PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1241/2012
ze dne 11. prosince 2012,
kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 1138/2011 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla z dovozu některých mastných alkoholů a jejich směsí pocházejících z Indie, Indonésie a Malajsie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V srpnu 2010 Komise prostřednictvím oznámení o zahájení řízení zveřejněným dne 13. srpna 2010 (2) zahájila řízení s ohledem na dovoz některých mastných alkoholů a jejich směsí (dále jen „mastné alkoholy“) pocházejících z Indie, Indonésie a Malajsie (dále jen „dotčené země“).
(2)
V květnu 2011 uložila Komise nařízením (EU) č. 446/2011 (3) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní antidumpingové clo na dovoz mastných alkoholů pocházejících z Indie, Indonésie a Malajsie a v listopadu 2011 bylo na stejný dovoz uloženo konečné antidumpingové clo prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1138/2011 (4) (dále jen „konečné nařízení“).
(3)
Dne 21. ledna 2012, společnost PT Ecogreen Oleochemicals, indonéský vyvážející výrobce mastných alkoholů, společnost Ecogreen Oleochemicals (Singapur) Pte. Ltd a společnost Ecogreen Oleochemicals GmbH (dále společně označené jako „skupina Ecogreen“) podaly u Tribunálu žalobu (věc T-28/12) na zrušení konečného nařízení, pokud jde o uložení antidumpingového cla ve vztahu ke skupině Ecogreen. Skupina Ecogreen napadla úpravu své vývozní ceny provedené na základě čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení za účelem srovnání této vývozní ceny s běžnou hodnotou.
(4)
Dne 16. února 2012 rozhodl Soudní dvůr ve spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P Rada Evropské unie a Evropská komise v. Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) a Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT). Soudní dvůr zamítl hlavní kasační opravné prostředky a vedlejší kasační opravné prostředky proti rozhodnutí Tribunálu ve věci T-249/06 Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) a Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) v. Rada Evropské unie. Tribunál zrušil článek 1 nařízení Rady (ES) č. 954/2006 (5), pokud jde o společnost Interpipe NTRP VAT, mimo jiné z důvodu zjevně nesprávného posouzení při provádění úpravy na základě čl. 2 odst. 10 písm. i), a pokud jde o společnost Interpipe Niko Tube ZAT, na základě jiných důvodů.
(5)
Vzhledem k tomu, že faktické okolnosti, pokud jde o úpravu provedenou podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, zejména kombinace těchto faktorů: objem přímého prodeje do třetích zemí nižší než 8 % (1-5 %) veškerého vývozu; existence společného vlastnictví/kontroly obchodníka a vyvážejícího výrobce; povaha funkcí obchodníka a vyvážejícího výrobce, jsou v případě skupiny Ecogreen podobné jako v případě společnosti Interpipe NTRP VAT, je považováno za vhodné znovu vypočítat dumpingové rozpětí pro skupinu Ecogreen, aniž by byla provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i), a odpovídajícím způsobem změnit konečné nařízení.
A. NOVÉ POSOUZENÍ ZJIŠTĚNÍ NA ZÁKLADĚ ROZSUDKU TRIBUNÁLU
(6)
Na základě zrušení úpravy podle čl. 2 odst. 10 písm. i) činí dumpingové rozpětí stanovené pro skupinu Ecogreen, vyjádřené jako procentní podíl z dovozní ceny CIF na hranice Unie před proclením, méně než 2 %, a proto se v souladu s čl. 9 odst. 3 základního nařízení považuje za zanedbatelné. S ohledem na tyto okolnosti by šetření týkající se skupiny Ecogreen mělo být zastaveno, aniž by byla uložena jakákoli opatření.
(7)
Dumpingové rozpětí pro všechny společnosti v Indonésii jiné než pro vyvážejícího výrobce s individuálním rozpětím, stanovené na základě největšího dumpingového rozpětí spolupracujícího indonéského vyvážejícího výrobce, by mělo být přezkoumáno s přihlédnutím k nově vypočtenému dumpingovému rozpětí pro skupinu Ecogreen.
B. POSKYTNUTÍ INFORMACÍ
(8)
Dotčené zúčastněné strany byly informovány o návrhu týkajícím se přezkumu sazeb antidumpingového cla prostřednictvím dvou dokumentů, prvního ze dne 13. června 2012 a druhého ze dne 25. září 2012. Všem stranám byla také poskytnuta lhůta, ve které mohly po obdržení jednotlivých dokumentů poskytujících příslušné informace vznést námitky v souladu se základním nařízením.
(9)
Vyjádření k dokumentu ze dne 13. června 2012 zaslala společnost P.T. Musim Mas (PTMM), druhý vyvážející výrobce v Indonésii, jakož i jeden výrobce v Unii a jeden vyvážející výrobce v Malajsii. Společnost PTMM rovněž požádala o slyšení před útvary Komise a toto slyšení jí bylo umožněno.
(10)
Společnost PTMM, pro kterou byla rovněž provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i), namítala, že rozsudek Soudního dvora ve spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P by měl vést k novému výpočtu jejího dumpingové rozpětí podobně jako u skupiny Ecogreen, aniž by byla provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i), neboť v případě, že je vytvořena jediná hospodářská entita, která se skládá z vyvážejícího výrobce a obchodníka, není možné provést úpravy podle čl. 2 odst. 10 písm. i). Společnost rovněž tvrdila, že důkazní břemeno týkající se nutnosti provedení úpravy nesou orgány, přičemž v případě společnosti PTMM tuto nutnost neprokázaly. Společnost dále tvrdila, že její okolnosti jsou totožné s okolnostmi v případě skupiny Ecogreen a že případný rozdíl v zacházení by proto znamenal diskriminaci.
(11)
Pokud jde o připomínky vznesené společností PTMM, je třeba poznamenat, že ze soudního rozsudku ve spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P nevyplývá, že je-li vytvořena jediná hospodářská entita, nelze provést úpravu podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení. Jak bylo vysvětleno v konečném nařízení, v komunikaci se společností, jakož i níže, v případě společnosti PTMM je úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i) považována za odůvodněnou.
(12)
Existuje řada rozdílů mezi okolnostmi týkajícími se uvedených dvou indonéských vyvážejících výrobců, zejména kombinace následujících skutečností: úroveň přímého prodeje na vývoz uskutečněného výrobcem; význam činností a funkcí obchodníka týkající se produktů pocházejících ze společností, jež s ním nejsou ve spojení; existence smlouvy mezi obchodníkem a výrobcem, která stanoví, že obchodník za prodej na vývoz obdrží provizi. Vzhledem k rozdílu v okolnostech týkajících se uvedených dvou společností je třeba tvrzení o diskriminaci zamítnout.
(13)
Připomíná se, že společnost PTMM rovněž podala u Tribunálu žalobu (věc T-26/12) na zrušení konečného nařízení, pokud jde o antidumpingové clo ve vztahu ke společnosti PTMM.
(14)
Jeden vyvážející výrobce z Malajsie tvrdil, že rozsudek ve spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P ani skutečnosti, které v něm jsou uvedeny, nehovoří ve prospěch nového výpočtu rozpětí pro skupinu Ecogreen, aniž by byla provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i). Zdůraznil, že podle zjištění Tribunálu ve věci T-249/06 došlo ke zjevně nesprávnému posouzení při použití čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, pokud jde o úpravu, kterou Rada provedla ve vztahu k vývozní ceně účtované společností Sepco v souvislosti s transakcemi týkajícími se trubek vyrobených společností Interpipe NTRP VAT, ale nikoliv trubek vyrobených společností Interpipe Niko Tube ZAT. Vzhledem k rozdílné situaci v případě společnosti Interpipe NTRP VAT a v případě společnosti Interpipe Niko Tube ZAT nemohly být tudíž faktické okolnosti týkající se skupiny Ecogreen současně podobné okolnostem těchto dvou společností.
(15)
Toto tvrzení se přijímá. Situace skupiny Ecogreen je skutečně podobná situaci společnosti Interpipe NTRP VAT. Toto zjištění opravňuje nutnost uskutečnit příslušné kroky k novému výpočtu dumpingového rozpětí pro skupinu Ecogreen, aniž by byla provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i).
(16)
Vyvážející výrobce v Malajsii dále tvrdil, že situace skupiny Ecogreen, jak je popsána v konečném nařízení, není podobná ani situaci společnosti Interpipe NTRP VAT. Po přehodnocení přesných faktických okolností týkajících se skupiny Ecogreen se však má za to, že jsou dostatečně podobné okolnostem v případě společnosti Interpipe NTRP VAT, neboť stejný druh kontroly, který byl zjištěn Tribunálem v případě společnosti Interpipe NTRP VAT při posuzování, zda je provádění obchodní činnosti ve společnosti pod kontrolou vyvážejícího výrobce nebo zda existuje společná kontrola, byl shledán v případě skupiny Ecogreen, přičemž tato skutečnost spolu s několika dalšími faktory, jak je uvedeno ve 4. bodě odůvodnění, vede k závěru, že úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení neměla být provedena.
(17)
Tentýž vyvážející výrobce v Malajsii vedle svého argumentu týkajícího se podobností mezi situací skupiny Ecogreen a okolnostmi věci T-249/06 tvrdil, že poskytnuté informace zaslané dne 13. června 2012 nebyly dostatečné a že měly být zveřejněny dodatečné informace o podstatných skutečnostech a úvahách, které opravňují nový výpočet pro skupinu Ecogreen. Jeden výrobce v Unii rovněž uvedl, že v obou případech bylo poskytnutí informací, jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění, nedostatečné, a tvrdil, že mu bylo upřeno právo na obhajobu.
(18)
V této souvislosti se připomíná, že některé údaje týkající se jednotlivých společností mají důvěrnou povahu a nemohou být poskytnuty třetím stranám. Povaha faktických okolností v případě skupiny Ecogreen, jež jsou podobné okolnostem v případě společnosti Interpipe NTRP VAT, jak je uvedeno v 5. bodě odůvodnění, byla nicméně dne 13. června 2012 a dne 25. září 2012 zpřístupněna zúčastněným stranám, jimž byla poskytnuta lhůta, ve které mohly po obdržení jednotlivých dokumentů poskytujících příslušné informace vznést námitky v souladu se základním nařízením.
(19)
V odpovědi na druhý dokument zaslaný dne 25. září 2012 strany většinou jen znovu zopakovaly svá tvrzení, která uvedly v odpovědích na první dokument ze dne 13. června 2012.
(20)
Společnost PTMM rozpracovala připomínky na základě svého hlavního argumentu, podle něhož existence jediné hospodářské entity společnosti PTMM a jejího obchodníka vylučuje úpravu podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, přičemž tvrdila, že orgány posouvají soudní doktrínu jediné hospodářské entity do oblasti funkčního přístupu, kdy by bylo zapotřebí provést analýzu funkcí obchodníka ve spojení.
(21)
Je třeba poznamenat, že tento bod se týká právní otázky, která je předmětem právě projednávaného případu.
(22)
Společnost PTMM dále tvrdila, že argumenty ve 12. bodě odůvodnění nejsou přesvědčivé ani dostačující k rozlišení okolností v případě skupiny Ecogreen a společnosti PTMM.
(23)
V tomto ohledu stačí uvést, že podle ustálené judikatury nepředstavuje rozdílné zacházení se společnostmi, jejichž situace není totožná, diskriminaci (6). V dané souvislosti byl každý jednotlivý případ posuzován na základě svých konkrétních výsledků proti zjištěním rozsudků ve věci T-249/09 a spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P.
(24)
První argument: Úroveň přímého prodeje na vývoz dosažená výrobcem. Společnost PTMM uvedla, že nemá žádné oddělení marketingu a prodeje, a tvrdila, že veškerý prodej uskutečněný přímo výrobcem v Indonésii (a ne obchodníkem ve spojení) byl prováděn pouze za účelem dosažení souladu s právními požadavky. Funkce marketingu a prodeje vykonával obchodník v Singapuru. Z tohoto důvodu společnost PTMM tvrdila, že tento argument není důvodem pro úpravu podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, ani pro stanovení rozdílu mezi společností PTMM na jedné straně a společností Interpipe NTRP VAT na straně druhé.
(25)
Podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení se provede spravedlivé srovnání mezi vývozní cenou a běžnou hodnotou na stejné obchodní úrovni s náležitým přihlédnutím k rozdílům, které ovlivňují srovnatelnost cen. Nejsou-li takto určená běžná hodnota a vývozní cena srovnatelné na tomto základě, provedou se pokaždé náležité individuální úpravy o rozdíly u činitelů, na které bylo upozorněno a které prokazatelně ovlivňují ceny a srovnatelnost cen.
(26)
Na tomto základě, a jak je vysvětleno ve 38. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, byly úpravy o rozdíly mimo jiné v provizích mezi vývozní prodejní cenou a prodejní cenou na domácím trhu v původním šetření považovány za odůvodněné vzhledem k rozdílným obchodním kanálům mezi vývozem do Evropské unie a prodejem na domácím trhu.
(27)
Argumenty předložené společností PTMM nejsou v rozporu s prvním tvrzením, tj. že úroveň přímého prodeje na vývoz uskutečněného společností PTMM je vyšší než u společnosti Interpipe NTRP VAT a že tato skutečnost odlišuje společnost PTMM od skupiny Ecogreen. Z úrovně přímého prodeje na vývoz lze jen vyvodit, že vývozní prodej společnosti PTMM se neuskutečňuje pouze prostřednictvím obchodníka ve spojení v Singapuru, ale také z Indonésie.
(28)
Druhý argument: Význam činností a funkcí obchodníka týkající se produktů pocházejících ze společností, které nejsou ve spojení. Společnost PTMM tvrdila, že zatímco nepopírá, že činnosti obchodníka ve spojení zahrnovaly řadu různých produktů na bázi palmového oleje, má tento argument za chybný, neboť se zakládá na činnostech mimo oblast působnosti původního šetření.
(29)
Za účelem posouzení, zda funkce obchodníka nejsou činnostmi vnitřního obchodního oddělení, ale jsou srovnatelné s funkcemi obchodního zástupce pracujícího za provizi ve smyslu rozsudku Tribunálu ve věci T-249/06, je třeba posuzovat činnosti obchodníka s ohledem na hospodářskou realitu. Existují podobnosti, pokud jde o funkce obchodníka, co se týče dotčeného produktu a ostatních produktů, s nimiž obchoduje. To potvrzuje skutečnost, že, jak je uvedeno ve 30. a 31. bodě odůvodnění, vztah mezi společností PTMM a obchodníkem ve spojení, včetně jeho funkcí, pokud jde o většinu, ne-li o všechny produkty - včetně dotčeného výrobku - se řídí jedinou smlouvou, aniž jsou rozlišovány jednotlivé výrobky. Je třeba poznamenat, že celkové činnosti obchodníka byly v podstatné míře založeny na dodávkách pocházejících od společností, které nejsou ve spojení. Funkce obchodníka jsou proto obdobné funkcím obchodního zástupce vykonávajícího svou činnost za provizi.
(30)
Třetí argument: Existence smlouvy mezi obchodníkem a výrobcem, která stvrzuje, že obchodník za prodej na vývoz obdrží provizi. Společnost PTMM tvrdila, že tato smlouva byla rámcová dohoda za účelem regulace převodní ceny mezi stranami ve spojení v souladu s použitelnými daňovými pokyny Indonésie/Singapuru a mezinárodně přijatými pokyny pro převodní ceny.
(31)
Skutečnost, že tato dohoda může být rovněž použita pro výpočet obvyklé ceny v souladu s platnými daňovými pokyny, neodporuje zjištění, že na základě uvedené dohody obdržel obchodník provizi ve formě fixní marže pouze za mezinárodní prodej a činnosti spojené s marketingem. Zjištění, že účelem smlouvy bylo řídit vztah mezi společností PTMM a obchodníkem a neměla být omezena jen na převodní ceny nebo daňové otázky, je odůvodněno samotným názvem a podmínkami této smlouvy. Smlouva tedy představuje nepřímý důkaz toho, že funkce obchodníka jsou podobné funkcím obchodního zástupce pracujícího za provizi.
(32)
S ohledem na výše uvedené argumenty dosáhly orgány úrovně důkazů vyžadované ustálenou judikaturou (7): svá zjištění opíraly o přímé nebo alespoň nepřímé důkazy. Co se týče společnosti PTMM a z důvodů vysvětlených výše, je úprava vývozní ceny podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení odůvodněná, a stávající úroveň antidumpingového cla by tudíž měla být zachována.
C. ZÁVĚR
(33)
Na základě výše uvedených skutečností by celní sazby použitelné pro společnost Ecogreen a všechny ostatní společnosti v Indonésii (kromě společnosti P.T. Musim Mas) měly být změněny. Pozměněné sazby se použijí se zpětnou působností ode dne vstupu prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 v platnost včetně veškerého dovozu, který v období mezi 12. květnem 2011 a 11. listopadem 2011 podléhal prozatímnímu clu. Konečné antidumpingové clo zaplacené nebo zaúčtované podle článku 1 prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 v původním znění a prozatímní antidumpingová cla vybraná s konečnou platností podle článku 2 téhož nařízení v původním znění přesahující celní sazbu uvedenou v čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 ve znění tohoto nařízení by měla být tudíž vrácena nebo prominuta. Žádost o vrácení nebo prominutí by se měla podávat u vnitrostátních celních orgánů v souladu s platnými celními předpisy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V tabulce v čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 se řádek týkající se Indonésie nahrazuje tímto:
Země
Společnost
Konečné antidumpingové clo (EUR/t čisté hmotnosti)
Doplňkový kód TARIC
„Indonésie
P.T. Ecogreen Oleochemicals Batam, Kabil, Batam,
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
0,00
45,63
B111
B112
Všechny ostatní společnosti
45,63
B999“
Článek 2
Cla zaplacená nebo zaúčtovaná podle článku 1 prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 v původním znění a prozatímní cla vybraná s konečnou platností podle článku 2 téhož nařízení v původním znění, které přesahují částku stanovenou v článku 1 tohoto nařízení, se vrátí nebo prominou. Žádost o vrácení nebo prominutí se podává u vnitrostátních celních orgánů v souladu s platnými celními předpisy.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 12. listopadu 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. prosince 2012.
PADOMES ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 1241/2012
(2012. gada 11. decembris),
ar ko groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1138/2011, ar kuru piemēro galīgu antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas noteikts konkrētu Indijas, Indonēzijas un Malaizijas izcelsmes alifātisko spirtu un to maisījumu importam
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1225/2009 (2009. gada 30. novembris) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1) (“pamatregula”), un jo īpaši tās 9. panta 4. punktu,
ņemot vērā priekšlikumu, ko Eiropas Komisija (turpmāk “Komisija”) iesniedza pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju,
tā kā:
(1)
Komisija 2010. gada augustā ar paziņojumu par procedūras sākšanu, kas publicēts 2010. gada 13. augustā (2), sāka procedūru attiecībā uz Indijas, Indonēzijas un Malaizijas (“attiecīgās valstis”) izcelsmes konkrētu alifātisko spirtu un to maisījumu (“FOH”) importu.
(2)
Komisija 2011. gada maijā ar Regulu (ES) Nr. 446/2011 (3) (“pagaidu regula”) noteica pagaidu antidempinga maksājumu par Indijas, Indonēzijas un Malaizijas izcelsmes FOH importu, un 2011. gada novembrī ar Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1138/2011 (4) (“galīgā maksājuma regula”) tika noteikts galīgais antidempinga maksājums par šādu importu.
(3)
PT Ecogreen Oleochemicals (Indonēzijas FOH ražotājs eksportētājs), Ecogreen Oleochemicals (Singapūra) Pte. Ltd un Ecogreen Oleochemicals GmbH (turpmāk kopā “Ecogreen”) 2012. gada 21. janvārī cēla prasību (lieta T-28/12) Vispārējā tiesā atcelt galīgā maksājuma regulu, ciktāl tā attiecas uz antidempinga maksājumu, kas noteikts Ecogreen. Ecogreen apstrīdēja atbilstoši pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktam piemēroto korekciju tā eksporta cenai, lai salīdzinātu šo eksporta cenu ar uzņēmuma normālo vērtību.
(4)
Tiesa 2012. gada 16. februārī pasludināja spriedumu apvienotajās lietās C-191/09 P un C-200/09 P Eiropas Savienības Padome un Eiropas Komisija pret Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) un Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT). Tiesa noraidīja apelācijas sūdzības un Vispārējās tiesas sprieduma pretapelācijas sūdzības lietā T-249/06 Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) un Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) pret Eiropas Savienības Padomi. Vispārējā tiesa atcēla Padomes Regulas (EK) Nr. 954/2006 (5) 1. pantu attiecībā uz Interpipe NTRP VAT, cita starpā pamatojoties uz acīmredzamu kļūdu vērtējumā, veicot korekciju atbilstoši 2. panta 10. punkta i) apakšpunktam, un citu iemeslu dēļ attiecībā uz Interpipe Niko Tube ZAT.
(5)
Ņemot vērā to, ka Ecogreen faktiskie apstākļi, kas attiecas uz korekciju atbilstoši pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktam, ir līdzīgi Interpipe NTRP VAT faktiskajiem apstākļiem, jo īpaši attiecībā uz šādu faktoru kombināciju: tiešo pārdevumu apjoms uz trešām valstīm mazāks par 8 % (1-5 %) no visiem eksporta pārdevumiem; tirgotājs un ražotājs eksportētājs ir kopīgā īpašumā / pakļauti kopīgai kontrolei; tirgotāja un ražotāja eksportētāja uzdevumu raksturs; tādēļ uzskata, ka ir lietderīgi pārrēķināt Ecogreen dempinga starpību, neveicot korekciju atbilstoši 2. panta 10. punkta i) apakšpunktam, un attiecīgi grozīt galīgā maksājuma regulu.
A. JAUNS KONSTATĒJUMU NOVĒRTĒJUMS, PAMATOJOTIES UZ VISPĀRĒJĀS TIESAS SPRIEDUMU
(6)
Atrēķinot korekciju atbilstoši 2. panta 10. punkta i) apakšpunktam, dempinga starpība, kas noteikta attiecībā uz Ecogreen un izteikta procentos no CIF importa cenas pie Savienības robežas pirms nodokļu nomaksas, ir mazāka par 2 %, tādēļ to saskaņā ar pamatregulas 9. panta 3. punktu klasificē de minimis. Ņemot vērā iepriekš minēto, izmeklēšana attiecībā uz Ecogreen būtu jāizbeidz, neieviešot pasākumus.
(7)
Tāda dempinga starpība visiem uzņēmumiem Indonēzijā (izņemot citu ražotāju eksportētāju ar individuālo dempinga starpību), ko balstīja uz starpību, kas noteikta Indonēzijas ražotājam eksportētājam, kurš sadarbojās, ar lielāko dempinga starpību, būtu jāpārskata, lai ņemtu vērā Ecogreen pārrēķināto dempinga starpību.
B. IZPAUŠANA
(8)
Ieinteresētās personas tika informētas par priekšlikumu pārskatīt antidempinga maksājumu likmes divos informācijas izpaušanas dokumentos, kas attiecīgi nosūtīti 2012. gada 13. jūnijā (pirmais) un 2012. gada 25. septembrī (otrais). Pēc katras informācijas izpaušanas saskaņā ar pamatregulas noteikumiem visām ieinteresētajām personām deva iespēju noteiktā termiņā paust viedokļus.
(9)
Par 2012. gada 13. jūnijā nosūtīto informācijas izpaušanas dokumentu tika saņemti komentāri no P.T. Musim Mas (PTMM) - otrā ražotāja eksportētāja Indonēzijā -, viena ražotāja Savienībā un viena ražotāja eksportētāja Malaizijā. PTMM arī lūdza iespēju tikt uzklausītam Komisijas dienestos, un šāda iespēja tika nodrošināta.
(10)
PTMM, kuram arī veica korekciju atbilstoši 2. panta 10. punkta i) apakšpunktam, apgalvoja, ka, ievērojot Tiesas spriedumu apvienotajās lietās C-191/09 P un C-200/09 P, būtu jāpārrēķina tā dempinga starpība - līdzīgi, kā tas izdarīts attiecībā uz Ecogreen -, nepiemērojot korekciju atbilstoši 2. panta 10. punkta i) apakšpunktam, jo, ja noteikts, ka ražotājs eksportētājs un tirgotājs ir viena ekonomiskā vienība, korekciju atbilstoši 2. panta 10. punkta i) apakšpunktam nedrīkst veikt. Uzņēmums arī apgalvoja, ka pierādījumi par korekcijas nepieciešamību jāsniedz iestādēm; PTMM gadījumā tās šādus pierādījumus neesot sniegušas. Turklāt PTMM apgalvoja, ka tā apstākļi ir identiski Ecogreen apstākļiem un ka atšķirīgā attieksme tādējādi radītu diskrimināciju.
(11)
Attiecībā uz PTMM komentāriem jāņem vērā, ka no Tiesas sprieduma apvienotajās lietās C-191/09 P un C-200/09 P neizriet, ka korekciju atbilstoši pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktam nedrīkst veikt, tiklīdz ir noteikta viena ekonomiskā vienība. Korekciju atbilstoši 2. panta 10. punkta i) apakšpunktam PTMM gadījumā uzskata par pamatotu, kā skaidrots galīgā maksājuma regulā, saziņā ar uzņēmumu un turpmāk.
(12)
Abu Indonēzijas ražotāju eksportētāju apstākļos ir vairākas atšķirības, jo īpaši attiecībā uz šādu punktu kombināciju: ražotāja tiešo eksporta pārdevumu līmenis; tirgotāju darbību un funkciju nozīmīgums saistībā ar ražojumiem, kuru avots ir nesaistītajos uzņēmumos; esošais līgums starp tirgotāju un ražotāju, saskaņā ar kuru tirgotājam būtu jāsaņem komisija par eksporta pārdevumiem. Ņemot vērā atšķirības divu uzņēmumu apstākļos, apgalvojums par diskrimināciju ir noraidāms.
(13)
Jāņem vērā, ka PTMM arī ir cēlis prasību (lieta T-26/12) Vispārējā tiesā par galīgā maksājuma regulas atcelšanu, ciktāl tas attiecas uz antidempinga maksājumu attiecībā uz PTMM.
(14)
Viens ražotājs eksportētājs Malaizijā apgalvoja, ka Ecogreen starpības pārrēķins, neveicot korekciju atbilstoši 2. panta 10. punkta i) apakšpunktam, neesot atbalstīts spriedumā apvienotajās lietās C-191/09 P un C-200/09 P vai ar tajos ietvertajiem faktiem. Tas norādīja, ka Vispārējā tiesa lietā T-249/06 ir atklājusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, piemērojot pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktu, ciktāl Padome veica korekciju eksporta cenai, ko noteica Sepco sakarā ar darījumiem attiecībā uz cauruļvadiem, ko ražojis Interpipe NTRP VAT, bet ne cauruļvadiem, ko ražojis Interpipe Niko Tube ZAT. Līdz ar to Ecogreen faktiskie apstākļi vienlaikus nevar būt līdzīgi Interpipe NTRP VAT un Interpipe Niko Tube ZAT apstākļiem, jo šo uzņēmumu stāvoklis esot atšķirīgs.
(15)
Šo apgalvojumu pieņēma. Tik tiešām Ecogreen stāvoklis ir līdzīgs Interpipe NTRP VAT stāvoklim. Šis konstatējums pamato vajadzību veikt atbilstīgus pasākumus, lai pārrēķinātu Ecogreen dempinga starpību, neveicot korekciju atbilstoši pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktam.
(16)
Vēl jo vairāk - Malaizijas ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Ecogreen stāvoklis, kā aprakstīts galīgā maksājuma regulā, nav arī līdzīgs Interpipe NTRP VAT stāvoklim. Atkārtoti novērtējot Ecogreen konkrētos faktiskos apstākļus, tomēr tiek uzskatīts, ka tie ir pietiekami līdzīgi Interpipe NTRP VAT apstākļiem, jo šāda kontrole, kā to noteikusi Vispārējā tiesa Interpipe NTRP VAT gadījumā, novērtējot, vai uzņēmums, kas veic šīs pārdošanas darbības, ir ražotāja eksportētāja kontrolē vai pakļauts kopīgai kontrolei, tika konstatēta arī attiecībā uz Ecogreen, un kopā ar vairākiem citiem faktoriem, kā norādīts 4. apsvērumā, ļauj izdarīt secinājumu, ka korekciju atbilstoši pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktam nebūtu vajadzējis veikt.
(17)
Tas pats Malaizijas ražotājs eksportētājs, piedāvājot alternatīvu savam argumentam par līdzībām starp Ecogreen stāvokli un lietas T-249/06 apstākļiem, apgalvoja, ka informācijas izpaušanas dokumentā, kas nosūtīts 2012. gada 13. jūnijā, nebija sniegti pietiekami plaši skaidrojumi un ka būtu jāizpauž papildu informācija par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, balstoties uz kuriem pamatoja Ecogreen pārrēķinu. Viens Savienības ražotājs arī komentēja, ka abi 8. apsvēruma minētie informācijas izpaušanas dokumenti esot nepietiekami plaši izvērsti, un apgalvoja, ka tam esot liegtas tiesības uz aizstāvību.
(18)
Šajā sakarā jāatgādina, ka konkrētie dati par atsevišķiem uzņēmumiem, kas ir konfidenciāli pēc būtības, nevar tikt izpausti trešām personām. Tomēr par Ecogreen faktisko apstākļu veidu, kas ir līdzīgs Interpipe NTRP VAT apstākļu veidam, kā norādīts 5. apsvērumā, ieinteresētās personas tika informētas 2012. gada 13. jūnijā un 2012. gada 25. septembrī; saskaņā ar pamatregulas noteikumiem tika dots laiks, kurā tās varēja paust viedokli.
(19)
Atbildot uz 2012. gada 25. septembrī nosūtīto otro informācijas izpaušanas dokumentu, ieinteresētās personas galvenokārt atkārtoja apgalvojumus, kas pausti atbildēs uz pirmo informācijas izpaušanas dokumentu, ko nosūtīja 2012. gada 13. jūnijā.
(20)
PTMM plašāk izklāstīja savus komentārus, kas balstījās uz pamatapgalvojumu par to, ka vienas ekonomiskās vienības pastāvēšana starp PTMM un tā tirgotāju izslēdzot korekciju atbilstoši pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktam, pieprasot, lai iestādes pārietu no vienas ekonomiskās vienības principa, ko izklāstījusi Tiesa, uz funkcionālo pieeju, saskaņā ar kuru būtu vajadzīga saistītā tirgotāja funkciju analīze.
(21)
Jāņem vērā, ka šis jautājums ir par tiesību akta punktu, kas ir izskatīšanā esošās lietas priekšmets.
(22)
Turklāt PTMM apgalvoja, ka argumenti iepriekš minētajā 12. apsvērumā nav pārliecinoši un pietiekami, lai attiecīgi nošķirtu starp Ecogreen un PTMM apstākļiem.
(23)
Šajā sakarā atliek vien minēt, ka, ievērojot iedibināto judikatūru, atšķirīgā attieksme pret uzņēmumiem, kas nav vienādā situācijā, nav diskriminācija (6). Ņemot vērā iepriekš minēto, katra lieta tika vērtēta atsevišķi saskaņā ar konstatējumiem spriedumos lietā T-249/09 un apvienotajās lietās C-191/09 P un C-200/09 P.
(24)
Pirmais arguments - ražotāja tiešo eksporta pārdevumu līmenis. PTMM informēja, ka tam nav mārketinga un pārdošanas nodaļas, un apgalvoja, ka visi Indonēzijas ražotāja (nevis saistītā tirgotāja) veiktie tiešie pārdevumi pilnībā atbilda juridiskajām prasībām. Mārketinga un pārdošanas funkcijas pildīja tā tirgotājs Singapūrā. Šā iemesla dēļ PTMM apgalvoja, ka šis arguments nepamato ne korekciju atbilstoši pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktam, nedz nošķiršanu, kas izdarīta starp PTMM, no vienas puses, un Interpipe NTRP VAT, no otras puses.
(25)
Pamatregulas 2. panta 10. punktā paredzēts, ka starp eksporta cenu un normālo vērtību veic taisnīgu salīdzināšanu, izmantojot vienādu tirdzniecības līmeni, kā arī pienācīgu uzmanību pievēršot atšķirībām, kas ietekmē cenu salīdzināmību. Ja normālā vērtība un eksporta cena nav salīdzināmas tādā formā, kādas tās ir noteiktas, katrā konkrētā gadījumā pēc būtības izdara korekcijas, ņemot vērā faktorus, par kuriem apgalvo un kuri norāda, ka tie ietekmē cenas un līdz ar to cenu salīdzināmību.
(26)
Pamatojoties uz šo un kā norādīts pagaidu regulas 38. apsvērumā, korekcijas cita starpā par atšķirībām komisijās starp eksporta pārdevumu cenām un iekšzemes cenām sākotnējās izmeklēšanās uzskatīja par pamatotām, ņemot vērā atšķirības tirdzniecības kanālos starp eksporta pārdevumiem uz Eiropas Savienību un iekšzemes pārdevumiem.
(27)
PTMM sniegtie argumenti nav pretrunā pirmajam argumentam, proti, ka PTMM veikto tiešo eksporta pārdevumu līmenis ir augstāks par Interpipe NTRP PVN līmeni un ka šis fakts nošķir PTMM no Ecogreen. Vēl jo vairāk, ņemot vērā tiešo eksporta pārdevumu līmeni, var secināt tikai to, ka PTMM eksporta pārdevumus veica ne tikai tā saistītais tirgotājs Singapūrā, bet arī Indonēzijā.
(28)
Otrais arguments: tirgotāju darbību un funkciju nozīmīgums saistībā ar ražojumiem, kuru avots ir nesaistītajos uzņēmumos. PTMM gan nenoliedza, ka ar to saistītais tirgotājs bija iesaistīts darbībās ar dažādiem no palmu eļļas iegūtajiem produktiem, tomēr norādīja, ka šis arguments ir kļūdains, jo tas attiecas uz darbībām, kas nav ietvertas sākotnējās izmeklēšanas darbības jomā.
(29)
Lai novērtētu, vai tirgotājs Vispārējās tiesas sprieduma nozīmē lietā T-249/06 neuzņemas iekšējās tirdzniecības nodaļas funkcijas, bet tādas funkcijas, kas līdzīgas aģenta funkcijām, kurš darbojas uz komisijas pamata, tirgotāja darbības vērtējamas, ievērojot ekonomiskās reālijas. Ir līdzības saistībā ar tirgotāja funkcijām, kas attiecas uz attiecīgo ražojumu, un pārējiem tirgotajiem ražojumiem. To apstiprina fakts, ka, kā izklāstīts iepriekš 30. un 31. apsvērumā, attiecības starp PTMM un ar to saistīto tirgotāju, ieskaitot tirgotāja funkcijas, saistībā ar lielāko daļu ražojumu vai pat visiem ražojumiem - tostarp attiecīgo ražojumu - reglamentē viens vienīgs līgums, kurā netiek nošķirts starp ražojumiem. Jāatzīmē, ka tirgotāja vispārējās darbības tika lielā mērā balstītas uz piegādēm, kuru izcelsme bija nesaistītajos uzņēmumos. Tādējādi tirgotāja funkcijas ir līdzīgas aģenta funkcijām, kas darbojas uz komisijas pamata.
(30)
Trešais arguments: esošais līgums starp tirgotāju un ražotāju, saskaņā ar kuru tirgotājam būtu jāsaņem komisija par eksporta pārdevumiem. PTMM apgalvoja, ka šis līgums esot satvarvienošanās, kurā reglamentē transfertcenas starp saistītajām personām, lai ievērotu Indonēzijā/Singapūrā piemērojamās nodokļu pamatnostādnes un starptautiski atzītas pamatnostādnes par transfertcenu noteikšanu.
(31)
Tas fakts, ka šo vienošanos var arī izmantot, lai aprēķinātu cenas saskaņā ar tirgus apstākļiem atbilstoši piemērojamām nodokļu pamatnostādnēm, nav pretrunā konstatējumam, ka saskaņā ar līgumu tirgotājs saņēmis komisiju kā fiksēto uzcenojumu tikai par tā starptautiskajām un mārketinga pārdošanas darbībām. Faktiski vien vienošanās nosaukums un tās nosacījumi pamato konstatējumu, ka līgums bija paredzēts, lai reglamentētu attiecības starp PTMM un tirgotāju, un ka tas neaprobežojās tikai ar transfertcenu noteikšanu vai nodokļu jautājumiem. Tādējādi šis līgums ir netiešs pierādījums tam, ka tirgotāja funkcijas ir līdzīgas tāda aģenta funkcijām, kas darbojas uz komisijas pamata.
(32)
Iepriekš izklāstītie argumenti liecina, ka iestādes ir ievērojušas pierādījumu standartu, kas paredzēts iedibinātajā judikatūrā (7): tās balsta savus konstatējumus uz tiešiem vai vismaz netiešiem pierādījumiem. Kas attiecas uz PTMM, tad, ievērojot iepriekš izklāstītos iemeslus, atbilstoši pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktam veiktā korekcija eksporta cenai ir pamatota; tādēļ būtu jāsaglabā pašreizējais antidempinga maksājuma līmenis.
C. SECINĀJUMS
(33)
Ņemot vērā iepriekš minēto, maksājuma likmes, kas piemērojamas Ecogreen un visiem pārējiem uzņēmumiem Indonēzijā (izņemot P.T. Musim Mas), būtu jāgroza. Grozītās likmes būtu jāpiemēro retrospektīvi no Regulas (ES) Nr. 1138/2011 spēkā stāšanās dienas, arī attiecībā uz visu importu, kuram no 2011. gada 12. maija līdz 2011. gada 11. novembrim piemēroja pagaidu maksājumus. Attiecīgi saskaņā ar Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1138/2011 (tās sākotnējā redakcijā) 1. pantu samaksātais vai iegrāmatotais galīgais antidempinga maksājums un pagaidu antidempinga maksājumi, kas galīgi iekasēti saskaņā ar minētās regulas (tās sākotnējā redakcijā) 2. pantu, pārsniedzot maksājuma likmi, kas norādīta Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1138/2011 1. panta 2. punktā (jaunākie grozījumi saskaņā ar šo regulu), būtu jāatmaksā vai jāatbrīvo no tiem. Maksājumu atmaksāšana vai atbrīvošana no tiem būtu jāpieprasa valsts muitas iestādēm saskaņā ar tiesību aktiem, kas piemērojami muitas jomā,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Ierakstu par Indonēziju Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1138/2011 1. panta 2. punktā aizstāj ar šādu:
Valsts
Uzņēmums
Galīgais antidempinga maksājums (EUR par tonnu neto)
Taric papildu kods
“Indonēzija
P.T. Ecogreen Oleochemicals Batam, Kabil, Batam
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
0,00
45,63
B111
B112
Visi pārējie uzņēmumi
45,63
B999”
2. pants
Saskaņā ar Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1138/2011 (tās sākotnējā redakcijā) 1. pantu samaksāto vai iegrāmatoto maksājumu summas un pagaidu maksājumu summas, kas galīgi iekasētas saskaņā ar minētās regulas (tās sākotnējā redakcijā) 2. pantu un kas pārsniedz summas, kuras noteiktas ar šīs regulas 1. pantu, atmaksā vai atbrīvo no to samaksas. Pieprasījumu veikt atmaksu vai atbrīvot no maksājuma iesniedz valsts muitas dienestiem saskaņā ar tiesību aktiem, kas piemērojami muitas jomā.
3. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2011. gada 12. novembra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2012. gada 11. decembrī