %, kā aprakstīts 104. apsvērumā.
(198)
Lai gan izejvielu cenu dinamikai, iespējams, ir bijusi ietekme uz importa apjomu attīstību, citi faktori, piemēram, ražotāju eksportētāju zemais cenu līmenis, ir nepārprotami kompensējuši šādu ietekmi. Tāpēc uzskata, ka niķeļa cenu dinamikai nav ilgstošas ietekmes uz attiecīgo valstu importa par dempinga cenām vispārējo palielināšanās tendencei attiecīgajā periodā.
5.5. Patēriņa modeļa izmaiņas
(199)
Lēmumā par Outokumpu apvienošanos tika konstatēts, ka gan absolūtais niķeļa cenu līmenis, gan niķeļa cenu svārstīgums varētu mazināt nerūsējošā tērauda kā materiāla pievilcīgumu un palielināt pieprasījumu pēc niķeli nesaturoša nerūsējošā tērauda (16).
(200)
Attiecībā uz nerūsējošā tērauda kā materiāla pievilcīgumu tika arī apgalvots, ka aizstāšanu ar nerūsējošo tēraudu/nerūsošā tērauda aizstāšanu ar citu materiālu varētu ietekmēt vairākas tendences, tostarp vajadzība izmantot vieglākus materiālus, piemēram, vieglajos automobiļos (negatīva ietekme uz nerūsējošo tēraudu, pārorientēšanās no tērauda uz kompozītmateriāliem), īsāki ražojuma aprites cikli patēriņa precēs (negatīva ietekme uz nerūsējošo tēraudu, tiek izmantoti lētāki materiāli), lielāka vajadzība pēc ūdens attīrīšanas un zaļās enerģijas ražošanas (pozitīva ietekme uz nerūsējošo tēraudu; daudzos lietojumos grūti aizstāt) un iespējamo konkurējošo materiālu (dzelzsrūdas, alumīnija, vara) cenu dinamika (17).
(201)
Šajā ziņā pašreizējā izmeklēšanā ir apstiprināti lēmumā par Outokumpu apvienošanos (18) izdarītie konstatējumi, ka pieprasījums pēc nerūsējošā tērauda kopumā un jo īpaši pēc SSCR ir diezgan neelastīgs. Patēriņa pieaugums notika lielākoties laikposmā no 2010. gada līdz 2011. gadam, kad cenas palielinājās. No 2011. gada līdz izmeklēšanas periodam, kad cenas samazinājās, patēriņš saglabājās stabils un palielinājās tikai par 1 %. Tāpēc aizstāšanai ar nerūsējošo tēraudu/nerūsējošā tērauda aizstāšanu ar citu materiālu, kā arī iepriekš minētajiem faktoriem tāpēc nebija izmērāmas ietekmes uz kopējo SSCR patēriņu.
(202)
Attiecībā uz pārorientēšanos no niķeli nesaturošām nerūsējošā tērauda markām, kas arī ir līdzīgais ražojums, detalizēta atlasīto Savienības ražotāju paziņoto pārdošanas darījumu analīze apstiprina lēmuma par Outokumpu apvienošanos konstatējumus.
(203)
Tomēr, kā aprakstīts 138. apsvērumā, Savienības ražošanas nozares noteiktās cenas ir tieši saistītas ar tērauda marku un atbilstošajām izejvielu izmaksām. Tādējādi pārorientācijai no vienas tērauda markas uz citu ir neitrāla ietekme uz Savienības ražošanas nozares darbības rezultātiem.
(204)
Tāpēc šajā posmā tiek secināts, ka patēriņa modeļa izmaiņām nebija negatīvas ietekmes uz Savienības ražošanas nozares darbības rezultātiem.
5.6. Secinājums par cēloņsakarību
(205)
Imports par zemajām dempinga cenām no attiecīgajām valstīm palielinājās gan absolūtā izteiksmē, gan attiecībā pret patēriņu Savienībā, laikā, kad lielākā daļa Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma faktoru (ražošana, jaudas izmantojums, tirgus daļa, nodarbinātība, pārdošanas cenas, darbaspēka izmaksas, rentabilitāte, ieguldījumi, ienākums no ieguldījumiem) pasliktinājās. Attiecīgo valstu importa dempinga cenas izmeklēšanas periodā bija par 9,6-11,3 % zemākas nekā Savienības ražošanas cenas.
(206)
Citi faktori, tādi kā enerģijas izmaksas, jauda un konkurences apstākļi Savienības tirgū, neveicināja kaitējumu, kas nodarīts Savienības ražošanas nozarei. Tādi faktori kā imports no citām trešām valstīm un Savienības ražošanas nozares eksports, iespējams, ir veicinājuši kaitējumu, bet ļoti ierobežotā apjomā.
(207)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, Komisija provizoriski secināja, ka imports par dempinga cenām no attiecīgajām valstīm ir nodarījis būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei un ka pārējie faktori, kas izvērtēti individuāli, nav pārtraukuši cēloņsakarību. Kaitējums izpaužas galvenokārt kā Savienības ražošanas nozares nestabilais finanšu stāvoklis un ražošanas, jaudas izmantojuma, nodarbinātības un tirgus daļas samazinājums.
(208)
Komisija ir izšķīrusi un nodalījusi visu zināmo faktoru ietekmi uz Savienības ražošanas nozares stāvokli no kaitējuma, ko izraisījis imports par dempinga cenām. Ietekme, ko radīja cits imports, eksports no Savienības ražošanas nozares, enerģijas izmaksas, jauda un konkurences apstākļi, uz Savienības ražošanas nozares negatīvo attīstību no finanšu stāvokļa, ražošanas un tirgus daļas viedokļa vai nu bija ļoti ierobežota, vai tādas nebija vispār.
6. SAVIENĪBAS INTERESES
(209)
Neraugoties uz to, ka ir izdarīts secinājums par dempingu, kas rada kaitējumu, Komisija saskaņā ar pamatregulas 21. pantu pārbaudīja, vai tā var nepārprotami secināt, ka pasākumu noteikšana šajā konkrētajā gadījumā nav Savienības interesēs. Savienības intereses noteica, novērtējot visas dažādo iesaistīto personu intereses, tostarp Savienības ražošanas nozares, importētāju un lietotāju intereses.
6.1. Savienības ražošanas nozares intereses
(210)
Lielākā daļa Savienības ražošanas nozares atbalsta pasākumu noteikšanu. Lielākais Savienības ražotājs nesadarbojās izmeklēšanā, bet neiebilda pret sūdzību. Izmeklēšanā sadarbojās un sūdzību atbalstīja seši Savienības ražotāji, kas nodrošināja aptuveni 55 % no pārdošanas apjoma un produkcijas Savienībā.
(211)
Savienības ražošanas nozarei tika nodarīts būtisks kaitējums. Visi finanšu rādītāji (rentabilitāte, naudas plūsma, ienākums no ieguldījumiem) attiecīgajā periodā bija pārsvarā negatīvi. Citi rādītāji, piemēram, ražošana, jaudas izmantojums, nodarbinātība un tirgus daļa, attiecīgajā periodā attīstījās negatīvi. Savienības ražošanas nozarei izdevās tikai saglabāt zemo pēckrīzes pārdošanas apjomu, un tā nevarēja gūt labumu no tirgus izaugsmes.
(212)
Ja nebūs pasākumu, importa par dempinga cenām no attiecīgajām valstīm dēļ Savienības ražošanas nozarei arī turpmāk ražojums būs jāpārdod par cenām, kas rada zaudējumus. Šāda papildu zaudējumu uzkrāšanās vēl vairāk pasliktinās Savienības ražošanas nozares stāvokli. Tādēļ pasākumu noteikšana ir Savienības ražošanas nozares interesēs.
6.2. Nesaistīto importētāju un izplatītāju intereses
(213)
Importētāji un izplatītāji (tostarp tērauda pakalpojumu centri) ļoti aktīvi sadarbojās šajā izmeklēšanā. Trīsdesmit viens importētājs un izplatītājs pieteicās un izteica iebildumus pret pasākumu noteikšanu.
(214)
Importētāji un izplatītāji apgalvoja, ka pasākumu noteikšana ierobežos to iespējamos piegādes avotus. Tie arī apgalvoja, ka pasākumu noteikšanas gadījumā tie vairs nevarēs izmantot ĶTR un Taivānu kā SSCR avotus.
(215)
Tomēr izmeklēšanā ir konstatēts, ka visi importētāji un izplatītāji pērk ražojumu no vairākiem avotiem, tostarp no Savienības ražošanas nozares, attiecīgajām valstīm un citām trešām valstīm. Tāpēc tie tikai līdz ierobežotam apjomam ir atkarīgi no attiecīgo valstu piegādēm.
(216)
Minētās personas arī turpmāk var pirkt SSCR no Savienības ražošanas nozares un no citām valstīm, uz kurām neattiecas šī izmeklēšana (piemēram, no Indijas, Dienvidāfrikas, Dienvidkorejas vai ASV) un kuru kopējā tirgus daļa ir 11 %. Tāpēc gan Savienības ražošanas nozare, gan imports no citām trešām valstīm ir ticamas Ķīnas un Taivānas importa alternatīvas.
(217)
Tādējādi šajā procesa posmā tiek secināts, ka pasākumu noteikšanai var būt tikai neliela negatīva ietekme uz nesaistīto importētāju un izplatītāju stāvokli.
6.3. Lietotāju intereses
(218)
Vairākas ieinteresētās personas, tostarp ražotāji eksportētāji un izplatītāji, pauda bažas par pasākumu iespējamo negatīvo ietekmi uz lietotājiem. Paši lietotāji šādas bažas neizteica. Lietotāju iesaistīšanās līmenis šajā konkrētajā gadījumā patiešām bija ļoti zems. Viedokli izteica seši lietotāji (tostarp viena četru uzņēmumu grupa), no kuriem tikai viens iebilda pret pasākumu noteikšanu. Citi lietotāji un to apvienības nedz iesaistījās, nedz skaidri atturējās no nostājas paušanas.
(219)
Tāpēc tiek provizoriski secināts, ka pasākumu noteikšana nav pretrunā lietotāju interesēm.
6.4. Bažas attiecībā uz konkurenci
(220)
Lēmumā par Outokumpu apvienošanos Komisija konstatēja, ka ierosinātās Outokumpu un Inoxum apvienošanās gadījumā nekoordinētas ietekmes dēļ varētu tikt būtiski traucēta efektīva konkurence, radot SSCR dominējošu stāvokli Eiropas Ekonomikas zonas (EEZ) tirgū (19). Lai novērstu šādu šķērsli, Komisija atzina, ka ar atsavināšanas paketi, kurā iekļauts AST, pietiek, lai novērstu bažas par konkurenci (20). Tik tiešām ar Komisijas pieņemto novēršanas pasākumu tika saglabāts Savienības ražotāju, vidējo uzņēmumu, skaits, proti, četri.
(221)
Šis novēršanas pasākums jau ir īstenots un tagad pilnībā darbojas. Turklāt antidempinga pasākumu noteikšana nemazina Savienības ražotāju, vidējo uzņēmumu, skaitu. Tāpēc šajā posmā tiek secināts, ka pasākumu noteikšana nemazina un nenovērš to saistību ietekmi, kuras Komisija atzinusi lēmumā par Outokumpu apvienošanos.
6.5. Secinājums par Savienības interesēm
(222)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, Komisija secināja, ka nav pārliecinošu iemeslu, kas šajā izmeklēšanas posmā liecinātu par to, ka pasākumu noteikšana attiecīgā ĶTR un Taivānas izcelsmes ražojuma importam nav Savienības interesēs.
7. PAGAIDU ANTIDEMPINGA PASĀKUMI
(223)
Ņemot vērā Komisijas secinājumus par dempingu, kaitējumu, cēloņsakarību un Savienības interesēm, būtu jānosaka pagaidu pasākumi, lai novērstu turpmāku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, ko izraisa imports par dempinga cenām.
7.1. Kaitējuma novēršanas līmenis (kaitējuma starpība)
(224)
Lai noteiktu pasākumu līmeni, Komisija vispirms noteica maksājuma summu, kas nepieciešama, lai novērstu Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
(225)
Kaitējums tiktu novērsts, ja Savienības ražošanas nozare spētu segt ražošanas izmaksas un no līdzīgā ražojuma pārdošanas Savienības tirgū gūt tādu peļņu pirms nodokļu nomaksas, ko šāda veida ražošanas nozare savā tirgū varētu pienācīgi gūt parastos konkurences apstākļos, proti, ja nebūtu importa par dempinga cenām.
(226)
Savienības ražošanas nozares rentabilitāte bija negatīva visā attiecīgajā periodā, proti, no 2010. gada līdz 2013. gadam. Iepriekšējos gados, proti, 2008. un 2009., pasaules ekonomikas krīzes laikā bija jūtamā dramatiskā pieprasījuma samazinājuma ietekme, un šajā laikā gūto peļņu tāpēc nevar uzskatīt par gūtu parastos konkurences apstākļos. Kaut arī iepriekšējā izmeklēšanā, kā jau aprakstīts 134. apsvērumā, 2007. gadā ir provizoriski konstatēts dempings, nav iespējams konstatēt reālu saikni starp šo importu un Savienības ražošanas nozares situāciju. Tādēļ tika noteikta mērķa peļņa 8,1 % apmērā, kas bija peļņa, kuru Savienības ražošanas nozare guva 2007. gadā. Tas bija pēdējais reprezentatīvais gads, kam bija raksturīgi parasti konkurences apstākļi, pirms 2008. un 2009. gada dramatiski samazinājās pieprasījums. 2013. gadā tirgus tiešām saruka gandrīz līdz 2007. gada patēriņa līmenim.
(227)
Pamatojoties uz to, Komisija aprēķināja Savienības ražošanas nozarei kaitējumu neradošu līdzīgā ražojuma cenu, no Savienības pārdošanas cenām atskaitot faktiskos zaudējumus, kas radušies izmeklēšanas periodā, un pieskaitot minēto 8,1 % peļņas normu.
(228)
Tad Komisija noteica kaitējuma novēršanas līmeni, atlasīto attiecīgo valstu ražotāju eksportētāju, kas sadarbojās, vidējo svērto importa cenu, kas noteikta cenas samazinājuma aprēķiniem, salīdzinot ar atlasīto Savienības ražotāju izmeklēšanas periodā Savienības tirgū pārdotā līdzīgā ražojuma vidējo svērto cenu, kas neizraisa kaitējumu. Minētajā salīdzinājumā iegūto starpību izteica procentos no vidējās svērtās importa CIF vērtības.
(229)
Kaitējuma novēršanas līmenis “citiem uzņēmumiem, kas sadarbojās” un “visiem pārējiem uzņēmumiem” ir noteikts tādā pašā veidā kā dempinga starpība minētajiem uzņēmumiem (sk. 57., 60., 85. un 88. apsvērumu).
7.2. Pagaidu pasākumi
(230)
Attiecībā uz ĶTR un Taivānas izcelsmes plakanu nerūsējošā tērauda auksto velmējumu importu būtu jānosaka pagaidu antidempinga pasākumi saskaņā ar mazākā maksājuma noteikumu, kas izklāstīts pamatregulas 7. panta 2. punktā. Komisija salīdzināja kaitējuma starpības ar dempinga starpībām. Maksājuma likmju summa būtu jānosaka dempinga vai kaitējuma starpības apmērā, atkarībā no tā, kurš no šiem lielumiem ir mazāks.
(231)
Kā minēts 4. apsvērumā, Komisija ar Regulu (ES) Nr. 1331/2014 attiecīgā ĶTR un Taivānas izcelsmes ražojuma importam piemēroja reģistrāciju, ņemot vērā antidempinga un kompensācijas pasākumu iespējamo piemērošanu ar atpakaļejošu spēku atbilstoši pamatregulas 10. panta 4. punktam un 16. panta 4. punktam Padomes 2009. gada 11. jūnija Regulā (EK) Nr. 597/2009 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (21) (“antisubsidēšanas pamatregula”).
(232)
Attiecībā uz pašreizējo antidempinga izmeklēšanu un ņemot vērā izklāstītos konstatējumus, importa reģistrācija antidempinga izmeklēšanas nolūkā saskaņā ar pamatregulas 14. panta 5. punktu būtu jāpārtrauc.
(233)
Attiecībā uz vienlaikus notiekošo antisubsidēšanas izmeklēšanu (sk. 3. apsvērumu) ĶTR importa reģistrācija atbilstoši antisubsidēšanas pamatregulas 24. panta 5. punktam būtu jāturpina.
(234)
Šajā procedūras posmā nevar pieņemt lēmumu par antidempinga pasākumu iespējamu piemērošanu ar atpakaļejošu spēku.
(235)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, pagaidu antidempinga maksājumu likmes, kas izteiktas kā CIF cena līdz Savienības robežai pirms nodokļa nomaksas, ir šādas.
Valsts
Uzņēmums
Dempinga starpība
(%)
Kaitējuma starpība
(%)
Pagaidu antidempinga maksājums
(%)
ĶTR
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd
34,9
25,2
25,2
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.
29,2
24,3
24,3
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
24,3
24,3
Citi uzņēmumi, kas sadarbojās
30,0
24,5
24,5
Visi pārējie uzņēmumi
34,9
25,2
25,2
Taivāna
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
23,9
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd.
10,9
22,9
10,9
Yieh United Steel Corporation
10,9
22,9
10,9
Citi uzņēmumi, kas sadarbojās
10,9
22,9
10,9
Visi pārējie uzņēmumi
12,0
23,9
12,0
(236)
Individuālās uzņēmumu antidempinga maksājuma likmes, kas norādītas šajā regulā, tika noteiktas, pamatojoties uz šīs izmeklēšanas konstatējumiem. Tāpēc tās atspoguļoja izmeklēšanas gaitā konstatēto stāvokli attiecībā uz minētajiem uzņēmumiem. Tādējādi šīs maksājumu likmes piemēro tikai tāda attiecīgā ražojuma importam, kura izcelsme ir attiecīgajās valstīs un kuru ražojušas minētās juridiskās personas. Uz importēto attiecīgo ražojumu, kuru ražojis kāds cits uzņēmums, kas nav konkrēti minēts šīs regulas rezolutīvajā daļā, tostarp struktūrām, kas saistītas ar konkrēti minētajiem uzņēmumiem, jāattiecina maksājuma likme, kas piemērojama “visiem pārējiem uzņēmumiem”. Tam nepiemēro individuālās antidempinga maksājuma likmes.
(237)
Uzņēmums var pieprasīt piemērot, lai tiek piemērotas minētās individuālās antidempinga maksājuma likmes, ja tas vēlāk maina nosaukumu. Šāds pieprasījums jāadresē Komisijai (22). Pieprasījumā jāietver visa attiecīgā informācija, ar ko var pierādīt, ka šāda maiņa neietekmē uzņēmuma tiesības gūt labumu no tam piemērojamās maksājuma likmes. Ja uzņēmuma nosaukuma maiņa neietekmē tā tiesības gūt labumu no tam piemērojamās maksājuma likmes, paziņojums par nosaukuma maiņu tiks publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
(238)
Lai nodrošinātu antidempinga maksājumu pienācīgu piemērošanu, antidempinga maksājuma likme, kas noteikta “visiem pārējiem uzņēmumiem”, jāpiemēro ne vien ražotājiem eksportētājiem, kas šajā izmeklēšanā nesadarbojās, bet arī ražotājiem, kas izmeklēšanas periodā neeksportēja uz Savienību.
(239)
No 2015. gada 26. marta aizsardzību pret importu par dempinga cenām nodrošina pagaidu antidempinga maksājums. Tāpēc vairs nav jāreģistrē imports, lai nodrošinātu aizsardzību pret importu par dempinga cenām. Tāpēc attiecīgi nepieciešams grozīt Regulas (ES) Nr. 1331/2014 1. panta 1. punktu.
8. NOBEIGUMA NOTEIKUMI
(240)
Pienācīgas pārvaldības labad Komisija konkrētā termiņā aicinās ieinteresētās personas sniegt rakstiskas piezīmes un/vai pieprasīt uzklausīšanu Komisijā un/vai pie tirdzniecības procedūru uzklausīšanas amatpersonas.
(241)
Secinājumi par pagaidu maksājuma noteikšanu ir provizoriski un var tikt grozīti izmeklēšanas galīgajā posmā,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
1. Ķīnas Tautas Republikas un Taivānas izcelsmes plakanu nerūsējošā tērauda velmējumu, pēc aukstās velmēšanas (presēšanas aukstā stāvoklī) tālāk neapstrādātu, patlaban klasificētu ar KN kodiem 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 un 7220 20 89, importam nosaka pagaidu antidempinga maksājumu.
2. Pagaidu antidempinga maksājuma likmes, kas piemērojamas 1. punktā aprakstītā un turpmāk norādīto uzņēmumu ražotā ražojuma neto cenai ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļa nomaksas, ir šādas.
Valsts
Uzņēmums
Pagaidu antidempinga maksājums
(%)
Taric papildu kods
Ķīnas Tautas Republika
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd., Shanghai
25,2
C022
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd., Ningbo
25,2
C023
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd., Taiyuan City
24,3
C024
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd., Tianjin City
24,3
C025
I pielikuma uzskaitītie pārējie uzņēmumi, kas sadarbojās
24,5
Visi pārējie uzņēmumi
25,2
C999
Taivāna
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipei City
12,0
C030
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsiung City
10,9
C031
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung City
10,9
C032
II pielikuma uzskaitītie pārējie uzņēmumi, kas sadarbojās
10,9
Visi pārējie uzņēmumi
12,0
C999
3. Laižot 1. punktā norādīto ražojumu brīvā apgrozībā Savienībā, tiek iemaksāta drošības nauda pagaidu maksājuma apmērā.
4. Ja nav noteikts citādi, piemēro attiecīgos spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
2. pants
1. Ieinteresētās personas 25 kalendāro dienu laikā no šīs regulas spēkā stāšanās dienas var:
a)
pieprasīt, lai tām izpauž būtiskos faktus un apsvērumus, uz kuru pamata pieņemta šī regula;
b)
iesniegt rakstiskas piezīmes Komisijai un
c)
lūgt uzklausīšanu Komisijā un/vai pie tirdzniecības procedūru uzklausīšanas amatpersonas.
2. Regulas (EK) Nr. 1225/2009 21. panta 4. punktā minētās ieinteresētās personas 25 kalendāro dienu laikā no šīs regulas spēkā stāšanās dienas var iesniegt piezīmes par pagaidu pasākumu piemērošanu.
3. pants
Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1331/2014 1. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
“1. Ar šo muitas dienestiem tiek uzdots saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 597/2009 24. panta 5. punktu attiecīgi rīkoties, lai reģistrētu Savienībā importētos Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes plakanus nerūsējošā tērauda velmējumus, pēc aukstās velmēšanas (aukstās presēšanas) tālāk neapstrādātus, ko patlaban klasificē ar KN kodiem 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 un 7220 20 89.”
4. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šīs regulas 1. pantu piemēro sešus mēnešus.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2015. gada 24. martā