NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 468/2014
ze dne 16. dubna 2014,
kterým se stanoví rámec spolupráce Evropské centrální banky s vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu (nařízení o rámci jednotného mechanismu dohledu)
(ECB/2014/17)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 127 odst. 6 a článek 132 této smlouvy,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 34 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (1), a zejména na čl. 4 odst. 3, článek 6 a čl. 33 odst. 2 tohoto nařízení,
s ohledem na Interinstitucionální dohodu mezi Evropským parlamentem a Evropskou centrální bankou o praktických podmínkách uplatňování demokratické odpovědnosti a dohledu nad plněním úkolů, které jsou ECB svěřeny v rámci jednotného mechanismu dohledu (2),
s ohledem na veřejné konzultace a analýzy provedené v souladu s čl. 4 odst. 3 nařízení (EU) č. 1024/2013,
s ohledem na návrh Rady dohledu a na základě konzultací s vnitrostátními příslušnými orgány,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1024/2013 (dále jen „nařízení o jednotném mechanismu dohledu“) zavádí jednotný mechanismus dohledu, který sestává z Evropské centrální banky (ECB) a vnitrostátních příslušných orgánů zúčastněných členských států.
(2)
V rámci článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu má ECB výlučnou pravomoc plnit mikroobezřetnostní úkoly, které jí byly svěřeny na základě článku 4 uvedeného nařízení a které se týkají úvěrových institucí usazených v zúčastněných členských státech. ECB odpovídá za účinné a konzistentní fungování jednotného mechanismu dohledu a za výkon dohledu nad fungováním systému na základě odpovědnosti a postupů uvedených v článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
(3)
Pokud je to vhodné a aniž jsou dotčeny povinnosti a odpovědnost ECB za úkoly jí svěřené nařízením o jednotném mechanismu dohledu, mají vnitrostátní příslušné orgány povinnost pomáhat ECB s přípravou a prováděním veškerých aktů týkajících se úkolů uvedených v článku 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu v souvislosti se všemi úvěrovými institucemi, a to za podmínek stanovených v nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v tomto nařízení, včetně pomoci při činnostech ověřování. Za tímto účelem by se vnitrostátní příslušné orgány při plnění úkolů uvedených v článku 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu měly řídit pokyny vydanými ECB.
(4)
Aniž by byla dotčena úloha Eurosystému a Evropské rady pro systémová rizika, musí ECB, vnitrostátní příslušné orgány a vnitrostátní pověřené orgány plnit makroobezřetnostní úkoly uvedené v článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a postupovat podle koordinačních postupů zakotvených v tomto článku, v tomto nařízení a v příslušných právních předpisech Unie.
(5)
V rámci jednotného mechanismu dohledu jsou příslušné úkoly ECB a vnitrostátních příslušných orgánů v oblasti dohledu rozděleny podle významu subjektů, které spadají do oblasti působnosti jednotného mechanismu dohledu. Toto nařízení zejména vymezuje specifickou metodiku pro hodnocení tohoto významu, jak vyžaduje čl. 6 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. ECB má působnost v oblasti přímého dohledu nad úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi, smíšenými finančními holdingovými společnostmi usazenými v zúčastněných členských státech a pobočkami usazenými v zúčastněných členských státech a patřícími úvěrovým institucím usazeným v nezúčastněných členských státech, které jsou významné. Aniž by byla dotčena pravomoc ECB v konkrétních případech rozhodnout o převzetí přímého dohledu nad danými subjekty, je-li to nezbytné k zajištění důsledného uplatňování standardů dohledu, jsou vnitrostátní příslušné orgány odpovědné za přímý dohled nad méně významnými subjekty.
(6)
S cílem zohlednit aktuální vývoj v legislativě Unie v oblasti sankcí a judikaturu Evropského soudu pro lidská práva, pokud se týká oddělení stadia vyšetřování a rozhodování, zřídí ECB samostatnou vyšetřovací jednotku, která bude samostatně vyšetřovat porušení pravidel a rozhodnutí v oblasti dohledu.
(7)
Čl. 6 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu stanoví, že ECB na základě konzultace s vnitrostátními příslušnými orgány a na základě návrhu Rady dohledu přijme a zveřejní rámec pro provádění spolupráce mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu.
(8)
Čl. 33 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu stanoví, že ECB musí prostřednictvím nařízení a rozhodnutí zveřejnit podrobné operační postupy pro provádění úkolů, které jsou jí uvedeným nařízením svěřeny. Toto nařízení obsahuje ustanovení, kterými se provádí čl. 33 odst. 2, pokud se týká spolupráce mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu.
(9)
V důsledku těchto skutečností toto nařízení dále rozvíjí a upřesňuje postupy spolupráce, které jsou na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu zavedeny v rámci jednotného mechanismu dohledu mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány, případně rovněž vnitrostátními pověřenými orgány, a tím zajišťuje účinné a konzistentní fungování jednotného mechansimu dohledu.
(10)
ECB přikládá velký význam komplexnímu posouzení úvěrových institucí včetně posouzení rozvahy, které musí provést před tím, než převezme své úkoly. To platí i pro všechny členské státy, které vstoupí do eurozóny, a připojí se tedy k jednotnému mechanismu dohledu po datu zahájení dohledu v souladu s čl. 33 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
(11)
Pro plynulé fungování jednotného mechanismu dohledu je zásadní, aby ECB plně spolupracovala s vnitrostátními příslušnými orgány a aby si vyměňovaly veškeré informace, které mohou mít dopad na jejich příslušné úkoly, zejména veškeré informace, které vnitrostátní příslušné orgány využívají, pokud se týká postupů, které mohou mít dopad na bezpečnost a spolehlivost dohlíženého subjektu nebo které ovlivňují postupy v oblasti dohledu nad těmito subjekty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
ČÁST I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a účel
1. Toto nařízení stanoví pravidla týkající se všech těchto skutečností:
a)
rámce uvedeného v čl. 6 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, tj. rámce pro provádění článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, pokud se týká spolupráce v rámci jednotného mechanismu dohledu, který obsahuje:
i)
specifickou metodiku pro posouzení a přezkum toho, zda dohlížený subjekt je klasifikován jako významný či méně významný podle kritérií vymezených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a opatření vyplývající z tohoto posouzení,
ii)
vymezení postupů včetně lhůt, a to i ve vztahu k možnosti vnitrostátních příslušných orgánů vypracovat návrh rozhodnutí, jenž bude zaslán ECB ke zvážení, pro vztah mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány ohledně dohledu nad významnými dohlíženými subjekty,
iii)
vymezení postupů včetně lhůt, pokud se týká vztahu mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány ohledně dohledu nad méně významnými dohlíženými subjekty. Tyto postupy zejména vyžadují, aby vnitrostátní příslušné orgány v závislosti na jednotlivých případech vymezených v tomto nařízení:
-
oznámily ECB jakékoli podstatné řízení v oblasti dohledu,
-
na žádost ECB dále vyhodnotily konkrétní aspekty tohoto řízení,
-
ECB předaly návrhy podstatných rozhodnutí v oblasti dohledu, k nimž může ECB zaujmout stanovisko;
b)
spolupráce a výměny informací mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu, pokud jde o postupy, které se týkají významných dohlížených subjektů a méně významných dohlížených subjektů včetně společných postupů pro udělování povolení k zahájení činnosti úvěrové instituce, odebrání těchto povolení a posuzování nabývání a zcizování kvalifikovaných účastí;
c)
postupů týkajících se spolupráce mezi ECB, vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány, pokud se týká makroobezřetnostních úkolů a nástrojů ve smyslu článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
d)
postupů týkajících se fungování úzké spolupráce ve smyslu článku 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, které se použijí ve vztahu mezi ECB, vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány;
e)
postupů týkajících se spolupráce mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány ve vztahu k článkům 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu včetně určitých aspektů podávání zpráv v oblasti dohledu;
f)
postupů týkajících se příjímání rozhodnutí v oblasti dohledu, jež jsou určena dohlíženým subjektům a jiným osobám;
g)
jazykových ujednání mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány a mezi ECB a dohlíženými subjekty a jinými osobami;
h)
postupů platných pro pravomoci ECB a vnitrostátních příslušných orgánů v oblasti sankcí v rámci jednotného mechanismu dohledu, pokud se týká úkolů svěřených ECB na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
i)
přechodných ustanovení.
2. Tímto nařízením nejsou dotčeny úkoly v oblasti dohledu, které ECB nebyly svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a které proto mají i nadále vnitrostátní orgány.
3. Toto nařízení se vykládá zejména ve spojení s rozhodnutím ECB/2004/2 (3) a jednacím řádem Rady dohledu Evropské centrální banky (4), zejména pokud se týká rozhodování v rámci jednotného mechanismu dohledu včetně postupů, které se vztahují na Radu dohledu a Radu guvernérů, pokud se týká neuplatnění námitek ze strany Rady guvernérů ve smyslu čl. 26 odst. 8 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a ostatními příslušnými právními akty včetně rozhodnutí ECB/2014/16 (5).
Článek 2
Definice
Není-li uvedeno jinak, platí pro účely tohoto nařízení definice obsažené v nařízení o jednotném mechanismu dohledu spolu s těmito definicemi:
1)
„povolením“ se rozumí povolení ve smyslu definice obsažené v čl. 4 odst. 1 bodu 42 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (6);
2)
„pobočkou“ se rozumí pobočka ve smyslu definice obsažené v čl. 4 odst. 1 bodu 17 nařízení (EU) č. 575/2013;
3)
„společnými postupy“ se rozumí postupy zakotvené v části V, pokud se týká udělování povolení k zahájení činnosti úvěrové instituce, odebrání povolení vykonávat tuto činnost a rozhodování ohledně kvalifikovaných účastí;
4)
„členským státem eurozóny“ se rozumí členský stát, jehož měnou je euro;
5)
„skupinou“ se rozumí skupina podniků, z nichž alespoň jeden je úvěrovou institucí, která se skládá z mateřského podniku a jeho dceřiných společností, nebo podniky vzájemně propojené ve smyslu článku 22 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU (7), včetně jakékoli její podskupiny;
6)
„společným týmem dohledu“ se rozumí tým osob vykonávajících dohled, který je pověřen dohledem nad významným dohlíženým subjektem nebo nad významnou dohlíženou skupinou;
7)
„méně významným dohlíženým subjektem“ se rozumí jak a) méně významný dohlížený subjekt, který se nachází v členském státě eurozóny, tak b) méně významný dohlížený subjekt, který se nachází v členském státě mimo eurozónu, jenž je zúčastněným členským státem;
8)
„méně významným dohlíženým subjektem, který se nachází v členském státě eurozóny“ se rozumí dohlížený subjekt, který je usazen v členském státě eurozóny a který nemá postavení významného dohlíženého subjektu ve smyslu čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
9)
„vnitrostátním příslušným orgánem“ se rozumí vnitrostátní příslušný orgán ve smyslu definice obsažené v čl. 2 bodu 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Touto definicí nejsou dotčena ujednání na základě vnitrostátních právních předpisů, která svěřují určité úkoly v oblasti dohledu národní centrální bance, která není určena jako vnitrostátní příslušný orgán. V tomto případě národní centrální banka plní tyto úkoly v rámci vymezeném ve vnitrostátních právních předpisech a v tomto nařízení. V tomto případě se odkaz na vnitrostátní příslušný orgán v tomto nařízení přiměřeně vztahuje na národní centrální banku, pokud jde o úkoly, které jsou jí přiděleny na základě vnitrostátních právních předpisů;
10)
„vnitrostátním příslušným orgánem v úzké spolupráci“ se rozumí vnitrostátní příslušný orgán pověřený zúčastněným členským státem v úzké spolupráci v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (8);
11)
„vnitrostátním pověřeným orgánem“ se rozumí vnitrostátní pověřený orgán ve smyslu definice obsažené v čl. 2 bodu 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
12)
„vnitrostátním pověřeným orgánem v úzké spolupráci“ se rozumí vnitrostátní pověřený orgán mimo eurozónu, který zúčastněný členský stát v úzké spolupráci pověřil pro účely plnění úkolů souvisejících s článkem 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
13)
„členským státem mimo eurozónu“ se rozumí členský stát, jehož měnou není euro;
14)
„mateřským podnikem“ se rozumí mateřský podnik ve smyslu definice obsažené v čl. 4 odst. 1 bodu 15 nařízení (EU) č. 575/2013;
15)
„zúčastněným členským státem v úzké spolupráci“ se rozumí členský stát mimo eurozónu, který navázal úzkou spolupráci s ECB v souladu s článkem 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
16)
„významným dohlíženým subjektem“ se rozumí jak a) významný dohlížený subjekt, který se nachází v členském státě eurozóny, tak b) významný dohlížený subjekt, který se nachází v zúčastněném členském státě mimo eurozónu;
17)
„významným dohlíženým subjektem, který se nachází v členském státě eurozóny“ se rozumí dohlížený subjekt, který je usazen v členském státě eurozóny a který má postavení významného dohlíženého subjektu podle rozhodnutí ECB na základě čl. 6 odst. 4 nebo čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
18)
„významným dohlíženým subjektem, který se nachází v zúčastněném členském státě mimo eurozónu“ se rozumí dohlížený subjekt, který je usazen v zúčastněném členském státě mimo eurozónu a který má postavení významného dohlíženého subjektu podle rozhodnutí ECB na základě čl. 6 odst. 4 nebo čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
19)
„dceřinou společností“ se rozumí dceřiná společnost ve smyslu definice obsažené v čl. 4 odst. 1 bodu 16 nařízení (EU) č. 575/2013;
20)
„dohlíženým subjektem“ se rozumí kterýkoli z těchto subjektů: a) úvěrová instituce usazená v zúčastněném členském státě, b) finanční holdingová společnost usazená v zúčastněném členském státě, c) smíšená finanční holdingová společnost usazená v zúčastněném členském státě, pokud splňuje podmínky vymezené v bodu 21 písm. b), d) pobočka usazená v zúčastněném členském státě a patřící úvěrové instituci, která je usazena v nezúčastněném členském státě.
Ústřední protistrana ve smyslu definice obsažené v čl. 2 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 (9), která je kvalifikována jako úvěrová instituce ve smyslu směrnice 2013/36/EU, se považuje za dohlížený subjekt v souladu s nařízením o jednotném mechanismu dohledu, tímto nařízením a příslušnými právními předpisy Unie, aniž by přitom byl dotčen dohled, který nad ústřední protistranou vykonává dotčený vnitrostátní příslušný orgán ve smyslu nařízení (EU) č. 648/2012;
21)
„dohlíženou skupinou“ se rozumí kterýkoli z těchto subjektů:
a)
skupina, jejímž mateřským podnikem je úvěrová instituce nebo finanční holdingová společnost, jejíž ústředí se nachází v zúčastněném členském státě;
b)
skupina, jejímž mateřským podnikem je smíšená finanční holdingová společnost, jejíž ústředí se nachází v zúčastněném členském státě, je-li koordinátor finančního konglomerátu ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES (10) orgánem příslušným k dohledu nad úvěrovými institucemi a je-li rovněž koordinátorem ve funkci orgánu dohledu nad úvěrovými institucemi;
c)
dohlížené subjekty, které mají ústředí ve stejném zúčastněném členském státě, pokud jsou trvale přidruženy k ústřednímu subjektu, který nad nimi vykonává dohled za podmínek vymezených v článku 10 nařízení (EU) č. 575/2013 a který je usazen ve stejném zúčastněném členském státě;
22)
„významnou dohlíženou skupinou“ se rozumí dohlížená skupina, která má postavení významné dohlížené skupiny podle rozhodnutí ECB na základě čl. 6 odst. 4 nebo čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
23)
„méně významnou dohlíženou skupinou“ se rozumí dohlížená skupina, která nemá postavení významné dohlížené skupiny ve smyslu čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
24)
„řízením ECB v oblasti dohledu“ se rozumí činnost ECB, která směřuje k přípravě vydání rozhodnutí ECB v oblasti dohledu včetně společných postupů a ukládání správních peněžitých sankcí. Na všechna řízení ECB v oblasti dohledu se vztahuje část III. Nestanoví-li část X jinak, platí část III rovněž pro ukládání správních peněžitých sankcí;
25)
„řízením vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu“ se rozumí činnost vnitrostátního příslušného orgánu, která směřuje k přípravě vydání rozhodnutí vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu, které je určeno jednomu či více dohlíženým subjektům nebo skupinám či jedné či více dalším osobám, včetně ukládání správních sankcí;
26)
„rozhodnutím ECB v oblasti dohledu“ se rozumí právní akt přijatý ECB při plnění úkolů a výkonů pravomocí, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, jenž má formu rozhodnutí ECB, je určen jednomu či více dohlíženým subjektům nebo skupinám či jedné či více dalším osobám a nejedná se o obecně závazný právní akt;
27)
„třetí zemí“ se rozumí země, která není členským státem, ani členským státem Evropského hospodářského prostoru;
28)
„pracovním dnem“ se rozumí den, který není sobotou, nedělí, ani svátkem ECB v souladu s kalendářem platným v ECB (11).
ČÁST II
USPOŘÁDÁNÍ JEDNOTNÉHO MECHANISMU DOHLEDU
HLAVA 1
STRUKTURY PRO DOHLED NAD VÝZNAMNÝMI A MÉNĚ VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY
KAPITOLA 1
Dohled nad významnými dohlíženými subjekty
Článek 3
Společné týmy dohledu
1. Společný tým dohledu bude ustaven pro dohled nad každým významným subjektem nebo každou významnou skupinou, nad nimiž je vykonáván dohled v zúčastněných členských státech. Každý společný tým dohledu se skládá ze zaměstnanců ECB a vnitrostátních příslušných orgánů jmenovaných podle článku 4, kteří pracují pod vedením pověřeného zaměstnance ECB (dále jen „koordinátor společného týmu dohledu“) a jednoho či více dílčích koordinátorů z vnitrostátních příslušných orgánů, jak je uvedeno dále v článku 6.
2. Aniž by byla dotčena ostatní ustanovení tohoto nařízení, zahrnují úkoly společného týmu dohledu zejména:
a)
provádění procesu dohledu a hodnocení uvedeného v článku 97 směrnice 2013/36/EU ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině, nad nimiž je vykonáván dohled ze strany společného týmu dohledu;
b)
účast na přípravě programu dohledových šetření při zohlednění procesu dohledu a hodnocení, přičemž tento program se předkládá Radě dohledu včetně plánu kontrol na místě ve smyslu článku 99 směrnice 2013/36/ES, a to pro významný dohlížený subjekt nebo významnou dohlíženou skupinu;
c)
provádění programu dohledových šetření, který byl schválen ECB, a všech rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, pokud se týká významného dohlíženého subjektu nebo významné dohlížené skupiny, nad nimiž je vykonáván dohled ze strany společného týmu dohledu;
d)
zajištění koordinace s týmem provádějícím kontrolu na místě ve smyslu části XI, pokud se týká provádění plánu kontrol na místě;
e)
případná spolupráce s vnitrostátním příslušným orgánem.
Článek 4
Ustavení a složení společných týmů dohledu
1. ECB je pověřena ustavením a složením společných týmů dohledu. Jmenování zaměstnanců z řad vnitrostátních příslušných orgánů do společných týmů dohledu provádějí relevantní vnitrostátní příslušné orgány v souladu s odstavcem 2.
2. V souladu se zásadami uvedenými v čl. 6 odst. 8 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a aniž by byl dotčen článek 31 uvedeného nařízení, vnitrostátní příslušný orgán jmenuje z řad svých zaměstnanců jednu či více osob členem nebo členy společného týmu dohledu. Zaměstnanec z řad vnitrostátního příslušného orgánu může být jmenován členem více než jednoho společného týmu dohledu.
3. Bez ohledu na odstavec 2 může ECB vyžadovat, aby vnitrostátní příslušné orgány změnily jmenování, jež učinily pro účely složení společného týmu dohledu.
4. Pokud v zúčastněném členském státě vykonává úkoly v oblasti dohledu více než jeden vnitrostátní příslušný orgán nebo pokud vnitrostátní právní předpisy zúčastněného členského státu svěří národní centrální bance konkrétní úkoly v oblasti dohledu a národní centrální banka není vnitrostátním příslušným orgánem, příslušné orgány koordinují svou účast ve společných týmech dohledu.
5. ECB a vnitrostátní příslušné orgány vzájemně konzultují a dohodnou se na využití zdrojů vnitrostátních příslušných orgánů v souvislosti se společnými týmy dohledu.
Článek 5
Zapojení zaměstnanců národních centrálních bank zúčastněných členských států
1. Národní centrální banky zúčastněných členských států, které jsou v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy zapojeny do obezřetnostního dohledu nad významným dohlíženým subjektem nebo nad významnou dohlíženou skupinou, avšak nejsou vnitrostátními příslušnými orgány, mohou rovněž jednoho či několik svých zaměstnanců jmenovat do společného týmu dohledu.
2. O těchto jmenováních je třeba vyrozumět ECB a článek 4 se použije obdobně.
3. Jsou-li do společného týmu dohledu jmenováni zaměstnanci národních centrálních bank zúčastněných členských států, vykládají se odkazy na vnitrostátní příslušné orgány v souvislosti se společnými týmy dohledu tak, že obsahují odkaz na tyto národní centrální banky.
Článek 6
Koordinátor společného týmu dohledu a dílčí koordinátoři
1. Koordinátor společného týmu dohledu za pomoci dílčích koordinátorů z vnitrostátních příslušných orgánů ve smyslu odstavce 2 zajišťuje koordinaci činnosti společného týmu dohledu. Za tímto účelem se členové společného týmu dohledu řídí pokyny koordinátora společného týmu dohledu, pokud se týká jejich úkolů ve společném týmu dohledu. Tím nejsou dotčeny jejich úkoly a povinnosti ve vztahu k jejich relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu.
2. Každý vnitrostátní příslušný orgán, který do společného týmu dohledu jmenuje více než jednoho zaměstnance, určí jednoho z těchto zaměstnanců jako dílčího koordinátora (dále jen „dílčí koordinátor z vnitrostátního příslušného orgánu“). Dílčí koordinátoři z vnitrostátních příslušných orgánů napomáhají koordinátorovi společného týmu dohledu, pokud jde o organizaci a koordinaci úkolů ve společném týmu dohledu, zejména pokud se týká zaměstnanců, kteří byli jmenováni týmž vnitrostátním příslušným orgánem jako příslušný dílčí koordinátor z vnitrostátního příslušného orgánu. Dílčí koordinátor z vnitrostátního příslušného orgánu může udílet pokyny členům společného týmu dohledu, kteří byli jmenováni stejným vnitrostátním příslušným orgánem, pokud tyto pokyny nejsou v rozporu s pokyny udělenými koordinátorem společného týmu dohledu.
KAPITOLA 2
Dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty
Článek 7
Zapojení zaměstnanců z jiných vnitrostátních příslušných orgánů v týmu dohledu vnitrostátního příslušného orgánu
Aniž by byl dotčen čl. 31 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, pokud ECB ve vztahu k dohledu nad méně významnými dohlíženými subjekty rozhodne, že je vhodné do týmu dohledu vnitrostátního příslušného orgánu zapojit zaměstnance z jednoho či více vnitrostátních příslušných orgánů, může ECB vyžadovat, aby vnitrostátní příslušný orgán zapojil zaměstnance těchto jiných vnitrostátních příslušných orgánů.
HLAVA 2
DOHLED NA KONSOLIDOVANÉM ZÁKLADĚ A ÚČAST ECB A VNITROSTÁTNÍCH PŘÍSLUŠNÝCH ORGÁNŮ V KOLEGIÍCH ORGÁNŮ DOHLEDU
Článek 8
Dohled na konsolidovaném základě
1. V souladu s článkem 111 směrnice 2013/36/EU vykonává ECB dohled na konsolidovaném základě nad úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi nebo smíšenými finančními holdingovými společnostmi, které jsou významné na konsolidovaném základě, pokud je mateřský podnik mateřskou institucí v zúčastněném členském státě nebo mateřskou institucí v EU usazenou v zúčastněném členském státě.
2. Relevantní vnitrostátní příslušný orgán plní úkoly orgánu dohledu na konsolidovaném základě nad úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi nebo smíšenými finančními holdingovými společnostmi, které jsou méně významné na konsolidovaném základě.
Článek 9
ECB jako předseda kolegia orgánů dohledu
1. Je-li ECB orgánem dohledu na konsolidovaném základě, předsedá kolegiu ustavenému podle článku 116 směrnice 2013/36/EU. Vnitrostátní příslušné orgány zúčastněných členských států, v nichž jsou usazeny případné mateřské podniky, dceřiné společnosti a významné pobočky ve smyslu článku 51 směrnice 2013/36/EU, jsou oprávněny účastnit se kolegia jako pozorovatelé.
2. Není-li ustaveno žádné kolegium podle článku 116 směrnice 2013/36/EU a významný dohlížený subjekt má pobočky v nezúčastněných členských státech, jež se považují za významné v souladu s čl. 51 odst. 1 směrnice 2013/36/EU, ECB spolu s příslušnými orgány hostitelských členských států ustaví kolegium orgánů dohledu.
Článek 10
ECB a vnitrostátní příslušné orgány jako členové kolegií orgánů dohledu
Není-li orgán dohledu na konsolidovaném základě v zúčastněném členském státě, účastní se ECB a vnitrostátní příslušné orgány kolegia orgánů dohledu v souladu s těmito pravidly a s příslušnými právními předpisy Unie:
a)
jsou-li dohlížené subjekty v zúčastněných členských státech všechny významnými dohlíženými subjekty, účastní se ECB kolegia orgánů dohledu jako člen, zatímco vnitrostátní příslušné orgány jsou oprávněny se téhož kolegia účastnit jako pozorovatelé;
b)
jsou-li dohlížené subjekty v zúčastněných členských státech všechny méně významnými dohlíženými subjekty, účastní se vnitrostátní příslušné orgány kolegia orgánů dohledu jako členové;
c)
jsou-li dohlížené subjekty v zúčastněných členských státech jak méně významnými, tak i významnými dohlíženými subjekty, účastní se ECB a vnitrostátní příslušné orgány kolegia orgánů dohledu jako členové. Vnitrostátní příslušné orgány zúčastněných členských států, v nichž jsou významné dohlížené subjekty usazeny, jsou oprávněny se účastnit kolegia orgánů dohledu jako pozorovatelé.
HLAVA 3
POSTUPY TÝKAJÍCÍ SE PRÁVA USAZOVÁNÍ A VOLNÉHO POHYBU SLUŽEB
KAPITOLA 1
Postupy týkající se práva usazování a volného pohybu služeb v rámci jednotného mechanismu dohledu
Článek 11
Právo usazování úvěrových institucí v rámci jednotného mechanismu dohledu
1. Významný dohlížený subjekt, který hodlá zřídit pobočku na území jiného zúčastněného členského státu, oznámí svůj záměr vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž má významný dohlížený subjekt své ústředí. Informace se poskytují v souladu s požadavky vymezenými v čl. 35 odst. 2 směrnice 2013/36/EU. Vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí ECB o přijetí tohoto oznámení.
2. Méně významný dohlížený subjekt, který hodlá zřídit pobočku na území jiného zúčastněného členského státu, oznámí vnitrostátnímu příslušnému orgánu svůj záměr v souladu s požadavky vymezenými v čl. 35 odst. 2 směrnice 2013/36/EU.
3. Nerozhodne-li ECB do dvou měsíců od přijetí oznámení jinak, může být pobočka uvedená v odstavci 1 zřízena a může zahájit svou činnost. ECB oznámí tuto informaci vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž bude pobočka usazena.
4. Nerozhodne-li vnitrostátní příslušný orgán domovského členského státu do dvou měsíců od přijetí oznámení jinak, může být pobočka uvedená v odstavci 2 zřízena a může zahájit svou činnost. Vnitrostátní příslušný orgán oznámí tuto informaci ECB a vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž bude pobočka usazena.
5. Dojde-li ke změně jakékoli informace oznámené podle odstavců 1 a 2, oznámí dohlížený subjekt písemně tuto změnu vnitrostátnímu příslušnému orgánu, který původní informaci přijal, alespoň jeden měsíc před provedením změny. Tento vnitrostátní příslušný orgán informuje vnitrostátní příslušný orgán členského státu, v němž je pobočka usazena.
Článek 12
Využití volného pohybu služeb ze strany úvěrových institucí v rámci jednotného mechanismu dohledu
1. Významný dohlížený subjekt, který hodlá poprvé využít volného pohybu služeb vykonáváním své činnosti na území jiného zúčastněného členského státu, oznámí svůj záměr vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž má významný dohlížený subjekt své ústředí. Informace se poskytují v souladu s požadavky vymezenými v čl. 39 odst. 1 směrnice 2013/36/EU. Vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí ECB o přijetí tohoto oznámení. Vnitrostátní příslušný orgán o oznámení vyrozumí též vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž budou služby poskytovány.
2. Méně významný dohlížený subjekt, který hodlá poprvé využít volného pohybu služeb vykonáváním své činnosti na území jiného zúčastněného členského státu, to oznámí vnitrostátnímu příslušnému orgánu v souladu s požadavky vymezenými v čl. 39 odst. 1 směrnice 2013/36/EU. O oznámení se vyrozumí ECB a vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž budou služby poskytovány.
KAPITOLA 2
Postupy týkající se práva usazování a volného pohybu služeb v rámci jednotného mechanismu dohledu ze strany úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech
Článek 13
Oznámení o využití práva usazování úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech v rámci jednotného mechanismu dohledu
1. Pokud příslušný orgán nezúčastněného členského státu oznamuje informace uvedené v čl. 35 odst. 2 směrnice 2013/36/EU postupem uvedeným v čl. 35 odst. 3 uvedené směrnice, vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž má dojít ke zřízení pobočky, vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí o přijetí tohoto oznámení ECB.
2. Do dvou měsíců od přijetí oznámení od příslušného orgánu nezúčastněného členského státu se ECB, jedná-li se o pobočku, která je významná podle kritérií vymezených v článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v části IV tohoto nařízení, nebo relevantní vnitrostátní příslušný orgán, jedná-li se o pobočku, která je méně významná podle kritérií vymezených v článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v části IV tohoto nařízení, připraví na výkon dohledu nad pobočkou v souladu s články 40 až 46 směrnice 2013/36/EU a v případě potřeby stanoví podmínky, za nichž může pobočka z důvodů obecného zájmu vyvíjet svou činnost v hostitelském členském státě.
3. Vnitrostátní příslušné orgány sdělí ECB podmínky, za kterých může pobočka v jejich členském státě vyvíjet činnost na základě vnitrostátních právních předpisů a z důvodů obecného zájmu.
4. Změna jakékoli informace, kterou úvěrová instituce, jež hodlá zřídit pobočku, poskytla podle bodů b), c) nebo d) čl. 35 odst. 2 směrnice 2013/36/EU, se oznámí vnitrostátnímu příslušnému orgánu uvedenému v odstavci 1.
Článek 14
Příslušný orgán hostitelského členského státu pro pobočky
1. V souladu s čl. 4 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu vykonává ECB pravomoci příslušného orgánu hostitelského členského státu, pokud je pobočka významná ve smyslu čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení.
2. Je-li pobočka méně významná ve smyslu čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, vykonává pravomoci příslušného orgánu hostitelského členského státu vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž je pobočka usazena.
Článek 15
Oznámení o využití volného pohybu služeb úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech v rámci jednotného mechanismu dohledu
Pokud příslušný orgán nezúčastněného členského státu činí oznámení ve smyslu čl. 39 odst. 2 směrnice 2013/36/EU, je adresátem tohoto oznámení vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž je využíván volný pohyb služeb. O přijetí tohoto oznámení vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí ECB.
Článek 16
Příslušný orgán hostitelského členského státu pro volný pohyb služeb
1. V souladu s čl. 4 odst. 2 a v rozsahu čl. 4 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu plní ECB úkoly příslušného orgánu hostitelského členského státu ve vztahu k úvěrovým institucím usazeným v nezúčastněných členských státech, které využívají svobody volného pohybu služeb v zúčastněných členských státech.
2. Jedná-li se o volný pohyb služeb z důvodů obecného zájmu za určitých podmínek obsažených ve vnitrostátních právních předpisech zúčastněných členských států, informují vnitrostátní příslušné orgány o těchto podmínkách ECB.
KAPITOLA 3
Postupy týkající se práva usazování a volného pohybu služeb ve vztahu k nezúčastněným členským státům
Článek 17
Právo usazování a využití volného pohybu služeb ve vztahu k nezúčastněným členským státům
1. Významný dohlížený subjekt, který hodlá zřídit pobočku nebo využít volného pohybu služeb na území nezúčastněného členského státu, oznámí svůj záměr relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu v souladu s příslušnými právními předpisy Unie. Vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí ECB o přijetí tohoto oznámení. ECB vykonává pravomoci příslušného orgánu domovského členského státu.
2. Méně významný dohlížený subjekt, který hodlá zřídit pobočku nebo využít volného pohybu služeb na území nezúčastněného členského státu, oznámí svůj záměr relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu v souladu s příslušnými právními předpisy Unie. Relevantní vnitrostátní příslušný orgán vykonává pravomoci příslušného orgánu domovského členského státu.
HLAVA 4
DOPLŇKOVÝ DOZOR NAD FINANČNÍMI KONGLOMERÁTY
Článek 18
Koordinátor
1. ECB přebírá úkol koordinátora finančního konglomerátu v souladu s kritérii vymezenými v příslušných právních předpisech Unie ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu.
2. Vnitrostátní příslušný orgán přebírá úkol koordinátora finančního konglomerátu v souladu s kritérii vymezenými v příslušných právních předpisech Unie ve vztahu k méně významnému dohlíženému subjektu.
ČÁST III
OBECNÁ USTANOVENÍ PLATNÁ PRO PROVOZOVÁNÍ JEDNOTNÉHO MECHANISMU DOHLEDU
HLAVA 1
ZÁSADY A POVINNOSTI
Článek 19
Přehled
Tato část vymezuje a) obecná pravidla pro provozování jednotného mechanismu dohledu ze strany ECB a vnitrostátních příslušných orgánů a b) ustanovení, podle kterých ECB postupuje při provádění řízení ECB v oblasti dohledu.
Obecné zásady a ustanovení, které platí mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány v úzké spolupráci, jsou vymezeny v části IX.
Článek 20
Povinnost spolupracovat v dobré víře
ECB a vnitrostátní příslušné orgány mají povinnost spolupracovat v dobré víře a povinnost vyměňovat si informace.
Článek 21
Obecná povinnost vyměňovat si informace
1. Aniž by byla dotčena pravomoc ECB průběžně přímo přijímat informace vykázané dohlíženými subjekty, nebo mít k těmto informacím přímý přístup, vnitrostátní příslušné orgány zejména včas a přesně ECB poskytují veškeré informace, které jsou pro ECB nezbytné k plnění úkolů, jež byly ECB svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Tyto informace zahrnují informace, které vyplývají z ověřování a činnosti na místě, jež provádějí vnitrostátní příslušné orgány.
2. Získává-li ECB informace přímo od právnických či fyzických osob uvedených v čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, poskytuje tyto informace vnitrostátním příslušným orgánům, kterých se tyto informace týkají, včas a přesně. Tyto informace zahrnují zejména informace, které jsou pro vnitrostátní příslušné orgány nezbytné k plnění jejich úlohy napomáhat ECB.
3. Aniž je dotčen odstavec 2, ECB poskytuje vnitrostátním příslušným orgánům pravidelný přístup k aktualizovaným informacím, které jsou pro vnitrostátní příslušné orgány nezbytné k plnění jejich úkolů týkajících se obezřetnostního dohledu.
Článek 22
Právo ECB udělit vnitrostátním příslušným orgánům nebo vnitrostátním pověřeným orgánům pokyn využít jejich pravomoci a přijmout opatření, pokud ECB má úkol v oblasti dohledu, avšak žádnou související pravomoc
1. V rozsahu nezbytném pro plnění úkolů, které jí byly svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu, může ECB formou pokynů vyžadovat, aby vnitrostátní příslušné orgány a/nebo vnitrostátní pověřené orgány využily své pravomoci na základě podmínek vymezených ve vnitrostátních právních předpisech a v souladu s nimi a ve smyslu článku 9 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, pokud nařízení o jednotném mechanismu dohledu nesvěřuje tyto pravomoci ECB.
2. Vnitrostátní příslušné orgány a/nebo vnitrostátní pověřené orgány (ve vztahu k článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu) informují ECB o výkonu těchto pravomocí bez zbytečného odkladu.
Článek 23
Jazykový režim mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány
ECB a vnitrostátní příslušné orgány přijmou ujednání ohledně komunikace v rámci jednotného mechanismu dohledu, včetně jazyka či jazyků, které se budou používat.
Článek 24
Jazykový režim mezi ECB a právnickými či fyzickými osobami včetně dohlížených subjektů
1. Dokument, který dohlížený subjekt nebo jiná právnická či fyzická osoba, která v jednotlivém případě podléhá řízení ECB v oblasti dohledu, zasílá ECB, může být sepsán v kterémkoli úředním jazyce Unie, který si dohlížený subjekt nebo určitá osoba zvolí.
2. ECB, dohlížené subjekty a jiné právnické nebo fyzické osoby, které v jednotlivém případě podléhají řízení ECB v oblasti dohledu, se mohou dohodnout, že ve své písemné komunikaci, a to i pokud jde o rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, budou používat výlučně jeden z úředních jazyků Unie.
Ukončení této dohody u používání stanoveného jazyka má dopad pouze na ty aspekty řízení ECB v oblasti dohledu, jež dosud nebyly provedeny.
Požadují-li účastníci ústního jednání, aby s nimi bylo jednáno v úředním jazyce Unie, který není jazykem řízení ECB v oblasti dohledu, musí být ECB o tomto požadavku informována s dostatečným předstihem tak, aby mohla učinit nezbytná opatření.
HLAVA 2
OBECNÁ USTANOVENÍ O SPRAVEDLIVÉM PROCESU PŘI PŘIJÍMÁNÍ ROZHODNUTÍ ECB V OBLASTI DOHLEDU
KAPITOLA 1
Řízení ECB v oblasti dohledu
Článek 25
Obecné zásady
1. Řízení ECB v oblasti dohledu zahájené v souladu s článkem 4 a oddílem 2 kapitoly III nařízení o jednotném mechanismu dohledu se provádí v souladu s článkem 22 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a ustanoveními této hlavy.
2. Ustanovení této hlavy se nepoužijí na postupy prováděné správní revizní komisí.
Článek 26
Strany
1. Stranami řízení ECB v oblasti dohledu jsou:
a)
osoby, které podaly žádost;
b)
zamýšlení či skuteční adresáti rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
2. Vnitrostátní příslušné orgány se nepovažují za strany.
Článek 27
Zastoupení strany
1. Strana může být zastoupena právním či zákonným zástupcem či jiným zástupcem zmocněným na základě písemného pověření vykonávat veškeré úkony v souvislosti s řízením ECB v oblasti dohledu.
2. Odvolání mandátu je účinné až v okamžiku, kdy ECB obdrží písemné odvolání. ECB potvrdí přijetí tohoto odvolání.
3. Pokud si strana pro řízení ECB v oblasti dohledu jmenuje zástupce, ECB se v tomto řízení v oblasti dohledu obrací pouze na jmenovaného zástupce, ledaže konkrétní okolnosti vyžadují, aby se ECB obrátila na danou stranu přímo. Pokud se ECB obrací na stranu přímo, informuje o tom jejího zástupce.
Článek 28
Obecné povinnosti ECB a stran řízení ECB v oblasti dohledu
1. Řízení ECB v oblasti dohledu může být zahájeno z úřední povinnosti nebo na žádost strany. S výhradou odstavce 3 ECB určí skutečnosti, které budou relevantní pro přijetí konečného rozhodnutí v každém řízení ECB v oblasti dohledu zahájeném z úřední povinnosti.
2. ECB ve svém posouzení zohlední veškeré relevantní okolnosti.
3. S výhradou právních předpisů Unie je strana povinna účastnit se řízení ECB v oblasti dohledu a napomáhat při objasňování skutečností. V řízení ECB v oblasti dohledu zahájeném na žádost strany může ECB omezit určení skutečností na to, že stranu požádá, aby poskytla relevantní faktické informace.
Článek 29
Dokazování v řízení ECB v oblasti dohledu
1. S cílem zjistit skutečnosti daného případu používá ECB takové důkazy, které po náležitém uvážení považuje za vhodné.
2. Strany s výhradou právních předpisů Unie napomáhají ECB při zjišťování skutečností daného případu. S výhradou omezení v souvislosti se sankčními postupy na základě právních předpisů Unie strany zejména pravdivě uvedou skutečnosti, které jim jsou známy.
3. ECB může stanovit lhůtu, v níž jí strany mohou poskytnout důkazy.
Článek 30
Svědci a znalci v řízení ECB v oblasti dohledu
1. Považuje-li to za nezbytné, může ECB vyslýchat svědky a znalce.
2. Pokud ECB ustanoví znalce, v dohodě vymezí jeho úkol a stanoví lhůtu, ve které znalec předloží svou zprávu.
3. Pokud ECB vyslýchá svědky či znalce a pokud o to svědci či znalci požádají, mají nárok na náhradu cestovních nákladů a diety. Poté, co poskytnou své vyjádření, mají svědci nárok na náhradu ušlého výdělku a znalci mají nárok na dohodnutý poplatek za své služby. Náhrada se poskytuje v souladu s příslušnými ustanoveními o poskytování náhrad svědků a odměně znalců ze strany Soudního dvora Evropské unie.
4. ECB může požadovat, aby osoby uvedené v čl. 11 odst. 1 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu se jako svědci dostavily do kanceláří ECB nebo do jiného místa v zúčastněném členském státě, které určí ECB. Je-li osoba uvedená v čl. 11 odst. 1 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu právnickou osobou, jsou povinny se ve smyslu předchozí věty dostavit fyzické osoby, které tuto právnickou osobu zastupují.
Článek 31
Právo být vyslechnut
1. Před tím, než ECB přijme rozhodnutí ECB v oblasti dohledu určené straně, které by nepříznivě ovlivnilo práva této strany, musí být straně dána možnost předložit ECB písemné vyjádření ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu. Považuje-li to ECB za vhodné, může dát stranám možnost vyjádřit se ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, na jednání. V oznámení, kterým ECB dává straně možnost vyjádřit se, uvede podstatný obsah zamýšleného rozhodnutí ECB v oblasti dohledu a podstatné skutečnosti, námitky a právní důvody, na nichž ECB hodlá založit své rozhodnutí. Ustanovení tohoto článku se nevztahují na oddíl 1 kapitoly III nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Dá-li ECB straně možnost vyjádřit se ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, na jednání, není důvodem pro odročení jednání, pokud se strana bez řádné omluvy nedostaví. Je-li strana řádně omluvena, může ECB jednání odročit nebo může straně dát možnost vyjádřit se ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, písemně. ECB vypracuje písemný zápis z jednání, který strany podepíší; kopii tohoto zápisu poskytne stranám.
3. Straně bude zásadně dána možnost písemně se vyjádřit ve lhůtě dvou týdnů od přijetí oznámení, v němž ECB uvedla skutečnosti, námitky a právní důvody, na nichž ECB hodlá založit rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
Na žádost strany může ECB tuto lhůtu přiměřeně prodloužit.
Za zvláštních okolností může ECB tuto lhůtu zkrátit na tři pracovní dny. Lhůta se na tři pracovní dny zkracuje rovněž v situacích uvedených v článcích 14 a 15 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
4. Bez ohledu na odstavec 3 a s výhradou odstavce 5 může ECB přijmout rozhodnutí ECB v oblasti dohledu určené straně, které by nepříznivě ovlivnilo práva této strany, aniž by straně dalo před přijetím rozhodnutí možnost vyjádřit se ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, pokud se zdá, že je naléhavě třeba vydat rozhodnutí v zájmu zabránění závažnému poškození finančního systému.
5. Je-li rozhodnutí ECB v oblasti dohledu přijímáno naléhavě v souladu s odstavcem 4, bude straně dána možnost písemně se vyjádřit ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, bez zbytečného odkladu po přijetí tohoto rozhodnutí. Straně bude zásadně dána možnost písemně se vyjádřit ve lhůtě dvou týdnů od přijetí rozhodnutí ECB v oblasti dohledu. Na žádost strany může ECB tuto lhůtu prodloužit; lhůta však nesmí být delší než šest měsíců. ECB rozhodnutí ECB v oblasti dohledu na základě vyjádření strany přezkoumá a buď jej potvrdí, zruší, změní, nebo jej zruší a nahradí novým rozhodnutím ECB v oblasti dohledu.
6. Odstavce 4 a 5 se nevztahují na řízení ECB v oblasti dohledu, které se týká sankcí podle článku 18 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a části X tohoto nařízení.
Článek 32
Přístup ke spisům v řízení ECB v oblasti dohledu
1. V řízení ECB v oblasti dohledu jsou plně respektována práva na obhajobu dotčených osob. Za tímto účelem mají strany po zahájení řízení ECB v oblasti dohledu právo na přístup ke spisu ECB s výhradou oprávněných zájmů právnických a fyzických osob, které nejsou příslušnou stranou, na ochraně jejich obchodního tajemství. Právo na přístup ke spisu se nevztahuje na důvěrné informace. Vnitrostátní příslušné orgány bez zbytečného odkladu postoupí ECB veškeré žádosti, které obdržely v souvislosti s přístupem ke spisům souvisejícím s řízením ECB v oblasti dohledu.
2. Spis se skládá ze všech dokumentů, které ECB obdržela, vytvořila nebo sestavila v průběhu řízení ECB v oblasti dohledu, a to bez ohledu na prostředek, na němž jsou dokumenty uchovávány.
3. Tento článek nebrání tomu, aby ECB nebo vnitrostátní příslušné orgány zpřístupnily nebo použily informace, které jsou nezbytné k prokázání porušení.
4. ECB může stanovit, že přístup ke spisu bude umožněn jedním či více následujícími způsoby, přičemž se zohlední technické schopnosti stran:
a)
formou CD-ROMu nebo jiného zařízení pro uchovávání elektronických dat včetně zařízení, které může být k dispozici v budoucnu;
b)
pomocí kopií dostupného spisu v papírové formě zaslaných stranám poštou;
c)
výzvou, aby do dostupného spisu nahlédly v kancelářích ECB.
5. Pro účely tohoto článku mohou důvěrné informace zahrnovat interní dokumenty ECB a vnitrostátních příslušných orgánů a korespondenci mezi ECB a vnitrostátním příslušným orgánem nebo mezi vnitrostátními příslušnými orgány.
KAPITOLA 2
Rozhodnutí ECB v oblasti dohledu
Článek 33
Důvody pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu
1. Rozhodnutí ECB v oblasti dohledu je v souladu s odstavcem 2 doplněno odůvodněním tohoto rozhodnutí.
2. V odůvodnění se uvedou podstatné skutečnosti a právní důvody, na nichž se rozhodnutí ECB v oblasti dohledu zakládá.
3. S výhradou čl. 31 odst. 4 zakládá ECB své rozhodnutí v oblasti dohledu jen na skutečnostech a námitkách, k nimž se strana mohla vyjádřit.
Článek 34
Odkladný účinek
Aniž by byl dotčen článek 278 SFEU a čl. 24 odst. 8 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, může ECB rozhodnout o pozastavení uplatňování rozhodnutí ECB v oblasti dohledu buď a) tak, že to uvede v rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, nebo b) nejedná-li se o žádost o přezkum správní revizní komisí, na žádost adresáta rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
Článek 35
Oznamování rozhodnutí ECB v oblasti dohledu
1. ECB může rozhodnutí ECB v oblasti dohledu straně oznámit a) ústně, b) doručením nebo osobním předáním kopie rozhodnutí v oblasti dohledu, c) doporučenou poštou s potvrzením o přijetí, d) expresní zásilkovou službou, e) faxem nebo f) elektronicky v souladu s odstavcem 10.
2. Je-li na základě písemného pověření zmocněn zástupce, může ECB rozhodnutí ECB v oblasti dohledu oznámit zástupci. V těchto případech není ECB povinna rozhodnutí ECB v oblasti dohledu oznamovat rovněž dohlíženému subjektu, který je zastoupen tímto zástupcem.
3. V případě ústního oznamování rozhodnutí ECB v oblasti dohledu se má za to, že oznámení rozhodnutí je adresátovi doručeno, pokud zaměstnanec ECB informoval a) příslušnou fyzickou osobu, jedná-li se o fyzickou osobu, nebo b) zmocněného zástupce právnické osoby pro převzetí rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, jedná-li se o právnickou osobu. V tomto případě se bez zbytečného odkladu po tomto ústním oznámení zašle adresátovi písemná kopie rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
4. V případě oznámení rozhodnutí ECB v oblasti dohledu doporučenou poštou s potvrzením o přijetí se má za to, že oznámení rozhodnutí ECB v oblasti dohledu je adresátovi doručeno v desátý den po předání dopisu poskytovateli poštovních služeb, ledaže z potvrzení o přijetí vyplývá, že dopis byl doručen v jiný den.
5. V případě oznámení rozhodnutí ECB v oblasti dohledu expresní zásilkovou službou se má za to, že oznámení rozhodnutí ECB v oblasti dohledu je adresátovi doručeno v desátý den po předání dopisu zásilkové službě, ledaže z dokumentu o doručení ze strany zásilkové služby vyplývá, že dopis byl doručen v jiný den.
6. Pro účely odstavců 4 a 5 musí být rozhodnutí ECB v oblasti dohledu adresováno na adresu vhodnou pro doručení (platnou adresu). Platná adresa je:
a)
v případě řízení ECB v oblasti dohledu zahájeného na žádost či podnět adresáta rozhodnutí ECB v oblasti dohledu adresa, kterou adresát uvedl ve své žádosti či podnětu;
b)
v případě dohlíženého subjektu poslední obchodní adresa ústředí, kterou dohlížený subjekt poskytl ECB;
c)
v případě fyzických osob poslední adresa poskytnutá ECB, a pokud nebyla ECB poskytnuta žádná adresa a fyzická osoba je zaměstnanec, vedoucí zaměstnanec nebo akcionář dohlíženého subjektu, obchodní adresa dohlíženého subjektu v souladu s písmenem b).
7. Každá osoba, která je stranou řízení ECB v oblasti dohledu, poskytne ECB na žádost platnou adresu.
8. Je-li osoba usazena nebo má-li sídlo či bydliště ve státě, který není členským státem, může ECB vyžadovat, aby strana v přiměřené době jmenovala oprávněného příjemce, který je rezidentem v členském státě nebo který má obchodní prostory v členském státě. Není-li oprávněný příjemce na žádost ECB jmenován a dokud nedojde ke jmenování tohoto oprávněného příjemce, může být veškerá komunikace zasílána v souladu s odstavci 3 až 5 a 9 na adresu strany, kterou má ECB k dispozici.
9. Pokud osoba, která je adresátem rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, poskytne ECB faxové číslo, může ECB rozhodnutí ECB v oblasti dohledu oznámit tak, že kopii rozhodnutí ECB v oblasti dohledu zašle telefaxem. Má se za to, že rozhodnutí ECB v oblasti dohledu je adresátovi doručeno, pokud ECB obdržela zprávu o úspěšném doručení telefaxu.
10. ECB může stanovit kritéria, za nichž může být rozhodnutí ECB v oblasti dohledu doručeno elektronickými nebo jinými srovnatelnými prostředky komunikace.
HLAVA 3
OZNAMOVÁNÍ PORUŠENÍ PRAVIDEL
Článek 36
Oznamování porušení pravidel
Jakákoli osoba může v dobré víře podat přímo ECB oznámení, má-li tato osoba dostatečné důvody se domnívat, že toto oznámení odhalí porušení právních aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ze strany úvěrových institucí, finančních holdingových společností, smíšených finančních holdingových společností nebo příslušných orgánů (včetně ECB samotné).
Článek 37
Přiměřená ochrana oznamování porušení pravidel
1. Podá-li osoba v dobré víře oznámení o údajném porušení právních aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ze strany dohlížených subjektů, nebo ze strany příslušných orgánů, zachází se s tímto oznámením jako s chráněným.
2. Veškeré osobní údaje, které se týkají osoby, která činí chráněné oznámení, a osoby, která je údajně odpovědná za porušení, jsou chráněny v souladu s příslušným rámcem Unie pro ochranu údajů.
3. ECB nesdělí totožnost osoby, která učinila chráněné oznámení, bez předchozího výslovného souhlasu této osoby s výjimkou případu, kdy je toto zveřejnění vyžadováno na základě soudního příkazu v souvislosti s dalším vyšetřováním nebo následným soudním řízením.
Článek 38
Postupy pro přijímání následných opatření v návaznosti na oznámení
1. ECB posoudí všechna oznámení týkající se významných dohlížených subjektů. Oznámení týkající se méně významných dohlížených subjektů posoudí, pokud se týká porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB. Když oznámení týkající se méně významných dohlížených subjektů obdrží vnitrostátní příslušné orgány, předají je ECB, aniž by při tom sdělily totožnost osoby, která oznámení učinila, pokud jim k tomu tato osoba nedala výslovný souhlas.
2. Aniž by byl dotčen odstavec 1, předá ECB oznámení týkající se méně významných dohlížených subjektů relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu, aniž by při tom sdělila totožnost osoby, která oznámení učinila, pokud jí k tomu tato osoba nedala výslovný souhlas.
3. ECB si s vnitrostátními příslušnými orgány vyměňuje informace: a) s cílem posoudit oznámení, která byla zaslána ECB i relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu, a koordinovat činnost a b) zjistit výsledek opatření přijatých v návaznosti na oznámení, která byla předána vnitrostátním příslušným orgánům.
4. Při určování toho, jak posuzovat přijatá oznámení a jaká přijmout opatření, postupuje ECB na základě rozumného uvážení.
5. V případě údajného porušení pravidel ze strany dohlížených subjektů poskytne příslušný dohlížený subjekt ECB veškeré informace a dokumenty, které ECB vyžaduje za účelem posouzení přijatých oznámení.
6. V případě údajného porušení pravidel ze strany příslušných orgánů (s výjimkou ECB), požádá ECB příslušný orgán, aby se vyjádřil k oznámeným skutečnostem.
7. Ve své každoroční zprávě ve smyslu čl. 20 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ECB ve zkrácené nebo souhrnné formě poskytuje informace o přijatých oznámeních tak, aby nebylo možné identifikovat jednotlivé dohlížené subjekty nebo osoby.
ČÁST IV
URČOVÁNÍ POSTAVENÍ DOHLÍŽENÉHO SUBJEKTU JAKO VÝZNAMNÉHO NEBO MÉNĚ VÝZNAMNÉHO
HLAVA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ O KLASIFIKACI SUBJEKTU JAKO VÝZNAMNÉHO NEBO MÉNĚ VÝZNAMNÉHO
Článek 39
Klasifikace dohlíženého subjektu jako významného na individuálním základě
1. Dohlížený subjekt se považuje za významný dohlížený subjekt, pokud tak ECB stanoví v rozhodnutí ECB, které je určeno příslušnému dohlíženému subjektu podle článků 43 až 49, přičemž toto rozhodnutí odůvodní.
2. Dohlížený subjekt není nadále klasifikován jako významný dohlížený subjekt, pokud ECB v rozhodnutí ECB, které je určeno danému dohlíženému subjektu a které odůvodní, stanoví, že se jedná o méně významný dohlížený subjekt, nebo že se již nadále nejedná o dohlížený subjekt.
3. Dohlížený subjekt může být klasifikován jako významný dohlížený subjekt na základě některého z těchto kritérií:
a)
jeho velikosti stanovené podle článků 50 až 55 (dále jen „kritérium velikosti“);
b)
jeho důležitosti pro hospodářství Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu stanovené v souladu s články 56 až 58 (dále jen „kritérium ekonomické důležitosti“);
c)
jeho významu ve vztahu k přeshraniční činnosti stanoveného v souladu s články 59 a 60 (dále jen „kritérium přeshraniční činnosti“);
d)
žádosti o přímou veřejnou finanční pomoc z Evropského mechanismu stability (ESM) nebo přijetí takové pomoci, jak je stanoveno v souladu s články 61 až 64 (dále jen „kritérium přímé veřejné finanční pomoci“);
e)
skutečnosti, že dohlížený subjekt je jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě, jak je stanoveno v souladu s článkem 65 a 66.
4. Nad významnými dohlíženými subjekty vykonává dohled přímo ECB, pokud zvláštní okolnosti neodůvodňují dohled ze strany relevantního vnitrostátního příslušného orgánu v souladu hlavou 9 této části.
5. ECB rovněž vykonává přímý dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou na základě rozhodnutí ECB, které ECB přijala podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu a na jehož základě bude ECB přímo vykonávat veškeré příslušné pravomoci uvedené v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Pro účely jednotného mechanismu dohledu se tento méně významný dohlížený subjekt nebo méně významná dohlížená skupina klasifikují jako významné.
6. Před přijetím rozhodnutí ECB uvedených v tomto článku ECB konzultuje relevantní vnitrostátní příslušné orgány. Každé rozhodnutí ECB uvedené v tomto článku se rovněž oznámí relevantním vnitrostátním příslušným orgánům.
Článek 40
Klasifikace dohlížených subjektů, které jsou součástí skupiny, jako významných
1. Je-li jeden či více dohlížených subjektů součástí dohlížené skupiny, stanoví se kritéria pro stanovení významu na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států v souladu s ustanoveními obsaženými v hlavě 3 až 7 v části IV.
2. Každý dohlížený subjekt, který je součástí dohlížené skupiny, se považuje za významný dohlížený subjekt za kterékoli z těchto okolností:
a)
pokud dohlížená skupina na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států splňuje kritérium velikosti, kritérium ekonomického významu nebo kritérium přeshraniční činnosti;
b)
pokud jeden z dohlížených subjektů, které jsou součástí dohlížené skupiny, splňuje kritérium přímé veřejné finanční pomoci;
c)
je-li jeden z dohlížených subjektů, které jsou součástí dohlížené skupiny, jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě.
3. Je-li stanoveno, že dohlížená skupina je významná nebo je-li stanoveno, že již významná není, přijme ECB rozhodnutí ECB o klasifikaci dohlíženého subjektu jako významného nebo o ukončení jeho klasifikace jako významného dohlíženého subjektu a každému dohlíženému subjektu, který je součástí dotčené dohlížené skupiny, v souladu s kritérii a postupy vymezenými v článku 39 poskytne data zahájení a ukončení přímého dohledu ze strany ECB.
Článek 41
Zvláštní ustanovení pro pobočky úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech
1. Všechny pobočky, které úvěrová instituce, která je usazena v nezúčastněném členském státě, otevřela v témže zúčastněném členském státě, se pro účely tohoto nařízení považují za jediný dohlížený subjekt.
2. S pobočkami, které úvěrová instituce, která je usazena v nezúčastněném členském státě, otevřela v různých zúčastněných členských státech, se pro účely tohoto nařízení jednotlivě zachází jako se samostatnými dohlíženými subjekty.
3. Aniž je dotčen odstavec 1, pobočky úvěrové instituce, která je usazena v nezúčastněném členském státě, se při určování, zda je splněno některé z kritérií vymezených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, posuzují jednotlivě jako samostatné dohlížené subjekty a odděleně od dceřiných společností téže úvěrové instituce.
Článek 42
Zvláštní ustanovení pro dceřiné společnosti úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech a ve třetích zemích
1. Dceřiné společnosti, které v jednom či více zúčastněných členských státech zřídila úvěrová instituce, která má ústředí v nezúčastněném členském státě nebo ve třetí zemi, se při určování, zda je splněno některé z kritérií vymezených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, posuzují odděleně od poboček této úvěrové instituce.
2. Při určování, zda je splněno některé z kritérií vymezených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, se posuzují samostatně ty dceřiné společnosti, které:
a)
jsou usazeny v zúčastněném členském státě;
b)
patří do skupiny, jejíž mateřský podnik má ústředí v nezúčastněném členském státě nebo ve třetí zemi, a
c)
nepatří do dohlížené skupiny v rámci zúčastněných členských států.
HLAVA 2
POSTUP PRO KLASIFIKACI DOHLÍŽENÝCH SUBJEKTŮ JAKO VÝZNAMNÝCH DOHLÍŽENÝCH SUBJEKTŮ
KAPITOLA 1
Klasifikace dohlíženého subjektu jako významného
Článek 43
Přezkum postavení dohlíženého subjektu
1. Nestanoví-li toto nařízení jinak, ECB alespoň jednou ročně přezkoumává, zda významný dohlížený subjekt nebo významná dohlížená skupina i nadále splňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Nestanoví-li toto nařízení jinak, každý vnitrostátní příslušný orgán alespoň jednou ročně přezkoumává, zda méně významný dohlížený subjekt nebo méně významná dohlížená skupina splňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. V případě méně významné dohlížené skupiny provádí tento přezkum relevantní vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž je usazen mateřský podnik určený na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států.
3. Kdykoli poté, co obdrží relevantní informace, a zejména v případech uvedených v článku 52, může ECB přezkoumat a) zda dohlížený subjekt splňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a b) zda významný dohlížený subjekt již nesplňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
4. Pokud vnitrostátní příslušný orgán usoudí, že méně významný dohlížený subjekt nebo méně významná dohlížená skupina splňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, informuje o tom relevantní vnitrostátní příslušný orgán bez zbytečného odkladu ECB.
5. Na žádost ECB nebo vnitrostátního příslušného orgánu ECB a relevantní vnitrostátní příslušný orgán spolupracují při určení, zda je ve vztahu k dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině splněno některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
6. Pokud ECB a) rozhodne, že převezme přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo nad dohlíženou skupinou nebo b) rozhodne o ukončení přímého dohledu nad dohlíženým subjektem nebo nad dohlíženou skupinou ze strany ECB, ECB a relevantní vnitrostátní příslušný orgán spolupracují s cílem zajistit plynulý přechod pravomocí v oblasti dohledu. Když ECB přebírá přímý dohled nad dohlíženým subjektem, připraví relevantní vnitrostátní příslušný orgán zejména zprávu, v níž uvede historii v oblasti dohledu a rizikový profil dohlíženého subjektu; když se relevantní vnitrostátní příslušný orgán stane příslušným k dohledu nad dotčeným subjektem, připraví takovou zprávu ECB.
7. ECB určí, zda jsou dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina významné, přičemž použije kritéria stanovená v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu v pořadí stanoveném v tomto článku, a to: a) velikost; b) důležitost pro hospodářství Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu; c) význam přeshraniční činnosti; d) žádost o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM či přijetí takové pomoci; e) skutečnost, že se jedná o jednu ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě.
Článek 44
Postup, který se použije při určení významu dohlíženého subjektu
1. Při přijímání rozhodnutí o klasifikaci dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny jako významných v souladu s touto hlavou ECB použije, není-li stanoveno jinak, procesní pravidla stanovená v hlavě 2 části III tohoto nařízení.
2. V časovém rámci vymezeném v článku 45 ECB každému dotčenému dohlíženému subjektu písemně oznámí rozhodnutí ECB o klasifikaci dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny jako významných; toto rozhodnutí rovněž sdělí relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu. V případě dohlížených subjektů, které jsou součástí významné dohlížené skupiny, ECB oznámí rozhodnutí ECB dohlíženému subjektu na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a zajistí, aby byly všechny dohlížené subjekty v rámci významné dohlížené skupiny řádně informovány.
3. Dohlíženým subjektům, jimž ECB nezaslala oznámení ve smyslu odstavce 1, slouží seznam uvedený v čl. 49 odst. 2 jako oznámení jejich klasifikace jako méně významných.
4. ECB každému relevantnímu dohlíženému subjektu umožní, aby před přijetím rozhodnutí ECB podle odstavce 1 činil písemná podání.
5. Kromě toho ECB v souladu s čl. 39 odst. 6 relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu umožní, aby činil písemné připomínky a vyjádření, které ECB náležitě vezme v úvahu.
6. Dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina se klasifikují jako významný dohlížený subjekt nebo jako významná dohlížená skupina ode dne oznámení rozhodnutí ECB, které stanoví, že se jedná o významný dohlížený subjekt nebo o významnou dohlíženou skupinu.
KAPITOLA 2
Začátek a konec přímého dohledu ze strany ECB
Článek 45
Začátek přímého dohledu ze strany ECB
1. ECB v rozhodnutí ECB stanoví den, kdy převezme přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou, které byly klasifikovány jako významný dohlížený subjekt nebo významná dohlížená skupina. Toto rozhodnutí ECB může být stejné jako rozhodnutí podle čl. 44 odst. 2. S výhradou odstavce 2 ECB toto rozhodnutí ECB oznámí každému dotčenému dohlíženému subjektu alespoň jeden měsíc přede dnem, kdy převezme přímý dohled.
2. Pokud ECB přebírá přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou na základě žádosti o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM, nebo na základě přijetí této pomoci, oznámí ECB rozhodnutí uvedené v odstavci 1 každému dotčenému dohlíženému subjektu včas alespoň jeden týden přede dnem, kdy převezme přímý dohled.
3. ECB poskytne kopie rozhodnutí ECB uvedených v odstavci 1 relevantním vnitrostátním příslušným orgánům.
4. ECB převezme přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou nejpozději 12 měsíců po dni, kdy ECB dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině oznámí rozhodnutí ECB podle čl. 44 odst. 2.
5. Pro účely tohoto článku ECB v případě dohlížené skupiny oznámí rozhodnutí ECB dohlíženému subjektu na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a zajistí, aby byly všechny dohlížené subjekty v rámci této významné skupiny v příslušné lhůtě řádně informovány.
Článek 46
Konec přímého dohledu ze strany ECB
1. Pokud ECB rozhodne o tom, že přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou ze strany ECB skončí, vydá ECB rozhodnutí ECB adresované každému dotčenému dohlíženému subjektu, v němž uvede den a důvody, pro které bude přímý dohled ukončen. ECB přijme toto rozhodnutí alespoň jeden měsíc přede dnem, kdy přímý dohled ze strany ECB skončí. ECB rovněž poskytne kopii tohoto rozhodnutí ECB relevantním vnitrostátním příslušným orgánům. Čl. 45 odst. 5 se použije obdobně
2. ECB každému relevantnímu dohlíženému subjektu umožní, aby před přijetím rozhodnutí ECB podle odstavce 1 činil písemná podání.
3. Rozhodnutí ECB, které stanoví den, kdy skončí přímý dohled nad dohlíženým subjektem ze strany ECB, může být vydáno společně s rozhodnutím, na jehož základě je dohlížený subjekt klasifikován jako méně významný.
Článek 47
Důvody pro ukončení přímého dohledu ze strany ECB
1. V případě významného dohlíženého subjektu, který je takto klasifikován na základě a) své velikosti, b) své důležitosti pro hospodářství Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu nebo c) významu jeho přeshraniční činnosti, nebo proto, že je součástí dohlížené skupiny, která splňuje alespoň jedno z těchto kritérií, přijme ECB rozhodnutí ECB, v němž ukončí klasifikaci tohoto subjektu jako významného dohlíženého subjektu, jakož i přímý dohled nad ním, není-li po tři po sobě jdoucí kalendářní roky splněno žádné z kritérií uvedených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu bud na individuálním základě, nebo ze strany dohlížené skupiny, k níž dohlížený subjekt patří.
2. V případě dohlíženého subjektu, který je klasifikován jako významný, protože bylo požádáno o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM ve vztahu a) k němu, b) dohlížené skupině, k níž dohlížený subjekt patří, nebo c) dohlíženému subjektu, který patří do této skupiny a který není významný z jiných důvodů, přijme ECB rozhodnutí ECB, v němž ukončí klasifikaci tohoto subjektu jako významného dohlíženého subjektu, jakož i přímý dohled, pokud byla přímá veřejná finanční pomoc odepřena, zcela vrácena nebo ukončena. V případě vrácení či ukončení přímé veřejné finanční pomoci může být toto rozhodnutí přijato jen tři kalendářní roky po úplném vrácení nebo ukončení přímé veřejné finanční pomoci.
3. V případě dohlíženého subjektu, který je klasifikován jako významný, neboť je jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě, jak je stanoveno v článcích 65 až 66, nebo patří do dohlížené skupiny takové úvěrové instituce a který není významný z jiných důvodů, přijme ECB rozhodnutí ECB, v němž ukončí klasifikaci tohoto subjektu jako významného dohlíženého subjektu, jakož i přímý dohled, pokud příslušný dohlížený subjekt nebyl po tři po sobě jdoucí kalendářní roky jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě.
4. V případě dohlíženého subjektu, nad kterým vykonává přímý dohled ECB na základě rozhodnutí ECB přijatého podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu a který není významný z jiných důvodů, přijme ECB rozhodnutí ECB, v němž ukončí přímý dohled ze strany ECB, pokud přímý dohled není na základě odůvodněného uvážení ECB nadále nezbytný k zajištění důsledného používání vysokých standardů dohledu.
Článek 48
Probíhající řízení
1. Má-li dojít ke změně působnosti mezi ECB a vnitrostátním příslušným orgánem, orgán, jehož působnost má skončit (dále jen „orgán, jehož působnost končí“), informuje orgán, který se má stát příslušným (dále jen „orgán přebírající dohled“), o jakémkoli řízení v oblasti dohledu, které bylo formálně zahájeno a které vyžaduje rozhodnutí. Orgán, jehož působnost končí, poskytne tyto informace ihned poté, co se dozví o bezprostřední změně působnosti. Orgán, jehož působnost končí, tyto informace aktualizuje průběžně, a je-li třeba oznámit nové informace o řízení v oblasti dohledu, pravidelně každý měsíc. Orgán přebírající dohled může v řádně odůvodněných případech umožnit, aby oznámení bylo podáváno méně často. Pro účely článků 48 a 49 se řízením v oblasti dohledu rozumí řízení ECB nebo vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu.
Před změnou působnosti spolupracuje orgán, jehož působnost končí, s orgánem přebírajícím dohled bez zbytečného odkladu po formálním zahájení jakéhokoli nového řízení v oblasti dohledu, které vyžaduje rozhodnutí.
2. Mění-li se působnost v oblasti dohledu, podnikne orgán, jehož působnost končí, kroky k ukončení jakéhokoli probíhajícího řízení v oblasti dohledu, které vyžaduje rozhodnutí, přede dnem, kdy má dojít ke změně působnosti v oblasti dohledu.
3. Pokud není možné formálně zahájené řízení v oblasti dohledu, které vyžaduje rozhodnutí, ukončit přede dnem, kdy dochází ke změně působnosti v oblasti dohledu, je orgánem příslušným k ukončení takového probíhajícího řízení v oblasti dohledu orgán, jehož působnost končí. Za tímto účelem si orgán, jehož působnost končí, ponechá veškeré příslušné pravomoci až do ukončení řízení v oblasti dohledu. Orgán, jehož působnost končí, dokončí dané probíhající řízení v oblasti dohledu v souladu s příslušnými právními předpisy na základě ponechaných pravomocí. Orgán, jehož působnost končí, informuje orgán přebírající dohled před tím, než přijme rozhodnutí v řízení v oblasti dohledu, které probíhalo před změnou působnosti. Orgánu přebírajícímu dohled poskytne kopii přijatého rozhodnutí a všechny relevantní dokumenty, které s rozhodnutím souvisejí.
4. Odchylně od odstavce 3 může ECB do jednoho měsíce poté, kdy obdrží informace nezbytné k dokončení svého hodnocení příslušného formálně zahájeného řízení v oblasti dohledu, po konzultaci s relevantním vnitrostátním příslušným orgánem rozhodnout, že přebírá dotčené řízení v oblasti dohledu. Pokud je z důvodů vnitrostátního práva rozhodnutí ECB vyžadováno před koncem období pro hodnocení řízení uvedeného v předchozí větě, poskytne vnitrostátní příslušný orgán ECB nezbytné informace a zejména upřesní časový rámec, v němž musí ECB rozhodnout, zda hodlá řízení převzít či nikoli. Pokud ECB řízení v oblasti dohledu převezme, oznámí své rozhodnutí převzít dané řízení v oblasti dohledu relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu a stranám. ECB ve svém rozhodnutí ECB uvede důsledky převzetí takového řízení v oblasti dohledu.
5. ECB a relevantní vnitrostátní příslušný orgán spolupracují, pokud se týká dokončení jakéhokoli probíhajícího řízení, a mohou si za tímto účelem vyměňovat veškeré relevantní informace.
6. Tento článek se nevztahuje na společná řízení.
KAPITOLA 3
Seznam dohlížených subjektů
Článek 49
Zveřejnění
1. ECB zveřejní seznam, který obsahuje název každého dohlíženého subjektu a každé dohlížené skupiny, nad nimiž vykonává přímý dohled ECB, přičemž u příslušných dohlížených subjektů uvede také dohlíženou skupinu, do níž náleží, a konkrétní právní základ pro tento přímý dohled. V případě klasifikace subjektu jako významného na základě kritéria velikosti obsahuje seznam celkovou hodnotu aktiv dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny. ECB rovněž zveřejní název dohlížených subjektů, které ačkoli splňují jedno z kritérií uvedených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a byly by proto kvalifikovány jako významné, ECB přesto považuje za méně významné z důvodu zvláštních okolností podle hlavy 9 části IV, a ECB nad nimi proto nevykonává přímý dohled.
2. ECB zveřejní seznam, který obsahuje název každého dohlíženého subjektu, nad nímž vykonává dohled vnitrostátní příslušný orgán, a název relevantního vnitrostátního příslušného orgánu.
3. Seznamy uvedené v odstavcích 1 a 2 se zveřejňují elektronicky a jsou přístupné na internetových stránkách ECB.
4. Seznamy uvedené v odstavcích 1 a 2 se pravidelně aktualizují.
HLAVA 3
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ VELIKOSTI
Článek 50
Určení významu na základě velikosti
1. Zda jsou dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina významné na základě kritéria velikost či nikoli, se určí s ohledem na celkovou hodnotu jejich aktiv.
2. Dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina se klasifikují jako významné, je-li celková hodnota jejich aktiv vyšší než 30 miliard EUR (dále jen „práh velikosti“).
Článek 51
Základ pro určení, zda je dohlížený subjekt významný na základě velikosti či nikoli
1. Je-li dohlížený subjekt součástí dohlížené skupiny, celková hodnota jeho aktiv se určí na základě obezřetnostních konsolidovaných výkazů za dohlíženou skupinu ke konci roku v souladu s příslušnými právními předpisy.
2. Nelze-li celková aktiva určit na základě údajů uvedených v odstavci 1, určí se celková hodnota aktiv na základě poslední aktuální auditované konsolidované účetní závěrky vypracované v souladu s mezinárodními standardy účetního výkaznictví (IFRS), které jsou v Unii použitelné v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 (12), a pokud tato účetní závěrka není k dispozici, na základě konsolidované roční závěrky vypracované v souladu s příslušnými vnitrostátními účetními právními předpisy.
3. Pokud dohlížený subjekt není součástí dohlížené skupiny, celková hodnota aktiv se určí na základě obezřetnostních individuálních výkazů ke konci roku v souladu s příslušnými právními předpisy.
4. Pokud celková aktiva nelze určit za použití údajů uvedených v odstavci 3, celková hodnota aktiv se určí na základě poslední aktuální auditované roční účetní závěrky vypracované v souladu s IFRS, které jsou v Unii použitelné v souladu s nařízením (ES) č. 1606/2002, a pokud tato roční závěrka není k dispozici, na základě roční závěrky vypracované v souladu s příslušnými vnitrostátními účetními právními předpisy.
5. Je-li dohlížený subjekt pobočkou úvěrové instituce, která je usazena v nezúčastněném členském státě, celková hodnota jeho aktiv se určuje na základě statistických údajů vykazovaných v souladu s nařízením Evropské centrální banky (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32) (13).
Článek 52
Základ pro určení významu na základě velikosti za zvláštních či výjimečných okolností
1. Dojde-li ve vztahu k méně významnému dohlíženému subjektu k výjimečné zásadní změně okolností, které jsou relevantní pro určení významu na základě kritéria velikosti, přezkoumá relevantní vnitrostátní příslušný orgán, zda je i nadále splněn práh velikosti či nikoli.
Dojde-li k takové změně ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu, přezkoumá ECB, zda je i nadále splněn práh velikosti či nikoli.
Mezi výjimečnou zásadní změnu okolností, která je relevantní pro určení významu na základě kritéria velikosti, se řadí jakákoli z těchto skutečností: a) sloučení dvou či více úvěrových institucí, b) prodej nebo převod zásadní obchodní divize, c) převod akcií úvěrové instituce, kdy tato instituce již není součástí dohlížené skupiny, jejíž součástí byla před prodejem, d) konečné rozhodnutí provést řádnou likvidaci dohlíženého subjektu (nebo skupiny), e) srovnatelné faktické situace.
2. Méně významný dohlížený subjekt a v případě méně významné dohlížené skupiny méně významný dohlížený subjekt na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států informuje relevantní vnitrostátní příslušný orgán o všech změnách uvedených v odstavci 1.
Významný dohlížený subjekt a v případě dohlížené skupiny dohlížený subjekt na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států informuje ECB o všech změnách uvedených v odstavci 1.
3. Odchylně od pravidla tří let uvedeného v čl. 47 odst. 1 až 3 a v případě výjimečných okolností včetně těch uvedených v odstavci 1 ECB po konzultaci s vnitrostátními příslušnými orgány rozhodne, zda dotčené dohlížené subjekty jsou významné nebo méně významné, a určí datum, od něhož bude dohled vykonávat ECB nebo vnitrostátní příslušné orgány.
Článek 53
Skupiny konsolidovaných podniků
1. Pro účely určení významu na základě kritéria velikosti sestává dohlížená skupina konsolidovaných podniků z podniků, které musí být konsolidovány pro obezřetnostní účely v souladu s právními předpisy Unie.
2. Pro účely určení významu na základě kritéria velikosti dohlížená skupina konsolidovaných podniků zahrnuje rovněž dceřiné společnosti a pobočky v nezúčastněných členských státech a třetích zemích.
Článek 54
Metoda konsolidace
Metodou konsolidace je metoda konsolidace použitelná v souladu s právními předpisy Unie pro obezřetnostní účely.
Článek 55
Metoda pro výpočet celkových aktiv
Pro účely určení významu úvěrové instituce na základě kritéria velikosti se „celková hodnota aktiv“ odvozuje z řádky „celková aktiva“ v rozvaze vypracované v souladu s právními předpisy Unie pro obezřetnostní účely.
HLAVA 4
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ DŮLEŽITOSTI PRO HOSPODÁŘSTVÍ UNIE NEBO JAKÉHOKOLI ZÚČASTNĚNÉHO ČLENSKÉHO STÁTU
Článek 56
Práh významu pro národní hospodářství
Dohlížený subjekt usazený v zúčastněném členském státě nebo dohlížená skupina, jejíž mateřský podnik je usazen v zúčastněném členském státě, se klasifikují jako významné na základě jejich důležitosti pro ekonomiku příslušného zúčastněného členského státu, pokud:
(práh významu pro národní ekonomiku)
a
A ≥ EUR 5 miliard,
přičemž
A
je celková hodnota aktiv určená v souladu s články 51 až 55 pro daný kalendářní rok a
B
je hrubý domácí produkt v tržních cenách, jak je definován v bodě 8.89 přílohy A nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 (14) (ESA 2010) a zveřejněn Eurostatem na daný kalendářní rok.
Článek 57
Kritéria pro určení významu na základě důležitosti pro ekonomiku Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu
1. ECB zejména při posuzování toho, zda dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina jsou důležité pro ekonomiku Unie nebo zúčastněného členského státu z důvodů jiných než uvedených v článku 56, zohlední tato kritéria:
a)
význam dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny pro konkrétní ekonomické sektory Unie nebo zúčastněného členského státu;
b)
vzájemnou propojenost dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny s ekonomikou Unie nebo zúčastněného členského státu;
c)
nahraditelnost dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny jako účastníka trhu i poskytovatele služeb klientům;
d)
obchodní, strukturální a operační složitost dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny.
2. Čl. 52 odst. 3 se použije obdobně.
Článek 58
Určení významu na základě důležitosti pro ekonomiku kteréhokoli zúčastněného členského státu na žádost vnitrostátního příslušného orgánu
1. Vnitrostátní příslušný orgán může ECB oznámit, že dohlížený subjekt považuje za významný ve vztahu ke své tuzemské ekonomice.
2. ECB posoudí oznámení vnitrostátního příslušného orgánu na základě kritérií uvedených v čl. 57 odst. 1.
3. Článek 57 se použije obdobně.
HLAVA 5
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ DŮLEŽITOSTI PŘESHRANIČNÍ ČINNOSTI
Článek 59
Kritéria pro určení významu na základě významu přeshraniční činnosti dohlížené skupiny
1. ECB může dohlíženou skupinu považovat za významnou na základě její přeshraniční činnosti, pouze pokud mateřský podnik dohlížené skupiny zřídil dceřiné společnosti, které jsou samy úvěrovými institucemi, ve více než jednom jiném zúčastněném členském státě.
2. ECB může dohlíženou skupinu považovat za významnou na základě její přeshraniční činnosti, pouze pokud celková hodnota jejích aktiv přesahuje 5 miliard EUR a:
a)
poměr jejích přeshraničních aktiv k celkovým aktivům je vyšší než 20 % nebo
b)
poměr jejích přeshraničních pasiv k celkovým pasivům je vyšší než 20 %.
3. Čl. 52 odst. 3 se použije obdobně.
Článek 60
Přeshraniční aktiva a pasiva
1. „Přeshraničními aktivy“ se v kontextu dohlížené skupiny rozumí část celkových aktiv, ve vztahu k nimž je protistranou úvěrová instituce nebo jiná fyzická či právnická osoba, která se nachází v zúčastněném členském státě, který není členským státem, v němž má mateřský podnik příslušné dohlížené skupiny své ústředí.
2. „Přeshraničními pasivy“ se v kontextu dohlížené skupiny rozumí část celkových pasiv, ve vztahu k nimž je protistranou úvěrová instituce nebo jiná fyzická či právnická osoba, která se nachází v zúčastněném členském státě, který není členským státem, v němž má mateřský podnik příslušné dohlížené skupiny své ústředí.
HLAVA 6
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ ŽÁDOSTI O VEŘEJNOU FINANČNÍ POMOC Z ESM NEBO NA ZÁKLADĚ PŘIJETÍ TÉTO POMOCI
Článek 61
Žádost o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM nebo přijetí této pomoci
1. O přímou veřejnou finanční pomoc pro dohlížený subjekt je požádáno, pokud člen ESM podá žádost o poskytnutí finanční pomoci ze strany ESM tomuto subjektu v souladu s rozhodnutím přijatým Radou guvernérů ESM v souladu s článkem 19 Smlouvy o zřízení Evropského mechanismu stability, pokud se týká přímé rekapitalizace úvěrové instituce, a s nástroji přijatými na základě tohoto rozhodnutí.
2. K přijetí přímé veřejné finanční pomoci ze strany úvěrové instituce dochází, když tuto finanční pomoc úvěrová instituce obdržela podle rozhodnutí a nástrojů uvedených v odstavci 1.
Článek 62
Povinnost vnitrostátních příslušných orgánů informovat ECB o možné žádosti méně významného dohlíženého subjektu o veřejnou finanční pomoc nebo o jejím přijetí ze strany tohoto subjektu
1. Aniž by byla dotčena povinnost informovat ECB o zhoršení finančního stavu méně významného dohlíženého subjektu vymezená v článku 96, vnitrostátní příslušný orgán informuje ECB, jakmile se dozví o možné potřebě veřejné finanční pomoci pro méně významný dohlížený subjekt, jež by měla být poskytnuta na vnitrostátní úrovni nepřímo z ESM a/nebo ze strany ESM.
2. S výjimkou řádně odůvodněných naléhavých případů předloží vnitrostátní příslušný orgán své posouzení finančního stavu méně významného dohlíženého subjektu ke zvážení ECB před tím, než jej předloží ESM.
Článek 63
Začátek a konec přímého dohledu
1. Dohlížený subjekt, v jehož případě bylo požádáno o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM nebo který obdržel přímou veřejnou finanční pomoc z ESM, se klasifikuje jako významný dohlížený subjekt ode dne, kdy bylo jeho jménem požádáno o přímou veřejnou finanční pomoc.
2. ECB v rozhodnutí ECB v souladu s hlavou 2 stanoví den, kdy ECB převezme přímý dohled.
3. Čl. 52 odst. 3 se použije obdobně.
Článek 64
Rozsah
Je-li požádáno o přímou veřejnou finanční pomoc ve vztahu k dohlíženému subjektu, který je součástí dohlížené skupiny, klasifikují se jako významné všechny dohlížené subjekty, které jsou součástí dohlížené skupiny.
HLAVA 7
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ SKUTEČNOSTI, ŽE DOHLÍŽENÝ SUBJEKT JE JEDNOU ZE TŘÍ NEJVÝZNAMNĚJŠÍCH ÚVĚROVÝCH INSTITUCÍ V ZÚČASTNĚNÉM ČLENSKÉM STÁTĚ
Článek 65
Kritéria pro určení tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě
1. Úvěrová instituce nebo dohlížená skupina se klasifikuje jako významná, je-li jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin v zúčastněném členském státě.
2. Pro účely určení tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin v zúčastněném členském státě ECB a relevantní vnitrostátní příslušný orgán zohlední velikost dohlíženého subjektu, resp. dohlížené skupiny určenou podle článků 50 až 55.
Článek 66
Přezkum
1. Ve vztahu ke každému zúčastněnému členskému státu ECB do 1. října každého kalendářního roku určí, zda by tři úvěrové instituce nebo dohlížené skupiny s mateřským podnikem usazeným v takovém zúčastněném členském státě měly být klasifikovány jako významné dohlížené subjekty či nikoli.
2. Na žádost ECB vnitrostátní příslušné orgány ECB informují o třech nejvýznamnějších úvěrových institucích nebo dohlížených skupinách usazených v jejich příslušných zúčastněných členských státech do 1. října daného kalendářního roku. Vnitrostátní příslušné orgány určí tři nejvýznamnější úvěrové instituce nebo dohlížené skupiny na základě kritérií uvedených v článcích 50 až 55.
3. Za každou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin v zúčastněných členských státech předloží relevantní vnitrostátní příslušný orgán ECB zprávu, v níž uvede historii v oblasti dohledu a rizikový profil v jednotlivých případech, pokud úvěrová instituce nebo dohlížená skupina ještě není klasifikována jako významná.
Po přijetí informací uvedených v odstavci 2 provede ECB vlastní hodnocení. ECB může za tímto účelem relevantní vnitrostátní příslušný orgán požádat, aby poskytl příslušné informace.
4. Pokud dne 1. října každého roku není jedna či více ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin v zúčastněném členském státě klasifikována jako významný dohlížený subjekt, přijme ECB v souladu s hlavou 2 rozhodnutí ve vztahu ke kterékoli ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin, které nejsou klasifikovány jako významné.
5. Čl. 52 odst. 3 se uplatňují obdobně.
HLAVA 8
ROZHODNUTÍ ECB VYKONÁVAT PŘÍMÝ DOHLED NAD MÉNĚ VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY PODLE ČL. 6 ODST. 5 PÍSM. B) NAŘÍZENÍ O JEDNOTNÉM MECHANISMU DOHLEDU
Článek 67
Kritéria pro rozhodnutí ECB podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. Podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu může ECB kdykoli na základě rozhodnutí ECB rozhodnout, že bude přímo vykonávat dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou, je-li to nezbytné k zajištění důsledného uplatňování vysokých standardů dohledu.
2. Před přijetím rozhodnutí ECB uvedeného v odstavci 1 ECB zohlední mimo jiné kterýkoli z těchto faktorů:
a)
zda je méně významný dohlížený subjekt nebo méně významná dohlížená skupina blízko ke splnění jednoho z kritérií uvedených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
b)
vzájemnou propojenost méně významného dohlíženého subjektu nebo méně významné dohlížené skupiny s jinými úvěrovými institucemi;
c)
zda dotčený méně významný dohlížený subjekt je či není dceřinou společností dohlíženého subjektu, který má ústředí v nezúčastněném členském státě nebo ve třetí zemi a který zřídil jednu či více dceřiných společností, které jsou rovněž úvěrovými institucemi, nebo jednu či více poboček v zúčastněných členských státech, z nichž jedna či více jsou významné;
d)
skutečnost, že vnitrostátní příslušný orgán nepostupoval podle pokynů ECB;
e)
skutečnost, že vnitrostátní příslušný orgán nedodržuje akty uvedené v čl. 4 odst. 3 první pododstavec nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
f)
skutečnost, že méně významný dohlížený subjekt požádal nebo nepřímo přijal finanční pomoc z EFSF nebo ESM.
Článek 68
Postup pro přípravu rozhodnutí ECB podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu na žádost vnitrostátního příslušného orgánu
1. ECB na žádost vnitrostátního příslušného orgánu posoudí, zda je třeba v souladu s nařízením o jednotném mechanismu dohledu přímo vykonávat dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
2. Vnitrostátní příslušný orgán ve své žádosti: a) identifikuje méně významný dohlížený subjekt nebo méně významnou dohlíženou skupinu, o které se vnitrostátní příslušný orgán domnívá, že by nad ní měla převzít přímý dohled ECB, a b) uvede, proč je dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
3. Spolu se svou žádostí předloží vnitrostátní příslušný orgán zprávu, v níž uvede historii v oblasti dohledu a rizikový profil méně významného dohlíženého subjektu nebo méně významné dohlížené skupiny.
4. Pokud ECB nesouhlasí s žádostí vnitrostátního příslušného orgánu, konzultuje s dotčeným vnitrostátním příslušným orgánem před provedením konečného posouzení, zda je dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
5. Pokud ECB rozhodne, že přímý dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB je nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu, přijme rozhodnutí ECB v souladu s hlavou 2.
Článek 69
Postup pro přípravu rozhodnutí ECB podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu na základě vlastní iniciativy ECB
1. ECB může vnitrostátní příslušný orgán požádat, aby jí předložil zprávu, v níž uvede historii v oblasti dohledu a rizikový profil méně významného dohlíženého subjektu nebo méně významné dohlížené skupiny. ECB určí termín, do kterého by jí tato zpráva měla být předložena.
2. ECB konzultuje vnitrostátní příslušný orgán před provedením konečného posouzení, zda je dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
3. Dojde-li ECB k závěru, že přímý dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB je nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu, přijme rozhodnutí ECB v souladu s hlavou 2.
HLAVA 9
ZVLÁŠTNÍ OKOLNOSTI, KTERÉ MOHOU ODŮVODNIT KLASIFIKACI DOHLÍŽENÉHO SUBJEKTU JAKO MÉNĚ VÝZNAMNÉHO, AČKOLI JSOU SPLNĚNA KRITÉRIA PRO JEHO KLASIFIKACI JAKO VÝZNAMNÉHO
Článek 70
Zvláštní okolnosti, které vedou ke klasifikaci významného dohlíženého subjektu jako méně významného
1. Zvláštní okolnosti ve smyslu druhého a pátého pododstavce čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu (dále jen „zvláštní okolnosti“) jsou dány, nastanou-li zvláštní a skutkové okolnosti, kvůli nimž je klasifikace subjektu jako významného nepřiměřená s ohledem na cíle a zásady nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a zejména s ohledem na nezbytnost zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
2. Pojem „zvláštní okolnosti“ se vykládá úzce.
Článek 71
Posuzování výskytu zvláštních okolností
1. Zda jsou dány zvláštní okolnosti, které odůvodňují klasifikaci subjektu, který by jinak byl významným dohlíženým subjektem, jako méně významného, se určí v každém jednotlivém případě a konkrétně pro dotčený dohlížený subjekt nebo dohlíženou skupinu, nikoli však pro kategorie dohlížených subjektů.
2. Článek 40 se použije obdobně.
3. Články 44 až 46 a články 48 a 49 se použijí obdobně. ECB uvede v rozhodnutí ECB důvody, které ji vedly k závěru, že jsou zvláštní okolnosti dány.
Článek 72
Přezkum
1. ECB za podpory relevantních vnitrostátních příslušných orgánů alespoň jednou ročně přezkoumá, zda jsou ve vztahu k dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, jež jsou klasifikovány jako méně významné z důvodu zvláštních okolností, i nadále zvláštní okolnosti dány.
2. Dotčený dohlížený subjekt poskytne veškeré informace a dokumenty, které si ECB vyžádá k provedení přezkumu uvedeného v odstavci 1.
3. Má-li ECB za to, že zvláštní okolnosti již nejsou dány, přijme rozhodnutí ECB, které je určeno příslušnému dohlíženému subjektu a které stanoví, že je klasifikován jako významný a že již nejsou dány zvláštní okolnosti.
4. Hlava 2 části IV se použije obdobně.
ČÁST V
SPOLEČNÁ ŘÍZENÍ
HLAVA 1
SPOLUPRÁCE PŘI ŽÁDOSTI O POVOLENÍ K PŘÍSTUPU K ČINNOSTI ÚVĚROVÉ INSTITUCE
Článek 73
Oznámení žádosti o povolení k přístupu k činnosti úvěrové instituce ECB
1. Vnitrostátní příslušný orgán, který obdrží žádost o povolení k přístupu k činnosti úvěrové instituce, která má být usazena v zúčastněném členském státě, vyrozumí ECB o přijetí této žádosti do 15 pracovních dnů.
2. Vnitrostátní příslušný orgán rovněž ECB informuje o lhůtě, ve které musí být rozhodnutí o žádosti vydáno a oznámeno žadateli v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy.
3. Není-li žádost úplná, vnitrostátní příslušný orgán na základě své vlastní inciativy nebo na žádost ECB požádá žadatele o poskytnutí požadovaných dodatečných informací. Veškeré dodatečné informace, které vnitrostátní příslušný orgán obdrží, zašle ECB do 15 pracovních dnů ode dne, kdy je tento orgán přijal.
Článek 74
Posouzení žádostí ze strany vnitrostátních příslušných orgánů
Vnitrostátní příslušný orgán, ke kterému byla žádost podána, posoudí, zda žadatel splňuje všechny podmínky pro vydání povolení uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech členského státu vnitrostátního příslušného orgánu.
Článek 75
Rozhodnutí vnitrostátních příslušných orgánů o zamítnutí žádosti
Vnitrostátní příslušné orgány zamítnou žádosti, které nesplňují podmínky pro vydání povolení uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech, a zašlou kopii svého rozhodnutí ECB.
Článek 76
Návrhy rozhodnutí vnitrostátních příslušných orgánů o povolení k přístupu k činnosti úvěrové instituce
1. Je-li vnitrostátní příslušný orgán přesvědčen, že žádost splňuje všechny podmínky pro vydání povolení uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech, vypracuje návrh rozhodnutí, v němž navrhuje, aby ECB žadateli udělila povolení k přístupu k činnosti úvěrové instituce (dále jen „návrh rozhodnutí o povolení“).
2. Vnitrostátní příslušný orgán zajistí, aby návrh rozhodnutí o povolení byl ECB a žadateli oznámen alespoň 20 pracovních dnů před koncem maximálního období pro posouzení, které stanoví příslušné vnitrostátní právní předpisy.
3. Vnitrostátní příslušný orgán může navrhovat, aby byla k návrhu rozhodnutí o povolení připojena doporučení, podmínky nebo omezení v souladu s vnitrostátními a unijními právními předpisy. V těchto případech je za dodržování souladu s těmito podmínkami nebo omezeními zodpovědný vnitrostátní příslušný orgán.
Článek 77
Posouzení žádostí ze strany ECB a jednání se žadateli
1. ECB posoudí žádost na základě podmínek pro vydání povolení uvedených v příslušných právních předpisech Unie. Má-li ECB za to, že tyto podmínky nejsou splněny, dá žadateli možnost, aby se v souladu s článkem 31 písemně vyjádřil ke skutečnostem a námitkám, které jsou relevantní pro toto posouzení.
2. Je-li jednání považováno za nezbytné a ve všech ostatních případech, které jsou řádně odůvodněny, může ECB prodloužit maximální lhůtu pro rozhodování o žádosti v souladu s čl. 14 odst. 3 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Prodloužení lhůty žadateli oznámí v souladu s článkem 35 tohoto nařízení.
Článek 78
Rozhodnutí ECB o žádostech
1. ECB rozhodne o návrhu rozhodnutí o povolení, který obdrží od vnitrostátního příslušného orgánu, do 10 pracovních dnů, pokud nerozhodne o prodloužení maximální lhůty v souladu s čl. 77 odst. 2. ECB může návrh rozhodnutí o povolení podpořit, a vyjádřit tak svůj souhlas s povolením, nebo k návrhu rozhodnutí o povolení předložit námitky.
2. ECB své rozhodnutí založí na posouzení žádosti, návrhu rozhodnutí o povolení a připomínkách poskytnutých žadatelem podle článku 77.
3. Nerozhodne-li ECB ve lhůtě uvedené v odstavci 1, považuje se návrh rozhodnutí o povolení vypracovaný příslušným vnitrostátním orgánem za přijatý.
4. ECB přijme rozhodnutí, kterým udělí povolení, pokud žadatel splňuje všechny podmínky pro vydání povolení v souladu s příslušnými právními předpisy Unie a vnitrostátními právními předpisy členského státu, v němž je žadatel usazen.
5. Rozhodnutí, kterým se uděluje povolení, zahrnuje činnost žadatele jako úvěrové instituce ve smyslu příslušných vnitrostátních právních předpisů, aniž by byly dotčeny jakékoli dodatečné požadavky pro vydání povolení pro činnost, která nespočívá v přijímání vkladů či jiných splatných prostředků od veřejnosti a poskytování úvěrů na svůj vlastní účet, které vyplývají z příslušných vnitrostátních právních předpisů.
Článek 79
Postup při zániku povolení
Povolení zaniká v situacích uvedených v čl. 18 písm. a) směrnice 2013/36/EU, pokud tak stanoví příslušné vnitrostátní právní předpisy. Vnitrostátní příslušné orgány informují ECB o jednotlivých případech zániku povolení. ECB následně - poté, co uvědomí relevantní vnitrostátní příslušný orgán a dotčený dohlížený subjekt, - zveřejní zánik povolení v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy.
HLAVA 2
SPOLUPRÁCE PŘI ODNĚTÍ POVOLENÍ
Článek 80
Návrh vnitrostátních příslušných orgánů na odnětí povolení
1. Má-li relevantní vnitrostátní příslušný orgán za to, že povolení úvěrové instituce by mělo být zcela nebo částečně odňato v souladu s příslušnými unijními nebo vnitrostátními právními předpisy, včetně odnětí na žádost úvěrové instituce, předloží ECB návrh rozhodnutí, v němž navrhne odnětí povolení (dále jen „návrh rozhodnutí o odnětí“) spolu se všemi příslušnými podpůrnými dokumenty.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v případě každého návrhu rozhodnutí o odnětí, které je významné pro vnitrostátní orgán příslušný pro řešení problémů úvěrových institucí (dále jen „vnitrostátní orgán pro řešení problémů“), koordinuje s vnitrostátním orgánem pro řešení problémů.
Článek 81
Posouzení návrhu rozhodnutí o odnětí ze strany ECB
1. ECB bezodkladně posoudí návrh rozhodnutí o odnětí. Zejména zohlední naléhavé důvody, které uvede vnitrostátní příslušný orgán.
2. Použije se právo být vyslechnut ve smyslu článku 31.
Článek 82
Posouzení z vlastní iniciativy ECB a konzultace s vnitrostátními příslušnými orgány
1. Dozví-li se ECB o okolnostech, které mohou odůvodňovat odnětí povolení, ECB z vlastní iniciativy posoudí, zda by povolení mělo být odňato v souladu s příslušnými právními předpisy Unie.
2. ECB může kdykoli konzultovat relevantní vnitrostátní příslušné orgány. Pokud ECB hodlá odejmout povolení, konzultuje vnitrostátní příslušný orgán členského státu, v němž je úvěrová instituce usazena, alespoň 25 pracovních dnů přede dnem, kdy zamýšlí učinit své rozhodnutí. V řádně odůvodněných naléhavých případech může být lhůta pro konzultaci zkrácena na pět pracovních dnů.
3. Pokud ECB hodlá odejmout povolení, informuje relevantní vnitrostátní příslušné orgány o všech připomínkách předložených úvěrovou institucí. Použije se právo úvěrové instituce být vyslechnuta ve smyslu článku 31.
4. Pokud se týká návrhu na odnětí povolení v souladu s čl. 14 odst. 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, koordinuje ECB s vnitrostátním orgánem pro řešení problémů. ECB informuje vnitrostátní příslušný orgán okamžitě po kontaktování vnitrostátního orgánu pro řešení problémů.
Článek 83
Rozhodnutí ECB o odnětí povolení
1. ECB bezodkladně přijme rozhodnutí o odnětí povolení. Při tom může přijmout nebo odmítnout příslušný návrh rozhodnutí o odnětí.
2. Při přijímání svého rozhodnutí ECB zohlední všechny tyto skutečnosti: a) své posouzení okolností, které odůvodňují odnětí; b) případný návrh rozhodnutí vnitrostátního příslušného orgánu o odnětí; c) konzultaci s relevantním vnitrostátním příslušným orgánem, a pokud vnitrostátní příslušný orgán není vnitrostátním orgánem pro řešení problémů, s vnitrostátním orgánem pro řešení problémů (spolu s vnitrostátním příslušným orgánem dále jen „vnitrostátní orgány“); d) všechny připomínky předložené úvěrovou institucí podle čl. 81 odst. 2 a čl. 82 odst. 3.
3. ECB přijme rozhodnutí rovněž v případech popsaných v článku 84, pokud relevantní vnitrostátní orgán pro řešení problémů nemá námitky proti odnětí povolení nebo pokud ECB rozhodne, že vnitrostátní orgány neprovedly řádná opatření nezbytná k udržení finanční stability.
Článek 84
Postup v případě možných opatření k řešení problémů přijatých vnitrostátními orgány
1. Pokud vnitrostátní orgán pro řešení problémů oznámí svou námitku vůči záměru ECB odejmout povolení, ECB a vnitrostátní orgán pro řešení problémů si dohodnou lhůtu, po kterou ECB nepřistoupí k odnětí povolení. ECB informuje vnitrostátní příslušný orgán okamžitě po kontaktování vnitrostátního orgánu pro řešení problémů s cílem dosáhnout dohody.
2. Po uplynutí dohodnuté lhůty ECB s ohledem na dosažený pokrok posoudí, zda hodlá přistoupit k odnětí povolení, nebo zda hodlá prodloužit dohodnutou lhůtu v souladu s čl. 14 odst. 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. ECB konzultuje jak s relevantním vnitrostátním příslušným orgánem, tak s vnitrostátním orgánem pro řešení problémů, není-li vnitrostátním příslušným orgánem. Vnitrostátní příslušný orgán informuje ECB o opatřeních přijatých těmito orgány a o svém posouzení důsledků odnětí.
3. Pokud vnitrostátní orgán pro řešení problémů nemá námitky vůči odnětí povolení nebo pokud ECB rozhodne, že vnitrostátní orgány neprovedly řádná opatření nezbytná k udržení finanční stability, použije se článek 83.
HLAVA 3
SPOLUPRÁCE PŘI NABYTÍ KVALIFIKOVANÝCH ÚČASTÍ
Článek 85
Oznámení nabytí kvalifikované účasti vnitrostátním příslušným orgánům
1. Vnitrostátní příslušný orgán, který obdrží oznámení o záměru nabýt kvalifikovanou účast v úvěrové instituci usazené v daném zúčastněném členském státě, toto oznámení oznámí ECB nejpozději pět pracovních dnů od potvrzení jeho přijetí v souladu s čl. 22 odst. 2. směrnice 2013/36/EU.
2. Pokud musí vnitrostátní příslušný orgán přerušit období pro posouzení z důvodu vyžádání dodatečných informací, oznámí tuto skutečnost ECB. Vnitrostátní příslušný orgán zašle veškeré takové dodatečné informace ECB do pěti pracovních dnů ode dne, kdy je obdržel.
3. Vnitrostátní příslušný orgán rovněž ECB informuje o datu, do kterého je třeba rozhodnutí o nesouhlasu nebo souhlasu s nabytím kvalifikované účasti oznámit žadateli podle příslušných vnitrostátních právních předpisů.
Článek 86
Posouzení možných nabytí
1. Vnitrostátní příslušný orgán, kterému byl oznámen záměr nabýt kvalifikovanou účast v úvěrové instituci, posoudí, zda možné nabytí splňuje veškeré podmínky uvedené v příslušných unijních a vnitrostátních právních předpisech. Po provedení tohoto posouzení vypracuje vnitrostátní příslušný orgán pro ECB návrh rozhodnutí o nesouhlasu nebo souhlasu s nabytím.
2. Vnitrostátní příslušný orgán předloží ECB návrh rozhodnutí o nesouhlasu nebo souhlasu s nabytím nejméně 15 pracovních dnů před uplynutím lhůty pro posouzení ve smyslu příslušných právních předpisů Unie.
Článek 87
Rozhodnutí ECB o nabytí
ECB rozhodne o souhlasu nebo nesouhlasu s nabytím na základě svého posouzení navrhovaného nabytí a návrhu rozhodnutí vnitrostátního příslušného orgánu. Použije se právo být vyslechnut ve smyslu článku 31.
HLAVA 4
OZNÁMENÍ ROZHODNUTÍ O SPOLEČNÉM ŘÍZENÍ
Článek 88
Postupy pro oznamování rozhodnutí
1. ECB bez zbytečného odkladu v souladu s článkem 35 oznámí stranám tato rozhodnutí:
a)
rozhodnutí ECB o odnětí povolení působit jako úvěrová instituce;
b)
rozhodnutí ECB o nabytí kvalifikované účasti v úvěrové instituci.
2. ECB bez zbytečného odkladu oznámí relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu tato rozhodnutí:
a)
rozhodnutí ECB o žádosti o povolení působit jako úvěrová instituce;
b)
rozhodnutí ECB o odnětí povolení působit jako úvěrová instituce;
c)
rozhodnutí ECB o nabytí kvalifikované účasti v úvěrové instituci.
3. Vnitrostátní příslušný orgán oznámí žadateli o vydání povolení tato rozhodnutí:
a)
návrh rozhodnutí o povolení;
b)
rozhodnutí vnitrostátního příslušného orgánu o zamítnutí žádosti o povolení, pokud žadatel nesplňuje podmínky pro vydání povolení uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech;
c)
rozhodnutí ECB o nesouhlasu s návrhem rozhodnutí o povolení uvedeným v písm. a);
d)
rozhodnutí ECB o povolení.
4. Vnitrostátní příslušný orgán oznámí příslušnému vnitrostátnímu orgánu pro řešení problémů rozhodnutí ECB o odnětí povolení působit jako úvěrová instituce.
5. ECB oznámí Evropskému orgánu pro bankovnictví (EBA) každé rozhodnutí ECB o udělení nebo odnětí povolení působit jako úvěrová instituce a každý zánik povolení. ECB v oznámení uvede důvody pro přijetí rozhodnutí o odnětí povolení nebo důvody zániku povolení.
ČÁST VI
POSTUPY PRO DOHLED NAD VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY
HLAVA 1
DOHLED NAD VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY A POMOC ZE STRANY VNITROSTÁTNÍCH PŘÍSLUŠNÝCH ORGÁNŮ
Článek 89
Dohled nad významnými dohlíženými subjekty
ECB vykonává přímý dohled nad významnými dohlíženými subjekty v souladu s postupy vymezenými v části II, zejména pokud se týká úkolů a složení společných týmů dohledu.
Článek 90
Úloha vnitrostátních příslušných orgánů při pomoci ECB
1. Vnitrostátní příslušný orgán napomáhá ECB při plnění jejích úkolů za podmínek vymezených v nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v tomto nařízení a vykonává zejména tyto činnosti:
a)
v souladu s článkem 91 předkládá ECB návrhy rozhodnutí týkajících se významných dohlížených subjektů usazených v jeho zúčastněném členském státě;
b)
napomáhá ECB při přípravě a provádění aktů souvisejících s plněním úkolů svěřených ECB na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu včetně pomoci při činnostech ověřování a každodenního posuzování stavu významného dohlíženého subjektu;
c)
napomáhá ECB při vynucování jejích rozhodnutí za případného použití pravomocí uvedených v třetím pododstavci čl. 9 odst. 1 a čl. 11 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Při poskytování pomoci ECB postupují vnitrostátní příslušné orgány ve vztahu k významným dohlíženým subjektům v souladu s pokyny ECB.
Článek 91
Návrhy rozhodnutí, které mají vypracovat vnitrostátní příslušné orgány pro účely uvážení ze strany ECB
1. V souladu s čl. 6 odst. 3 a čl. 6 odst. 7 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu může ECB vnitrostátní příslušný orgán požádat, aby tento orgán pro účely uvážení ze strany ECB vypracoval návrh rozhodnutí týkajícího se plnění úkolů uvedených v článku 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
V žádosti je stanovena lhůta pro zaslání návrhu rozhodnutí ECB.
2. Vnitrostátní příslušný orgán může návrh rozhodnutí týkajícího se významného dohlíženého subjektu ECB k uvážení předložit rovněž na základě své vlastní iniciativy prostřednictvím společného týmu dohledu.
Článek 92
Výměna informací
ECB a vnitrostátní příslušné orgány si bez zbytečného odkladu vyměňují informace o významných dohlížených subjektech, existují-li závažné náznaky toho, že významné dohlížené subjekty nadále nejsou schopny plnit své závazky vůči svým věřitelům, a zejména zajišťovat bezpečnost majetkových hodnot, které jim byly svěřeny jejich vkladateli, nebo existují-li závažné náznaky toho, že došlo k výskytu okolností, které by mohly vést k závěru, že dotčená úvěrová instituce není schopna vyplatit vklady ve smyslu čl. 1 odst. 3 písm. i) směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/19/ES (15). ECB a vnitrostátní příslušné orgány tak učiní před přijetím rozhodnutí o tomto závěru.
HLAVA 2
SPLNĚNÍ POŽADAVKŮ NA ZPŮSOBILOST A BEZÚHONNOST OSOB ODPOVĚDNÝCH ZA ŘÍZENÍ ÚVĚROVÝCH INSTITUCÍ
Článek 93
Posouzení vhodnosti členů řídících orgánů významných dohlížených subjektů
1. S cílem zajistit, aby instituce zavedly spolehlivé systémy správy a řízení, a aniž by byly dotčeny příslušné unijní a vnitrostátní právní předpisy a část V, významný dohlížený subjekt vyrozumí relevantní vnitrostátní příslušný orgán o všech změnách členů svých řídících orgánů v řídících funkcích a ve funkcích dohledu (dále jen „manažeři“) ve smyslu čl. 3 odst. 1 bod 7) a čl. 3 odst. 2 směrnice 2013/36/EU, včetně opakovaného jmenování manažerů na další funkční období. Relevantní vnitrostátní příslušný orgán bezodkladně oznámí ECB všechny tyto změny, přičemž uvede lhůtu, ve které musí být vydáno a oznámeno rozhodnutí v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy.
2. K posouzení vhodnosti manažerů významných dohlížených subjektů má ECB pravomoci v oblasti dohledu, které mají příslušné orgány na základě příslušných unijních a vnitrostátních právních předpisů.
Článek 94
Průběžný přezkum vhodnosti manažerů
1. Významný dohlížený subjekt informuje relevantní vnitrostátní příslušný orgán o všech nových skutečnostech, které mohou ovlivnit původní posouzení vhodnosti, nebo o všech dalších otázkách, které by mohly ovlivnit vhodnost manažera, bezodkladně, jakmile se dohlížený subjekt nebo příslušný manažer o těchto skutečnostech nebo otázkách dozví. Relevantní vnitrostátní příslušný orgán informuje ECB o všech nových skutečnostech nebo otázkách bezodkladně.
2. Na základě nových skutečností nebo otázek uvedených v odstavci 1 nebo pokud se ECB dozví o nových skutečnostech, které mohou ovlivnit původní posouzení příslušného manažera, nebo o jakýchkoli jiných otázkách, které by mohly ovlivnit vhodnost manažera, může ECB zahájit nové posouzení. ECB potom rozhodne o přijetí vhodného opatření v souladu s příslušnými unijními a vnitrostátními právními předpisy a o tomto opatření bezodkladně informuje relevantní vnitrostátní příslušný orgán.
HLAVA 3
OSTATNÍ POSTUPY PRO VÝZNAMNÉ DOHLÍŽENÉ SUBJEKTY
Článek 95
Požadavky, oznámení či žádosti ze strany významných dohlížených subjektů
1. Aniž by byla dotčena konkrétní řízení zakotvená zejména v části V a jeho běžná spolupráce s vnitrostátním příslušným orgánem, významný dohlížený subjekt zasílá ECB všechny své požadavky, oznámení či žádosti, které se týkají plnění úkolů svěřených ECB.
2. ECB dá takový požadavek, oznámení či žádost k dispozici relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu a může požádat, aby vnitrostátní příslušný orgán vypracoval návrh rozhodnutí podle článku 91.
3. V případě podstatných změn v porovnání s povolením uděleným na základě původního požadavku, oznámení nebo žádosti významný dohlížený subjekt zašle ECB nový požadavek, oznámení či žádost v souladu s postupem uvedeným v odstavci 1.
ČÁST VII
POSTUPY PRO DOHLED NA MÉNĚ VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY
HLAVA 1
VYROZUMĚNÍ ECB VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY O PODSTATNÝCH ŘÍZENÍCH VNITROSTÁTNÍHO PŘÍSLUŠNÉHO ORGÁNU V OBLASTI DOHLEDU A O PODSTATNÝCH NÁVRZÍCH ROZHODNUTÍ V OBLASTI DOHLEDU
Článek 96
Zhoršení finančního stavu méně významného dohlíženého subjektu
Aniž by bylo dotčeno použití článku 62, informují vnitrostátní příslušné orgány ECB, pokud dojde k rychlému a podstatnému zhoršení stavu jakéhokoli méně významného dohlíženého subjektu, zejména pokud by toto zhoršení mohlo vést k žádosti o přímou či nepřímou finanční pomoc z ESM.
Článek 97
Vyrozumění ECB vnitrostátními příslušnými orgány o podstatných řízeních vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu
1. S cílem umožnit ECB výkon dohledu nad fungováním systému, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 5 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu, poskytují vnitrostátní příslušné orgány ECB informace o podstatných řízeních vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu, jež se týkají méně významných dohlížených subjektů. ECB vymezí obecná kritéria, která stanoví, které informace je třeba oznámit pro konkrétní méně významné dohlížené subjekty; při tom zohlední zejména rizikový stav a možný dopad na tuzemský finanční systém dotčeného méně významného dohlíženého subjektu. Vnitrostátní příslušné orgány poskytnou tyto informace předem nebo v řádně odůvodněných naléhavých případech současně se zahájením řízení.
2. Mezi podstatná řízení vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu uvedená v odstavci 1 se řadí:
a)
odvolání členů řídících orgánů méně významných dohlížených subjektů a jmenování zvláštních správců, kteří převezmou řízení méně významných dohlížených subjektů, a
b)
postupy, které mají významný dopad na méně významný dohlížený subjekt.
3. Kromě požadavků ECB na informace podle tohoto článku může si ECB od vnitrostátních příslušných orgánů kdykoli vyžádat informace o plnění jejich úkolů ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům.
4. Kromě požadavků ECB na informace podle tohoto článku vyrozumí vnitrostátní příslušné orgány ze své vlastní iniciativy ECB o všech dalších řízeních vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu:
a)
která považují za podstatná nebo
b)
která mohou negativně ovlivnit dobrou pověst jednotného mechanismu dohledu.
5. Požaduje-li ECB, aby vnitrostátní příslušný orgán dále posoudil určité aspekty podstatného řízení vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu, uvede ve své žádosti, o které aspekty se jedná. ECB a vnitrostátní příslušný orgán zajistí, aby druhá strana měla dostatek času na to, aby tento postup a jednotný mechanismus dohledu jako celek mohly účinně fungovat.
Článek 98
Vyrozumění ECB vnitrostátními příslušnými orgány o podstatných návrzích rozhodnutí v oblasti dohledu
1. S cílem umožnit ECB výkon dohledu nad fungováním systému, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 5 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu, zasílají vnitrostátní příslušné orgány ECB návrhy rozhodnutí v oblasti dohledu, která splňují kritéria uvedená v odstavcích 2 a 3 a která se týkají méně významných dohlížených subjektů, v jejichž případě se ECB na základě obecných kritérií, která ve vztahu k rizikovému stavu a možnému dopadu na tuzemský finanční systém ECB stanoví, domnívá, že by jí měly být informace sděleny.
2. S výhradou odstavce 1 by návrhy rozhodnutí v oblasti dohledu měly být ECB zasílány před tím, než budou zaslány méně významným dohlíženým subjektům, pokud tato rozhodnutí:
a)
se týkají odvolání členů řídících orgánů méně významných dohlížených subjektů a jmenování zvláštních správců; nebo
b)
mají významný dopad na méně významný dohlížený subjekt.
3. Kromě požadavků na informace uvedených v odstavcích 1 a 2 předávají vnitrostátní příslušné orgány ECB všechny další návrhy rozhodnutí v oblasti dohledu:
a)
k nimž je třeba stanovisko ECB; nebo
b)
které mohou negativně ovlivnit dobrou pověst jednotného mechanismu dohledu.
4. Vnitrostátní příslušné orgány zašlou návrhy rozhodnutí, jež splňují kritéria uvedená v odstavcích 1, 2 a 3, a jež se tedy považují za podstatné návrhy rozhodnutí v oblasti dohledu, ECB nejpozději 10 dnů před plánovaným dnem přijetí daného rozhodnutí. ECB k návrhu rozhodnutí zaujme stanovisko v přiměřené lhůtě před plánovaným přijetím daného rozhodnutí. V naléhavých případech vymezí relevantní vnitrostátní příslušný orgán přiměřenou lhůtu pro zaslání návrhu rozhodnutí, které splňuje kritéria uvedená v odstavcích 1, 2 a 3, ECB.
HLAVA 2
NÁSLEDNÉ VYROZUMĚNÍ ECB VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY, POKUD SE TÝKÁ MÉNĚ VÝZNAMNÝCH DOHLÍŽENÝCH SUBJEKTŮ
Článek 99
Obecná informační povinnost vnitrostátních příslušných orgánů vůči ECB
1. S cílem umožnit ECB výkon dohledu nad fungováním systému, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 5 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a aniž by byla dotčena kapitola 1, může ECB vyžadovat, aby jí vnitrostátní příslušné orgány pravidelně informovaly o přijatých opatřeních a o plnění úkolů, jež mají vykonávat podle čl. 6 odst. 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. ECB každoročně informuje vnitrostátní příslušné orgány o kategoriích méně významných dohlížených subjektů a o povaze požadovaných informací.
2. Požadavky vymezenými v odstavci 1 není dotčeno právo ECB využít v případě méně významných dohlížených subjektů pravomocí uvedených v článcích 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
Článek 100
Četnost a rozsah zpráv, které vnitrostátní příslušné orgány předkládají ECB
Vnitrostátní příslušné orgány v souladu s požadavky ECB předkládají ECB výroční zprávu o méně významných dohlížených subjektech, méně významných dohlížených skupinách nebo o kategoriích méně významných dohlížených subjektů.
ČÁST VIII
SPOLUPRÁCE MEZI ECB, VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY A VNITROSTÁTNÍMI POVEŘENÝMI ORGÁNY, POKUD SE TÝKÁ MAKROOBEZŘETNOSTNÍCH ÚKOLŮ A NÁSTROJŮ
HLAVA 1
DEFINICE MAKROOBEZŘETNOSTNÍCH NÁSTROJŮ
Článek 101
Obecná ustanovení
1. Pro účely této části se makroobezřetnostními nástroji rozumí kterýkoli z těchto nástrojů:
a)
kapitálové rezervy ve smyslu článku 130 až 142 směrnice 2013/36/EU;
b)
opatření pro úvěrové instituce s vnitrostátním povolením nebo dílčí soubor těchto úvěrových institucí podle článku 458 nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
jakákoli jiná opatření, která v konkrétních případech vymezených v příslušných právních předpisech Unie přijmou vnitrostátní pověřené orgány nebo vnitrostátní příslušné orgány s cílem řešit systémová nebo makroobezřetnostní rizika a která jsou zakotvena a vztahují se na ně postupy vymezené v nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnici 2013/36/EU.
2. Makroobezřetnostní postupy uvedené v čl. 5 odst. 1 a 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu nejsou řízeními ECB nebo vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu ve smyslu tohoto nařízení, aniž by tím byl dotčen článek 22 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, pokud se týká rozhodnutí určených jednotlivým dohlíženým subjektům.
Článek 102
Používání makroobezřetnostních nástrojů ze strany ECB
ECB používá makroobezřetnostní nástroje uvedené v článku 101 v souladu s tímto nařízením a v souladu s čl. 5 odst. 2 a čl. 9 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a pokud jsou makroobezřetnostní nástroje zakotveny ve směrnici, za předpokladu provedení této směrnice do vnitrostátního práva. Pokud vnitrostátní pověřený orgán nestanoví sazbu kapitálových rezerv, nezabraňuje to ECB, aby stanovila požadavek na kapitálové rezervy v souladu s tímto nařízením a čl. 5 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 2
PROCESNÍ USTANOVENÍ PRO POUŽÍVÁNÍ MAKROOBEZŘETNOSTNÍCH NÁSTROJŮ
Článek 103
Seznam vnitrostátních příslušných orgánů a vnitrostátních pověřených orgánů odpovědných za makroobezřetnostní nástroje
ECB shromažďuje od vnitrostátních příslušných orgánů a vnitrostátních pověřených orgánů zúčastněných členských států informace o totožnosti orgánů pověřených pro účely příslušných makroobezřetnostních nástrojů uvedených v článku 101, jakož i o makroobezřetnostních nástrojích, které tyto orgány mohou používat.
Článek 104
Výměna informací a spolupráce, pokud se týká použití makroobezřetnostních nástrojů vnitrostátním příslušným orgánem nebo vnitrostátním pověřeným orgánem
1. V souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán, který hodlá použít tyto nástroje, oznámí svůj záměr ECB deset pracovních dnů před přijetím tohoto rozhodnutí. Bez ohledu na toto ustanovení, pokud vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán hodlají použít makroobezřetnostní nástroj, informují ECB co nejdříve o tom, že identifikovaly makroobezřetnostní nebo systémové riziko pro finanční systém, a pokud možno o podrobnostech zamýšleného nástroje. Tato informace v nejvyšší možné míře obsahuje specifika zamýšleného opatření včetně zamýšleného data použití.
2. Vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán předloží oznámení o záměru ECB.
3. Má-li ECB námitky proti zamýšlenému opatření ze strany vnitrostátního příslušného orgánu nebo vnitrostátního pověřeného orgánu, uvede ECB své důvody pro tyto námitky do pěti pracovních dnů po přijetí oznámení záměru. Tyto námitky jsou písemné a obsahují odůvodnění. Vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán tyto důvody ECB řádně zváží předtím, než přikročí k případnému rozhodnutí.
Článek 105
Výměna informací a spolupráce, pokud se týká použití makroobezřetnostních nástrojů ze strany ECB
1. Pokud ECB hodlá v souladu s čl. 5 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ze své vlastní iniciativy nebo na návrh vnitrostátního příslušného orgánu nebo vnitrostátního pověřeného orgánu uplatnit vyšší požadavky na kapitálové rezervy nebo pokud hodlá uplatnit přísnější opatření zaměřená na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik, úzce spolupracuje s vnitrostátními pověřenými orgány v dotčených členských státech, a zejména oznámí svůj záměr vnitrostátnímu pověřenému orgánu nebo vnitrostátnímu příslušnému orgánu 10 pracovních dnů před přijetím tohoto rozhodnutí. Bez ohledu na toto ustanovení, pokud ECB hodlá uplatnit vyšší požadavky na kapitálové rezervy nebo pokud hodlá uplatnit přísnější opatření zaměřená na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik na úrovni úvěrových institucí postupem podle nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnice 2013/36/EU v případech konkrétně stanovených v právních předpisech Unie, informuje relevantní vnitrostátní příslušné orgány nebo vnitrostátní pověřené orgány co nejdříve o tom, že identifikovala makroobezřetnostní nebo systémové riziko pro finanční systém, a pokud možno o podrobnostech zamýšleného nástroje. Tato informace v nejvyšší možné míře obsahuje specifika zamýšleného opatření včetně zamýšleného data použití.
2. Má-li kterýkoli z dotčených vnitrostátních příslušných orgánů nebo vnitrostátních pověřených orgánů námitky proti zamýšlenému opatření ze strany ECB, oznámí ECB své důvody pro tyto námitky do pěti pracovních dnů po přijetí oznámení záměru ECB. Tyto námitky jsou písemné a obsahují odůvodnění. ECB tyto důvody řádně zváží předtím, než přikročí k případnému rozhodnutí.
ČÁST IX
POSTUPY PRO ÚZKOU SPOLUPRÁCI
HLAVA 1
OBECNÉ ZÁSADY A SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 106
Postup pro navázání úzké spolupráce
ECB posoudí žádosti členských států mimo eurozónu o navázání úzké spolupráce v souladu s postupem vymezeným v rozhodnutí ECB/2014/5 (16).
Článek 107
Zásady platné po navázání úzké spolupráce
1. Ode dne, od něhož se uplatňuje rozhodnutí ECB podle čl. 7 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, kterým se navazuje úzká spolupráce mezi ECB a vnitrostátním příslušným orgánem členského státu mimo eurozónu, až do ukončení či přerušení této úzké spolupráce plní ECB v souladu s článkem 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu úkoly uvedené v čl. 4 odst. 1 a odst. 2 a v článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ve vztahu k dohlíženým subjektům a skupinám usazeným v příslušném zúčastněném členském státě v úzké spolupráci.
2. Byla-li navázána úzká spolupráce podle čl. 7 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, mají ECB a vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a skupinám a méně významným dohlíženým subjektům a skupinám usazeným v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci postavení srovnatelné s postavením vůči významným dohlíženým subjektům a skupinám a méně významným dohlíženým subjektům a skupinám usazeným v členských státech eurozóny, přičemž je třeba zohlednit skutečnost, že ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a skupinám a méně významným dohlíženým subjektům a skupinám usazeným v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci nemá ECB přímo použitelné pravomoci.
3. V souladu s článkem 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu může ECB vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci vydávat pokyny ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a skupinám a pouze obecné pokyny ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům a skupinám.
4. Úzká spolupráce skončí v den, kdy dojde ke zrušení výjimky podle článku 139 SFEU pro zúčastněný členský stát v úzké spolupráci v souladu s čl. 140 odst. 2 SFEU; od tohoto okamžiku se přestanou uplatňovat ustanovení této části.
Článek 108
Právní nástroje týkající se dohledu v souvislosti s úzkou spoluprací
1. Ve vztahu k úkolům uvedeným v čl. 4 odst. 1 a odst. 2 a v článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu může ECB udílet pokyny, uplatňovat požadavky nebo vydávat obecné zásady.
2. Má-li ECB za to, že vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci by ve vztahu k dohlíženému subjektu nebo skupině měl přijmout opatření týkající se úkolů uvedených v čl. 4 odst. 1 a 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, obrátí se na tento vnitrostátní příslušný orgán:
a)
ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině s obecným nebo konkrétním pokynem, požadavkem nebo obecnými zásadami, které vyžadují vydání rozhodnutí v oblasti dohledu ve vztahu k tomuto významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci, nebo
b)
ve vztahu k méně významnému dohlíženému subjektu nebo méně významné dohlížené skupině s obecným pokynem nebo obecnými zásadami.
3. Má-li ECB za to, že vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán v úzké spolupráci by měl přijmout opatření týkající se úkolů uvedených v článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, může se na tento vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán obrátit s obecným nebo konkrétním pokynem, požadavkem nebo obecnými zásadami, které vyžadují uplatnění vyšších požadavků na kapitálové rezervy nebo uplatnění přísnějších opatření zaměřených na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik.
4. ECB v pokynu, požadavku nebo obecných zásadách upřesní příslušnou lhůtu pro přijetí opatření ze strany vnitrostátního příslušného orgánu v úzké spolupráci, která nesmí být kratší než 48 hodin, ledaže by dřívější přijetí bylo nezbytné k zabránění nenapravitelné škody. Při stanovení této lhůty ECB zohlední správní a procesní právní předpisy, podle kterých musí relevantní vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci postupovat.
5. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci přijme veškerá opatření nezbytná k tomu, aby splnil pokyny, požadavky a obecné zásady ECB, přičemž o přijatých opatřeních bez zbytečného odkladu informuje ECB.
HLAVA 2
ÚZKÁ SPOLUPRÁCE VE VZTAHU K ČÁSTEM III, IV, V, VIII, X A XI
Článek 109
Jazykový režim a režim úzké spolupráce
Ustanovení článku 23 se uplatňují obdobně i v případě vnitrostátních příslušných orgánů v úzké spolupráci.
Článek 110
Posouzení významu úvěrové instituce v režimu úzké spolupráce
1. Ustanovení části IV o určování postavení dohlížených subjektů nebo dohlížených skupin jako významných nebo méně významných se uplatňují obdobně v případě dohlížených subjektů a dohlížených skupin v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci v souladu s ustanoveními tohoto článku.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby postupy vymezené v části IV mohly být uplatňovány ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám usazeným v jeho členském státě.
3. Pokud část IV stanoví, že ECB zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, ECB namísto zaslání rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině vydá pokyny vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci a tento vnitrostátní příslušný orgán v souladu s těmito pokyny zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině.
Článek 111
Společná řízení v režimu úzké spolupráce
1. Ustanovení části V o společných řízeních se s výhradou ustanovení tohoto článku uplatňují obdobně ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby postupy vymezené v části V mohly být uplatňovány ve vztahu k dohlíženým subjektům usazeným v jeho členském státě. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zejména zajistí, aby ECB obdržela veškeré informace a dokumentaci nezbytnou pro plnění úkolů, které jí byly svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu.
3. Pokud část V stanoví, že ECB zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, ECB namísto zaslání rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině vydá pokyny vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci a tento vnitrostátní příslušný orgán v souladu s těmito pokyny zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině.
4. Pokud část V stanoví, že relevantní vnitrostátní příslušný orgán vypracuje návrh rozhodnutí, vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci předloží návrh rozhodnutí ECB a vyžádá si pokyny.
Článek 112
Makroobezřetnostní nástroje v režimu úzké spolupráce
Ustanovení části VIII o spolupráci mezi ECB, vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány, pokud se týká makroobezřetnostních úkolů a nástrojů, se uplatňují obdobně ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
Článek 113
Správní sankce v režimu úzké spolupráce
1. Ustanovení části X o správních sankcích se uplatňují obdobně ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Pokud článek 18 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ve spojení s částí X tohoto nařízení stanoví, že ECB zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, ECB namísto zaslání rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině vydá pokyny vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci a tento vnitrostátní příslušný orgán v souladu s těmito pokyny zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině.
3. Pokud článek 18 nařízení o jednotném mechanismu dohledu nebo část X tohoto nařízení stanoví, že relevantní vnitrostátní příslušný orgán zašle rozhodnutí významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině, vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zahájí řízení s cílem přijmout opatření v zájmu zajištění toho, aby byly uloženy přiměřené správní sankce pouze na základě pokynů ECB. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci informuje ECB o přijetí rozhodnutí.
Článek 114
Vyšetřovací pravomoci podle článků 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu v režimu úzké spolupráce
1. Ustanovení části XI, která se týkají spolupráce ve vztahu k článkům 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, se uplatňují obdobně ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci využívá vyšetřovací pravomoci podle článku 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu v souladu s pokyny ECB.
3. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci poskytne ECB zjištění, která vyplývají z použití vyšetřovacích pravomocí podle článku 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
4. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby se pověřený zaměstnanec ECB mohl jako pozorovatel účastnit jakéhokoli šetření podle článků 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 3
ÚZKÁ SPOLUPRÁCE VE VZTAHU K VÝZNAMNÝM DOHLÍŽENÝM SUBJEKTŮM
Článek 115
Dohled nad významnými dohlíženými subjekty v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci
1. Části II a VI se v souladu s ustanoveními tohoto článku uplatňují obdobně ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a významným dohlíženým skupinám usazeným v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby ECB obdržela všechny informace a oznámení od významných dohlížených subjektů a významných dohlížených skupin a ve vztahu k nim, jež vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci sám obdržel a jež jsou nezbytné k plnění úkolů, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu.
3. Pro dohled nad každým významným dohlíženým subjektem nebo významnou dohlíženou skupinou usazenou v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci se ustaví společný tým dohledu. Členové společného týmu dohledu jsou jmenováni v souladu s článkem 4. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci jmenuje dílčího koordinátora z vnitrostátního příslušného orgánu, aby v souladu s pokyny vydanými koordinátorem společného týmu dohledu jednal přímo ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině.
4. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby pověření zaměstnanci ECB byli zváni k účasti na kontrole na místě prováděné ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině. ECB může určit počet zaměstnanců ECB, kteří se budou účastnit jako pozorovatelé.
5. Pokud je mateřský podnik v kontextu konsolidovaného dohledu a kolegií orgánů dohledu usazen v členském státě eurozóny nebo zúčastněném členském státě mimo eurozónu, ECB jako příslušný orgán vykonává dohled na konsolidovaném základě a předsedá kolegiu orgánů dohledu. ECB vyzve relevantní vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci, aby jmenoval zaměstnance vnitrostátního příslušného orgánu jako pozorovatele. ECB může jednat pomocí pokynů udílených relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci.
Článek 116
Rozhodnutí ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a významným dohlíženým skupinám
1. Aniž by byly dotčeny pravomoci vnitrostátních příslušných orgánů ve vztahu k úkolům, které nebyly na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu svěřeny ECB, vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci přijímá rozhodnutí ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a významným dohlíženým skupinám ve svém členském státě jen na základě pokynů ECB. Pokyny ECB si může vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci rovněž vyžádat.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zpřístupní veškerá rozhodnutí ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině neprodleně ECB.
3. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci informuje ECB, pokud se týká: a) rozhodnutí, která přijímá ve své pravomoci ve vztahu k úkolům, které nebyly nařízením o jednotném mechanismu dohledu svěřeny ECB; a b) rozhodnutí, která přijímá podle pokynů ECB, nebo jak je stanoveno v této části.
HLAVA 4
ÚZKÁ SPOLUPRÁCE VE VZTAHU K MÉNĚ VÝZNAMNÝM DOHLÍŽENÝM SUBJEKTŮM A MÉNĚ VÝZNAMNÝM DOHLÍŽENÝM SKUPINÁM
Článek 117
Dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty a méně významnými dohlíženými skupinami
1. Část VII se v souladu s následujícími ustanoveními uplatňuje obdobně ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům a méně významným dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Pro účely zajištění konzistentnosti výsledků dohledu v rámci jednotného mechanismu dohledu může ECB vydávat obecné pokyny a obecné zásady a ukládat požadavky vnitrostátním příslušným orgánům v úzké spolupráci, kterými vyžaduje, aby tyto orgány přijaly rozhodnutí v oblasti dohledu ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům nebo méně významným dohlíženým skupinám usazeným v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci. Tyto obecné pokyny, obecné zásady nebo požadavky se mohou týkat skupin nebo kategorií úvěrových institucí.
3. ECB může rovněž vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci uložit požadavek na podrobnější vyhodnocení aspektů podstatného řízení vnitrostátního příslušného orgánu ve smyslu čl. 6 odst. 7 písm. c) odrážka ii) nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 5
POSTUP PŘI NESOUHLASU ZÚČASTNĚNÉHO ČLENSKÉHO STÁTU V ÚZKÉ SPOLUPRÁCI
Článek 118
Postup při nesouhlasu s návrhem rozhodnutí Rady dohledu podle čl. 7 odst. 8 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. Při dodržení požadavků v oblasti důvěrnosti podle právních předpisů Unie informuje ECB vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci o konečném návrhu rozhodnutí Rady dohledu ve vztahu k dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, jež se nachází v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci.
2. Pokud vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci nesouhlasí s konečným návrhem rozhodnutí Rady dohledu, do pěti pracovních dnů od obdržení konečného návrhu rozhodnutí písemně oznámí důvody svého nesouhlasu Radě guvernérů.
3. Rada guvernérů o dané věci rozhodne do pěti pracovních dnů od obdržení tohoto oznámení, přičemž plně zohlední uvedené důvody nesouhlasu, a své rozhodnutí vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci písemně vysvětlí.
4. Zúčastněný členský stát v úzké spolupráci může ECB požádat o okamžité ukončení úzké spolupráce a nebude následným rozhodnutím Rady guvernérů vázán.
Článek 119
Postup při nesouhlasu s námitkou Rady guvernérů k návrhu rozhodnutí Rady dohledu podle čl. 7 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. ECB informuje vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci o všech námitkách Rady guvernérů vůči úplnému návrhu rozhodnutí Rady dohledu.
2. Pokud vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci nesouhlasí s námitkou Rady guvernérů vůči konečnému návrhu rozhodnutí Rady dohledu, do pěti pracovních dnů od obdržení námitky Rady guvernérů písemně oznámí důvody svého nesouhlasu ECB.
3. Rada guvernérů do 30 dní od přijetí odůvodněného nesouhlasu předloží své písemné stanovisko k odůvodněnému nesouhlasu vyjádřenému vnitrostátním příslušným orgánem v úzké spolupráci a svou námitku potvrdí nebo ji vezme zpět, přičemž uvede své důvody. ECB o tom informuje vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci.
4. V případě, že Rada guvernérů svou námitku potvrdí, vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci může do pěti dnů od okamžiku, kdy byl informován o tom, že Rada guvernérů svou námitku potvrdila, informovat ECB, že rozhodnutím přijatým v návaznosti na pozměněný původní konečný návrh rozhodnutí, vůči němuž má Rada guvernérů námitku, nebude vázán.
ECB poté s náležitým ohledem na účinnost dohledu zváží možné pozastavení nebo ukončení úzké spolupráce s vnitrostátním příslušným orgánem v úzké spolupráci a v tomto ohledu přijme rozhodnutí. ECB zohlední zejména faktory uvedené v čl. 7 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
ČÁST X
SPRÁVNÍ SANKCE
HLAVA 1
DEFINICE A VZTAH K NAŘÍZENÍ RADY (ES) Č. 2532/98 (17)
Článek 120
Definice správních sankcí
Pro účely této části se výrazem „správní sankce“ rozumí buď:
a)
správní peněžité sankce stanovené a ukládané na základě čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, nebo
b)
pokuty a penále vymezené v článku 2 nařízení (ES) č. 2532/98 a ukládané na základě čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
Článek 121
Vztah k nařízení (ES) č. 2532/98
1. Pro účely postupů stanovených v čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu se v souladu s čl. 18 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu uplatňují procesní pravidla obsažená v tomto nařízení.
2. Pro účely postupů stanovených v čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu doplňují procesní pravidla obsažená v tomto nařízení procesní pravidla vymezená v nařízení (ES) č. 2532/98 a uplatňují se v souladu s články 25 a 26 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
Článek 122
Pravomoc ECB ukládat správní sankce podle čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
ECB ukládá správní sankce ve smyslu čl. 120 písm. b), nejsou-li plněny povinnosti na základě nařízení nebo rozhodnutí ECB, která se týkají:
a)
významných dohlížených subjektů nebo
b)
méně významných dohlížených subjektů, pokud příslušná nařízení nebo rozhodnutí ECB ukládají méně významným dohlíženým subjektům povinnosti vůči ECB.
HLAVA 2
PROCESNÍ PRAVIDLA PRO UKLÁDÁNÍ SPRÁVNÍCH SANKCÍ S VÝJIMKOU PENÁLE DOHLÍŽENÝM SUBJEKTŮM V ČLENSKÝCH STÁTECH EUROZÓNY
Článek 123
Zřízení nezávislé vyšetřovací jednotky
1. ECB zřídí vnitřní nezávislou vyšetřovací jednotku (dále jen „vyšetřovací jednotka“), která se skládá z vyšetřujících úředníků jmenovaných ECB.
2. Vyšetřující úředníci se nesmějí účastnit na přímém či nepřímém dohledu nad příslušným dohlíženým subjektem, ani na vydávání povolení tomuto subjektu, a to již po dva roky před tím, než se stali vyšetřujícími úředníky.
3. Vyšetřující úředníci vykonávají své vyšetřovací funkce nezávisle na Radě dohledu i Radě guvernérů a neúčastní se jednání Rady dohledu a Rady guvernérů.
Článek 124
Postoupení údajných porušení vyšetřovací jednotce
Má-li ECB při plnění svých úkolů na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu za to, že existuje důvodné podezření, že:
a)
významný dohlížený subjekt s ústředím v členském státě eurozóny jednou či vícekrát porušuje či porušil příslušné přímo použitelné právní předpisy Unie ve smyslu čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, nebo
b)
dohlížený subjekt s ústředím v členském státě eurozóny jednou či vícekrát porušuje či porušil nařízení či rozhodnutí ECB ve smyslu čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu,
postoupí ECB záležitost vyšetřovací jednotce.
Článek 125
Pravomoci vyšetřovací jednotky
1. Pro účely vyšetřování údajných porušení ve smyslu článku 124 může vyšetřovací jednotka využít pravomoci, které byly ECB svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Je-li vůči dotčenému dohlíženému subjektu v kontextu vyšetřování uplatněn požadavek na základě pravomocí, které byly ECB svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu, upřesní vyšetřovací jednotka předmět a účel vyšetřování.
3. Při plnění svých úkolů má vyšetřovací jednotka přístup ke všem dokumentům a informacím, které během své činnosti v oblasti dohledu shromáždila ECB, případně relevantní vnitrostátní příslušný orgán.
Článek 126
Procesní práva
1. Po skončení vyšetřování a před tím, než je předloha konečného návrhu rozhodnutí vypracována a předložena Radě dohledu, vyšetřovací jednotka písemně vyrozumí dotčený dohlížený subjekt o zjištěních provedeného vyšetřování a o námitkách vznesených vůči těmto zjištěním.
2. V oznámení podle odstavce 1 vyšetřovací jednotka dotčený dohlížený subjekt informuje o právu předložit vyšetřovací jednotce písemná podání týkající se skutkových závěrů a námitek, které byly proti tomuto subjektu vzneseny a které jsou v tomto oznámení uvedeny, včetně jednotlivých ustanovení, jež byla údajně porušena, a stanoví přiměřenou lhůtu pro přijetí těchto podání. ECB není povinna zohlednit písemná podání, která přijala po uplynutí lhůty stanovené vyšetřovací jednotkou.
3. V návaznosti na oznámení ve smyslu odstavce 1 může vyšetřovací jednotka dotčený dohlížený subjekt rovněž pozvat na ústní jednání. Strany, které jsou vyšetřovány, mohou být na jednání zastoupeny právníkem nebo jinými kvalifikovanými osobami nebo jim může právník nebo tyto osoby pomáhat. Ústní jednání nejsou veřejná.
4. Právo dohlíženého subjektu, který je vyšetřován, na přístup do spisu vyšetřovací jednotky je vymezeno v souladu s článkem 32.
Článek 127
Přezkum spisu Radou dohledu
1. Má-li vyšetřovací jednotka za to, že dohlíženému subjektu by měla být uložena správní sankce, vyšetřovací jednotka předloží předlohu konečného návrhu rozhodnutí Radě dohledu, který stanoví, že dotčený dohlížený subjekt se dopustil porušení, a uvede správní sankci, která má být uložena. Vyšetřovací jednotka rovněž předloží vyšetřovací spis Radě dohledu.
2. Vyšetřovací jednotka svou předlohu konečného návrhu rozhodnutí založí pouze na skutečnostech a námitkách, k nimž měl dohlížený subjekt možnost se vyjádřit.
3. Má-li Rada dohledu za to, že spis předložený vyšetřovací jednotkou je neúplný, může spis vyšetřovací jednotce vrátit spolu s odůvodněnou žádostí o dodatečné informace. Článek 125 se uplatňuje přiměřeně.
4. Pokud Rada dohledu na základě úplného spisu souhlasí s předlohou konečného návrhu rozhodnutí vyšetřovací jednotky, pokud se týká jednoho či více porušení a skutkového základu tohoto rozhodnutí, přijme konečný návrh rozhodnutí navrhovaný vyšetřovací jednotkou, pokud se týká porušení, v jejichž případě souhlasí s tím, že k nim došlo. V rozsahu, v němž Rada dohledu s předlohou nesouhlasí, bude přijato rozhodnutí podle příslušných ustanovení tohoto článku.
5. Má-li Rada dohledu na základě úplného spisu za to, že skutečnosti popsané v předloze konečného návrhu rozhodnutí ve smyslu článku 1 zřejmě nepředstavují dostatečný důkaz porušení ve smyslu článku 124, může přijmout konečný návrh rozhodnutí, kterým se případ uzavře.
6. Pokud Rada dohledu na základě úplného spisu souhlasí s předlohou konečného návrhu rozhodnutí vyšetřovací jednotky, který stanoví, že dotčený dohlížený subjekt se dopustil porušení, avšak nesouhlasí s navrhovaným doporučením týkajícím se správních sankcí, přijme konečný návrh rozhodnutí, v němž uvede správní sankce, které považuje za přiměřené.
7. Pokud Rada dohledu na základě úplného spisu nesouhlasí s návrhem vyšetřovací jednotky, avšak dojde k závěru, že dohlížený subjekt se dopustil jiného porušení nebo že návrh vyšetřovací jednotky vychází z jiných skutečností, písemně vyrozumí dotčený dohlížený subjekt o svých zjištěních a o námitkách, které byly vůči dotčenému dohlíženému subjektu uplatněny. Čl. 126 odst. 2 až 4 se pro Radu dohledu uplatňuje přiměřeně.
8. Rada dohledu vypracuje konečný návrh rozhodnutí, který stanoví, zda se dotčený dohlížený subjekt dopustil porušení či nikoli, a uvede správní sankce, které mají být případně uloženy.
9. Konečný návrh rozhodnutí, který byl přijat Radou dohledu a který bude předložen Radě guvernérů, je založen pouze na skutečnostech a námitkách, k nimž měl dohlížený subjekt možnost se vyjádřit.
Článek 128
Definice celkového ročního obratu pro účely stanovení horní hranice pro uložení správní peněžité sankce
Celkovým ročním obratem ve smyslu čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu se rozumí roční obrat dohlíženého subjektu ve smyslu článku 67 směrnice 2013/36/EU podle poslední aktuální dostupné roční účetní závěrky tohoto dohlíženého subjektu. Pokud dohlížený subjekt, který se dopustil porušení, patří do dohlížené skupiny, je relevantním celkovým ročním obratem celkový roční obrat vyplývající z poslední aktuální dostupné konsolidované roční účetní závěrky dohlížené skupiny.
HLAVA 3
PENÁLE
Článek 129
Procesní pravidla platná pro penále
1. V případě pokračujícího porušování nařízení nebo rozhodnutí ECB v oblasti dohledu může ECB uložit penále s cílem přimět dotčené osoby k plnění nařízení nebo rozhodnutí v oblasti dohledu. ECB uplatňuje procesní pravidla v článku 22 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a hlavu 2 části III tohoto nařízení.
2. Penále musí být účinné a přiměřené. Penále se vypočítává za každý den porušení, dokud dotčená osoba nesplní dané nařízení nebo rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
3. Horní hranice penále je stanovena v nařízení (ES) č. 2532/98. Příslušné období začne běžet v den stanovený v rozhodnutí o uložení penále. Dnem stanoveným v rozhodnutí může být nejdříve den, kdy je dotčená osoba písemně vyrozuměna o důvodech ECB pro uložení penále.
4. Penále lze uložit po dobu, která nepřesahuje šest měsíců ode dne stanoveného v rozhodnutí ve smyslu odstavce 3.
HLAVA 4
LHŮTY
Článek 130
Promlčecí doba pro ukládání správních sankcí
1. Na pravomoc ECB ukládat správní sankce dohlíženým subjektům se vztahuje promlčecí doba v délce pěti let, která počíná běžet v den, kdy došlo k porušení. V případě trvajících nebo opakujících se porušení začne promlčecí doba běžet v den, kdy porušení zanikne.
2. Promlčecí dobu pro ukládání správních peněžitých pokut přerušuje jakýkoli úkon ECB pro účely vyšetřování nebo řízení, pokud se týká porušení podle článku 124. Promlčecí doba se přerušuje s účinkem ode dne, kdy je úkon oznámen dotčenému dohlíženému subjektu.
3. Po každém přerušení začne běžet nová promlčecí doba. Promlčecí doba však uplyne nejpozději v den, kdy uběhne období v délce trvání dvou promlčecích dob, aniž by ECB uložila správní sankci. Toto období se prodlužuje o dobu, po kterou dochází ke stavení promlčecí doby v souladu s odstavcem 5.
4. Promlčecí doba pro ukládání správních sankcí se staví po dobu, po kterou je rozhodnutí Rady guvernérů ECB předmětem přezkumu před správní revizní komisí nebo odvolacího řízení před Soudním dvorem.
5. Promlčecí doba se rovněž staví po dobu trvání trestního řízení vedeného vůči dohlíženému subjektu v souvislosti se stejnými skutečnostmi.
Článek 131
Promlčecí doba pro vymáhání správních sankcí
1. Na pravomoc ECB vynutit rozhodnutí přijaté podle čl. 18 odst. 1 a 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu se vztahuje promlčecí doba v délce pěti let, která počíná běžet ode dne přijetí daného rozhodnutí.
2. Promlčecí dobu pro vymáhání správních sankcí přerušuje jakýkoli úkon ECB určený k vynucení platby nebo platebních podmínek dotčené správní sankce.
3. Po každém přerušení začne běžet nová promlčecí doba.
4. Promlčecí doba pro vynucení správních sankcí se přerušuje po dobu:
a)
lhůty pro zaplacení;
b)
po kterou je vynucení platby přerušeno na základě rozhodnutí Rady guvernérů ECB, nebo Soudního dvora.
HLAVA 5
ZVEŘEJŇOVÁNÍ ROZHODNUTÍ A VÝMĚNA INFORMACÍ
Článek 132
Zveřejňování rozhodnutí o správních sankcích
1. ECB na svých internetových stránkách bez zbytečného odkladu a poté, co bylo rozhodnutí oznámeno dotčenému dohlíženému subjektu, zveřejní každé rozhodnutí o uložení správní sankce ve smyslu článku 120 dohlíženému subjektu v zúčastněném členském státě včetně informace o druhu a povaze porušení a totožnosti dotčeného dohlíženého subjektu, ledaže by zveřejnění tímto způsobem:
a)
ohrožovalo stabilitu finančních trhů nebo probíhající trestní vyšetřování, nebo
b)
pokud to lze zjistit, způsobilo dotčenému dohlíženému subjektu nepřiměřenou škodu.
Za těchto okolností se rozhodnutí o správních sankcích zveřejňují anonymně. Je-li pravděpodobné, že tyto okolnosti v přiměřené lhůtě zaniknou, lze zveřejnění na základě tohoto odstavce eventuálně po tuto dobu odložit.
2. Bylo-li podáno odvolání proti rozhodnutí podle odstavce 1 k Soudnímu dvoru, ECB bez zbytečného odkladu na svých úředních internetových stránkách rovněž zveřejní informace o stavu předmětného odvolání a jeho výsledek.
3. ECB zajistí, aby informace zveřejněné podle odstavců 1 a 2 byly na jejích úředních internetových stránkách po dobu alespoň pěti let.
Článek 133
Informování Evropského orgánu pro bankovnictví (EBA)
S výhradou požadavků na služební tajemství ve smyslu článku 27 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ECB informuje EBA o všech správních sankcích ve smyslu článku 120, které byly dohlíženému subjektu uloženy v členském státě eurozóny, včetně všech odvolání proti těmto sankcím a jejich výsledků.
HLAVA 6
SPOLUPRÁCE ECB S VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY V ČLENSKÝCH STÁTECH EUROZÓNY PODLE ČL. 18 ODST. 5 NAŘÍZENÍ O JEDNOTNÉM MECHANISMU DOHLEDU
Článek 134
Významné dohlížené subjekty
1. Vnitrostátní příslušný orgán ve vztahu k významným dohlíženým subjektům zahájí řízení pouze na žádost ECB, pokud je to nezbytné pro účely plnění úkolů, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, s cílem přijmout opatření k zajištění toho, aby byly uloženy přiměřené sankce v případech, na které se nevztahuje čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Tyto případy zahrnují uplatňování:
a)
nepeněžitých sankcí v případě porušení přímo použitelných právních předpisů Unie ze strany právnických nebo fyzických osob, jakož i všech peněžitých sankcí v případě porušení přímo použitelných právních předpisů Unie za strany fyzických osob;
b)
všech peněžitých nebo nepeněžitých sankcí v případě porušení vnitrostátních právních předpisů, kterými se provádějí příslušné směrnice Unie, ze strany právnických nebo fyzických osob;
c)
všech peněžitých nebo nepeněžitých sankcí, které mají být uloženy v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy, které svěřují určité pravomoci vnitrostátním příslušným orgánům v členských státech eurozóny, jež nejsou příslušnými právními předpisy Unie v současné době vyžadovány.
Ustanoveními tohoto odstavce není dotčena možnost vnitrostátního příslušného orgánu zahájit řízení z vlastní iniciativy, pokud se týká uplatňování vnitrostátních právních předpisů ve vztahu k úkolům, které nebyly svěřeny ECB.
2. Vnitrostátní příslušný orgán může ECB vyzvat, aby jej požádala o zahájení řízení v případech uvedených v odstavci 1.
3. Vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu vyrozumí ECB o ukončení řízení o uložení sankce, které bylo zahájeno na žádost ECB v souladu s odstavcem 1. ECB je zejména informována o případných uložených sankcích.
Článek 135
Oznamování ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům
Relevantní vnitrostátní příslušný orgán ECB pravidelně informuje o všech správních sankcích uložených méně významným dohlíženým subjektům v souvislosti s plněním svých úkolů v oblasti dohledu.
HLAVA 7
TRESTNÉ ČINY
Článek 136
Důkazy o skutečnostech, které by mohly případně zakládat trestný čin
Má-li ECB při plnění svých úkolů na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu důvod domnívat se, že mohlo dojít ke spáchání trestného činu, požádá relevantní vnitrostátní příslušný orgán, aby věc postoupil příslušným orgánům za účelem vyšetřování a případného trestního stíhání v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
HLAVA 8
VÝNOS ZE SANKCÍ
Článek 137
Výnos ze sankcí
Výnos ze správních sankcí, které ECB uložila na základě čl. 18 odst. 1 a 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, je majetkem ECB.
ČÁST XI
PŘÍSTUP K INFORMACÍM, VYKAZOVÁNÍ, ŠETŘENÍ A KONTROLY NA MÍSTĚ
HLAVA 1
OBECNÉ ZÁSADY
Článek 138
Spolupráce ECB s vnitrostátními příslušnými orgány, pokud se týká pravomocí ve smyslu článků 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
Ustanovení zakotvená v této části platí pro významné dohlížené subjekty. Platí rovněž pro méně významné dohlížené subjekty, pokud ECB v souladu s čl. 6 odst. 5 písm. d) nařízení o jednotném mechanismu dohledu rozhodne, že ve vztahu k méně významnému dohlíženému subjektu využije pravomoci uvedené v článcích 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Tím však není dotčena pravomoc vnitrostátních příslušných orgánů vykonávat přímý dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty podle čl. 6 odst. 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 2
SPOLUPRÁCE V PŘÍPADĚ ŽÁDOSTÍ O INFORMACE
Článek 139
Ad-hoc žádosti o informace podle článku 10 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. V souladu s článkem 10 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a s výhradou příslušných právních předpisů Unie a v souladu s těmito předpisy může ECB od právnických nebo fyzických osob ve smyslu čl. 10 odst. 1 uvedeného nařízení vyžadovat, aby poskytly veškeré informace, které jsou nezbytné k plnění úkolů, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu. ECB vymezí požadované informace a přiměřenou lhůtu, ve které mají být poskytnuty ECB.
2. Před tím, než si vyžádá informace v souladu s čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, ECB nejprve zohlední informace, které již mají k dispozici vnitrostátní příslušné orgány.
3. ECB poskytne relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu kopii jakékoli informace, kterou obdržela od právnické nebo fyzické osoby, které byla žádost o informace určena.
HLAVA 3
VYKAZOVÁNÍ
Článek 140
Úkoly týkající se vykazování v oblasti dohledu příslušným orgánům
1. ECB odpovídá za zajištění souladu s příslušnými právními předpisy Unie, které úvěrovým institucím ukládají požadavky v oblasti vykazování příslušným orgánům.
2. Za tímto účelem má ECB ve vztahu k významným dohlíženým subjektům úkoly a pravomoci, které stanoví příslušné právní předpisy Unie týkající se vykazování v oblasti dohledu. Vnitrostátní příslušné orgány mají ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům úkoly a pravomoci, které stanoví příslušné právní předpisy Unie týkající se vykazování příslušným orgánům.
3. Bez ohledu na odstavec 2 a není-li stanoveno jinak, dohlížený subjekt svému relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu sděluje informace, které mají být pravidelně vykazovány v souladu s příslušnými právními předpisy Unie. Není-li výslovně stanoveno jinak, všechny informace vykázané dohlíženými subjekty se předkládají vnitrostátním příslušným orgánům. Tyto orgány provedou úvodní kontroly údajů a informace dají k dispozici ECB.
4. ECB uspořádá postupy týkající se shromažďování a přezkumu kvality údajů vykazovaných dohlíženými subjekty s výhradou a v souladu s příslušnými právními předpisy Unie a prováděcími technickými standardy EBA.
Článek 141
Žádosti o informace v opakovaných intervalech podle článku 10 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. V souladu s článkem 10 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, zejména s pravomocí ECB vyžadovat pro účely dohledu a pro související statistické účely informace, které mají být poskytovány v opakovaných intervalech a v konkrétních formátech, a s výhradou a v souladu s příslušnými právními předpisy Unie, může ECB od dohlížených subjektů vyžadovat, aby vykazovaly další informace v oblasti dohledu, kdykoli jsou tyto informace pro ECB nezbytné k plnění úkolů, které jí byly svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu. S výhradou podmínek vymezených v příslušných právních předpisech Unie ECB může stanovit zejména kategorie informací, které mají být vykazovány, jakož i postupy, formáty, četnost a lhůty týkající se dotčených informací.
2. Pokud ECB vyžaduje, aby právnické nebo fyzické osoby ve smyslu čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu poskytovaly informace v opakovaných intervalech, použijí se přiměřeně čl. 140 odst. 3 a 4 tohoto nařízení.
HLAVA 4
SPOLUPRÁCE V OBLASTI OBECNÝCH ŠETŘENÍ
Článek 142
Zahájení obecného šetření na základě článku 11 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
ECB provádí šetření jakékoli právnické nebo fyzické osoby ve smyslu čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu na základě rozhodnutí ECB. V tomto rozhodnutí se vymezí všechny tyto skutečnosti:
a)
právní základ a účel rozhodnutí;
b)
záměr vykonat pravomoci vymezené v čl. 11 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
c)
skutečnost, že jakékoli bránění šetření ze strany vyšetřované osoby představuje porušení rozhodnutí ECB ve smyslu čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, aniž by byly dotčeny vnitrostátní právní předpisy, jak je stanoveno v čl. 11 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 5
KONTROLY NA MÍSTĚ
Článek 143
Rozhodnutí ECB provést kontrolu na místě podle článku 12 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. Na základě článku 12 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ECB za účelem plnění úkolů, které jí byly svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, ustanoví týmy pro provádění kontrol na místě, jak je uvedeno v článku 144, s cílem provést všechny nezbytné kontroly na místě v prostorách právnické osoby ve smyslu čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Aniž by byl dotčen článek 142 a podle čl. 12 odst. 3 nařízení o jednotném mechanismu dohledu jsou kontroly na místě prováděny na základě rozhodnutí ECB, které stanoví alespoň tyto skutečnosti:
a)
předmět a účel kontroly na místě a
b)
skutečnost, že jakékoli bránění kontrole na místě ze strany právnické osoby, která kontrole na místě podléhá, představuje porušení rozhodnutí ECB ve smyslu čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, aniž by byly dotčeny vnitrostátní právní předpisy, jak je stanoveno v čl. 11 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
3. Je-li kontrola na místě prováděna v návaznosti na šetření vedené na základě rozhodnutí ECB ve smyslu článku 142 a za předpokladu, že kontrola na místě má tentýž účel a rozsah jako šetření, úředníkům a jiným osobám pověřeným ECB a vnitrostátním příslušným orgánem bude umožněn přístup do obchodních prostor a na pozemky právnické osoby, která podléhá šetření na základě téhož rozhodnutí v souladu s čl. 12 odst. 2 a 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a aniž by byl dotčen článek 13 uvedeného nařízení.
Článek 144
Ustavení a složení týmů pro provádění kontrol na místě
1. ECB je pověřena ustavením a složením týmů pro provádění kontrol na místě se zapojením vnitrostátních příslušných orgánů v souladu s článkem 12 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. ECB jmenuje vedoucího týmu pro provádění kontrol na místě z řad zaměstnanců ECB a vnitrostátního příslušného orgánu.
3. ECB a vnitrostátní příslušné orgány vzájemně konzultují a dohodnou se na využití zdrojů vnitrostátních příslušných orgánů v souvislosti s týmy pro provádění kontrol na místě.
Článek 145
Postup pro provádění kontroly na místě a oznámení této kontroly
1. ECB oznámí právnické osobě, která podléhá kontrole na místě, rozhodnutí ECB ve smyslu čl. 143 odst. 2, jakož i totožnost členů týmu pro provádění kontroly na místě alespoň pět pracovních dnů před zahájením kontroly na místě. ECB o této kontrole vyrozumí rovněž vnitrostátní příslušný orgán členského státu, kde má být kontrola na místě prováděna, alespoň jeden týden před tím, než vyrozumí právnickou osobu, která podléhá kontrole na místě.
2. Je-li to třeba k řádnému provedení a účinnosti kontroly, může ECB provést kontrolu na místě, aniž by dotčený subjekt předem vyrozuměla. Vnitrostátní příslušný orgán bude vyrozuměn co nejdříve před zahájením této kontroly na místě.
Článek 146
Provádění kontrol na místě
1. Ti, kdo provádějí kontrolu na místě, se řídí pokyny vedoucího týmu pro provádění kontroly na místě.
2. Je-li subjekt, který podléhá kontrole na místě, významným dohlíženým subjektem, odpovídá vedoucí týmu pro provádění kontroly na místě za koordinaci mezi týmem pro provádění kontroly na místě a společným týmem dohledu, který je pověřen dohledem nad významným dohlíženým subjektem.
ČÁST XII
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 147
Zahájení přímého dohledu ze strany ECB, když ECB poprvé převezme své úkoly
1. Alespoň dva měsíce přede dnem 4. listopadu 2014 zašle ECB každému dohlíženému subjektu, v jehož případě přebírá úkoly, které jí byly svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, rozhodnutí, v němž potvrzuje, že tento subjekt je významným dohlíženým subjektem. V případě subjektů, které jsou členy významné dohlížené skupiny, ECB oznámí rozhodnutí ECB dohlíženému subjektu na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a zajistí, aby byly všechny dohlížené subjekty v rámci významné dohlížené skupiny řádně informovány. Tato rozhodnutí nabývají účinnosti dnem 4. listopadu 2014.
2. Bez ohledu na odstavec 1, pokud ECB započne s plněním úkolů, které jí byly svěřeny, přede dnem 4. listopadu 2014, zašle rozhodnutí dotčenému subjektu a relevantním vnitrostátním příslušným orgánům. Nestanoví-li toto rozhodnutí jinak, nabývá toto rozhodnutí účinnosti oznámením. Relevantní vnitrostátní příslušné orgány budou o záměru vydat takové rozhodnutí předem vyrozuměny co možná nejdříve.
3. Před přijetím rozhodnutí podle odstavce 1 poskytne ECB příslušnému dohlíženému subjektu možnost činit písemná podání.
Článek 148
Vymezení formátu zprávy o historii v oblasti dohledu a rizikovém profilu, kterou vnitrostátní příslušné orgány poskytují ECB
1. Vnitrostátní příslušné orgány nejpozději do 4. srpna 2014 ECB sdělí totožnost úvěrových institucí, kterým vydaly povolení, a předloží jí zprávu o těchto úvěrových institucích ve formátu stanoveném ECB.
2. Pokud ECB bez ohledu na odstavec 1 započne plnit úkoly, které jí byly svěřeny, před 4. listopadem 2014, může vnitrostátní příslušné orgány požádat, aby v přiměřené lhůtě, která bude uvedena v žádosti, ECB sdělily totožnost příslušných úvěrových institucí a aby jí předložily zprávu ve formátu stanoveném ECB.
Článek 149
Kontinuita stávajících řízení
1. Nerozhodne-li ECB jinak, pokud vnitrostátní příslušný orgán zahájil řízení v oblasti dohledu, pro které na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu převezme působnost ECB, a to přede dnem 4. listopadu 2014, použijí se postupy vymezené v článku 48.
2. Odchylně od článku 48 se tento článek vztahuje na společná řízení.
Článek 150
Rozhodnutí v oblasti dohledu přijatá vnitrostátními příslušnými orgány
Aniž by byl dotčen výkon pravomocí, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, zůstávají rozhodnutí v oblasti dohledu přijatá vnitrostátními příslušnými orgány přede dnem 4. listopadu 2014 nedotčena.
Článek 151
Členské státy, jejichž měnou se stane euro
1. Dojde-li v případě členského státu v souladu s čl. 140 odst. 2 SFEU ke zrušení výjimky podle článku 139 SFEU, použijí se články 148 až 150 s výhradou odstavce 2 přiměřeně ve vztahu k řízením v oblasti dohledu zahájeným či rozhodnutím přijatým vnitrostátním příslušným orgánem tohoto členského státu.
2. Odkaz na den 4. listopadu 2014 v článcích 149 a 150 se považuje za odkaz na den, kdy příslušný členský stát přijme euro.
Článek 152
Kontinuita stávajících ujednání
Veškerá stávající ujednání o spolupráci s jinými orgány, která vnitrostátní příslušný orgán uzavře před 4. listopadem 2014 a která se alespoň částečně týkají úkolů, které byly na ECB přeneseny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, se uplatňují i nadále. ECB může rozhodnout, že se na těchto stávajících ujednáních o spolupráci bude účastnit v souladu s postupem použitelným pro daná ujednání nebo že zavede nová ujednání o spolupráci s třetími stranami, pokud se týká úkolů, které byly na ECB přeneseny nařízením o jednotném mechanismu dohledu. Vnitrostátní orgán dohledu i nadále postupuje podle stávajících ujednání o spolupráci, pouze pokud nebyla nahrazena ujednáními o spolupráci s ECB. Je-li to nezbytné pro provedení stávajících ujednání o spolupráci, odpovídá vnitrostátní příslušný orgán za pomoc ECB, zejména tím, že vykonává svá práva a plní své povinnosti na základě ujednání ve spolupráci s ECB.
Článek 153
Závěrečná ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 16. dubna 2014.
EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS REGULA (ES) Nr. 468/2014
(2014. gada 16. aprīlis),
ar ko izveido vienotā uzraudzības mehānisma pamatstruktūru Eiropas Centrālās bankas sadarbībai ar nacionālajām kompetentajām un norīkotajām iestādēm (VUM pamatregula)
(ECB/2014/17)
EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 127. panta 6. punktu un 132. pantu,
ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 34. pantu,
ņemot vērā Padomes 2013. gada 15. oktobra Regulu (ES) Nr. 1024/2013, ar ko Eiropas Centrālajai bankai uztic īpašus uzdevumus saistībā ar politikas nostādnēm, kas attiecas uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību (1), un jo īpaši tās 4. panta 3. punktu, 6. pantu un 33. panta 2. punktu,
ņemot vērā Iestāžu nolīgumu starp Eiropas Parlamentu un Eiropas Centrālo banku par praktisko kārtību, kā īsteno demokrātisko pārskatatbildību un pārrauga uzdevumus, kas Eiropas Centrālajai bankai uzticēti saistībā ar vienoto uzraudzības mehānismu (2),
ņemot vērā saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1024/2013 4. panta 3. punktu veikto sabiedrisko apspriešanu un izvērtējumu,
ņemot vērā Uzraudzības valdes priekšlikumu un apspriešanos ar nacionālajām kompetentajām iestādēm,
tā kā:
(1)
Ar Regulu (ES) Nr. 1024/2013 (tālāk tekstā - “VUM regula”) ir izveidots vienotais uzraudzības mehānisms (VUM), kas aptver Eiropas Centrālo banku (ECB) un ikvienu nacionālo kompetento iestādi (NKI) iesaistītajās dalībvalstīs.
(2)
VUM regulas 6. panta kontekstā vienīgi ECB ir kompetenta attiecībā uz kredītiestādēm, kas reģistrētas (veic uzņēmējdarbību) iesaistītajās dalībvalstīs, īstenot 4. pantā uzticētos mikroprudenciālās uzraudzības uzdevumus. Pamatojoties uz VUM regulas 6. pantā minēto atbildību un procedūrām, ECB ir atbildīga par iedarbīgu un konsekventu VUM darbību, kā arī par sistēmas darbības pārraudzību.
(3)
Ja tas ir lietderīgi un ciktāl netiek ierobežota ECB atbildība un pārskatatbildība par VUM regulā tai uzticētajiem uzdevumiem, ikviena NKI, ievērojot VUM regulā un šajā regulā minētos nosacījumus, ir atbildīga par ECB atbalstīšanu tādu tiesību aktu izstrādes un īstenošanas jomā, kuri attiecas uz VUM regulas 4. pantā minētajiem uzdevumiem attiecībā uz visām kredītiestādēm, t. sk. par atbalstu pārbaudes darbību veikšanā. Šajā nolūkā NKI, veicot VUM regulas 4. pantā minētos uzdevumus, ir jāievēro ECB norādījumi.
(4)
ECB, NKI un nacionālajām norīkotajām iestādēm (NNI) ir jāveic VUM regulas 5. pantā minētie makroprudenciālie uzdevumi un jāievēro tajā, šajā regulā un piemērojamos Savienības tiesību aktos paredzētās koordinēšanas procedūras, neskarot Eurosistēmas un Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas statusu un nozīmi.
(5)
VUM ietvaros uz ECB un/vai NKI tiek attiecināta uzraudzības atbildība, pamatojoties uz to iestāžu nozīmīgumu, kuras aptver VUM darbības joma. Šajā regulā ir noteikta arī īpaša metodoloģija to nozīmīguma novērtēšanai saskaņā ar VUM regulas 6. panta 7. punktu. ECB ir kompetenta īstenot tiešu to kredītiestāžu, finanšu pārvaldītājsabiedrību un jaukto finanšu pārvaldītājsabiedrību uzraudzību, kuras reģistrētas iesaistītajās dalībvalstīs, kā arī nozīmīgu neiesaistītās dalībvalstīs reģistrētu kredītiestāžu filiālēm, kuras izveidotas iesaistītajās dalībvalstīs, uzraudzību. Ikviena NKI ir atbildīga par mazāk nozīmīgu iestāžu tiešu uzraudzību, neierobežojot ECB pilnvaras konkrētos gadījumos lemt par šādas iestādes tiešu uzraudzību, ja tas nepieciešams, lai konsekventi piemērotu uzraudzības standartus.
(6)
ECB izveidos neatkarīgu izmeklēšanas nodaļu, kuras uzdevums būs patstāvīgi izmeklēt uzraudzības normu un lēmumu pārkāpumus, tādējādi ņemot vērā jaunākās norises Savienības likumdošanā sankciju jomā un Eiropas Cilvēktiesību tiesas judikatūru par principu, ka izmeklēšanas posms ir jānošķir no lēmuma pieņemšanas posma.
(7)
VUM regulas 6. panta 7. punktā noteikts, ka ECB, konsultējoties ar NKI un pamatojoties uz Uzraudzības valdes priekšlikumu, apstiprina un publisko VUM pamatstruktūru ECB un NKI sadarbības praktiskās kārtības organizēšanai.
(8)
VUM regulas 33. panta 2. punktā noteikts, ka ECB regulu un lēmumu formā publisko detalizētu darbības kārtību minētajā regulā tai uzticēto uzdevumu īstenošanai. Šī regula ietver normas, ar kurām minētais 33. panta 2. punkts īstenots attiecībā uz ECB un NKI sadarbību VUM ietvaros.
(9)
Tāpēc ar šo regulu sīkāk izstrādātas un noteiktas VUM regulā noteiktās procedūras, kā VUM ietvaros ECB sadarbojas ar NKI (vai attiecīgos gadījumos ar nacionālajām norīkotajām iestādēm), tādējādi nodrošinot efektīvu un saskaņotu VUM darbību.
(10)
ECB uzskata, ka pirms tās uzdevumu veikšanas ir ļoti svarīgi visaptveroši novērtēt kredītiestādes, īpaši izvērtēt to bilances. Tas attiecas arī uz jebkuru dalībvalsti, kas pievienojas euro zonai un līdz ar to pievienojas VUM (pēc dienas, kad saskaņā ar VUM regulas 33. panta 2. punktu tiek sākta uzraudzība).
(11)
Lai VUM darbība norisētu līdzsvaroti, ir būtiski, ka attiecīgā sadarbība starp ECB un NKI ir pilnīga un ka tās apmainās ar visu informāciju, kas var ietekmēt tām uzticētos uzdevumus, īpaši ar NKI rīcībā esošo informāciju par procedūrām, kas var ietekmēt uzraudzīto iestāžu drošumu un stabilitāti vai kas mijiedarbojas ar uzraudzības procedūrām attiecībā uz šādām iestādēm,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
I DAĻA
VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI
1. pants
Priekšmets un nolūks
1. Ar šo regulu tiek noteikta:
a)
VUM pamatstruktūra VUM regulas 6. pantā izklāstītās sadarbības praktiskās kārtības organizēšanai, kas paredzēta 6. panta 7. punktā un ietver:
i)
speciālu metodoloģiju, lai, pamatojoties uz kritērijiem, kas izklāstīti VUM regulas 6. panta 4. punktā, novērtētu un atkārtoti pārbaudītu, vai uzraudzītā iestāde klasificējama kā nozīmīga vai mazāk nozīmīga, kā arī atbilstoši šādam novērtējumam piemērojamo kārtību;
ii)
konkrētas procedūras (ar piemērojamiem termiņiem), t. sk. attiecībā uz NKI iespējām sagatavot lēmumu projektus (lūdzot ECB atzinumu) par ECB un NKI attiecībām nozīmīgo uzraudzīto iestāžu uzraudzības jomā;
iii)
konkrētas procedūras (ar piemērojamiem termiņiem) par ECB un NKI attiecībām mazāk nozīmīgo uzraudzīto iestāžu uzraudzības jomā. Šādās procedūrās atkarībā no konkrētā šajā regulā paredzētā gadījuma nosaka arī NKI pienākumu:
-
informēt ECB par jebkuru būtisku uzraudzības procedūru,
-
pēc ECB lūguma padziļināti izvērtēt konkrētus procedūras aspektus,
-
nosūtīt ECB būtiska uzraudzības lēmuma projektu, par kuru ECB var paust savu nostāju;
b)
ECB un NKI sadarbība un informācijas apmaiņa VUM ietvaros par procedūrām attiecībā uz nozīmīgajām uzraudzītajām iestādēm un mazāk nozīmīgajām uzraudzītajām iestādēm, t. sk. par kopējām procedūrām, kas piemērojamas, kad kredītiestādei tiek izsniegta atļauja komercdarbības uzsākšanai vai šāda atļauja tiek anulēta, vai tiek izvērtēta būtiskas līdzdalības iegāde vai atsavināšana;
c)
ECB, NKI un NNI sadarbības procedūras attiecībā uz makroprudenciāliem uzdevumiem un instrumentiem VUM regulas 5. panta izpratnē;
d)
ECB, NKI un NNI ciešas sadarbības (VUM regulas 7. panta izpratnē) procedūras;
e)
ECB un NKI sadarbības procedūras attiecībā uz VUM regulas 10.-13. pantu, t. sk. dažiem uzraudzības pārskatu sniegšanas aspektiem;
f)
uzraudzītajai iestādei vai citai personai adresēta uzraudzības lēmuma pieņemšanas procedūras;
g)
valodu lietojuma kārtība ECB saziņā ar NKI, kā arī ECB saziņā ar VUM ietvaros uzraudzītajām iestādēm vai citām uzraudzītajām personām;
h)
procedūras attiecībā uz ECB un NKI pilnvarām VUM ietvaros uzlikt sodu saistībā ar VUM regulā ECB uzticētajiem uzdevumiem;
i)
pārejas noteikumi.
2. Šī regula neattiecas uz uzraudzības uzdevumiem, kas nav uzticēti ECB (VUM regulā) un kas tādējādi paliek nacionālo iestāžu kompetencē.
3. Šo regulu interpretē kopsakarā ar Lēmumu ECB/2004/2 (3) un Eiropas Centrālās bankas Uzraudzības valdes Reglamentu (4), īpaši attiecībā uz lēmumu pieņemšanu VUM ietvaros, t. sk. VUM regulas 26. panta 8. punktā minēto procedūru, kas piemērojama Uzraudzības valdes un ECB Padomes attiecībām ECB Padomes iebildumu neesamības gadījumā, kā arī citiem nozīmīgiem ECB tiesību aktiem, t. sk. Lēmumu ECB/2014/16 (5).
2. pants
Definīcijas
Ja vien citviet šajā regulā nav noteikts citādi, tajā lietotajiem terminiem ir VUM regulā definētā nozīme, bet papildus lietoti arī šādi termini:
1)
“atļauja” ir atļauja Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 575/2013 (6) 4. panta 1. punkta 42) apakšpunkta izpratnē;
2)
“filiāle” ir filiāle Regulas (ES) Nr. 575/2013 4. panta 1. punkta 17) apakšpunkta izpratnē;
3)
“kopējās procedūras” ir V daļā paredzētās procedūras attiecībā uz kredītiestādei izsniegtu atļauju veikt komercdarbību, šādas atļaujas anulēšanu un lēmumiem par būtisku līdzdalību;
4)
“euro zonas dalībvalsts” ir dalībvalsts, kuras valūta ir euro;
5)
“grupa” ir uzņēmumu (no kuriem vismaz viens ir kredītiestāde) grupa (t. sk. tās apakšgrupas), kas sastāv no mātesuzņēmuma un tā meitasuzņēmumiem, jeb uzņēmumi, kuru savstarpējās attiecības ir definētas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/34/ES (7) 22. pantā;
6)
“kopējā uzraudzības komanda” ir uzraudzības speciālistu komanda, kas ir atbildīga par nozīmīgās uzraudzītās iestādes vai nozīmīgās uzraudzītās grupas uzraudzību;
7)
“mazāk nozīmīgā uzraudzītā iestāde” ir gan a) mazāk nozīmīgā uzraudzītā iestāde euro zonas dalībvalstī, gan b) mazāk nozīmīgā uzraudzītā iestāde ārpus euro zonas esošā dalībvalstī, kas ir iesaistītā dalībvalsts;
8)
“mazāk nozīmīgā uzraudzītā iestāde euro zonas dalībvalstī” ir uzraudzītā iestāde, kas reģistrēta euro zonas dalībvalstī un kas nav nozīmīga VUM regulas 6. panta 4. punkta izpratnē;
9)
“nacionālā kompetentā iestāde” (NKI) ir nacionālā kompetentā iestāde VUM regulas 2. panta 2. punkta izpratnē. Šī definīcija neierobežo nacionālo normatīvo regulējumu, kurā konkrēti uzraudzības uzdevumi ir uzticēti nacionālajai centrālajai bankai (NCB), kurai nav NKI statusa. NCB šādus uzdevumus veic, ievērojot nacionālajos tiesību aktos un šajā regulā ietverto regulējumu. Atbilstoši tam šajā regulā lietota atsauce uz NKI attiecas arī uz NCB un nacionālajos tiesību aktos tai uzticētajiem uzdevumiem;
10)
“ciešas sadarbības NKI” ir NKI, ko saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2013/36/ES (8) norīko iesaistīta ciešas sadarbības dalībvalsts;
11)
“nacionālā norīkotā iestāde” (NNI) ir nacionālā norīkotā iestāde VUM regulas 2. panta 7. punkta izpratnē;
12)
“ciešas sadarbības NNI” ir jebkura ārpus euro zonas esoša NNI, ko iesaistītā ciešas sadarbības dalībvalsts norīko ar VUM regulas 5. pantu saistīto uzdevumu izpildes vajadzībām;
13)
“ārpus euro zonas esoša dalībvalsts” ir dalībvalsts, kuras valūta nav euro;
14)
“mātesuzņēmums” ir mātesuzņēmums Regulas (ES) Nr. 575/2013 4. panta 1. punkta 15) apakšpunkta izpratnē;
15)
“iesaistītā ciešas sadarbības dalībvalsts” ir ārpus euro zonas esoša dalībvalsts, kas saskaņā ar VUM regulas 7. pantu uzsāk ciešu sadarbību ar ECB;
16)
“nozīmīgā uzraudzītā iestāde” ir gan a) nozīmīgā uzraudzītā iestāde euro zonas dalībvalstī, gan b) nozīmīgā uzraudzītā iestāde ārpus euro zonas esošā dalībvalstī, kas ir iesaistītā dalībvalsts;
17)
“nozīmīgā uzraudzītā iestāde euro zonas dalībvalstī” ir uzraudzītā iestāde, kas reģistrēta euro zonas dalībvalstī un kam ir nozīmīgās uzraudzītās iestādes statuss saskaņā ar ECB lēmumu, balstoties uz VUM regulas 6. panta 4. punktu vai 6. panta 5. punkta b) apakšpunktu;
18)
“nozīmīgā uzraudzītā iestāde iesaistītā ārpus euro zonas esošā dalībvalstī” ir uzraudzītā iestāde, kas reģistrēta iesaistītā ārpus euro zonas esošā dalībvalstī un kam ir nozīmīgās uzraudzītās iestādes statuss saskaņā ar ECB lēmumu, balstoties uz VUM regulas 6. panta 4. punktu vai 6. panta 5. punkta b) apakšpunktu;
19)
“meitasuzņēmums” ir meitasuzņēmums Regulas (ES) Nr. 575/2013 4. panta 1. punkta 16) apakšpunkta izpratnē;
20)
“uzraudzītā iestāde” ir: a) kredītiestāde, kas reģistrēta iesaistītā dalībvalstī; vai b) finanšu pārvaldītājsabiedrība, kas reģistrēta iesaistītā dalībvalstī; vai c) jaukta finanšu pārvaldītājsabiedrība, kas reģistrēta iesaistītā dalībvalstī (ar nosacījumu, ka tā atbilst 21) punkta b) apakšpunktā minētajiem nosacījumiem); vai d) filiāle, ko iesaistītā dalībvalstī izveidojusi kredītiestāde, kas reģistrēta valstī, kura nav iesaistītā dalībvalsts.
Centrālo darījumu partneri (CDP) Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 648/2012 (9) 2. panta 1. punkta izpratnē, kas kvalificēts kā kredītiestāde Direktīvas 2013/36/ES izpratnē, saskaņā ar VUM regulu, šo regulu un citām piemērojamām Savienības tiesību normām uzskata par uzraudzīto iestādi, neierobežojot CDP uzraudzību, ko saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 648/2012 veic attiecīgā NKI;
21)
“uzraudzītā grupa” ir:
a)
grupa, kuras mātesuzņēmums ir kredītiestāde vai finanšu pārvaldītājsabiedrība, kuras galvenais birojs atrodas iesaistītā dalībvalstī; vai
b)
grupa, kuras mātesuzņēmums ir jaukta finanšu pārvaldītājsabiedrība, kuras galvenais birojs atrodas iesaistītā dalībvalstī, ja vien finanšu konglomerāta uzraudzības koordinators Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/87/EK (10) izpratnē ir iestāde, kas ir kompetenta veikt kredītiestāžu uzraudzību un kas ir arī koordinatore, veicot kredītiestāžu uzraudzības iestādes funkciju; vai
c)
uzraudzītās iestādes, kuru galvenais birojs atrodas vienā un tajā pašā iesaistītajā dalībvalstī, ja vien tās ir pastāvīgi radniecīgas “centrālajai iestādei, kura tās uzrauga” Regulas (ES) Nr. 575/2013 10. pantā izpratnē, kas reģistrēta tajā pašā iesaistītajā dalībvalstī;
22)
“nozīmīgā uzraudzītā grupa” ir uzraudzītā grupa, kurai nozīmīgās uzraudzītas grupas statuss piešķirts ar ECB lēmumu, pamatojoties uz VUM regulas 6. panta 4. punktu vai 6. panta 5. punkta b) apakšpunktu;
23)
“mazāk nozīmīgā uzraudzītā grupa” ir uzraudzītā grupa, kurai nav nozīmīgās uzraudzītas grupas statusa VUM regulas 6. panta 4. punkta izpratnē;
24)
“ECB uzraudzības procedūra” ir ECB darbības, kas vērstas uz ECB uzraudzības lēmuma sagatavošanu un pieņemšanu, t. sk. kopējās procedūras noteikšana un administratīvā naudas soda uzlikšana. Uz visām ECB uzraudzības procedūrām attiecas III daļā ietvertais regulējums. Ja vien X daļā nav noteikts citādi, III daļas regulējumu piemēro arī administratīvā naudas soda uzlikšanai;
25)
“NKI uzraudzības procedūra” ir NKI darbības, kas vērstas uz NKI uzraudzības lēmuma sagatavošanu un pieņemšanu, kas adresēts vienai vai vairākām uzraudzītām iestādēm (vai attiecīgi uzraudzītām grupām) vai vienai vai vairākām citām personām, t. sk. par administratīvā naudas soda uzlikšanu;
26)
“ECB uzraudzības lēmums” ir tiesību akts ECB lēmuma formā, ko ECB pieņem, veicot VUM regulā tai uzticētos uzdevumus un izmantojot tur paredzētās pilnvaras, un kas ir adresēts vienai vai vairākām uzraudzītām iestādēm (vai attiecīgi uzraudzītām grupām) vai vienai vai vairākām citām personām, bet nav vispārēji piemērojams tiesību akts;
27)
“trešā valsts” ir valsts, kas nav nedz dalībvalsts, nedz Eiropas Ekonomikas zona dalībvalsts;
28)
“darbdiena” ir diena, kas nav nedz sestdiena, nedz svētdiena, nedz ECB svētku diena saskaņā ar ECB piemērojamo kalendāru (11).
II DAĻA
VUM ORGANIZĀCIJA
1. SADAĻA
NOZĪMĪGO UN MAZĀK NOZĪMĪGO UZRAUDZĪTO IESTĀŽU UZRAUDZĪBAS STRUKTŪRAS
1.
NODAĻA
Nozīmīgo uzraudzīto iestāžu uzraudzība
3. pants
Kopējās uzraudzības komandas
1. Lai uzraudzītu ikvienu nozīmīgo uzraudzīto iestādi (vai attiecīgi nozīmīgo uzraudzīto grupu), tiek izveidota kopēja uzraudzības komanda. Kopējās uzraudzības komandas sastāvā ir ECB un NKI darbinieki, kas iecelti saskaņā ar 4. pantu un kuru darbu koordinē norīkots ECB darbinieks (tālāk tekstā - “KUK koordinators”) un viens vai vairāki NKI apakškoordinatori, kā noteikts 6. pantā.
2. Neierobežojot citu šīs regulas normu piemērošanu, kopējās uzraudzības komandas uzdevumos ietilpst arī:
a)
Direktīvas 2013/36/ES 97. pantā minētā uzraudzības pārbaudes un novērtēšanas procesa (UPNP) īstenošana attiecībā uz nozīmīgo uzraudzīto iestādi (vai attiecīgi nozīmīgo uzraudzīto grupu), kuras uzraudzību tā veic;
b)
dalība uzraudzības pārbaudes programmas iztrādē, kuru iesniedz Uzraudzības valdei (ņemot vērā UPNP), t. sk. Direktīvas 2013/36/ES 99. pantā minētais plāns par pārbaudēm uz vietas šādā nozīmīgajā uzraudzītajā iestādē (vai attiecīgi nozīmīgajā uzraudzītajā grupā);
c)
ECB apstiprinātās uzraudzības pārbaudes programmas un jebkura ECB uzraudzības lēmuma attiecībā uz nozīmīgo uzraudzīto iestādi (vai attiecīgi nozīmīgo uzraudzīto grupu), kuras uzraudzību tā veic, īstenošana;
d)
darbības koordinēšana ar XI daļā minēto komandu pārbaudēm uz vietas saskaņā ar plāna par pārbaudēm uz vietas īstenošanu;
e)
attiecīgos gadījumos - sadarbības ar NKI koordinēšana.
4. pants
Kopējās uzraudzības komandas izveide un sastāvs
1. ECB ir atbildīga par kopējās uzraudzības komandas izveidi un sastāvu. NKI darbinieku iecelšanu kopējā uzraudzības komandā saskaņā ar 2. punktu veic attiecīgās NKI.
2. Ievērojot VUM regulas 6. panta 8. punktā izklāstītos principus un neierobežojot tās 31. panta piemērošanu, NKI par kopējās uzraudzības komandas dalībnieku ieceļ vienu vai vairākus savus darbiniekus. NKI darbinieku var iecelt vairāku kopējās uzraudzības komandu sastāvā.
3. Neatkarīgi no 2. punkta noteikumiem un ja tas ir lietderīgi kopējās uzraudzības komandas sastāva izveidei, ECB var pieprasīt, lai NKI maina savu iecelto darbinieku izvēli.
4. Ja iesaistītā dalībvalstī uzraudzību īsteno vairākas NKI vai ja iesaistītās dalībvalsts tiesību aktos konkrēti uzraudzības uzdevumi ir uzticēti NCB (lai gan NCB nav NKI), attiecīgās iestādes koordinē savu dalību kopējās uzraudzības komandās.
5. ECB un NKI savstarpēji apspriežas un vienojas par NKI resursu izmantošanu attiecībā uz kopējām uzraudzības komandām.
5. pants
Iesaistīto dalībvalstu NCB darbinieku dalība
1. Arī iesaistītās dalībvalsts NCB, kas, nebūdama NKI, saskaņā ar nacionālajiem tiesību aktiem īsteno nozīmīgās uzraudzītās iestādes (vai attiecīgi nozīmīgās uzraudzītās grupas) prudenciālo uzraudzību, var iecelt vienu vai vairākus savus darbiniekus par kopējās uzraudzības komandas dalībniekiem.
2. NCB informē ECB par šādu iecelšanu un atbilstoši tam piemēro 4. pantu.
3. Ja kopējā uzraudzības komandā tiek iecelti iesaistītas dalībvalsts NCB darbinieki, kopējo uzraudzības komandu kontekstā atsauci uz NKI saprot arī kā atsauci uz šādu NCB.
6. pants
KUK koordinators un apakškoordinatori
1. KUK koordinators un viņu atbalstošie 2. punktā definētie apakškoordinatori nodrošina kopējās uzraudzības komandas darba koordinēšanu. Šajā nolūkā kopējās uzraudzības komandas dalībnieki ievēro KUK koordinatora norādījumus attiecībā uz viņu uzdevumiem kopējā uzraudzības komandā. Tas neskar viņu uzdevumus un pienākumus attiecīgajās NKI.
2. Ikviena NKI, kas par kopējās uzraudzības komandas dalībniekiem ieceļ vairākus savus darbiniekus, vienu no viņiem norīko par apakškoordinatoru (tālāk tekstā - “NKI apakškoordinators”). NKI apakškoordinators palīdz KUK koordinatoram organizēt un koordinēt uzdevumus kopējās uzraudzības komandas ietvaros, īpaši attiecībā uz darbiniekiem, kurus iecēlusi tā pati NKI, kas iecēlusi attiecīgo NKI apakškoordinatoru. NKI apakškoordinators var dot norādījumus kopējās uzraudzības komandas dalībniekiem, kurus iecēlusi tā pati NKI, ja vien tas nav pretrunā ar KUK koordinatora norādījumiem.
2.
NODAĻA
Mazāk nozīmīgo uzraudzīto iestāžu uzraudzība
7. pants
Citu valstu NKI darbinieku dalība NKI uzraudzības komandā
Neierobežojot VUM regulas 31. panta 1. punkta piemērošanu, ja ECB konstatē, ka attiecībā uz mazāk nozīmīgās uzraudzītās iestādes uzraudzību ir lietderīgi NKI uzraudzības komandā iesaistīt vienas vai vairāku citu NKI darbiniekus, ECB var lūgt attiecīgo NKI, lai tā iesaista šādu citu NKI darbiniekus.
2. SADAĻA
KONSOLIDĒTĀ UZRAUDZĪBA UN ECB UN NKI DALĪBA UZRAUDZĪBAS IESTĀŽU KOLĒĢIJĀS
8. pants
Konsolidētā uzraudzība
1. ECB veic konsolidētā mērogā nozīmīgo kredītiestāžu, finanšu pārvaldītājsabiedrību un jauktu finanšu pārvaldītājsabiedrību konsolidēto uzraudzību, kā tas noteikts Direktīvas 2013/36/ES 111. pantā, ja mātesuzņēmums ir mātesuzņēmums iesaistītajā dalībvalstī vai ES mātesuzņēmums, kas reģistrēts iesaistītajā dalībvalstī.
2. NKI veic konsolidētā mērogā mazāk nozīmīgo kredītiestāžu, finanšu pārvaldītājsabiedrību un jauktu finanšu pārvaldītājsabiedrību konsolidēto uzraudzību.
9. pants
ECB vadīta uzraudzības iestāžu kolēģija
1. Ja ECB ir konsolidētās uzraudzības iestāde, tā vada saskaņā ar Direktīvas 2013/36/ES 116. pantu izveidotās uzraudzības iestāžu kolēģijas darbu. Tādas iesaistītās dalībvalsts NKI, kurās reģistrēts mātesuzņēmums, meitasuzņēmumi vai nozīmīgās filiāles (ja tādas ir) Direktīvas 2013/36/ES 51. panta izpratnē, var piedalīties uzraudzības iestāžu kolēģijas darbā novērotāja statusā.
2. Ja nav izveidota Direktīvas 2013/36/ES 116. pantā paredzētā kolēģija un ja nozīmīgā uzraudzītā iestāde neiesaistītā dalībvalstī izveidojusi filiāles, kuras ir nozīmīgas Direktīvas 2013/36/ES 51. panta 1. punkta izpratnē, ECB uzraudzības iestāžu kolēģiju izveido kopā ar attiecīgās uzņēmējas dalībvalsts kompetentajām iestādēm.
10. pants
ECB un NKI dalība uzraudzības iestāžu kolēģijā
Ja konsolidētās uzraudzības iestāde neatrodas iesaistītā dalībvalstī, ECB un NKI piedalās uzraudzības iestāžu kolēģijā saskaņā ar piemērojamiem Savienības tiesību aktiem un šādiem noteikumiem:
a)
ja visas uzraudzītās iestādes iesaistītajās dalībvalstīs ir nozīmīgās uzraudzītās iestādes, ECB piedalās uzraudzības iestāžu kolēģijā dalībnieka statusā, savukārt NKI var piedalīties šādā kolēģijā novērotāja statusā;
b)
ja visas uzraudzītās iestādes iesaistītajās dalībvalstīs ir mazāk nozīmīgās uzraudzītās iestādes, NKI piedalās uzraudzības iestāžu kolēģijā dalībnieka statusā;
c)
ja iesaistīto dalībvalstu uzraudzīto iestāžu vidū ir gan mazāk nozīmīgās uzraudzītās iestādes, gan nozīmīgās uzraudzītās iestādes, ECB un NKI piedalās uzraudzības iestāžu kolēģijā dalībnieka statusā. To iesaistīto dalībvalstu NKI, kur reģistrētas nozīmīgās uzraudzītās iestādes, var piedalīties uzraudzības iestāžu kolēģijas darbā novērotāja statusā.
3. SADAĻA
PROCEDŪRAS ATTIECĪBĀ UZ BRĪVĪBU VEIKT UZŅĒMĒJDARBĪBU UN SNIEGT PAKALPOJUMUS
1.
NODAĻA
VUM procedūras attiecībā uz brīvību veikt uzņēmējdarbību un sniegt pakalpojumus
11. pants
Kredītiestāžu brīvība veikt uzņēmējdarbību VUM kontekstā
1. Nozīmīgā uzraudzītā iestāde, kas vēlas izveidot filiāli citas iesaistītās dalībvalsts teritorijā, informē par šādu nodomu tās iesaistītās dalībvalsts NKI, kurā atrodas nozīmīgās uzraudzītās iestādes galvenais birojs. Informāciju sniedz, ievērojot Direktīvas 2013/36/ES 35. panta 2. punktā izklāstītās prasības. NKI bez liekas kavēšanās informē ECB par šāda paziņojuma saņemšanu.
2. Mazāk nozīmīgā uzraudzītā iestāde, kas vēlas izveidot filiāli citas iesaistītās dalībvalsts teritorijā, informē savu NKI par savu nodomu, ievērojot Direktīvas 2013/36/ES 35. panta 2. punktā izklāstītās prasības.
3. Ja vien ECB 2 (divu) mēnešu laikā pēc paziņojuma saņemšanas nepieņem pretēju lēmumu, 1. punktā minētā filiāle var tikt izveidota un sākt darbību. ECB šo informāciju dara zināmu tās iesaistītās dalībvalsts NKI, kurā filiāle tiks izveidota.
4. Ja vien piederības dalībvalsts NKI 2 (divu) mēnešu laikā pēc paziņojuma saņemšanas nenolemj citādi, 2. punktā minētā filiāle var tikt izveidota un sākt darbību. NKI šo informāciju dara zināmu ECB un tās iesaistītās dalībvalsts NKI, kurā filiāle tiks izveidota.
5. Ja paredzētas pārmaiņas saskaņā ar 1. un 2. punktu sniegtajā informācijā, uzraudzītā iestāde vismaz vienu mēnesi pirms šādu pārmaiņu ieviešanas par tām rakstiski informē NKI, kas saņēmusi sākotnējo informāciju. Šī NKI informē tās dalībvalsts NKI, kurā filiāle ir izveidota.
12. pants
Kredītiestāžu pakalpojumu sniegšanas brīvības izmantošana VUM ietvaros
1. Jebkura nozīmīgā uzraudzītā iestāde, kas vēlas izmantot pakalpojumu sniegšanas brīvību, uzsākot darbību citas iesaistītās dalībvalsts teritorijā, par savu nolūku informē NKI iesaistītajā dalībvalstī, kurā nozīmīgajai uzraudzītajai iestādei ir tās galvenais birojs. Informācija jāsniedz saskaņā ar Direktīvas 2013/36/ES 39. panta 1. punktā izklāstītajām prasībām. NKI pēc šāda paziņojuma saņemšanas nekavējoties informē ECB. NKI par šo paziņojumu informē arī tās iesaistītās dalībvalsts NKI, kurā paredzēts sniegt šos pakalpojumus.
2. Jebkura mazāk nozīmīgā uzraudzītā iestāde, kas vēlas izmantot pakalpojumu sniegšanas brīvību, uzsākot darbību citas iesaistītās dalībvalsts teritorijā, informē attiecīgo NKI saskaņā ar Direktīvas 2013/36/ES 39. panta 1. punktā izklāstītajām prasībām. Šo informāciju dara zināmu ECB un tās iesaistītās dalībvalsts NKI, kurā paredzēts sniegt šos pakalpojumus.
2.
NODAĻA
Procedūras attiecībā uz tiesībām veikt uzņēmējdarbību un neiesaistīto dalībvalstu kredītiestāžu brīvību sniegt pakalpojumus VUM ietvaros
13. pants
Informēšana par neiesaistītā dalībvalstī reģistrētas kredītiestādes tiesību veikt uzņēmējdarbību izmantošanu VUM ietvaros
1. Ja neiesaistītas dalībvalsts kompetentā iestāde Direktīvas 2013/36/ES 35. panta 2. punktā minēto informāciju saskaņā ar tās 35. panta 3. punktā noteikto procedūru dara zināmu tās iesaistītas dalībvalsts NKI, kurā tiks izveidota filiāle, šāda NKI bez liekas kavēšanās informē ECB par informācijas saņemšanu.
2. Ja filiāle ir nozīmīga VUM regulas 6. pantā un šīs regulas IV daļā minēto kritēriju izpratnē, ECB vai, ja filiāle ir mazāk nozīmīga VUM regulas 6. pantā un šīs regulas IV daļā minēto kritēriju nozīmē, attiecīgā NKI divu mēnešu laikā pēc informācijas saņemšanas no neiesaistītās dalībvalsts kompetentās iestādes sagatavojas filiāles uzraudzībai saskaņā ar Direktīvas 2013/36/ES 40.-46. pantu un, ja nepieciešams, dara zināmus nosacījumus, kas filiālei jāievēro atbilstoši vispārējām sabiedrības interesēm, lai tā varētu veikt darbību uzņēmējā dalībvalstī.
3. NKI informē ECB par nacionālajos tiesību aktos paredzētajiem nosacījumiem, kas filiālei jāievēro atbilstoši vispārējām sabiedrības interesēm, lai tā varētu darboties attiecīgajā dalībvalstī.
4. Par pārmaiņām informācijā, ko saskaņā ar Direktīvas 2013/36/ES 35. panta 2. punkta b), c) vai d) apakšpunktu sniegusi kredītiestāde, kas vēlas izveidot filiāli, informē 1. punktā minēto NKI.
14. pants
Filiālēm nozīmīgā uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde
1. Ja filiāle ir nozīmīga VUM regulas 6. panta 4. punkta izpratnē, saskaņā ar tās 4. panta 2. punktu uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes pilnvaras izmanto ECB.
2. Ja filiāle ir mazāk nozīmīga VUM regulas 6. panta 4. punkta izpratnē, uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes pilnvaras izmanto tās iesaistītās dalībvalsts NKI, kurā filiāle ir reģistrēta.
15. pants
Informēšana par neiesaistītā dalībvalstī reģistrētas kredītiestādes pakalpojumu sniegšanas brīvības izmantošanu VUM ietvaros
Ja neiesaistītas dalībvalsts kompetentā iestāde sniedz Direktīvas 2013/36/ES 39. panta 2. punktā minēto informāciju, to adresē tās iesaistītās dalībvalsts NKI, kurā tiks izmantota pakalpojumu sniegšanas brīvība. NKI nekavējoši informē ECB par šādas informācijas saņemšanu.
16. pants
Pakalpojumu sniegšanas brīvībai nozīmīgā uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde
1. Saskaņā ar VUM regulas 4. panta 2. punktu un tās 4. panta 1. punktā noteiktās piemērošanas jomas ietvaros ECB veic uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes uzdevumus attiecībā uz kredītiestādēm, kas reģistrētas neiesaistītās dalībvalstīs, bet pakalpojumu sniegšanas brīvību izmanto iesaistītajās dalībvalstīs.
2. Ja pakalpojumu sniegšanas brīvība atbilst vispārējām sabiedrības interesēm, ja tiek ievēroti konkrēti iesaistītās dalībvalsts tiesību aktos paredzētie nosacījumi, NKI par šiem nosacījumiem informē ECB.
3.
NODAĻA
Procedūras attiecībā uz tiesībām veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvību neiesaistītā dalībvalstī
17. pants
Tiesības veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvības izmantošana neiesaistītā dalībvalstī
1. Nozīmīgā uzraudzītā iestāde, kas neiesaistītas dalībvalsts teritorijā vēlas izveidot filiāli vai izmantot pakalpojumu sniegšanas brīvību, saskaņā ar piemērojamām Savienības tiesību normām par savu nodomu informē attiecīgo NKI. NKI pēc šāda paziņojuma saņemšanas nekavējoties informē ECB. ECB izmanto piederības dalībvalsts kompetentās iestādes pilnvaras.
2. Mazāk nozīmīgā uzraudzītā iestāde, kas neiesaistītas dalībvalsts teritorijā vēlas izveidot filiāli vai izmantot pakalpojumu sniegšanas brīvību, saskaņā ar piemērojamiem Savienības tiesību aktiem par savu nodomu informē attiecīgo NKI. Attiecīgā NKI izmanto piederības dalībvalsts kompetentās iestādes pilnvaras.
4. SADAĻA
FINANŠU KONGLOMERĀTU PAPILDU UZRAUDZĪBA
18. pants
Koordinators
1. ECB veic finanšu konglomerāta (piemērojamo Savienības tiesību normu izpratnē) koordinatora uzdevumus attiecībā uz nozīmīgu uzraudzīto iestādi.
2. NKI veic finanšu konglomerāta (piemērojamo Savienības tiesību normu izpratnē) koordinatora uzdevumus attiecībā uz mazāk nozīmīgu uzraudzīto iestādi.
III DAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI PAR VUM DARBĪBU
1. SADAĻA
PRINCIPI UN PIENĀKUMI
19. pants
Regulējuma priekšmets
Šajā daļā ir izklāstīti a) vispārīgi noteikumi, kurus ECB un NKI ievēro VUM darbībā, un b) normas, kuras ECB piemēro, īstenojot ECB uzraudzības procedūru.
ECB un ciešas sadarbības NKI attiecībās piemērotie vispārīgie principi un normas izklāstīti IX daļā.
20. pants
Godprātīgas sadarbības pienākums
ECB un NKI ir pienākums godprātīgi sadarboties un apmainīties ar informāciju.
21. pants
Vispārīgs informācijas apmaiņas pienākums
1. Neierobežojot ECB pastāvīgās pilnvaras tieši saņemt vai tieši piekļūt uzraudzīto iestāžu sniegtai informācijai, NKI laikus un pilnīgi sniedz ECB precīzu informāciju, īpaši informāciju, kas ECB nepieciešama, lai veiktu VUM regulā tai uzticētos uzdevumus. Šāda informācija ietver arī ziņas, kas iegūtas NKI veiktajās pārbaudes darbībās (t. sk. pārbaudēs uz vietas).
2. Apstākļos, kad ECB informāciju iegūst tieši no VUM regulas 10. panta 1. punktā minētas juridiskās vai fiziskās personas, ECB šādu informāciju laikus un precīzi iesniedz attiecīgajai NKI. Šāda informācija ietver arī ziņas, kas NKI nepieciešamas, lai varētu sniegt atbalstu ECB.
3. Neierobežojot 2. punktu, ECB nodrošina NKI regulāru piekļuvi atjauninātai informācijai kas NKI vajadzīga, lai tās varētu veikt savus ar prudencialo uzraudzību saistītos uzdevumus.
22. pants
ECB tiesības dot norādījumus NKI (un NNI) izmantot pilnvaras un rīkoties, ja ECB veic uzraudzības uzdevumus, bet tai nav attiecīgu pilnvaru
1. Ciktāl tas nepieciešams, lai veiktu VUM regulā tai uzticētos uzdevumus, ECB var dot norādījumus NKI un/vai NNI, lai tā, ievērojot nacionālajos tiesību aktos paredzētos nosacījumus, saskaņā ar VUM regulas 9. pantu izmanto savas pilnvaras, ja vien VUM regulā šādas pilnvaras nav piešķirtas ECB.
2. NKI vai - attiecībā uz VUM regulas 5. pantu - NNI, vai abas bez liekas kavēšanās informē ECB par šādu pilnvaru izmantošanu.
23. pants
Valodu lietojums ECB un NKI saziņā
ECB un NKI apstiprina kārtību, kādā tās sazinās VUM ietvaros, t. sk. izmantojamo valodu vai valodas.
24. pants
Valodu lietojums ECB un juridisko vai fizisko personu, t. sk. uzraudzīto iestāžu, saziņā
1. Dokumentus, ko uzraudzītā iestāde vai jebkura cita juridiskā vai fiziskā persona, uz kuru individuāli attiecas ECB uzraudzības procedūras, nosūta ECB, var sagatavot jebkurā Savienības oficiālajā valodā pēc uzraudzītās iestādes vai personas izvēles.
2. ECB, uzraudzītās iestādes un jebkuras citas juridiskās vai fiziskās personas, uz kurām individuāli attiecas ECB uzraudzības procedūras, var piekrist rakstiskajā saziņā izmantot tikai vienu oficiālo Savienības valodu, t. sk. attiecībā uz ECB uzraudzības lēmumiem.
Šādas vienošanās par vienas valodas izmantošanu atsaukšana ietekmē vienīgi tādus ECB uzraudzības procedūras posmus, kuri vēl nav tikuši īstenoti.
Ja mutiska procesa dalībnieki lūdz nodrošināt iespēju paust savu viedokli Savienības oficiālajā valodā, kas nav ECB uzraudzības procedūras valoda, par šo prasību pietiekami ilgu laiku iepriekš informē ECB, lai tā var veikt vajadzīgos pasākumus
2. SADAĻA
VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI PAR TAISNĪGU LIETAS IZSKATĪŠANU ECB UZRAUDZĪBAS LĒMUMA PIEŅEMŠANĀ
1.
NODAĻA
ECB uzraudzības procedūras
25. pants
Vispārīgie principi
1. ECB uzraudzības procedūru, kas uzsākta saskaņā ar 4. pantu un VUM regulas III nodaļas 2. iedaļu, īsteno saskaņā ar VUM regulas 22. pantu un šīs sadaļas normām.
2. Šīs sadaļas normas nepiemēro procedūrām, kuras īsteno Administratīvā pārskatīšanas padome.
26. pants
Puses
1. ECB uzraudzības procedūras puses ir:
a)
pieteicējs;
b)
ECB uzraudzības lēmuma adresāts.
2. NKI nav uzskatāma par pusi.
27. pants
Puses pārstāvība
1. Pusi var pārstāvēt tās likumiskais pārstāvis vai citāds pārstāvis, kam izsniegta rakstiska pilnvara veikt jebkuras ar ECB uzraudzības procedūru saistītas darbības.
2. Pilnvaras atsaukums ir spēkā vienīgi tad, ja tas noformēts rakstiski un to saņēmusi ECB. ECB apliecina, ka ir saņēmusi šādu atsaukumu.
3. Ja puse attiecībā uz ECB uzraudzības procedūru iecēlusi pārstāvi, ECB šādā uzraudzības procedūrā sazinās vienīgi ar iecelto pārstāvi, ja vien konkrētos apstākļos nav nepieciešams sazināties tieši ar attiecīgo pusi. Pēdējā minētajā gadījumā ECB atbilstoši informē tās pārstāvi.
28. pants
Vispārīgi ECB un ECB uzraudzības procedūras pušu pienākumi
1. ECB uzraudzības procedūru var uzsākt pēc savas iniciatīvas vai pēc puses lūguma. Ievērojot 3. punkta noteikumus, ECB nosaka, kādi faktiskie apstākļi ir nozīmīgi tās galīgā lēmuma pieņemšanai ECB uzraudzības procedūrā, ko ECB uzsākusi pēc savas iniciatīvas.
2. ECB savā vērtējumā ņem vērā visus nozīmīgos faktiskos apstākļus.
3. Ievērojot Savienības tiesību normas, pusei ir pienākums piedalīties ECB uzraudzības procedūrā un sniegt atbalstu faktisko apstākļu konstatēšanā. ECB uzraudzības procedūrā, kas uzsākta pēc puses lūguma, ECB savu konstatāciju par faktiskajiem apstākļiem var ierobežot, lūdzot attiecīgo pusi sniegt nozīmīgu informāciju par faktiskajiem apstākļiem.
29. pants
Pierādījumi ECB uzraudzības procedūrā
1. Lai noskaidrotu lietas faktiskos apstākļus, ECB izmanto pierādījumu veidus, kādus tā, pienācīgi apsvērusi pieejamo informāciju, atzīst par piemērotiem.
2. Puses, ievērojot Savienības tiesību normas, palīdz ECB noskaidrot lietas faktiskos apstākļus. Ar nosacījumu, ka tiek ievēroti Savienības tiesību normās noteiktie ierobežojumi attiecībā uz soda piemērošanas procedūrām, puses patiesi dara zināmus tām zināmos faktiskos apstākļus.
3. ECB var noteikt termiņu, līdz kuram puse var iesniegt pierādījumus.
30. pants
Liecinieki un eksperti ECB uzraudzības procedūrā
1. Ja ECB to uzskata par nepieciešamu, tā var pieaicināt un uzklausīt lieciniekus un ekspertus.
2. Ja ECB piesaista ekspertu, tā līgumiski nosaka šāda eksperta uzdevumus un eksperta ziņojuma iesniegšanas termiņu.
3. ECB uzklausītam lieciniekam un ekspertam ir tiesības, pamatojoties uz savu iesniegumu, saņemt atlīdzību par ceļa un uzturēšanās izdevumiem. Lieciniekam ir tiesības saņemt arī atlīdzību par negūtiem ienākumiem, bet ekspertam - pielīgto maksu par pakalpojumiem (ja vien ir iesniegts attiecīgs attaisnojuma dokuments). Atlīdzību sniedz saskaņā ar normām, kuras Eiropas Savienības Tiesa piemēro liecinieku izdevumu atlīdzināšanai un ekspertu atalgošanai.
4. ECB var pieprasīt, lai VUM regulas 11. panta 1. punkta c) apakšpunktā minētās personas liecinieka statusā ierodas ECB birojā vai citviet iesaistītā dalībvalstī pēc ECB norādījuma. Ja VUM regulas 11. panta 1. punkta c) apakšpunktā minētā persona ir juridiskā persona, iepriekšējā teikumā minētais ierašanās pienākums attiecas uz to pārstāvošām fiziskajām personām.
31. pants
Tiesības tikt uzklausītam
1. Pirms ECB uzraudzības lēmuma pieņemšanas ECB nodrošina iespēju tā adresātam, kura tiesības šis lēmums nelabvēlīgi ietekmētu, sniegt ECB rakstiskus paskaidrojumus par ECB uzraudzības lēmumam nozīmīgiem faktiskajiem apstākļiem, iebildumiem un juridiskajiem pamatojumiem. Ja ECB to uzskata par atbilstošu, tā var dot pusēm iespēju sniegt mutvārdu paskaidrojumus par ECB uzraudzības lēmumam nozīmīgiem faktiskajiem apstākļiem, iebildumiem un juridiskajiem pamatojumiem. Informējot puses par iespēju sniegt savus paskaidrojumus, ECB izklāsta paredzētā ECB uzraudzības lēmuma satura būtību, kā arī būtiskos faktiskos apstākļus, iebildumus un juridiskos pamatojumus, uz kuriem ECB ir paredzējusi balstīt savu lēmumu. Šā panta normas neierobežo VUM regulas III nodaļas 1. iedaļas piemērošanu.
2. Ja ECB dod pusei iespēju sniegt mutiskus paskaidrojumus par ECB uzraudzības lēmumam nozīmīgiem faktiskajiem apstākļiem, iebildumiem un juridiskajiem pamatojumiem, tās neierašanās nav uzskatāma par pamatu šādas uzklausīšanas atlikšanai, ja vien šāda neierašanās nav attaisnota. Ja puses neierašanās ir attaisnota, ECB var atlikt uzklausīšanu vai dot pusei iespēju sniegt rakstiskus paskaidrojumus par ECB uzraudzības lēmumam nozīmīgiem faktiskajiem apstākļiem, iebildumiem un juridiskajiem pamatojumiem. ECB sagatavo tikšanās protokolu, un puses to paraksta; ECB katrai pusei izsniedz protokola kopiju.
3. ECB principā nodrošina ikvienai pusei iespēju sniegt rakstiskus paskaidrojumus divu nedēļu laikā pēc tam, kad tai ir darīti zināmi faktiskie apstākļi, iebildumi un juridiskie pamatojumi, uz kuriem ECB paredzējusi balstīt ECB uzraudzības lēmumu.
Pēc puses lūguma ECB šo termiņu var atbilstoši pagarināt.
Attiecīgos apstākļos ECB šo termiņu var saīsināt līdz trim darbdienām. Šo termiņu līdz trim darbdienām saīsina arī VUM regulas 14. un 15. pantā minētajos gadījumos.
4. Neatkarīgi no 3. punkta un ievērojot 5. punkta noteikumus, ja ECB uzskata, ka nepieciešams steidzami pieņemt lēmumu, lai novērstu ievērojamu kaitējumu finanšu sistēmai, ECB var pieņemt ECB uzraudzības lēmumu, kas adresēts pusei, kuras tiesības šis lēmums nelabvēlīgi ietekmētu, pirms lēmuma pieņemšanas nedodot pusei iespēju sniegt paskaidrojumus par ECB uzraudzības lēmumam nozīmīgiem faktiskajiem apstākļiem, iebildumiem un juridiskajiem pamatojumiem.
5. Ja saskaņā ar 4. punktu tiek pieņemts steidzams ECB uzraudzības lēmums, pēc tā pieņemšanas ECB bez liekas kavēšanās dod pusei iespēju sniegt rakstiskus paskaidrojumus par ECB uzraudzības lēmumam nozīmīgiem faktiskajiem apstākļiem, iebildumiem un juridiskajiem pamatojumiem. ECB principā nodrošina pusei iespēju sniegt rakstiskus paskaidrojumus divu nedēļu laikā pēc tam, kad tā saņēmusi ECB uzraudzības lēmumu. Pēc puses lūguma ECB šo termiņu var pagarināt, bet ne ilgāk kā līdz sešiem mēnešiem. ECB pārskata ECB uzraudzības lēmumu, ņemot vērā puses paskaidrojumus; ECB var to atstāt spēkā vai atcelt, vai grozīt, vai aizstāt ar jaunu ECB uzraudzības lēmumu.
6. Šā panta 4. un 5. punkts nav piemērojami VUM regulas 18. pantā un šīs regulas X daļā paredzētajām ECB uzraudzības procedūrām par naudas soda uzlikšanu.
32. pants
Piekļuve ECB uzraudzības procedūras lietas materiāliem
1. ECB uzraudzības procedūrās tiek pilnīgi ievērotas attiecīgo pušu tiesības uz aizstāvību. Šajā nolūkā pēc ECB uzraudzības procedūras uzsākšanas puse var piekļūt ECB lietas materiāliem ar nosacījumu, ka tiek ievērotas pārējo pušu (juridisko un fizisko personu) ar likumu aizsargātās intereses attiecībā uz komercnoslēpuma aizsardzību. Tiesības uz piekļuvi lietas materiāliem neattiecas uz konfidenciālu informāciju. NKI bez liekas kavēšanās pārsūta uz ECB jebkuru to saņemto lūgumu par piekļuvi ECB uzraudzības procedūras lietas materiāliem.
2. Lietas materiāli ietver visus ECB uzraudzības procedūras gaitā ECB saņemtos, sagatavotos vai apkopotos dokumentus neatkarīgi no informācijas nesēja veida.
3. Šā panta normas neliedz ECB un NKI izpaust un izmantot informāciju, kas nepieciešama pārkāpuma pierādīšanai.
4. ECB var noteikt, ka piekļuvi lietas materiāliem piešķir, pienācīgi ievērojot pušu tehniskās iespējas, vienā vai vairākos no šādiem veidiem:
a)
izmantojot CD-ROM vai jebkurus citus elektronisko datu nesējus, t. sk. tādus, kas kļūs pieejami nākotnē;
b)
kā pusēm pa pastu nosūtītu pieejamo lietas materiālu kopiju papīra dokumenta veidā;
c)
uzaicinot pusi iepazīties ar pieejamiem lietas materiāliem ECB biroja telpās.
5. Šā panta vajadzībām konfidenciāla informācija var ietvert ECB vai NKI iekšējos dokumentus un ECB un NKI saraksti vai saraksti NKI starpā.
2.
NODAĻA
ECB uzraudzības lēmumi
33. pants
ECB uzraudzības lēmuma pamatojums
1. Ievērojot 2. punkta noteikumus, ECB uzraudzības lēmumā iekļauj tā pieņemšanas pamatojumu.
2. Pamatojumā norāda ECB uzraudzības lēmumam pieņemšanas pamatā esošos faktiskos apstākļus un juridiskos argumentus.
3. Ievērojot 31. panta 4. punkta noteikumus, ECB savu uzraudzības lēmumu balsta vienīgi uz faktiskajiem apstākļiem un iebildumiem, par kuriem pusei ir bijusi iespēja paust savu viedokli.
34. pants
Lēmuma piemērošanas atlikšana
Neierobežojot LESD 278. pantu un VUM regulas 24. panta 8. punktu, ECB var lemt par ECB uzraudzības lēmuma piemērošanas atlikšanu a) ar attiecīgu norādi ECB uzraudzības lēmumā vai b) gadījumos, kuros nav iesniegts pieprasījums par lēmuma izskatīšanu Administratīvajā pārskatīšanas padomē, pēc ECB uzraudzības lēmuma adresāta lūguma.
35. pants
ECB uzraudzības lēmuma paziņošana
1. ECB var informēt pusi par pieņemto ECB uzraudzības lēmumu a) mutiski, b) veicot uzraudzības lēmuma kopijas fizisku piegādi, c) kā ierakstītu pasta sūtījumu ar saņemšanas apliecinājumu, d) ar kurjerpastu, e) pa faksu vai f) elektroniski, kā noteikts 10. punktā.
2. Ja pārstāvis ir pilnvarots rakstiski, par ECB uzraudzības lēmumu var informēt viņu. Šādos gadījumos ECB nav pienākuma par ECB uzraudzības lēmumu informēt arī šāda pārstāvja pārstāvēto uzraudzīto iestādi.
3. Ja ECB pusi par ECB uzraudzības lēmumu informē mutiski, uzskata, ka adresāts ir informēts par lēmumu, kad ECB darbinieks ir informējis a) attiecīgo fizisko personu vai b) juridiskās personas gadījumā - tās pārstāvi, kas ir pilnvarots saņemt ECB uzraudzības lēmumu. Šādā gadījumā pēc šāda mutiska paziņojuma adresātam bez liekas kavēšanās izsniedz ECB uzraudzības lēmuma rakstisku kopiju.
4. Ja ECB pusi par ECB uzraudzības lēmumu informē ierakstīta pasta sūtījuma veidā (ar saņemšanas apliecinājumu), uzskata, ka adresāts ir informēts par ECB uzraudzības lēmumu 10. dienā pēc tam, kad vēstule ir nodota pasta pakalpojumu sniedzējam, ja vien saņemšanas apliecinājumā nav norādīts cits vēstules saņemšanas datums.
5. Ja ECB pusei par ECB uzraudzības lēmumu paziņo, izmantojot kurjerpastu, uzskata, ka adresāts ir informēts par ECB uzraudzības lēmumu 10. dienā pēc tam, kad vēstule ir nodota kurjerpasta pakalpojumu sniedzējam, ja vien kurjerpasta pieņemšanas dokumentā nav norādīts cits vēstules saņemšanas datums.
6. 4. un 5. punkta vajadzībām ECB uzraudzības lēmumu nosūta uz derīgu adresi. Derīga adrese ir:
a)
ja ECB uzraudzības procedūra uzsākta, pamatojoties uz ECB uzraudzības lēmuma adresāta lūgumu vai pieteikumu, - adrese, ko adresāts norādījis attiecīgi savā lūgumā vai pieteikumā;
b)
uzraudzītās iestādes gadījumā - galvenā biroja jaunākā adrese, ko uzraudzītā iestāde darījusi zināmu ECB;
c)
fiziskās personas gadījumā - tās jaunākā adrese, kas darīta zināma ECB, bet, ja ECB neviena adrese nav zināma un ja fiziskā persona ir uzraudzītās iestādes darbinieks, vadītājs vai akcionārs, b) apakšpunktā minētā uzraudzītās iestādes biroja adrese.
7. Pēc ECB pieprasījuma ECB uzraudzības procedūras puse dara zināmu derīgu adresi.
8. Ja persona ir reģistrēta vai tās dzīvesvieta atrodas valstī, kas nav dalībvalsts, ECB var pieprasīt, lai puse atbilstošā termiņā dara zināmu personu, kas ir dalībvalsts rezidents (vai dalībvalstī izmanto telpas komercdarbībai) un ko tā pilnvarojusi saņemt ECB uzraudzības lēmumu. Ja arī pēc ECB pieprasījuma tā netiek informēta par šādu pilnvarotu saņēmēju vai attiecīgi līdz informēšanai par šādu pilnvarotu saņēmēju jebkāda saziņa var notikt saskaņā ar 3.-5. un 9. punktu, izmantojot ECB zināmo puses adresi.
9. Ja ECB uzraudzības lēmuma adresāts ir informējis ECB par savu faksa numuru, ECB to var izmantot, lai informētu par ECB uzraudzības lēmumu. Ir uzskatāms, ka ECB uzraudzības lēmums ir nosūtīts adresātam, ja ECB ir saņēmusi faksa nosūtīšanas apstiprinājumu.
10. ECB nosaka kritērijus, saskaņā ar kuriem ECB uzraudzības lēmums var tikt nosūtīts ar elektroniskajiem vai citiem līdzīgiem sakaru līdzekļiem.
3. SADAĻA
ZIŅOŠANA PAR PĀRKĀPUMIEM
36. pants
Ziņošana par pārkāpumiem
Jebkura persona, rīkojoties godprātīgi, var ziņot tieši ECB, ja šai personai ir pietiekams pamats uzskatīt, ka no tās ziņojuma iespējams konstatēt, ka kredītiestāde, finanšu pārvaldītājsabiedrība, jaukta finanšu pārvaldītājsabiedrība vai kompetentā iestāde (t. sk. pati ECB) ir pārkāpusi VUM regulas 4. panta 3. punktā minētos tiesību aktus.
37. pants
Ziņojumā par pārkāpumu minēto datu aizsardzība
1. Ja persona, rīkojoties godprātīgi, ziņo par to, ka uzraudzītā iestāde vai kompetentā iestāde, iespējams, ir pārkāpusi VUM regulas 4. panta 3. punktā minētos tiesību aktus, šāds ziņojums ir uzskatāms par aizsargātu informāciju.
2. Personas datus attiecībā uz personu, kas sniedz aizsargātu informāciju, un personu, kas, iespējams, ir atbildīga par pārkāpumu, aizsargā saskaņā ar Savienībā piemērojamo personas datu aizsardzības tiesisko regulējumu.
3. ECB neizpauž aizsargāto informāciju sniegušās personas identitāti, ja vien iepriekš nav saņemta attiecīga šīs personas tieši formulēta atļauja; šo normu nepiemēro gadījumos, kad tiesa uzdod izpaust šīs ziņas papildu izmeklēšanas vai vēlākas tiesvedības vajadzībām.
38. pants
Ziņojumu sekojumpārbaudes procedūra
1. ECB izvērtē visus ziņojumus attiecībā uz nozīmīgo uzraudzīto iestādi. Attiecībā uz mazāk nozīmīgo uzraudzīto iestādi tā izvērtē ziņojumus par ECB regulas vai lēmuma pārkāpumu. Ja šādu ziņojumu saņem NKI, tā to pārsūta ECB, neizpaužot ziņotājas personas identitāti, ja vien šī persona nav devusi attiecīgu tieši formulētu atļauju.
2. Neierobežojot 1. punkta piemērošanu, ECB ziņojumu par mazāk nozīmīgo uzraudzīto iestādi pārsūta attiecīgajai NKI, neizpaužot ziņotājas personas identitāti, ja vien šī persona nav devusi attiecīgu tieši formulētu atļauju.
3. ECB un NKI apmainās ar informāciju, lai a) konstatētu, vai šāds ziņojums ir nosūtīts gan ECB, gan attiecīgajai NKI, un lai koordinētu turpmāko rīcību, un b) iepazītos ar ziņojuma, kas pārsūtīts uz NKI, sekojumpārbaudes rezultātiem.
4. ECB, nosakot saņemto ziņojumu izvērtēšanas kārtību un veicamās darbības, izmanto atbilstošu rīcības brīvību.
5. Ja tiek apgalvots, ka uzraudzītā iestāde pārkāpusi tiesību normas, tā ECB sniedz jebkādu informāciju un dokumentus, lai ECB varētu izvērtēt saņemtās ziņas par pārkāpumu.
6. Gadījumā, ja kompetentā iestāde (kas nav ECB) pārkāpusi tiesību normas, ECB lūdz to sniegt paskaidrojumus par ziņojumā paustajām ziņām.
7. ECB VUM regulas 20. panta 2. punktā minētajā gada pārskatā saīsinātā un apkopotā veidā informē par saņemtajiem ziņojumiem, neminot konkrētās uzraudzītās iestādes vai personas.
IV DAĻA
UZRAUDZĪTĀS IESTĀDES NOZĪMĪGUMA KONSTATĒŠANA
1. SADAĻA
VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI PAR KLASIFICĒŠANU ATBILSTOŠI NOZĪMĪGUMAM
39. pants
Atsevišķas nozīmīgās uzraudzītās iestādes klasifikācija
1. Ievērojot 43.-49. pantu, ECB uzraudzīto iestādi atzīst par nozīmīgu tai adresētā argumentētā ECB lēmumā.
2. Uzraudzītā iestāde zaudē nozīmīgās uzraudzītās iestādes statusu, ja ECB tai adresētā argumentētā lēmumā nosaka, ka tā turpmāk uzskatāma par mazāk nozīmīgu uzraudzīto iestādi vai vairs nav uzskatāma par uzraudzīto iestādi.
3. Uzraudzīto iestādi var klasificēt kā nozīmīgu, pamatojoties uz vienu vai vairākiem šādiem kritērijiem:
a)
lielums, ko konstatē saskaņā ar 50.-55. pantu (tālāk tekstā - “lieluma kritērijs”);
b)
svarīgums Savienības vai iesaistītās dalībvalsts tautsaimniecībai, ko konstatē saskaņā ar 56.-58. pantu (tālāk tekstā - “ekonomiskā svarīguma kritērijs”);
c)
pārrobežu darbības nozīmīgums, ko konstatē saskaņā ar 59. un 60. pantu (tālāk tekstā - “pārrobežu darbības kritērijs”);
d)
ir pieprasīta vai saņemta tieša publiskā sektora finansiālā palīdzība no Eiropas Stabilitātes mehānisma (ESM), ko konstatē saskaņā ar 61.-64. pantu (tālāk tekstā - “tiešas publiskās finanšu palīdzības kritērijs”);
e)
uzraudzītā iestāde ir viena no trim iesaistītās dalībvalsts nozīmīgākajām kredītiestādēm, ko konstatē saskaņā ar 65. un 66. pantu.
4. ECB veic nozīmīgo uzraudzīto iestāžu tiešu uzraudzību, ja vien konkrētie apstākļi neattaisno to, ka uzraudzību saskaņā ar šīs daļas 9. sadaļu veic attiecīgā NKI.
5. Pamatojoties uz saskaņā ar VUM regulas 6. panta 5. punkta b) apakšpunktu pieņemtu ECB lēmumu, ECB veic arī mazāk nozīmīgās uzraudzītās iestādes vai mazāk nozīmīgās uzraudzītās grupas tiešu uzraudzību, tieši izmantojot VUM regulas 6. panta 4. punktā minētās attiecīgās pilnvaras. VUM vajadzībām šādu mazāk nozīmīgo uzraudzīto iestādi vai mazāk nozīmīgo uzraudzīto grupu klasificē kā nozīmīgu.
6. Pirms šajā pantā minētā ECB lēmuma pieņemšanas ECB konsultējas ar attiecīgo NKI. Par katru šajā pantā minēto ECB lēmumu tiek informēta arī attiecīgā NKI.
40. pants
Grupā ietilpstošas nozīmīgās uzraudzītās iestādes klasifikācija
1. Ja viena vai vairākas uzraudzītās iestādes ietilpst uzraudzītā grupā, kritērijus, pēc kuriem konstatē nozīmīgumu, saskaņā ar IV daļas 3.-7. sadaļā izklāstītajiem noteikumiem piemēro augstākajā konsolidācijas līmenī (iesaistīto dalībvalstu ietvaros).
2. Ikviena uzraudzītā iestāde, kas ietilpst uzraudzītā grupā, par nozīmīgu ir uzskatāma šādos apstākļos:
a)
ja uzraudzītā grupa tās augstākajā konsolidācijas līmenī (iesaistīto dalībvalstu ietvaros) atbilst lieluma kritērijam, ekonomiskā svarīguma kritērijam vai pārrobežu darbības kritērijam; vai
b)
ja viena no uzraudzītajām iestādēm, kas ietilpst uzraudzītā grupā, atbilst tiešas publiskās finanšu palīdzības kritērijam; vai
c)
ja viena no uzraudzītajām iestādēm, kas ietilpst uzraudzītā grupā, atbilst triju nozīmīgāko kredītiestāžu kritērijam.
3. Ja tiek konstatēts, ka uzraudzītā grupa ir nozīmīga (vai ka tā vairs nav nozīmīga), ECB saskaņā ar 39. pantā izklāstītajiem kritērijiem un procedūrām pieņem ECB lēmumu par uzraudzītās iestādes klasifikāciju kā nozīmīgu (vai attiecīgi par nozīmīgās uzraudzītās iestādes statusa atcelšanu) un nosaka ECB tiešās uzraudzības sākuma un beigu datumu attiecībā uz ikvienu attiecīgajā uzraudzītajā grupā ietilpstošu uzraudzīto iestādi.
41. pants
Īpaši noteikumi par neiesaistītās dalībvalstīs reģistrētu kredītiestāžu filiālēm
1. Visas filiāles, kuras neiesaistītā dalībvalstī reģistrēta kredītiestāde izveidojusi vienā un tajā pašā iesaistītajā dalībvalstī, šīs regulas vajadzībām uzskata par vienu vienotu uzraudzīto iestādi.
2. Filiāles, kuras neiesaistītā dalībvalstī reģistrēta kredītiestāde izveidojusi dažādās iesaistītajās dalībvalstīs, šīs regulas vajadzībām uzskata par atsevišķām uzraudzītajām iestādēm.
3. Neierobežojot 1. punktu, lai konstatētu atbilstību VUM regulas 6. panta 4. punktā minētajiem kritērijiem, ikvienu neiesaistītā dalībvalstī reģistrētas kredītiestādes filiāli vērtē kā atsevišķu uzraudzīto iestādi (nošķirti no šīs kredītiestādes meitasuzņēmumiem).
42. pants
Īpaši noteikumi par neiesaistītās dalībvalstīs vai trešās valstīs reģistrētu kredītiestāžu meitasuzņēmumiem
1. Lai konstatētu atbilstību jebkuram VUM regulas 6. panta 4. punktā minētajam kritērijam, kredītiestādes, kuras galvenais birojs atrodas neiesaistītā dalībvalstī vai trešā valstī, meitasuzņēmumus, kas reģistrēti vienā vai vairākās iesaistītās dalībvalstīs, vērtē nošķirti no šīs kredītiestādes filiālēm.
2. Lai konstatētu atbilstību jebkuram VUM regulas 6. panta 4. punktā minētajam kritērijam, atsevišķi vērtē meitasuzņēmumus, kas:
a)
reģistrēti iesaistītā dalībvalstī;
b)
ietilpst grupā, kuras mātesuzņēmuma galvenais birojs atrodas neiesaistītā dalībvalstī vai trešā valstī; un
c)
neietilpst uzraudzītā grupā iesaistīto dalībvalstu ietvaros.
2. SADAĻA
NOZĪMĪGĀS UZRAUDZĪTĀS IESTĀDES KLASIFIKĀCIJAS PROCEDŪRAS
1.
NODAĻA
Nozīmīgās uzraudzītās iestādes klasifikācija
43. pants
Uzraudzītās iestādes statusa pārbaude
1. Ja vien citur šajā regulā nav noteikts citādi, ECB vismaz reizi gadā pārbauda, vai nozīmīgā uzraudzītā iestāde vai nozīmīgā uzraudzītā grupa joprojām atbilst jebkuram VUM regulas 6. panta 4. punktā minētajam kritērijam.
2. Ja vien citur šajā regulā nav noteikts citādi, ikviena NKI vismaz reizi gadā pārbauda, vai mazāk nozīmīgā uzraudzītā iestāde vai mazāk nozīmīgā uzraudzītā grupa atbilst kādam no VUM regulas 6. panta 4. punktā minētajiem kritērijiem. Mazāk nozīmīgās uzraudzītās grupas gadījumā pārbaudi veic tās iesaistītās dalībvalsts NKI, kurā reģistrēts mātesuzņēmums (augstākajā konsolidācijas līmenī iesaistīto dalībvalstu ietvaros).
3. ECB jebkurā laikā pēc attiecīgas informācijas saņemšanas, jo īpaši 52. pantā norādītajos gadījumos, var pārbaudīt: a) vai uzraudzītā iestāde atbilst kādam no VUM regulas 6. panta 4. punktā minētajiem kritērijiem un b) vai nozīmīgā uzraudzītā iestāde vairs neatbilst nevienam no šiem kritērijiem.
4. Ja saskaņā ar NKI vērtējumu mazāk nozīmīgā uzraudzītā iestāde vai mazāk nozīmīgā uzraudzītā grupa atbilst kādam no VUM regulas 6. panta 4. punktā minētajiem kritērijiem, attiecīgā NKI bez liekas kavēšanās par to informē ECB.
5. Pēc ECB vai attiecīgās NKI lūguma abas iestādes sadarbojas, lai konstatētu, vai uzraudzītā iestāde vai uzraudzītā grupa atbilst kādam no VUM regulas 6. panta 4. punktā minētajiem kritērijiem.
6. Ja ECB nolemj, ka tā a) uzņemas uzraudzītās iestādes vai uzraudzītās grupas tiešu uzraudzību vai b) izbeidz uzraudzītās iestādes vai uzraudzītās grupas tiešu uzraudzību, ECB un attiecīgā NKI sadarbojas, lai nodrošinātu, ka uzraudzības kompetence tiek nodota līdzsvaroti. Konkrēti, ja ECB uzņemas uzraudzītās iestādes tiešu uzraudzību, attiecīgā NKI sagatavo ziņojumu par uzraudzītās iestādes uzraudzības vēsturi un riska profilu, savukārt ECB šādu ziņojumu sagatavo tad, ja attiecīgā NKI kļūst kompetenta uzraudzīt attiecīgo iestādi.
7. ECB, lai konstatētu, vai uzraudzītā iestāde vai uzraudzītā grupa ir nozīmīga, pamatojas uz VUM regulas 6. panta 4. punktā minētajiem kritērijiem, kas to izklāsta secībā ir: a) lielums; b) svarīgums Savienības vai iesaistītās dalībvalsts tautsaimniecībai; c) pārrobežu darbības nozīmīgums; d) pieprasīta vai saņemta tieša ESM publiskā finanšu palīdzība; e) tā ir viena no trim nozīmīgākajām iesaistītās dalībvalsts kredītiestādēm.
44. pants
Uzraudzītās iestādes nozīmīguma konstatēšanas procedūra
1. Pieņemot lēmumus par uzraudzīto iestāžu vai uzraudzīto grupu klasifikāciju par nozīmīgu saskaņā ar šo sadaļu, ja vien nav noteikt pretējais, ECB piemēro šīs regulas III daļas 2. sadaļas procedūras noteikumus.
2. ECB 45. pantā minētajā termiņā par ECB lēmumu par uzraudzītās iestādes vai uzraudzītās grupas klasifikāciju kā nozīmīgu rakstiski informē ikvienu attiecīgo uzraudzīto iestādi un attiecīgo NKI. Par uzraudzītajām iestādēm, kas ir nozīmīgas uzraudzītās grupas daļa ECB lēmumu ECB paziņo uzraudzītajai iestādei augstākajā konsolidācijas līmenī iesaistīto dalībvalstu ietvaros un nodrošina, ka visas nozīmīgā uzraudzītā grupā esošās uzraudzītās iestādes tiek par to pienācīgi informētas.
3. Attiecībā uz uzraudzīto iestādi, ko ECB neinformē saskaņā ar 1. punktu, 49. panta 2. punktā minētais saraksts uzskatāms par informēšanu, ka tā klasificēta kā mazāk nozīmīga.
4. ECB ikvienai attiecīgajai uzraudzītajai iestādei dod iespēju pirms 1. punktā minētā ECB lēmuma pieņemšanas sniegt rakstiskus paskaidrojumus.
5. Turklāt ECB, ievērojot 39. panta 6. punktu, attiecīgajai NKI dod iespēju sniegt rakstiskus apsvērumus un paskaidrojumus, kurus ECB pienācīgi ņem vērā.
6. Uzraudzīto iestādi vai uzraudzīto grupu klasificē kā nozīmīgo uzraudzīto iestādi vai nozīmīgo uzraudzīto grupu ar dienu, kad tai darīts zināms ECB lēmums par tās nozīmīguma statusu.
2.
NODAĻA
ECB tiešās uzraudzības sākums un noslēgums
45. pants
ECB tiešās uzraudzības uzsākšana
1. ECB lēmumā norāda konkrētu datumu, kurā tā uzņemas uzraudzītās iestādes vai uzraudzītās grupas, kas klasificēta kā nozīmīga, tiešu uzraudzību. ECB par to var lemt 44. panta 2. punktā minētā lēmuma ietvaros. Ievērojot 2. punktu, ECB šo savu lēmumu ikvienai attiecīgajai uzraudzītajai iestādei dara zināmu vismaz vienu mēnesi pirms dienas, kad tā uzņemas tiešo uzraudzību.
2. Ja ECB uzņemas uzraudzītās iestādes vai uzraudzītās grupas tiešu uzraudzību, pamatojoties uz to, ka ir pieprasīta vai saņemta tieša ESM publiskā finanšu palīdzība, ECB vismaz vienu nedēļu pirms dienas, kad tā uzņemas tiešo uzraudzību, informē ikvienu attiecīgo uzraudzīto iestādi par 1. punktā minēto ECB lēmumu.
3. ECB ikvienai attiecīgajai NKI nosūta 1. punktā minētā ECB lēmuma kopiju.
4. ECB uzņemas uzraudzītās iestādes vai uzraudzītās grupas tiešu uzraudzību vēlākais 12 mēnešus pēc dienas, kad ECB savu lēmumu saskaņā ar 44. panta 2. punktu paziņo šai uzraudzītajai iestādei vai uzraudzītajai grupai.
5. Šā panta vajadzībām uzraudzītās grupas gadījumā ECB savu lēmumu paziņo uzraudzītajai iestādei augstākajā konsolidācijas līmenī iesaistīto dalībvalstu ietvaros un nodrošina, ka visas nozīmīgā uzraudzītā grupā esošās uzraudzītās iestādes tiek pienācīgi informētas par attiecīgo termiņu.
46. pants
ECB tiešās uzraudzības noslēgšana
1. Ja ECB nolemj, ka uzraudzītās iestādes vai uzraudzītās grupas ECB tiešā uzraudzība tiek noslēgta, ECB pieņem ECB lēmumu, kas adresēts ikvienai attiecīgajai uzraudzītajai iestādei, norādot konkrētu tiešās uzraudzības beigu datumu un tās noslēgšanas iemeslus. ECB šādu lēmumu pieņem vismaz vienu mēnesi pirms ECB tiešās uzraudzības beigu datuma. ECB šā sava lēmuma kopiju nosūta arī ikvienai attiecīgajai NKI. Attiecīgi piemēro 45. panta 5. punktu.
2. Pirms ECB lēmuma saskaņā ar 1. punktu pieņemšanas ECB katrai attiecīgajai uzraudzītajai iestādei dod iespēju iesniegt rakstiskus paskaidrojumus.
3. Jebkuru ECB lēmumu, kurā konkrēti norādīts uzraudzītās iestādes ECB tiešās uzraudzības beigu datums, var pieņemt vienlaikus ar lēmumu, kurā ECB šo uzraudzīto iestādi klasificē kā mazāk nozīmīgu.
47. pants
ECB tiešās uzraudzības noslēgšanas pamatojums
1. Ja uzraudzītā iestāde klasificēta kā nozīmīga, pamatojoties uz tās a) lielumu, b) svarīgumu Savienības vai iesaistītās dalībvalsts tautsaimniecībai vai c) pārrobežu darbības nozīmīgumu, vai tāpēc, ka tā ietilpst uzraudzītā grupā, kas atbilst vismaz vienam no šiem kritērijiem, taču ja trīs kalendāros gadus pēc kārtas ne uzraudzītā iestāde pati, ne uzraudzītā grupa, kurā tā ietilpst, neatbilst nevienam no minētajiem VUM regulas 6. panta 4. punkta kritērijiem, ECB pieņem ECB lēmumu, ar ko tā atceļ nozīmīgās uzraudzītās iestādes statusu un noslēdz šīs uzraudzītās iestādes tiešo uzraudzību.
2. Ja uzraudzītā iestāde klasificēta kā nozīmīga, pamatojoties uz to, ka pieprasīta tieša publiskā ESM finanšu palīdzība attiecībā uz a) uzraudzīto iestādi, b) uzraudzīto grupu, kurā tā ietilpst, vai c) jebkuru citu uzraudzīto iestādi, kas ietilpst šajā grupā (taču tā nav nozīmīga citu kritēriju nozīmē), un ja šāda tiešā publiskā finanšu palīdzība ir atteikta, daļēji atmaksāta vai tiek izbeigta, ECB pieņem ECB lēmumu, ar ko atceļ nozīmīgās uzraudzītās iestādes statusu un noslēdz tiešo uzraudzību pār šo uzraudzīto iestādi. Ja tiešā publiskā finanšu palīdzība tiek atmaksāta vai izbeigta, šādu lēmumu var pieņemt vienīgi trīs kalendāros gadus pēc tiešās publiskās finanšu palīdzības pilnīgas atmaksas vai izbeigšanas.
3. Ja uzraudzītā iestāde klasificēta kā nozīmīga, pamatojoties uz to, ka tā ir viena no trim nozīmīgākajām iesaistītās dalībvalsts kredītiestādēm, kas konstatēts saskaņā ar 65. un 66. pantu, vai tā ietilpst šādas kredītiestādes uzraudzītā grupā (bet nav nozīmīga citu kritēriju nozīmē), un ja attiecīgā uzraudzītā iestāde trīs kalendāros gadus pēc kārtas vairs nav bijusi viena no trim nozīmīgākajām iesaistītās dalībvalsts kredītiestādēm, ECB pieņem ECB lēmumu, ar ko atceļ nozīmīgās uzraudzītās iestādes statusu un noslēdz šīs uzraudzītās iestādes tiešo uzraudzību.
4. Ja, pamatojoties uz ECB lēmumu, kas pieņemts saskaņā ar VUM regulas 6. panta 5. punkta b) apakšpunktu, ECB veic tiešu uzraudzību pār uzraudzīto iestādi (kas nav nozīmīga citu kritēriju nozīmē) un ja pēc ECB pamatota ieskata konsekventas augstu uzraudzības standartu piemērošanas nodrošināšanai šāda tiešā uzraudzība vairs nav nepieciešama, ECB pieņem ECB lēmumu, ar ko noslēdz ECB veikto tiešo uzraudzību.
48. pants
Nenoslēgtas procedūras
1. Ja paredzēta uzraudzības kompetences maiņa (no ECB uz NKI vai otrādi), iestāde, kuras kompetenci paredzēts izbeigt (tālāk tekstā - “iestāde, kuras kompetence beidzas”) informē iestādi, kas pārņem šo kompetenci (tālāk tekstā - “iestāde, kas uzņemas uzraudzību”), par jebkuru formāli uzsāktu uzraudzības procedūru, kurai nepieciešams lēmums. Iestāde, kuras kompetence beidzas, šo informāciju sniedz, tiklīdz tai kļuvis zināms par paredzēto kompetences maiņu. Iestāde, kuras kompetence beidzas, šo informāciju pastāvīgi atjaunina (parasti reizi mēnesī), iekļaujot jaunu informāciju par uzraudzības procedūrām. Iestāde, kas uzņemas uzraudzību, var atļaut, ka informācija tiek sniegta retāk (ja tam ir pienācīgs attaisnojums). 48. un 49. panta vajadzībām uzraudzības procedūra ir ECB uzraudzības procedūra vai NKI uzraudzības procedūra.
Ja pirms uzraudzības kompetences maiņas formāli tiek uzsākta jauna uzraudzības procedūra, par kuru nepieciešams attiecīgs lēmums, iestāde, kuras kompetence beidzas, pēc šādas procedūras uzsākšanas bez liekas kavēšanās sazinās un sadarbojas ar iestādi, kas uzņemas uzraudzību.
2. Ja notiek uzraudzības kompetences maiņa, vēl pirms dienas, kad paredzēta uzraudzības kompetences maiņa, iestāde, kuras kompetence beidzas, veic darbības, lai noslēgtu jebkuru vēl nenoslēgtu uzraudzības procedūru, par kuru nepieciešams attiecīgs lēmums.
3. Ja formāli uzsāktu uzraudzības procedūru, par kuru nepieciešams attiecīgs lēmums, nav iespējams noslēgt pirms uzraudzības kompetences maiņas dienas, iestāde, kuras kompetence beidzas, joprojām ir kompetenta, lai noslēgtu šādu vēl nenoslēgtu uzraudzības procedūru. Šajā nolūkā iestādei, kuras kompetence beidzas, līdz uzraudzības procedūras noslēgšanai paliek arī visas attiecīgās pilnvaras. Iestāde, kuras kompetence beidzas, saskaņā ar piemērojamām tiesību normām noslēdz attiecīgo vēl nenoslēgto uzraudzības procedūru, izmantojot tai palikušās pilnvaras. Pirms jebkura lēmuma pieņemšanas uzraudzības procedūrā, kas pirms kompetences maiņas vēl bija nenoslēgta, iestāde, kuras kompetence beidzas, par to informē iestādi, kas uzņemas uzraudzību. Tā iesniedz iestādei, kas uzņemas uzraudzību, pieņemtā lēmuma kopiju un jebkurus nozīmīgus ar šo lēmumu saistītus dokumentus.
4. Atkāpjoties no 3. punkta noteikumiem, viena mēneša laikā no dienas, kad tā saņēmusi informāciju, kas nepieciešama, lai pabeigtu savu vērtējumu par attiecīgo formāli sākto uzraudzības procedūru, ECB pēc apspriešanās ar attiecīgo NKI var lemt par attiecīgās uzraudzības procedūras pārņemšanu. Ja nacionālajos tiesību aktos noteikts, ka pirms iepriekšējā teikumā minētā novērtēšanas termiņa beigām nepieciešams ECB lēmums, NKI sniedz ECB nepieciešamo informāciju, un īpaši nosaka konkrētu termiņu, kurā ECB būtu jāizlemj, vai tā pārņem šo procedūru. Ja ECB nolemj pārņemt uzraudzības procedūru, tā par šo savu lēmumu informē attiecīgo NKI un puses. ECB savā lēmumā norāda šādas uzraudzības procedūras pārņemšanas sekas.
5. ECB un attiecīgā NKI sadarbojas, lai noslēgtu jebkuru vēl nenoslēgtu procedūru, un šajā nolūkā var apmainīties ar jebkādu nozīmīgu informāciju.
6. Šis pants neattiecas uz kopējām procedūrām.
3.
NODAĻA
Uzraudzīto iestāžu saraksts
49. pants
Publicēšana
1. ECB publicē sarakstu, norādot katras tādas uzraudzītās iestādes un uzraudzītās grupas nosaukumu, kuras tiešu uzraudzību veic ECB, uzraudzītajām iestādēm vajadzības gadījumā norādot uzraudzīto grupu, pie kurām tās pieder, kā arī attiecīgo tiešās uzraudzības tiesisko pamatu. Ja sarakstā iekļauta uzraudzītā iestāde vai uzraudzītā grupa klasificēta kā nozīmīga, pamatojoties uz lieluma kritēriju, norāda uzraudzītās iestādes vai uzraudzītās grupas aktīvu kopējo vērtību. ECB publicē arī ikvienas tādas uzraudzītās iestādes nosaukumu, kuru, lai gan tā atbilst kādam no VUM regulas 6. panta 4. punktā minētajiem kritērijiem un tāpēc to varētu klasificēt kā nozīmīgu, saskaņā ar IV daļas 9. sadaļu un konkrēto apstākļu dēļ ECB tomēr uzskata par mazāk nozīmīgu, tāpēc ECB neveic tās tiešu uzraudzību.
2. ECB publicē visu to uzraudzīto iestāžu sarakstu, kuru uzraudzību veic NKI, norādot ikvienas uzraudzītās iestādes un attiecīgās NKI nosaukumu.
3. 1. un 2. punktā minētos sarakstus publicē elektroniski; tie ir pieejami ECB interneta vietnē.
4. 1. un 2. punktā minētos sarakstus regulāri atjaunina.
3. SADAĻA
NOZĪMĪGUMA KONSTATĒŠANA ATBILSTOŠI LIELUMAM
50. pants
Nozīmīguma konstatēšana atbilstoši lielumam
1. To, vai uzraudzītā iestāde vai uzraudzītā grupa ir nozīmīga atbilstoši lieluma kritērijam, konstatē, izmantojot tās aktīvu kopējo vērtību.
2. Uzraudzīto iestādi vai uzraudzīto grupu klasificē kā nozīmīgu, ja tās aktīvu kopējā vērtība pārsniedz 30 mljrd. euro (tālāk tekstā - “lieluma robežvērtība”).
51. pants
Uzraudzītās iestādes nozīmīguma konstatēšanas atbilstoši lieluma kritērijam pamats
1. Ja uzraudzītā iestāde ietilpst uzraudzītā grupā, tās aktīvu kopējo vērtību konstatē, pamatojoties uz uzraudzītās grupas prudenciālo konsolidēto pārskatu (atbilstoši stāvoklim gada beigās), kas sagatavots saskaņā ar piemērojamiem tiesību aktiem.
2. Ja, pamatojoties uz 1. punktā minētajiem datiem, aktīvu kopsummu konstatēt nav iespējams, aktīvu kopējo vērtību konstatē, pamatojoties uz visjaunāko revidēto konsolidēto gada finanšu pārskatu, kas sagatavots saskaņā ar Starptautiskajiem finanšu pārskatu standartiem (SFPS), kurus Savienībā piemēro saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1606/2002 (12), bet, ja šāds gada pārskats nav pieejams, - pamatojoties uz konsolidēto gada pārskatu, kas sagatavots saskaņā ar piemērojamiem attiecīgās valsts grāmatvedības tiesību aktiem.
3. Ja uzraudzītā iestāde neietilpst uzraudzītā grupā, tās aktīvu kopējo vērtību konstatē, pamatojoties uz tās atsevišķo prudenciālo pārskatu (atbilstoši stāvoklim gada beigās), kas sagatavots saskaņā ar piemērojamiem tiesību aktiem.
4. Ja, pamatojoties uz 3. punktā minētajiem datiem, aktīvu kopsummu konstatēt nevar, aktīvu kopējo vērtību konstatē, pamatojoties uz visjaunākajiem revidētajiem gada finanšu pārskatiem, kas sagatavoti saskaņā ar Savienībā piemērojamiem SFPS saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1606/2002, bet, ja šādi gada pārskati nav pieejami, - pamatojoties uz gada pārskatiem, kas sagatavoti saskaņā ar piemērojamiem attiecīgās valsts grāmatvedības noteikumiem.
5. Ja uzraudzītā iestāde ir neiesaistītā dalībvalstī reģistrētas kredītiestādes filiāle, tās aktīvu kopējo vērtību konstatē, pamatojoties uz statistiskajiem datiem, kas sniegti saskaņā ar Eiropas Centrālās bankas Regulu (EK) Nr. 25/2009 (ECB/2008/32) (13).
52. pants
Nozīmīguma konstatēšanas atbilstoši lieluma kritērijam pamats īpašos vai ārkārtas apstākļos
1. Ja attiecībā uz mazāk nozīmīgu uzraudzīto iestādi notikušas būtiskas ārkārtas pārmaiņas apstākļos, kas ir nozīmīgi, lai konstatētu nozīmīgumu atbilstoši lieluma kritērijam, attiecīgā NKI pārliecinās, vai joprojām ir sasniegta lieluma robežvērtība.
Ja šādas pārmaiņas notikušas attiecībā uz nozīmīgo uzraudzīto iestādi, ECB pārliecinās, vai joprojām ir sasniegta lieluma robežvērtība.
Būtiskas ārkārtas pārmaiņas apstākļos, kas ir nozīmīgi, lai konstatētu nozīmīgumu atbilstoši lieluma kritērijam, ir: a) divu vai vairāku kredītiestāžu apvienošanās; b) būtiskas komercdarbībā iesaistīto aktīvu daļas (uzņēmuma) pārdošana vai nodošana (pāreja); c) kredītiestādes akciju atsavināšana, kā rezultātā tā vairs neietilpst uzraudzītajā grupā; d) galīgs lēmums par uzraudzītās iestādes (vai grupas) likvidācijas procesa īstenošanu vai e) līdzīgi faktiskie apstākļi.
2. Mazāk nozīmīga uzraudzītā iestāde (bet mazāk nozīmīgās uzraudzītās grupas gadījumā - mazāk nozīmīgā uzraudzītā iestāde augstākajā konsolidācijas līmenī iesaistīto dalībvalstu ietvaros) informē attiecīgo NKI par jebkurām 1.
punktā minētajām pārmaiņām. Nozīmīgā uzraudzītā iestāde (bet nozīmīgās uzraudzītās grupas gadījumā - uzraudzītā iestāde augstākajā konsolidācijas līmenī iesaistīto dalībvalstu ietvaros) informē ECB par jebkurām 1. punktā minētajām pārmaiņām
3. Atkāpjoties no 47. panta 1.-3. punktā minētā triju gadu principa, ja iestājušies nozīmīgie apstākļi, t. sk. 1. punktā minētie, ECB saziņā ar NKI konstatē, vai ietekmētā uzraudzītā iestāde ir nozīmīga vai mazāk nozīmīga, un nosaka datumu, kurā ECB vai NKI sāk tās uzraudzību.
53. pants
Konsolidētu uzņēmumu grupas
1. Lai konstatētu nozīmīgumu atbilstoši lieluma kritērijam, uzraudzītā konsolidētu uzņēmumu grupā ieskaita uzņēmumus, kas saskaņā ar Savienības tiesību aktiem ir konsolidējami prudenciālās uzraudzības vajadzībām.
2. Lai konstatētu nozīmīgumu atbilstoši lieluma kritērijam, konsolidētu uzņēmumu uzraudzītā grupā ieskaita meitassabiedrības un filiāles neiesaistītās dalībvalstīs un trešās valstīs.
54. pants
Konsolidācijas metode
Kā konsolidācijas metodi izmanto konsolidācijas metodi, kas saskaņā ar Savienības tiesību aktiem tiek piemērota prudenciālās uzraudzības vajadzībām.
55. pants
Aktīvu kopsummas aprēķina metode
Lai konstatētu kredītiestādes nozīmīgumu, pamatojoties uz lieluma kritēriju, kā aktīvu kopējo vērtību izmanto bilances, kas saskaņā ar Savienības tiesību aktiem sagatavota prudenciālās uzraudzības vajadzībām, aktīvu kopsummas posteni.
4. SADAĻA
NOZĪMĪGUMA KONSTATĒŠANA ATBILSTOŠI SVARĪGUMAM SAVIENĪBAS VAI IESAISTĪTAS DALĪBVALSTS TAUTSAIMNIECĪBAI
56. pants
Valsts mēroga ekonomiskā svarīguma robežvērtība
Uzraudzītu iestādi, kas reģistrēta iesaistītā dalībvalstī, un uzraudzītu grupu, kuras mātesuzņēmums reģistrēts iesaistītā dalībvalstī, klasificē kā nozīmīgu atbilstoši tās svarīgumam attiecīgās iesaistītās dalībvalsts tautsaimniecībai, ja:
(valsts mēroga ekonomiskā svarīguma robežvērtība)
un
A ≥ 5 mljrd. euro,
kur
A
ir aktīvu kopējā vērtība, kas par attiecīgo kalendāro gadu konstatēta saskaņā ar 51.-55. pantu, un
B
ir iekšzemes kopprodukts tirgus cenās, kas definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 549/2013 (14) (EKS 2010) A pielikuma 8.89. punktā un ko Eurostat publicējis par attiecīgo kalendāro gadu.
57. pants
Nozīmīguma konstatēšanas atbilstoši svarīgumam Savienības vai iesaistītās dalībvalsts tautsaimniecībai kritēriji
1. Lai novērtētu, vai uzraudzītā iestāde vai uzraudzītā grupa ir svarīga Savienības vai iesaistītās dalībvalsts tautsaimniecībai (bet ja tas tā nav 56. pantā minēto iemeslu dēļ), ECB īpaši ņem vērā šādus kritērijus:
a)
uzraudzītās iestādes vai uzraudzītās grupas svarīgums konkrētām Savienības vai iesaistītās dalībvalsts tautsaimniecības nozarēm;
b)
uzraudzītās iestādes vai uzraudzītās grupas saikne ar Savienības vai iesaistītās dalībvalsts tautsaimniecību;
c)
uzraudzītās iestādes vai uzraudzītās grupas kā tirgus dalībnieka un klientiem paredzētu pakalpojumu sniedzēja aizstājamība;
d)
uzraudzītās iestādes vai uzraudzītās grupas komercdarbības, organizācijas struktūras un darba procesu sarežģītība.
2. Atbilstoši tam piemēro 52. panta 3. punktu.
58. pants
Nozīmīguma konstatēšana atbilstoši svarīgumam iesaistītās dalībvalsts tautsaimniecībai (pēc NKI lūguma)
1. NKI var informēt ECB, ka tā uzraudzīto iestādi uzskata par nozīmīgu, pamatojoties uz tās svarīgumu iekšzemes tautsaimniecībai.
2. ECB izvērtē NKI sniegto informāciju, pamatojoties uz 57. panta 1. punktā minētajiem kritērijiem.
3. Atbilstoši tam piemēro 57. pantu.
5. SADAĻA
NOZĪMĪGUMA KONSTATĒŠANA ATBILSTOŠI PĀRROBEŽU DARBĪBAS NOZĪMĪGUMAM
59. pants
Uzraudzītas grupas nozīmīguma konstatēšanas kritēriji atbilstoši pārrobežu darbības nozīmīgumam
1. ECB uzraudzītu grupu var atzīt par nozīmīgu, pamatojoties uz tās pārrobežu darbību, vienīgi tad, ja uzraudzītās grupas mātesuzņēmums vairāk nekā vienā citā iesaistītā dalībvalstī izveidojis meitassabiedrību, kas ir kredītiestāde.
2. ECB uzraudzītu grupu var atzīt par nozīmīgu, pamatojoties uz tās pārrobežu darbību, vienīgi tad, ja tās aktīvu kopējā vērtība pārsniedz 5 mljrd. euro un:
a)
tās pārrobežu aktīvu īpatsvars aktīvu kopsummā pārsniedz 20 %; vai
b)
tās pārrobežu saistību īpatsvars saistību kopsummā pārsniedz 20 %.
3. Atbilstoši tam piemēro 52. panta 3. punktu.
60. pants
Pārrobežu aktīvi un saistības
1. Pārrobežu aktīvi uzraudzītas grupas kontekstā ir aktīvu daļa, attiecībā uz kuru darījuma partneris ir kredītiestāde vai cita juridiskā vai fiziskā persona, kas atrodas iesaistītā dalībvalstī, kurā neatrodas attiecīgās uzraudzītās grupas mātesuzņēmuma galvenais birojs.
2. Pārrobežu saistības uzraudzītas grupas kontekstā ir saistību daļa, attiecībā uz kuru darījuma partneris ir kredītiestāde vai cita juridiskā vai fiziskā persona, kas atrodas iesaistītā dalībvalstī, kurā neatrodas attiecīgās uzraudzītās grupas mātesuzņēmuma galvenais birojs.
6. SADAĻA
NOZĪMĪGUMA KONSTATĒŠANA, PAMATOJOTIES UZ PUBLISKĀS ESM FINANŠU PALĪDZĪBAS LŪGUMU VAI SAŅEMŠANU
61. pants
Lūgums piešķirt tiešu publisko ESM finanšu palīdzību vai tās saņemšana
1. Tiešas publiskās ESM finanšu palīdzības piešķiršanu uzraudzītajai iestādei lūdz kāds no ESM dalībniekiem, pamatojoties uz attiecīgu saskaņā ar Līguma par Eiropas Stabilizācijas mehānisma izveidi 19. pantu pieņemtu ESM Valdes lēmumu par kredītiestādes tiešu rekapitalizāciju un šajā lēmumā norādītajiem tiesību aktiem (instrumentiem).
2. Tieša publiskā finanšu palīdzība kredītiestādei ir uzskatāma par saņemtu, ja kredītiestāde šādu finanšu palīdzību ir saņēmusi, pamatojoties uz 1. punktā minēto lēmumu un tiesību aktiem (instrumentiem).
62. pants
NKI pienākums informēt ECB par varbūtēju mazāk nozīmīgas uzraudzītās iestādes lūgumu sniegt publisko finanšu palīdzību
1. Neierobežojot 96. pantā minēto pienākumu informēt ECB par mazāk nozīmīgās uzraudzītās iestādes finansiālā stāvokļa pasliktināšanos, NKI informē ECB, tiklīdz tai kļuvis zināms, ka mazāk nozīmīgajai uzraudzītajai iestādei varētu būt nepieciešama netieša publiskā ESM finanšu palīdzība nacionālajā līmenī un/vai publiskā ESM finanšu palīdzība.
2. NKI savu vērtējumu par mazāk nozīmīgās uzraudzītās iestādes finansiālo stāvokli pirms iesniegšanas ESM iesniedz ECB izskatīšanai, ja vien attaisnojamas steidzamības dēļ tas nav neiespējams.
63. pants
Tiešās uzraudzības sākšana un noslēgšana
1. Uzraudzīto iestādi, attiecībā uz kuru ESM ir lūgta tieša publiskā finanšu palīdzība vai kura ir saņēmusi tiešu publisko ESM finanšu palīdzību, kā nozīmīgu uzraudzīto iestādi klasificē no dienas, kad tās vārdā iesniegts lūgums piešķirt tiešu publisko finanšu palīdzību.
2. ECB lēmumā, kas pieņemts saskaņā ar 2. sadaļu, norāda konkrētu datumu, kurā ECB uzņemas tiešo uzraudzību.
3. Atbilstoši tam piemēro 52. panta 3. punktu.
64. pants
Piemērošanas mērogs
Ja tieša publiskā finanšu palīdzība tiek lūgta attiecībā uz uzraudzīto iestādi, kas ietilpst uzraudzītā grupā, visas šajā uzraudzītajā grupā ietilpstošās uzraudzītās iestādes klasificē kā nozīmīgas.
7. SADAĻA
NOZĪMĪGUMA KONSTATĒŠANA, PAMATOJOTIES UZ TO, KA UZRAUDZĪTĀ IESTĀDE IR VIENA NO TRIM NOZĪMĪGĀKAJĀM IESAISTĪTĀS DALĪBVALSTS KREDĪTIESTĀDĒM
65. pants
Triju nozīmīgāko iesaistītās dalībvalsts kredītiestāžu konstatēšanas kritēriji
1. Kredītiestādi vai uzraudzītu grupu klasificē kā nozīmīgu, ja tā ir viena no trim iesaistītās dalībvalsts nozīmīgākajām kredītiestādēm vai attiecīgi uzraudzītajām grupām.
2. Lai konstatētu trīs nozīmīgākās iesaistītās dalībvalsts kredītiestādes vai uzraudzītās grupas, ECB un attiecīgā NKI saskaņā ar 50.-55. pantu ņem vērā uzraudzītās iestādes vai uzraudzītās grupas lielumu.
66. pants
Pārskatīšanas procedūra
1. Līdz katra gada 1. oktobrim ECB attiecībā uz katru iesaistīto dalībvalsti konstatē, vai trīs kredītiestādes vai attiecīgi uzraudzītās grupas, kuru attiecīgais mātesuzņēmums reģistrēts kādā iesaistītajā dalībvalstī, ir klasificējamas kā nozīmīgas uzraudzītās iestādes.
2. Pēc ECB lūguma NKI līdz attiecīgā gada 1. oktobrim informē ECB par trim nozīmīgākajām kredītiestādēm vai uzraudzītajām grupām, kas reģistrētas attiecīgajā iesaistītajā dalībvalstī. NKI konstatē trīs nozīmīgākās kredītiestādes vai uzraudzītās grupas, pamatojoties uz 50.-55. pantā minētajiem kritērijiem.
3. Attiecīgā NKI iesniedz ECB ziņojumu par katru no trim nozīmīgākajām iesaistītās dalībvalsts kredītiestādēm vai uzraudzītajām grupām, izklāstot ikviena gadījuma uzraudzības vēsturi un riska profilu, ja vien kredītiestāde vai uzraudzītā grupa jau nav klasificēta kā nozīmīga.
Pēc 2. punktā minētās informācijas saņemšanas ECB veic attiecīgu novērtējumu. ECB var lūgt attiecīgo NKI sniegt jebkādu šim nolūkam nozīmīgu informāciju.
4. Ja attiecīgā gada 1. oktobrī viena vai vairākas no trim nozīmīgākajām iesaistītās dalībvalsts kredītiestādēm vai uzraudzītajām grupām nav klasificētas kā nozīmīgas uzraudzītās iestādes, ECB pieņem 2. sadaļā paredzēto lēmumu attiecībā uz katru no trim nozīmīgākajām kredītiestādēm vai uzraudzītajām grupām, kas nav klasificētas kā nozīmīgas.
5. Atbilstoši tam piemēro 52. panta 3. punktu.
8. SADAĻA
ECB LĒMUMS PAR MAZĀK NOZĪMĪGAS UZRAUDZĪTĀS IESTĀDES TIEŠU UZRAUDZĪBU SASKAŅĀ AR VUM REGULAS 6. PANTA 5. PUNKTA B) APAKŠPUNKTU
67. pants
Kritēriji ECB lēmuma pieņemšanai saskaņā ar VUM regulas 6. panta 5. punkta b) apakšpunktu
1. Saskaņā ar VUM regulas 6. panta 5. punkta b) apakšpunktu ECB jebkurā laikā var pieņemt ECB lēmumu par mazāk nozīmīgās uzraudzītās iestādes vai mazāk nozīmīgās uzraudzītās grupas tiešās uzraudzības veikšanu, ja tas nepieciešams, lai nodrošinātu augstu uzraudzības standartu konsekventu piemērošanu.
2. Pirms 1. punktā minētā ECB lēmuma pieņemšanas ECB inter alia ņem vērā jebkuru no šādiem faktoriem:
a)
vai mazāk nozīmīgā uzraudzītā iestāde vai mazāk nozīmīgā uzraudzītā grupa gandrīz atbilst vienam no VUM regulas 6. panta 4. punktā minētajiem kritērijiem;
b)
mazāk nozīmīgās uzraudzītās iestādes vai mazāk nozīmīgās uzraudzītās grupas saikne ar citām kredītiestādēm;
c)
vai mazāk nozīmīgā uzraudzītā iestāde ir tādas uzraudzītās iestādes meitassabiedrība, kuras galvenais birojs atrodas neiesaistītā dalībvalstī vai trešā valstī un kura ir nodibinājusi vienu vai vairākas meitassabiedrības (arī kredītiestādes) un vai tā iesaistītajā dalībvalstī ir izveidojusi vienu vai vairākas filiāles, no kurām viena vai vairākas ir nozīmīgas;
d)
NKI nav ievērojusi ECB norādījumus;
e)
NKI nav ievērojusi VUM regulas 4. panta 3. punkta pirmajā daļā minētos tiesību aktus;
f)
mazāk nozīmīgā uzraudzītā iestāde lūgusi vai saņēmusi netiešu finanšu palīdzību no EFSF vai ESM.
68. pants
VUM regulas 6. panta 5. punkta b) apakšpunktā paredzētā ECB lēmuma (pēc NKI lūguma) sagatavošanas procedūra
1. ECB pēc NKI lūguma novērtē, vai nepieciešams saskaņā ar VUM regulu veikt mazāk nozīmīgās uzraudzītās iestādes vai mazāk nozīmīgās uzraudzītās grupas tiešu uzraudzību, lai nodrošinātu augstu uzraudzības standartu konsekventu piemērošanu.
2. NKI savā lūgumā norāda: a) tās mazāk nozīmīgās uzraudzītās iestādes vai mazāk nozīmīgās grupas nosaukumu, attiecībā uz kuru NKI uzskata par nepieciešamu ECB tiešo uzraudzību un b) iemeslu, kāpēc augstu uzraudzības standartu konsekventas piemērošanas nodrošināšanai nepieciešama mazāk nozīmīgās uzraudzītās iestādes vai mazāk nozīmīgās uzraudzītās grupas ECB uzraudzība.
3. NKI savam lūgumam pievieno ziņojumu, kurā izklāstīta attiecīgās mazāk nozīmīgās uzraudzītās iestādes vai mazāk nozīmīgās uzraudzītās grupas uzraudzības vēsture un riska profils.
4. Ja ECB neatbalsta NKI lūgumu, tā pirms sava galīgā novērtējuma, vai nepieciešama mazāk nozīmīgās uzraudzītās iestādes vai mazāk nozīmīgās uzraudzītās grupas ECB uzraudzība, apspriežas ar attiecīgo NKI, lai nodrošinātu augstu uzraudzības standartu konsekventu piemērošanu.
5. Ja ECB nolemj, ka augstu uzraudzības standartu konsekventas piemērošanas nodrošināšanai nepieciešama mazāk nozīmīgās uzraudzītās iestādes vai mazāk nozīmīgās uzraudzītās grupas ECB tiešā uzraudzība, tā pieņem 2. sadaļā paredzēto ECB lēmumu.
69. pants
VUM regulas 6. panta 5. punkta b) apakšpunktā paredzētā ECB lēmuma (pēc savas iniciatīvas) sagatavošanas procedūra
1. ECB var lūgt NKI ziņojumu, kurā izklāstīta mazāk nozīmīgās uzraudzītās iestādes vai mazāk nozīmīgās uzraudzītās grupas uzraudzības vēsture un riska profils. ECB norāda šāda ziņojuma iesniegšanas termiņu.
2. ECB pirms sava galīgā novērtējuma par mazāk nozīmīgās uzraudzītās iestādes vai mazāk nozīmīgās uzraudzītās grupas ECB uzraudzības nepieciešamību apspriežas ar NKI, lai nodrošinātu augstu uzraudzības standartu konsekventu piemērošanu.
3. Ja ECB nolemj, ka augstu uzraudzības standartu konsekventas piemērošanas nodrošināšanai nepieciešama mazāk nozīmīgās uzraudzītās iestādes vai mazāk nozīmīgās uzraudzītās grupas ECB tiešā uzraudzība, tā pieņem 2. sadaļā paredzēto ECB lēmumu.
9. SADAĻA
APSTĀKĻI, KAS VAR ATTAISNOT UZRAUDZĪTĀS IESTĀDES KLASIFIKĀCIJU KĀ MAZĀK NOZĪMĪGU NEATKARĪGI NO ATBILSTĪBAS NOZĪMĪGUMA KRITĒRIJIEM
70. pants
Apstākļi, kas attaisno nozīmīgās uzraudzītās iestādes klasifikāciju kā mazāk nozīmīgu
1. Īpaši apstākļi, kas minēti VUM regulas 6. panta 4. punkta otrajā un piektajā daļā (tālāk tekstā - “īpašie apstākļi”), ir konkrēti un faktiski pastāvoši apstākļi, kuros nav atbilstoši uzraudzīto iestādi klasificēt kā nozīmīgu, ņemot vērā VUM regulas mērķus un principus un īpaši nepieciešamību nodrošināt augstu uzraudzības standartu konsekventu piemērošanu.
2. Terminu “īpašie apstākļi” interpretē šauri.
71. pants
Īpašo apstākļu pastāvēšanas novērtējums
1. To, vai pastāv īpašie apstākļi, kas attaisno citos apstākļos par nozīmīgu uzskatāmas uzraudzītās iestādes klasifikāciju kā mazāk nozīmīgu, konstatē katrā konkrētā gadījumā par attiecīgo uzraudzīto iestādi vai uzraudzīto grupu, bet ne attiecībā uz uzraudzīto iestāžu kategoriju.
2. Atbilstoši tam piemēro 40. pantu.
3. Atbilstoši tam piemēro arī 44.-46., 48. un 49. pantu. ECB lēmumā norāda iemeslus, kas tai ļauj izdarīt secinājumus par īpašo apstākļu pastāvēšanu.
72. pants
Pārskatīšana
1. ECB ar attiecīgās NKI atbalstu vismaz reizi gadā pārbauda, vai attiecībā uz uzraudzīto iestādi vai uzraudzīto grupu, kas īpašo apstākļu dēļ klasificēta kā mazāk nozīmīga, joprojām pastāv īpašie apstākļi.
2. Attiecīgā uzraudzītā iestāde sniedz jebkādu ECB pieprasītu informāciju un dokumentus, kas nepieciešami 1. punktā minētās pārskatīšanas veikšanai.
3. Ja ECB uzskata, ka īpašie apstākļi vairs nepastāv, tā pieņem attiecīgajai uzraudzītajai iestādei adresētu ECB lēmumu, ar kuru atzīts, ka tā klasificēta kā nozīmīga un ka īpašie apstākļi vairs nepastāv.
4. Atbilstoši tam piemēro IV daļas 2. sadaļu.
V DAĻA
KOPĒJĀS PROCEDŪRAS
1. SADAĻA
SADARBĪBA SAISTĪBĀ AR LŪGUMU IZSNIEGT KREDĪTIESTĀDEI ATĻAUJU SĀKT KOMERCDARBĪBU
73. pants
ECB informēšana attiecībā uz lūgumu izsniegt kredītiestādei atļauju sākt komercdarbību
1. NKI, kas saņem pieteikumu, kurā lūgta atļauja sākt tādas kredītiestādes komercdarbību, kuru paredzēts reģistrēt iesaistītajā dalībvalstī, 15 (piecpadsmit) darbdienu laikā informē ECB par šāda pieteikuma saņemšanu.
2. NKI informē ECB arī par termiņu, līdz kuram saskaņā ar piemērojamiem nacionālajiem tiesību aktiem jāpieņem lēmums par pieteikumu un par to jāinformē pieteicējs.
3. Ja pieteikums ir nepilnīgs, NKI pēc savas iniciatīvas vai pēc ECB lūguma pieprasa no pieteicēja nepieciešamo papildinformāciju. NKI 15 darbdienu laikā pēc šādas papildinformācijas saņemšanas to nosūta ECB.
74. pants
Pieteikuma NKI novērtējums
NKI, kurai iesniegts pieteikums, novērtē, vai pieteicējs atbilst visiem piemērojamos NKI dalībvalsts tiesību aktos paredzētajiem atļaujas izsniegšanas nosacījumiem.
75. pants
NKI lēmums par pieteikuma noraidīšanu
NKI noraida pieteikumu, kas neatbilst piemērojamos NKI dalībvalsts tiesību aktos paredzētajiem atļaujas izsniegšanas nosacījumiem, un lēmuma kopiju nosūta ECB.
76. pants
NKI lēmuma par atļauju sākt kredītiestādes komercdarbību projekts
1. Ja NKI ir pārliecinājusies, ka pieteikums atbilst visiem piemērojamos nacionālajos tiesību aktos paredzētajiem atļaujas izsniegšanas nosacījumiem, tā sagatavo lēmuma par ECB atļauju pieteicējam sākt kredītiestādes komercdarbību projektu (tālāk tekstā - “lēmuma par atļauju projekts”).
2. NKI nodrošina, ka ECB un pieteicējs par lēmuma par atļauju projektu tiek informēti vismaz 20 darbdienu pirms vēlākā iespējamā piemērojamos nacionālajos tiesību aktos paredzētā izvērtēšanas termiņa beigām.
3. NKI var ierosināt lēmuma par atļauju projektā iekļaut nacionālajos tiesību aktos un Savienības tiesību aktos paredzētus ieteikumus, nosacījumus un/vai ierobežojumus. Šādos gadījumos NKI ir atbildīga par to, vai un kā tiek novērtēta atbilstība nosacījumiem un/vai ierobežojumiem.
77. pants
Pieteikuma ECB vērtējums un pieteicēja uzklausīšana
1. ECB izvērtē pieteikumu, pamatojoties uz piemērojamos Savienības tiesību aktos paredzētajiem atļaujas izsniegšanas nosacījumiem. Ja ECB uzskata, ka šie nosacījumi nav ievēroti, tā saskaņā ar 31. pantu dod pieteicējam iespēju sniegt rakstiskus paskaidrojumus par vērtējumam nozīmīgajiem faktiskajiem apstākļiem, kā arī iebildumiem.
2. Ja nepieciešama apspriede klātienē, kā arī citos attaisnotos gadījumos ECB saskaņā ar VUM regulas 14. panta 3. punktu var pagarināt maksimālo termiņu, kurā jāpieņem lēmums par pieteikumu. Pieteicēju par šādu pagarinājumu informē saskaņā ar šīs regulas 35. pantu.
78. pants
ECB lēmums par pieteikumu
1. Ja saskaņā ar 77. panta 2. punktu nav pieņemts lēmums par maksimālā termiņa pagarināšanu, ECB pieņem lēmumu par NKI lēmuma par atļauju projektu 10 darbdienu laikā. Tā var atbalstīt šādu lēmuma par atļauju projektu, tādējādi piekrītot atļaujas izsniegšanai, vai arī pret to iebilst.
2. ECB pieņem lēmumu, pamatojoties uz savu vērtējumu par pieteikumu, lēmuma par atļauju projektu un paskaidrojumiem, kas sniegti saskaņā ar 77. pantu.
3. Ja ECB nepieņem lēmumu 1. punktā norādītajā termiņā, NKI sagatavoto atļaujas lēmuma projektu uzskata par pieņemtu.
4. ECB pieņem lēmumu par atļaujas izsniegšanu, ja pieteicējs atbilst visiem piemērojamos Savienības tiesību aktos un dalībvalsts, kurā pieteicējs ir reģistrēts, tiesību aktos paredzētajiem atļaujas izsniegšanas nosacījumiem.
5. Lēmums par atļaujas izsniegšanu attiecas uz pieteicēja darbību kredītiestādes statusā saskaņā ar piemērojamiem nacionālajiem tiesību aktiem, neierobežojot papildu prasības, kas piemērojamos nacionālajos tiesību aktos noteiktas attiecībā uz atļaujas izsniegšanu citādas darbības veikšanai, kas nav ne noguldījumu vai citādu atmaksājamu naudas līdzekļu piesaistīšana no iedzīvotājiem, ne kredītu izsniegšana savā vārdā.
79. pants
Atļaujas spēkā neesamības procedūra
Atļauja zaudē spēku Direktīvas 2013/36/ES 18. panta a) punktā minētajos gadījumos, ja tas paredzēts piemērojamos nacionālajos tiesību aktos. NKI informē ECB par katru gadījumu, kurā atļauja zaudē spēku. ECB to, ka atļauja zaudējusi spēku, publicē saskaņā ar attiecīgajiem nacionālajiem tiesību aktiem pēc tam, kad tā informējusi attiecīgo NKI un attiecīgo uzraudzīto iestādi.
2. SADAĻA
SADARBĪBA ATTIECĪBĀ UZ ATĻAUJAS ATSAUKŠANU
80. pants
NKI priekšlikums par atļaujas atsaukšanu
1. Ja attiecīgā NKI uzskata, ka saskaņā ar piemērojamiem Savienības vai nacionālajiem tiesību aktiem nepieciešams pilnīgi vai daļēji atsaukt kredītiestādei izsniegtu atļauju (t. sk. pēc pašas kredītiestādes lūguma), tā iesniedz ECB lēmuma par atļaujas atsaukšanu projektu (tālāk tekstā - “lēmuma par atsaukšanu projekts”) un lēmuma pieņemšanai nozīmīgus pamatojuma dokumentus.
2. NKI koordinē sadarbību ar nacionālo iestādi, kas ir pilnvarota īstenot kredītiestāžu noregulējumu, (tālāk tekstā - “noregulējuma nacionālā iestāde”) attiecībā uz lēmuma projektu par atsaukšanu, kas ir nozīmīgs noregulējuma nacionālajai iestādei.
81. pants
ECB vērtējums par lēmuma par atsaukšanu projektu
1. ECB lēmuma par atsaukšanu projektu izvērtē bez liekas kavēšanās. Tā īpaši ņem vērā NKI norādītos steidzamības iemeslus.
2. Atbilstoši tam piemēro 31. pantā paredzētās tiesības tikt uzklausītam.
82. pants
ECB vērtējums pēc savas iniciatīvas un konsultācijas ar NKI
1. Ja ECB kļūst zināmi apstākļi, kas var attaisnot atļaujas atsaukšanu, tā pēc savas iniciatīvas novērtē, vai saskaņā ar piemērojamiem Savienības tiesību aktiem atļauja jāatsauc.
2. ECB jebkurā laikā var konsultēties ar attiecīgo NKI. Ja ECB ir paredzējusi atsaukt atļauju, tā vismaz 25 darbdienas pirms dienas, kad paredzēts pieņemt lēmumu, konsultējas ar tās dalībvalsts NKI, kurā kredītiestāde reģistrēta. Attaisnotos steidzamības gadījumos konsultācijām atvēlēto laiku var saīsināt līdz piecām darbdienām.
3. Ja ECB paredzējusi atsaukt atļauju, tā informē attiecīgo NKI par kredītiestādes sniegtajiem paskaidrojumiem. Attiecībā uz kredītiestādi piemēro 31. pantā paredzētās tiesības tikt uzklausītam.
4. ECB koordinē sadarbību ar noregulējuma nacionālo iestādi attiecībā uz priekšlikumu atsaukt atļauju saskaņā ar VUM regulas 14. panta 5. punktu. ECB tūlīt pēc sazināšanās ar noregulējuma nacionālo iestādi informē NKI.
83. pants
ECB lēmums par atļaujas atsaukšanu
1. ECB bez liekas kavēšanās pieņem lēmumu par atļaujas atsaukšanu. Ar savu lēmumu tā attiecīgo lēmuma par atsaukšanu projektu var atbalstīt vai noraidīt.
2. Pieņemot lēmumu, ECB ņem vērā visu minēto: a) savu vērtējumu par atsaukšanu attaisnojošiem apstākļiem; b) attiecīgā gadījumā NKI sagatavoto lēmuma par atsaukšanu projektu; c) konsultācijas ar attiecīgo NKI un, ja NKI nav noregulējuma nacionālā iestāde, ar attiecīgo noregulējuma nacionālo iestādi (tālāk tekstā abas kopā sauktas - “nacionālās iestādes”); un d) paskaidrojumus, kurus kredītiestāde sniegusi saskaņā ar 81. panta 2. punktu un 82. panta 3. punktu.
3. Ja attiecīgā noregulējuma nacionālā iestāde neiebilst pret atļaujas atsaukšanu vai ja ECB konstatē, ka nacionālās iestādes nav īstenojušas atbilstošus finanšu stabilitātes nodrošināšanai nepieciešamus pasākumus, ECB pieņem lēmumu arī 84. pantā minētajos gadījumos.
84. pants
Nacionālo iestāžu veiktu noregulējuma pasākumu procedūra
1. Ja noregulējuma nacionālā iestāde iebilst pret ECB nodomu atsaukt atļauju, ECB un noregulējuma nacionālā iestāde vienojas par laikposmu, kura ietvaros ECB atturas no atļaujas atsaukšanas. ECB par to informē NKI tūlīt pēc sazināšanās ar noregulējuma nacionālo iestādi šādas vienošanās nolūkā.
2. Pēc šādi saskaņotā laikposma ECB konstatē, vai, ņemot vērā starplaikā sasniegto, tā vēlas turpināt atļaujas atsaukšanas procedūru vai arī pagarināt šo laikposmu saskaņā ar VUM regulas 14. panta 6. punktu. ECB konsultējas ar attiecīgo NKI un noregulējuma nacionālo iestādi (ja tā nav pati NKI). NKI informē ECB par nacionālo iestāžu īstenotajiem pasākumiem un iespējamo atsaukšanas seku novērtējumu.
3. Ja noregulējuma nacionālā iestāde neiebilst pret atļaujas atsaukšanu vai ja ECB konstatē, ka nacionālās iestādes nav īstenojušas atbilstošus finanšu stabilitātes nodrošināšanai nepieciešamus pasākumus, piemēro 83. pantu.
3. SADAĻA
SADARBĪBA SAISTĪBĀ AR BŪTISKAS LĪDZDALĪBAS IEGĀDI
85. pants
NKI informēšana par būtiskas līdzdalības iegādi
1. NKI, kas saņem informāciju par nodomu iegādāties būtisku līdzdalību kredītiestādē, kas reģistrēta šajā iesaistītajā dalībvalstī, par to informē ECB ne vēlāk kā piecas darbdienas pēc apliecinājuma saņemšanas saskaņā ar Direktīvas 2013/36/ES 22. panta 2. punktu.
2. NKI informē ECB, ja tai nepieciešams apturēt vērtēšanai atvēlēto laiku, jo tai pieprasīta papildinformācija. NKI šādu papildu informāciju nosūta ECB piecu darbadienu laikā pēc tās saņemšanas.
3. NKI informē ECB arī par termiņu, kurā saskaņā ar piemērojamiem nacionālajiem tiesību aktiem pieteicējam jādara zināms lēmums par iebildumiem (ja tādi ir) pret būtiskas līdzdalības iegādi.
86. pants
Iespējamas iegādes vērtējums
1. NKI, kas tiek informēta par nodomu iegādāties būtisku līdzdalību kredītiestādē, novērtē, vai iecerētā iegāde atbilst visiem piemērojamos Savienības un nacionālajos tiesību aktos paredzētajiem nosacījumiem. Pēc šāda novērtējuma NKI sagatavo lēmuma projektu, kurā ECB iebilst vai attiecīgi neiebilst pret šādu iegādi.
2. NKI lēmuma projektu par to, vai tā iebilst vai neiebilst pret iegādi, iesniedz ECB vismaz 15 darbdienu pirms piemērojamos Savienības tiesību aktos paredzētā novērtēšanas termiņa beigām.
87. pants
ECB lēmums attiecībā uz iecerētu iegādi
ECB lēmumu par to, vai tā iebilst vai neiebilst pret iegādi, pieņem, pamatojoties uz savu vērtējumu par iecerēto iegādi un NKI sagatavoto lēmuma projektu. Atbilstoši tam piemēro 31. pantā paredzētās tiesības tikt uzklausītam.
4. SADAĻA
INFORMĒŠANA PAR KOPĒJO PROCEDŪRU LĒMUMIEM
88. pants
Lēmumu paziņošanas procedūras
1. ECB, ievērojot 35. pantu, bez liekas kavēšanās informē puses par šādiem lēmumiem:
a)
ECB lēmums par kredītiestādes atļaujas atsaukšanu;
b)
ECB lēmums par nodomu iegādāties būtisku līdzdalību kredītiestādē.
2. ECB bez liekas kavēšanās informē attiecīgo NKI par šādiem lēmumiem:
a)
ECB lēmums par pieteikumu izsniegt kredītiestādes atļauju;
b)
ECB lēmums par kredītiestādes atļaujas atsaukšanu;
c)
ECB lēmums par nodomu iegādāties būtisku līdzdalību kredītiestādē.
3. NKI informē pieteicēju, kas lūdzis izsniegt atļauju, par šādiem lēmumiem:
a)
lēmuma par atļaujas izsniegšanu projekts;
b)
NKI lēmums noraidīt lūgumu izsniegt atļauju (ja pieteicējs neatbilst piemērojamos nacionālajos tiesību aktos paredzētajiem atļaujas izsniegšanas nosacījumiem);
c)
ECB lēmums par iebildumiem pret a) apakšpunktā minēto lēmuma par atļaujas izsniegšanu projektu;
d)
ECB lēmums par atļaujas izsniegšanu.
4. NKI informē attiecīgo noregulējuma nacionālo iestādi par ECB lēmumu par kredītiestādes atļaujas atsaukšanu.
5. ECB paziņo Eiropas Banku iestādei (EBI) par katru ECB lēmumu piešķirt vai atsaukt kredītiestādes atļauju, kā arī par katru gadījumu, kad atļauja zaudē spēku. Paziņojumā ECB norāda lēmuma par atļaujas atsaukšanu vai atļaujas spēka zaudēšanu iemeslus.
VI DAĻA
NOZĪMĪGO UZRAUDZĪTO IESTĀŽU UZRAUDZĪBAS PROCEDŪRAS
1. SADAĻA
NOZĪMĪGO UZRAUDZĪTO IESTĀŽU UZRAUDZĪBA UN NKI SNIEGTAIS ATBALSTS
89. pants
Nozīmīgo uzraudzīto iestāžu uzraudzība
ECB, veicot nozīmīgo uzraudzīto iestāžu tiešu uzraudzību, ievēro II daļā izklāstītās procedūras, īpaši tās, kuras attiecas uz kopējo uzraudzības komandu uzdevumiem un sastāvu.
90. pants
NKI atbalsts ECB
1. NKI atbalsta ECB tās uzdevumu īstenošanā, ievērojot VUM regulā un šajā regulā izklāstītos nosacījumus, un īpaši veic šādas darbības:
a)
saskaņā ar 91. pantu sagatavo un iesniedz ECB lēmuma projektus attiecībā uz nozīmīgajām uzraudzītajām iestādēm, kas reģistrētas attiecīgajā iesaistītajā dalībvalstī;
b)
palīdz ECB sagatavot un izpildīt tiesību aktus saistībā ar VUM regulā ECB uzticēto uzdevumu veikšanu, t. sk. palīdz veikt pārbaudes darbības un nozīmīgās uzraudzītās iestādes stāvokļa ikdienas novērtēšanu;
c)
palīdz ECB tās lēmumu izpildē, nepieciešamības gadījumā izmantojot VUM regulas 9. panta 1. punkta trešajā daļā un 11. panta 2. punktā minētās pilnvaras.
2. NKI, sniedzot atbalstu ECB, ievēro ECB norādījumus attiecībā uz nozīmīgajām uzraudzītajām iestādēm.
91. pants
NKI sagatavotu lēmuma projektu izskatīšana ECB
1. ECB, ievērojot VUM regulas 6. panta 3. punktu un 6. panta 7. punkta b) apakšpunktu, var lūgt NKI sagatavot un iesniegt tai izskatīšanai lēmuma projektu saistībā ar VUM regulas 4. pantā minēto uzdevumu īstenošanu.
Lūgumā norāda lēmuma projekta iesniegšanas termiņu.
2. Izskatīšanai ECB paredzētu lēmuma projektu attiecībā uz nozīmīgo uzraudzīto iestādi NKI pēc savas iniciatīvas var iesniegt ar kopējās uzraudzības komandas starpniecību.
92. pants
Informācijas apmaiņa
ECB un NKI bez liekas kavēšanās apmainās ar informāciju par nozīmīgajām uzraudzītajām iestādēm, ja ir nopietnas norādes, ka vairs nevar paļauties uz to, ka šīs nozīmīgās uzraudzītās iestādes pildīs saistības pret saviem kreditoriem un, īpaši, vairs nevar sniegt nodrošinājumu attiecībā uz tām uzticētajiem noguldītāju aktīviem, vai ja pastāv nopietnas bažas par apstākļiem, kas varētu likt konstatēt, ka attiecīgā kredītiestāde nespēj atmaksāt noguldījumus, kā minēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/19/EK (15) 1. panta 3. punkta i) apakšpunktā. ECB un NKI apmainās ar informāciju pirms lēmuma par šādu konstatējumu.
2. SADAĻA
KREDĪTIESTĀŽU VADĪTĀJIEM IZVIRZĪTĀS ATBILSTĪBAS UN PIEMĒROTĪBAS PRASĪBAS
93. pants
Nozīmīgo uzraudzīto iestāžu vadītāju piemērotības novērtējums
1. Lai nodrošinātu, ka iestādes ievieš stabilu pārvaldības kārtību, un neierobežojot piemērojamos Savienības un nacionālos tiesību aktus un V daļu, nozīmīgā uzraudzītā iestāde informē attiecīgo NKI par savu pārvaldes institūciju, kuras veic vadības un uzraudzības funkcijas (tālāk tekstā - “vadītāji”), sastāva pārmaiņām Direktīvas 2013/36/ES 3. panta 1. punkta 7) apakšpunkta un 3. panta 2. punkta izpratnē, t. sk. par vadītāju pilnvaru termiņa pagarināšanu. Attiecīgā NKI bez liekas kavēšanās informē ECB par šādām pārmaiņām, norādot termiņu, kurā saskaņā ar piemērojamiem nacionālajiem tiesību aktiem jāpieņem un jādara zināms attiecīgs lēmums.
2. Lai novērtētu nozīmīgo uzraudzīto iestāžu vadītāju piemērotību, ECB var izmantot piemērojamos Savienības un nacionālajos tiesību aktos paredzētās kompetento iestāžu uzraudzības pilnvaras.
94. pants
Pastāvīgā vadītāju piemērotības pārbaude
1. Nozīmīgā uzraudzītā iestāde bez liekas kavēšanās informē attiecīgo NKI par jauniem apstākļiem vai ziņām, kas varētu ietekmēt sākotnējo piemērotības novērtējumu vai vadītāja piemērotību, tiklīdz šie apstākļi vai ziņas kļūst zināmi uzraudzītajai iestādei vai attiecīgajam vadītājam. Attiecīgā NKI bez liekas kavēšanās informē ECB par šādiem jauniem apstākļiem vai ziņām.
2. ECB, pamatojoties uz 1. punktā minētajiem jaunajiem apstākļiem vai ziņām vai ja pašai ECB kļūst zināmi jauni apstākļi vai ziņas, kas var ietekmēt vadītāja sākotnējo novērtējumu vai vadītāja piemērotību, var ierosināt veikt jaunu novērtējumu. Tādā gadījumā ECB lemj par atbilstošām piemērojamos Savienības un nacionālajos tiesību aktos paredzētām darbībām un bez liekas kavēšanās par šādām darbībām informē attiecīgo NKI.
3. SADAĻA
CITAS PROCEDŪRAS, KO IZMANTO NOZĪMĪGĀS UZRAUDZĪTĀS IESTĀDES
95. pants
Nozīmīgo uzraudzīto iestāžu lūgumi, paziņojumi un pieteikumi
1. Neierobežojot iepriekš šajā regulā, īpaši V daļā, izklāstītās procedūras un parasto mijiedarbību ar attiecīgo NKI, nozīmīgā uzraudzītā iestāde adresē ECB ikvienu lūgumu, paziņojumu vai pieteikumu saistībā ar ECB uzticēto uzdevumu īstenošanu.
2. ECB jebkuru šādu lūgumu, paziņojumu vai pieteikumu dara zināmu attiecīgajai NKI; ECB var lūgt NKI saskaņā ar 91. pantu sagatavot lēmuma projektu.
3. Ja salīdzinājumā ar atļauju, kas izsniegta, pamatojoties uz sākotnējo lūgumu, paziņojumu vai pieteikumu, notikušas būtiskas pārmaiņas, nozīmīgā uzraudzītā iestāde saskaņā ar 1. punktā minēto procedūru adresē ECB jaunu lūgumu, paziņojumu vai pieteikumu.
VII DAĻA
MAZĀK NOZĪMĪGO UZRAUDZĪTO IESTĀŽU UZRAUDZĪBAS PROCEDŪRAS
1. SADAĻA
ECB INFORMĒŠANA PAR BŪTISKĀM NKI UZRAUDZĪBAS PROCEDŪRĀM UN BŪTISKIEM UZRAUDZĪBAS LĒMUMA PROJEKTIEM
96. pants
Mazāk nozīmīgās uzraudzītās iestādes finansiālā stāvokļa pasliktināšanās
Neierobežojot 62. panta piemērošanu, NKI informē ECB par mazāk nozīmīgās uzraudzītās iestādes finansiālā stāvokļa strauju un ievērojamu pasliktināšanos, īpaši, ja tās dēļ varētu tikt lūgta tieša vai netieša ESM finanšu palīdzība.
97. pants
ECB informēšana par būtiskām NKI uzraudzības procedūrām
1. Lai ECB varētu īstenot VUM regulas 6. panta 5. punkta c) apakšpunktā noteikto finanšu sistēmas darbības pārraudzību, NKI iesniedz ECB informāciju par būtiskām mazāk nozīmīgo uzraudzīto iestāžu NKI uzraudzības procedūrām. ECB nosaka vispārīgus kritērijus, īpaši ņemot vērā riska situāciju un attiecīgās mazāk nozīmīgās uzraudzītās iestādes iespējamo ietekmi uz iekšzemes finanšu sistēmu, pēc kuriem konstatē, kāda informācija un par kurām mazāk nozīmīgajām uzraudzītajām iestādēm tiek nosūtīta. NKI šādu informāciju sniedz pirms vai - attaisnotos steidzamības gadījumos - vienlaikus ar procedūras sākšanu.
2. Šā panta 1. punktā minētās būtiskās NKI uzraudzības procedūras ir:
a)
mazāk nozīmīgo uzraudzīto iestāžu valdes locekļu atbrīvošana no amata un īpaši pilnvarotu personu iecelšana, lai pārņemtu mazāk nozīmīgo uzraudzīto iestāžu vadību; un
b)
procedūras, kas būtiski ietekmē mazāk nozīmīgo uzraudzīto iestādi.
3. Papildus informācijas sniegšanas prasībām, ko ECB noteikusi saskaņā ar šo pantu, ECB var jebkurā laikā lūgt NKI informāciju par to uzdevumu izpildi attiecībā uz mazāk nozīmīgajām uzraudzītajām iestādēm.
4. Papildus ECB saskaņā ar šo pantu noteikto informācijas sniegšanas prasību ievērošanai NKI pēc savas iniciatīvas informē ECB par jebkuru citu NKI uzraudzības procedūru:
a)
kuru NKI uzskata par būtisku; vai
b)
kura var negatīvi ietekmēt VUM reputāciju.
5. Ja ECB lūdz NKI papildus izvērtēt būtisku NKI uzraudzības procedūru, tā šādā lūgumā konkrēti norāda to interesējošos aspektus. ECB un NKI nodrošina, ka otrai pusei atvēlēts pietiekams laiks, lai procedūra un VUM kopumā varētu darboties efektīvi.
98. pants
NKI paziņojums ECB par būtiska uzraudzības lēmuma projektu
1. Lai ECB varētu īstenot VUM regulas 6. panta 5. punkta c) apakšpunktā noteikto sistēmas darbības pārraudzību, NKI iesniedz ECB 2. un 3. punktā minētajiem kritērijiem atbilstošu uzraudzības lēmuma projektu attiecībā uz mazāk nozīmīgo uzraudzīto iestādi, par kuru ECB, balstoties uz vispārīgiem ECB noteiktiem kritērijiem par riska situāciju un iespējamo ietekmi uz iekšzemes finanšu sistēmu, vēlas saņemt informāciju.
2. Ievērojot 1. punkta noteikumus, uzraudzības lēmumu projektus nosūta uz ECB vēl pirms to nosūtīšanas mazāk nozīmīgajām uzraudzītajām iestādēm, ja vien šādi lēmumi:
a)
attiecas uz mazāk nozīmīgo uzraudzīto iestāžu valdes locekļu atbrīvošanu no amata vai īpaši pilnvarotu personu iecelšanu; vai
b)
būtiski ietekmē mazāk nozīmīgo uzraudzīto iestādi.
3. Papildus 1. un 2. punktā izklāstīto informācijas sniegšanas prasību ievērošanai NKI nosūta uz ECB jebkuru citu uzraudzības lēmuma projektu:
a)
par ko tās vēlas noskaidrot ECB viedokli; vai
b)
kas var negatīvi ietekmēt VUM reputāciju.
4. NKI lēmuma projektu, kas atbilst 1., 2. un 3. punktā izklāstītajiem kritērijiem un kas tāpēc uzskatāms par būtiska uzraudzības lēmuma projektu, nosūta ECB vismaz 10 dienu pirms paredzētās lēmuma pieņemšanas dienas. ECB savu viedokli par šo lēmuma projektu pauž pienācīgu laiku pirms paredzētās lēmuma pieņemšanas dienas. Steidzamos gadījumos lēmumu par to, kas ir pienācīgs laiks 1., 2. un 3. punktā izklāstītajiem kritērijiem atbilstoša lēmuma projekta nosūtīšanai ECB, pieņem attiecīgā NKI.
2. SADAĻA
NKI EX POST PĀRSKATA IESNIEGŠANA ECB PAR MAZĀK NOZĪMĪGAJĀM UZRAUDZĪTAJĀM IESTĀDĒM
99. pants
Vispārīgs NKI pienākums informēt ECB
1. Lai ECB dotu iespēju īstenot VUM regulas 6. panta 5. punkta c) apakšpunktā noteikto VUM darbības pārraudzību un neierobežojot 1. nodaļas piemērošanu, ECB var pieprasīt, lai NKI regulāri informē ECB par tās īstenotajiem pasākumiem un VUM regulas 6. panta 6. punktā noteikto uzdevumu veikšanas gaitu. ECB reizi gadā informē NKI par mazāk nozīmīgo uzraudzīto iestāžu kategorijām un par nepieciešamās informācijas būtību.
2. Prasības, kas noteiktas saskaņā ar 1. punktu, neierobežo ECB tiesības attiecībā uz mazāk nozīmīgajām uzraudzītajām iestādēm izmantot VUM regulas 10.-13. pantā minētās pilnvaras.
100. pants
NKI ziņojumu ECB biežums un saturs
NKI, ievērojot ECB noteiktās prasības, iesniedz ECB gada pārskatu par mazāk nozīmīgajām uzraudzītajām iestādēm, mazāk nozīmīgajām uzraudzītajām grupām vai mazāk nozīmīgo uzraudzīto iestāžu kategorijām.
VIII DAĻA
ECB, NKI UN NNI SADARBĪBA MAKROPRUDENCIĀLO UZDEVUMU UN INSTRUMENTU JOMĀ
1. SADAĻA
MAKROPRUDENCIĀLO INSTRUMENTU DEFINĪCIJA
101. pants
Vispārīgi noteikumi
1. Šīs daļas vajadzībām makroprudenciālie instrumenti ir:
a)
kapitāla rezerve Direktīvas 2013/36/ES 130.-142. panta izpratnē;
b)
Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. pantā noteiktie pasākumi attiecībā uz kredītiestādēm, kas saņēmušas atļauju darbībai iekšzemē, vai šādu kredītiestāžu apakškopu;
c)
citi NNI vai NKI veiktie pasākumi, kuru nolūks ir to sistēmisko jeb makroprudenciālo risku risināšana, kuri noteikti Regulā (ES) Nr. 575/2013 un Direktīvā 2013/36/ES un uz kuriem attiecīgajos Savienības tiesību aktos noteiktajos konkrētajos gadījumos attiecas tajās noteiktās procedūras.
2. Neierobežojot VUM regulas 22. panta piemērošanu attiecībā uz atsevišķām uzraudzītajām iestādēm adresētiem lēmumiem, VUM regulas 5. panta 1. un 2. punktā minētās makroprudenciālās procedūras nav uzskatāmas par ECB vai NKI uzraudzības procedūrām šīs regulas izpratnē.
102. pants
ECB izmantotie makroprudenciālie instrumenti
ECB saskaņā ar šo regulu, kā arī VUM regulas 5. panta 2. punktu un 9. panta 2. punktu izmanto 101. pantā minētos makroprudenciālos instrumentus un, ja makroprudenciālie instrumenti noteikti arī kādā direktīvā, kuru paredzēts ieviest nacionālajos tiesību aktos. Ja NNI nenosaka rezerves likmi, tas neliedz ECB noteikt prasības par rezervi saskaņā ar šo regulu un VUM regulas 5. panta 2. punktu.
2. SADAĻA
PROCESUĀLĀS NORMAS PAR MAKROPRUDENCIĀLO INSTRUMENTU IZMANTOŠANU
103. pants
Par makroprudenciālajiem instrumentiem atbildīgo NKI un NNI saraksts
ECB no iesaistīto dalībvalstu NKI un NNI iegūst informāciju par iestādēm, kas norīkotas izmantot attiecīgos 101. pantā minētos makroprudenciālos instrumentus, un makroprudenciālajiem instrumentiem, kurus šīs iestādes var izmantot.
104. pants
Informācijas apmaiņa un sadarbība NKI (NNI) izmantoto makroprudenciālo instrumentu jomā
1. Saskaņā ar VUM regulas 5. panta 1. punktu attiecīgā NKI vai NNI, kas paredzējusi izmantot šādus instrumentus, 10 darbdienu pirms šāda lēmuma pieņemšanas par savu nodomu informē ECB. Neatkarīgi no tā, ja NKI vai NNI paredzējusi izmantot makroprudenciālo instrumentu, tā pēc iespējas drīz informē ECB par to, kādus finanšu sistēmas makroprudenciālos jeb sistēmiskos riskus tā konstatējusi, un, ja iespējams, sniedz detalizētu paredzētā instrumenta aprakstu. Šāda informācija pēc iespējas ietver konkrētas ziņas par paredzēto instrumentu, t. sk. datumu, kurā paredzēts sākt tā izmantošanu.
2. NKI vai NNI par savu nodomu informē ECB.
3. Ja ECB iebilst pret NKI vai NNI paredzēto instrumentu, tā piecu darbdienu laikā pēc tam, kad saņēmusi informāciju par NKI vai NNI nodomu, dara zināmu savu iebildumu pamatojumu. Šādus iebildumus un to pamatojumu noformē rakstiski. NKI vai NNI pirms sava lēmuma pieņemšanas pienācīgi apsver ECB izklāstīto pamatojumu.
105. pants
Informācijas apmaiņa un sadarbība ECB izmantoto makroprudenciālo instrumentu jomā
1. Saskaņā ar VUM regulas 5. panta 2. punktu, ja ECB pēc savas iniciatīvas vai pēc NKI vai attiecīgi NNI ierosinājuma paredz piemērot stingrākas kapitāla rezerves prasības vai piemērot stingrākus pasākumus attiecībā uz sistēmiskajiem jeb makroprudenciālajiem riskiem, tā cieši sadarbojas ar attiecīgās dalībvalsts NNI un 10 darbdienu pirms šāda lēmuma pieņemšanas par savu nodomu informē NKI vai NNI. Neatkarīgi no tā, ja ECB paredzējusi kredītiestādes līmenī piemērot stingrākas kapitāla rezerves prasības vai piemērot stingrākus pasākumus attiecībā uz sistēmiskajiem jeb makroprudenciālajiem riskiem gadījumos, kas konkrēti paredzēti Savienības tiesību aktos, tā, ievērojot Regulā (ES) Nr. 575/2013 un Direktīvā 2013/36/ES izklāstītās procedūras, pēc iespējas drīz informē attiecīgo NKI vai NNI par tās konstatēto finanšu sistēmas sistēmisko jeb makroprudenciālo risku un, ja iespējams, sniedz detalizētu paredzētā instrumenta aprakstu. Šāda informācija pēc iespējas ietver konkrētas ziņas par paredzēto instrumentu, t. sk. datumu, kurā paredzēts sākt tā izmantošanu.
2. Ja attiecīgā NKI vai NNI iebilst pret ECB plānoto instrumentu, tā piecu darbdienu laikā pēc tam, kad saņēmusi informāciju par ECB nodomu, dara zināmus ECB savus iebildumus. Šādus iebildumus un to pamatojumu noformē rakstiski. ECB pirms sava attiecīga lēmuma pieņemšanas pienācīgi apsver šo pamatojumu.
IX DAĻA
CIEŠAS SADARBĪBAS PROCEDŪRAS
1. SADAĻA
VISPĀRĪGIE PRINCIPI UN KOPĒJIE NOTEIKUMI
106. pants
Ciešas sadarbības izveides procedūra
ECB izvērtē ārpus euro zonas esošo dalībvalstu lūgumus izveidot ciešu sadarbību saskaņā ar Lēmumā ECB/2014/5 (16) izklāstīto procedūru.
107. pants
Pēc ciešas sadarbības izveides piemērojamie principi
1. No dienas, kad stājas spēkā ECB lēmums par ECB un ārpus euro zonas esošas dalībvalsts NKI ciešas sadarbības izveidi, kas pieņemts saskaņā ar VUM regulas 7. panta 2. punktu, līdz šādas ciešas sadarbības izbeigšanai vai pārtraukšanai ECB saskaņā ar VUM regulas 6. pantu veic tās 4. panta 1. un 2. punktā un 5. pantā minētos uzdevumus attiecībā uz uzraudzītajām iestādēm un grupām, kas reģistrētas attiecīgajā iesaistītajā ciešas sadarbības dalībvalstī.
2. Ja, ievērojot VUM regulas 7. panta 2. punktu, izveidota cieša sadarbība, ECB un ciešas sadarbības NKI attiecībā uz nozīmīgajām uzraudzītajām iestādēm un grupām, kā arī mazāk nozīmīgajām uzraudzītajām iestādēm un grupām, kas reģistrētas iesaistītā ciešas sadarbības dalībvalstī, atrodas situācijā, kas pielīdzināma nozīmīgajām uzraudzītajām iestādēm un grupām, kā arī mazāk nozīmīgajām uzraudzītajām iestādēm un grupām, kas reģistrētas euro zonas dalībvalstī, ņemot vērā, ka ECB nav tieši piemērojamu pilnvaru attiecībā uz nozīmīgajām uzraudzītajām iestādēm un grupām, kā arī mazāk nozīmīgajām uzraudzītajām iestādēm un grupām, kas reģistrētas iesaistītā ciešas sadarbības dalībvalstī.
3. Saskaņā ar VUM regulas 6. pantu ECB var dot norādījumus ciešas sadarbības NKI attiecībā uz nozīmīgajām uzraudzītajām iestādēm un grupām, bet attiecībā uz mazāk nozīmīgajām uzraudzītajām iestādēm un grupām - tikai vispārīga rakstura norādījumus.
4. Ciešā sadarbība beidzas dienā, kad saskaņā ar LESD 140. panta 2. punktu attiecībā uz iesaistīto ciešas sadarbības dalībvalsti tiek atcelts LESD 139. pantā minētais izņēmums; atbilstoši tam šīs daļas normas vairs nepiemēro.
108. pants
Ar ciešas sadarbības ietvaros īstenoto uzraudzību saistīti instrumenti
1. ECB var dot norādījumus, iesniegt lūgumus un pieņemt pamatnostādnes attiecībā uz VUM regulas 4. panta 1. un 2. punktā un 5. pantā minētajiem ciešas sadarbības uzdevumiem.
2. Ja ECB uzskata, ka ciešas sadarbības NKI attiecībā uz uzraudzītu iestādi vai uzraudzītu grupu jāizmanto ar VUM regulas 4. panta 1. un 2. punktā minētajiem uzdevumiem saistīts instruments, tā šai NKI dod:
a)
attiecībā uz nozīmīgo uzraudzīto iestādi vai nozīmīgo uzraudzīto grupu - vispārīgu vai konkrētu norādījumu, lūgumu vai pamatnostādni, par nepieciešamību pieņemt uzraudzības lēmumu par šo nozīmīgo uzraudzīto iestādi vai nozīmīgo uzraudzīto grupu ciešas sadarbības NKI teritorijā; vai
b)
attiecībā uz mazāk nozīmīgo uzraudzīto iestādi vai mazāk nozīmīgo uzraudzīto grupu - vispārīgu norādījumu vai pamatnostādni.
3. Ja ECB uzskata, ka ciešas sadarbības NKI vai NNI jāizmanto ar VUM regulas 5. pantā minētajiem uzdevumiem saistīts instruments, tā šai NKI vai NNI var dot vispārīgu vai konkrētu norādījumu vai iesniedz lūgumu, vai pieņem pamatnostādni par nepieciešamību piemērot stingrākas kapitāla rezerves prasības vai stingrāku sistēmisko jeb makroprudenciālo risku risināšanas instrumentu.
4. ECB savā norādījumā, lūgumā vai pamatnostādnē norāda konkrētu ciešas sadarbības NKI instrumenta izmantošanas termiņu, kas nav īsāks par 48 stundām, ja vien nav nepieciešams to piemērot drīzāk, lai novērstu neatgriezenisku kaitējumu. Nosakot šādu termiņu, ECB ņem vērā administratīvo un procesuālo tiesību normas, kas jāievēro attiecīgajai ciešas sadarbības NKI.
5. Ciešas sadarbības NKI veic visus nepieciešamos pasākumus, lai ievērotu atbilstību ECB norādījumiem, lūgumiem un pamatnostādnēm; tā bez liekas kavēšanās informē ECB par veiktajiem pasākumiem.
2. SADAĻA
CIEŠA SADARBĪBA ATTIECĪBĀ UZ III, IV, V, VIII, X UN XI DAĻU
109. pants
Ciešas sadarbības ietvaros piemērojamais valodu lietojuma režīms
Kārtība, kas norādīta 23. pantā mutatis mutandis attiecas uz ciešas sadarbības NKI.
110. pants
Kredītiestādes nozīmīguma novērtēšana ciešas sadarbības ietvaros
1. Ievērojot šā panta noteikumus, IV daļu par uzraudzītās iestādes vai uzraudzītās grupas nozīmīguma konstatēšanu mutatis mutandis piemēro attiecībā uz uzraudzītām iestādēm vai uzraudzītām grupām iesaistītā ciešas sadarbības dalībvalstī.
2. Ciešas sadarbības NKI nodrošina, ka attiecībā uz tās dalībvalstī reģistrētām uzraudzītām iestādēm vai uzraudzītām grupām var piemērot IV daļā izklāstītās procedūras.
3. Apstākļos, attiecībā uz kuriem IV daļā paredzēts, ka ECB lēmumu adresē uzraudzītajai iestādei vai uzraudzītajai grupai, ECB tā vietā, lai lēmumu adresētu uzraudzītajai iestādei vai uzraudzītajai grupai, dod norādījumus ciešas sadarbības NKI, savukārt šī NKI saskaņā ar šādiem norādījumiem pieņem uzraudzītajai iestādei vai uzraudzītajai grupai adresētu lēmumu.
111. pants
Ciešas sadarbības ietvaros piemērojamās kopējās procedūras
1. Ievērojot šā panta noteikumus, attiecībā uz uzraudzītajām iestādēm vai uzraudzītajām grupām iesaistītā ciešas sadarbības dalībvalstī mutatis mutandis piemēro V daļas normas par kopējām procedūrām.
2. Ciešas sadarbības NKI nodrošina, ka attiecībā uz tās dalībvalstī reģistrētu uzraudzīto iestādi var piemērot V daļā izklāstītās procedūras. Ciešas sadarbības NKI īpaši nodrošina, ka ECB saņem informāciju un dokumentus, kas nepieciešami tai VUM regulā uzticēto uzdevumu veikšanai.
3. Apstākļos, attiecībā uz kuriem V daļā noteikts, ka ECB lēmumu adresē uzraudzītajai iestādei vai uzraudzītajai grupai, ECB tā vietā, lai lēmumu adresētu uzraudzītajai iestādei vai uzraudzītajai grupai, dod norādījumus ciešas sadarbības NKI, savukārt šī NKI saskaņā ar šādiem norādījumiem pieņem uzraudzītajai iestādei vai uzraudzītajai grupai adresētu lēmumu.
4. Apstākļos, attiecībā uz kuriem V daļā paredzēts, ka attiecīgā NKI sagatavo lēmuma projektu, ciešas sadarbības NKI lēmuma projektu iesniedz ECB un lūdz norādījumus turpmākām darbībām.
112. pants
Ciešas sadarbības ietvaros izmantojamie makroprudenciālie instrumenti
VIII daļas normas par ECB, NKI un NNI sadarbību attiecībā uz makroprudenciāliem uzdevumiem un instrumentiem mutatis mutandis piemēro attiecībā uz uzraudzītajām iestādēm vai uzraudzītajām grupām iesaistītā ciešas sadarbības dalībvalstī.
113. pants
Ciešas sadarbības ietvaros piemērojamie administratīvie naudas sodi
1. Attiecībā uz uzraudzītajām iestādēm vai uzraudzītajām grupām iesaistītā ciešas sadarbības dalībvalstī mutatis mutandis piemēro X daļas normas par administratīviem naudas sodiem.
2. Apstākļos, attiecībā uz kuriem VUM regulas 18. pantā saistībā ar šīs regulas X daļu paredzēts, ka ECB lēmumu adresē uzraudzītajai iestādei vai uzraudzītajai grupai, ECB tā vietā, lai lēmumu adresētu uzraudzītajai iestādei vai uzraudzītajai grupai, dod norādījumus ciešas sadarbības NKI, savukārt šī NKI saskaņā ar šādiem norādījumiem pieņem uzraudzītajai iestādei vai uzraudzītajai grupai adresētu lēmumu.
3. Gadījumos, attiecībā uz kuriem VUM regulas 18. pantā vai šīs regulas X daļā paredzēts, ka attiecīgā NKI lēmumu adresē nozīmīgajai uzraudzītajai iestādei vai nozīmīgajai uzraudzītajai grupai, ciešas sadarbības NKI uzsāk procedūru, lai nodrošinātu, ka atbilstošs administratīvais naudas sods tiek uzlikts, pamatojoties vienīgi uz ECB norādījumiem. Ciešas sadarbības NKI nekavējoties informē ECB par šāda lēmuma pieņemšanu.
114. pants
VUM regulas 10.-13. pantā paredzēto izmeklēšanas pilnvaru izmantošana ciešas sadarbības ietvaros
1. XI daļas normas par sadarbību attiecībā uz VUM regulas 10.-13. panta prasībām mutatis mutandis piemēro attiecībā uz uzraudzītajām iestādēm vai uzraudzītajām grupām iesaistītā ciešas sadarbības dalībvalstī.
2. Ciešas sadarbības NKI savas VUM regulas 10.-13. pantā noteiktās izmeklēšanas pilnvaras izmanto atbilstoši ECB norādījumiem.
3. Ciešas sadarbības NKI informē ECB par savu VUM regulas 10.-13. pantā noteikto izmeklēšanas pilnvaru izmantošanas gaitā izdarītajiem konstatējumiem.
4. Ciešas sadarbības NKI nodrošina, ka saskaņā ar VUM regulas 10.-13. pantu veiktā izmeklēšanā novērotāja statusā var piedalīties ECB darbinieki.
3. SADAĻA
CIEŠA SADARBĪBA ATTIECĪBĀ UZ NOZĪMĪGAJĀM UZRAUDZĪTAJĀM IESTĀDĒM
115. pants
Nozīmīgās uzraudzītās iestādes uzraudzība iesaistītā ciešas sadarbības dalībvalstī
1. Ievērojot šā panta noteikumus, attiecībā uz nozīmīgajām uzraudzītajām iestādēm vai nozīmīgajām uzraudzītajām grupām, kas reģistrētas iesaistītā ciešas sadarbības dalībvalstī, mutatis mutandis piemēro II un VI daļas normas.
2. Ciešas sadarbības NKI nodrošina, ka ECB no nozīmīgajām uzraudzītajām iestādēm un nozīmīgajām uzraudzītajām grupām vai attiecībā uz šīm iestādēm un grupām saņem visu informāciju, ko saņem pati ciešas sadarbības NKI un kas nepieciešama VUM regulā ECB uzticēto uzdevumu veikšanai.
3. Lai veiktu ikvienas iesaistītā ciešas sadarbības dalībvalstī reģistrētas nozīmīgās uzraudzītās iestādes vai nozīmīgās uzraudzītās grupas uzraudzību, izveido kopējo uzraudzības komandu. Kopējās uzraudzības komandas dalībniekus ieceļ saskaņā ar 4. pantu. Ciešas sadarbības NKI ieceļ NKI apakškoordinatoru, kas darbojas tieši attiecībā uz nozīmīgo uzraudzīto iestādi vai nozīmīgo uzraudzīto grupu, ievērojot KUK koordinatora norādījumus.
4. Ciešas sadarbības NKI nodrošina, ka ECB norīkoti darbinieki tiek uzaicināti novērotāja statusā piedalīties pārbaudēs uz vietas attiecībā uz nozīmīgo uzraudzīto iestādi vai nozīmīgo uzraudzīto grupu. ECB var noteikt to ECB darbinieku skaitu, kuri piedalīsies pārbaudēs kā novērotāji.
5. Konsolidētās uzraudzības un uzraudzības iestāžu kolēģiju kontekstā apstākļos, kad mātesuzņēmums reģistrēts euro zonas dalībvalstī vai iesaistītā ārpus euro zonas esošā dalībvalstī, ECB kā kompetentā iestāde veic konsolidēto uzraudzību un vada uzraudzības iestāžu kolēģijas darbu. ECB uzaicina attiecīgo ciešas sadarbības NKI iecelt NKI darbinieku novērotāja statusā. ECB var dot norādījumus attiecīgajai ciešas sadarbības NKI.
116. pants
Lēmumi attiecībā uz nozīmīgo uzraudzīto iestādi vai nozīmīgo uzraudzīto grupu
1. Neierobežojot NKI pilnvaras attiecībā uz uzdevumiem, kas VUM regulā nav uzticēti ECB, ciešas sadarbības NKI lēmumu attiecībā uz tās dalībvalsts nozīmīgajām uzraudzītajām iestādēm un nozīmīgajām uzraudzītajām grupām pieņem vienīgi pēc attiecīga ECB norādījuma. Ciešas sadarbības NKI var lūgt ECB sniegt tai šādu norādījumu.
2. Ciešas sadarbības NKI nekavējoties informē ECB par jebkuru lēmumu attiecībā uz nozīmīgo uzraudzīto iestādi vai nozīmīgo uzraudzīto grupu.
3. Ciešas sadarbības NKI informē ECB par: a) lēmumu, ko tā pieņem, izmantojot savas pilnvaras attiecībā uz uzdevumiem, kas VUM regulā nav uzticēti ECB; un b) lēmumu, ko tā pieņem pēc ECB norādījuma vai saskaņā ar šo daļu.
4. SADAĻA
CIEŠA SADARBĪBA ATTIECĪBĀ UZ MAZĀK NOZĪMĪGAJĀM UZRAUDZĪTAJĀM IESTĀDĒM VAI MAZĀK NOZĪMĪGAJĀM UZRAUDZĪTAJĀM GRUPĀM
117. pants
Mazāk nozīmīgo uzraudzīto iestāžu vai mazāk nozīmīgo uzraudzīto grupu uzraudzība
1. Ievērojot turpmāk izklāstītos noteikumus, attiecībā uz mazāk nozīmīgajām uzraudzītajām iestādēm un mazāk nozīmīgajām uzraudzītajām grupām iesaistītā ciešas sadarbības dalībvalstī mutatis mutandis piemēro VII daļas normas.
2. Lai VUM ietvaros nodrošinātu konsekventus uzraudzības rezultātus, ECB var dot ciešas sadarbības NKI vispārīgus norādījumus, pieņemt pamatnostādnes un iesniegt lūgumus par to, lai tā pieņem uzraudzības lēmumu attiecībā uz mazāk nozīmīgajām uzraudzītajām iestādēm vai mazāk nozīmīgajām uzraudzītajām grupām, kas reģistrētas ciešas sadarbības dalībvalstī. Šāds vispārīgs norādījums, pamatnostādne un lūgums var attiekties uz kredītiestāžu grupām vai kategorijām.
3. ECB var arī adresēt ciešas sadarbības NKI lūgumu papildus izvērtēt VUM regulas 6. panta 7. punkta c) apakšpunkta ii) punktā minētos būtiskas NKI procedūras aspektus.
5. SADAĻA
PROCEDŪRA IESAISTĪTĀS CIEŠAS SADARBĪBAS DALĪBVALSTS NKI NEPIEKRIŠANAS GADĪJUMĀ
118. pants
Procedūra nepiekrišanas gadījumā attiecībā uz VUM regulas 7. panta 8. punktā paredzētā Uzraudzības valdes lēmuma projektu
1. ECB, ievērojot Savienības tiesību aktos noteiktās konfidencialitātes prasības, informē ciešas sadarbības NKI par pilnīga Uzraudzības valdes lēmuma projektu attiecībā uz uzraudzīto iestādi vai uzraudzīto grupu, kas reģistrēta iesaistītā ciešas sadarbības dalībvalstī.
2. Ja ciešas sadarbības NKI nepiekrīt pilnīgam Uzraudzības valdes lēmuma projektam, tā piecu darbdienu laikā pēc pilnīga lēmuma projekta saņemšanas rakstiski informē ECB Padomi par savas nepiekrišanas iemesliem.
3. ECB Padome piecu darbdienu laikā pēc šādas informācijas saņemšanas lemj par šo lietu, pilnībā ņemot vērā nepiekrišanas iemeslus, un rakstiski sniedz ciešas sadarbības NKI sava lēmuma pamatojumu.
4. Iesaistītā ciešas sadarbības dalībvalsts NKI var lūgt ECB ar tūlītēju spēku izbeigt tās ciešo sadarbību; tādā gadījumā vēlāk pieņemti ECB Padomes lēmumi tai nav saistoši.
119. pants
Procedūra nepiekrišanas gadījumā attiecībā uz ECB Padomes iebildumiem pret VUM regulas 7. panta 7. punktā paredzēto Uzraudzības valdes lēmuma projektu
1. ECB informē ciešas sadarbības NKI par ECB Padomes iebildumiem pret pilnīga Uzraudzības valdes lēmuma projektu.
2. Ja ciešas sadarbības NKI nepiekrīt ECB Padomes iebildumiem pret pilnīga Uzraudzības valdes lēmuma projektu, tā piecu darbdienu laikā pēc pilnīga lēmuma projekta saņemšanas informē ECB Padomi par savas nepiekrišanas iemesliem.
3. ECB Padome 30 dienu laikā pēc ciešas sadarbības NKI paustās argumentētās nepiekrišanas sniedz savu rakstisku atzinumu par šādu nepiekrišanu un, izklāstot savas nostājas pamatojumu, savus iebildumus atstāj spēkā vai atsauc. ECB par to informē ciešas sadarbības NKI.
4. Ja ECB Padome savus iebildumus atstāj spēkā, ciešas sadarbības NKI piecu darbdienu laikā pēc dienas, kad tā tika informēta, ka ECB Padome savus iebildumus atstāj spēkā, var informēt ECB, ka lēmumi, kas pieņemti pēc tam, kad grozīts sākotnējā pilnīgā Uzraudzības valdes lēmuma projekts, pret kuru ECB Padome iebilst, tai nav saistoši.
ECB, pienācīgi ņemot vērā uzraudzības iedarbīgumu, apsver, vai apturēt (vai izbeigt) ciešo sadarbību ar ciešas sadarbības NKI, un pieņem attiecīgu lēmumu. ECB īpaši ņem vērā VUM regulas 7. panta 7. punktā minētos faktorus.
X DAĻA
ADMINISTRATĪVIE SODI
1. SADAĻA
DEFINĪCIJAS UN SAISTĪBA AR PADOMES REGULU (EK) NR. 2532/98 (17)
120. pants
Administratīvā soda definīcija
Šīs daļas vajadzībām administratīvais sods ir:
a)
administratīvais naudas sods, kas paredzēts un tiek uzlikts saskaņā ar VUM regulas 18. panta 1. punktu; un
b)
naudas sodi un periodiskie soda maksājumi, kas paredzēti Regulas (EK) Nr. 2532/98 2. pantā un tiek uzlikti saskaņā ar VUM regulas 18. panta 7. punktu.
121. pants
Saistība ar Regulu (EK) Nr. 2532/98
1. VUM regulas 18. panta 1. punktā paredzēto procedūru vajadzībām saskaņā ar tās 18. panta 4. punktu piemēro vienīgi šajā regulā ietvertās procesuālās normas.
2. VUM regulas 18. panta 7. punktā paredzēto procedūru vajadzībām šajā regulā ietvertās procesuālās normas papildina Regulā (EK) Nr. 2532/98 izklāstītās procesuālās normas, un tās piemēro saskaņā ar VUM regulas 25. un 26. pantu.
122. pants
ECB pilnvaras uzlikt VUM regulas 18. panta 7. punktā paredzēto administratīvo sodu
ECB uzliek 120. panta b) punktā definēto administratīvo sodu, ja ECB regulā vai lēmumā paredzētos pienākumus neievēro:
a)
nozīmīgās uzraudzītās iestādes; vai
b)
mazāk nozīmīgās uzraudzītās iestādes, ja attiecīgajās ECB regulās vai lēmumos noteikti to pienākumi pret ECB.
2. SADAĻA
ADMINISTRATĪVĀ SODA (IZŅEMOT PERIODISKO SODA MAKSĀJUMU) UZLIKŠANAS EURO ZONAS DALĪBVALSTS UZRAUDZĪTAJAI IESTĀDEI PROCESUĀLĀS NORMAS
123. pants
Neatkarīgas izmeklēšanas nodaļas izveide
1. ECB izveido neatkarīgu izmeklēšanas struktūrvienību (tālāk tekstā - “izmeklēšanas nodaļa”), kuras sastāvā ir ECB iecelti izmeklētāji.
2. Izmeklētāji var būt vienīgi tādas personas, kuras nav (un divus gadus pirms izmeklētāja amata ieņemšanas nav bijušas) iesaistītas ne tiešā vai netiešā attiecīgās uzraudzītās iestādes uzraudzībā, ne tai nepieciešamo atļauju izsniegšanā.
3. Izmeklētāji veic izmeklēšanas funkcijas neatkarīgi no Uzraudzības valdes un ECB Padomes un nepiedalās ne Uzraudzības valdes, ne ECB Padomes apspriedēs.
124. pants
Iespējamo pārkāpumu nodošana izmeklēšanas nodaļas ziņā
Ja ECB, veicot savus VUM regulā uzticētos uzdevumus, uzskata, ka pastāv pamatotas aizdomas, ka:
a)
nozīmīgā uzraudzītā iestāde, kuras galvenais birojs atrodas euro zonas dalībvalstī, pārkāpj vai ir pārkāpusi attiecīgos VUM regulas 18. panta 1. punktā minētos tieši piemērojamos Savienības tiesību aktus; vai
b)
uzraudzītā iestāde, kuras galvenais birojs atrodas euro zonas dalībvalstī, pārkāpj vai ir pārkāpusi VUM regulas 18. panta 7. punktā minēto ECB regulu vai lēmumu,
ECB lietu nodod izskatīšanai izmeklēšanas nodaļā.
125. pants
Izmeklēšanas nodaļas pilnvaras
1. Lai izmeklētu iespējamos 124. pantā minētos pārkāpumus, izmeklēšanas nodaļa var izmantot VUM regulā ECB piešķirtās pilnvaras.
2. Ja, pamatojoties uz VUM regulā ECB piešķirtajām pilnvarām, izmeklēšanas kontekstā attiecīgajai uzraudzītajai iestādei tiek iesniegts pieprasījums, izmeklēšanas nodaļa tajā norāda konkrētu izmeklēšanas priekšmetu un nolūku.
3. Veicot savus uzdevumus, izmeklēšanas nodaļa var piekļūt jebkuriem ECB dokumentiem un informācijai, un, ja nepieciešams, arī dokumentiem un informācijai, ko uzraudzības darbības ietvaros ieguvusi attiecīgā NKI.
126. pants
Procesuālās tiesības
1. Pabeigusi izmeklēšanu un pirms pilnīga lēmuma projekta sagatavošanas un iesniegšanas Uzraudzības valdei izmeklēšanas nodaļa rakstiski informē attiecīgo uzraudzīto iestādi par veiktās izmeklēšanas ietvaros gūtajiem konstatējumiem un par tai izvirzītajiem iebildumiem (ja tādi ir).
2. Šā panta 1. punktā minētajā informācijā izmeklēšanas nodaļa iekļauj norādi par attiecīgās uzraudzītās iestādes tiesībām iesniegt izmeklēšanas nodaļai rakstiskus paskaidrojumus par faktiskajiem rezultātiem un par šai iestādei izvirzītajiem iebildumiem, t. sk. konkrētām normām, kas iespējams pārkāptas, nosakot atbilstošu termiņu šādu paskaidrojumu iesniegšanai. ECB nav pienākuma ņemt vērā rakstiskos paskaidrojumus, kurus tā saņēmusi pēc izmeklēšanas nodaļas noteiktā termiņa beigām.
3. Izmeklēšanas nodaļa pēc 1. punktā minētās informēšanas var arī uzaicināt attiecīgo uzraudzīto iestādi piedalīties mutiskā procesā (uzklausīšanā). Pusi, pret kuru tiek veikta izmeklēšana, uzklausīšanā var pārstāvēt un/vai tai var palīdzēt juristi vai citas kvalificētas personas. Mutiskais process plašākai sabiedrībai ir slēgts.
4. Tās uzraudzītās iestādes tiesības piekļūt izmeklēšanas nodaļas lietas materiāliem, par kuru tiek veikta izmeklēšana, nosaka, ievērojot 32. pantu.
127. pants
Lietas izskatīšana Uzraudzības valdē
1. Ja izmeklēšanas nodaļa uzskata, ka uzraudzītajai iestādei jāuzliek administratīvais sods, izmeklēšanas nodaļa iesniedz Uzraudzības valdei priekšlikumu par pilnīga lēmuma projektu, kurā tā konstatē, ka attiecīgā uzraudzītā iestāde izdarījusi pārkāpumu, un norāda konkrētu uzliekamo administratīvo sodu. Izmeklēšanas nodaļa iesniedz Uzraudzības valdei arī savas izmeklēšanas lietas materiālus.
2. Izmeklēšanas nodaļa savu priekšlikumu par pilnīga lēmuma projektu pamato vienīgi ar faktiskajiem apstākļiem un iebildumiem, par kuriem uzraudzītajai iestādei bijusi iespēja paust savu viedokli.
3. Ja Uzraudzības valde uzskata, ka izmeklēšanas nodaļas iesniegtie lietas materiāli ir nepilnīgi, tā lietas materiālus var nodot atpakaļ izmeklēšanas nodaļai, pievienojot argumentētu lūgumu sniegt papildinformāciju. Atbilstoši tam piemēro 125. pantu.
4. Ja Uzraudzības valde, pamatojoties uz pilnīgiem lietas materiāliem, atbalsta priekšlikumu par izmeklēšanas nodaļas iesniegto pilnīga lēmuma projektu par pārkāpumiem un piekrīt, ka šāds lēmums ir balstīts uz attiecīgiem faktiskajiem apstākļiem, tā pieņem izmeklēšanas nodaļas ierosināto pilnīga lēmuma projektu par attiecīgo pārkāpumu. Ciktāl Uzraudzības valde lēmuma projektu neatbalsta, tā lēmumu pieņem saskaņā ar attiecīgajiem šā panta punktiem.
5. Ja Uzraudzības valde, pamatojoties uz pilnīgiem lietas materiāliem, uzskata, ka 1. punktā minētajā priekšlikumā par pilnīga lēmuma projektu izklāstītie faktiskie apstākļi nesniedz pietiekamus pierādījumus par 124. pantā minēto pārkāpumu, tā var pieņemt pilnīga lēmuma projektu, ar ko lieta tiek slēgta.
6. Ja Uzraudzības valde, pamatojoties uz pilnīgiem lietas materiāliem, piekrīt konstatējumam priekšlikumā par izmeklēšanas nodaļas iesniegto pilnīga lēmuma projektu, ka attiecīgā uzraudzītā iestāde ir izdarījusi pārkāpumu, bet neatbalsta ierosinātā administratīvā soda uzlikšanu, tā pieņem pilnīga lēmuma projektu, norādot konkrētu administratīvo sodu, ko tā uzskata par atbilstošu.
7. Ja Uzraudzības valde, pamatojoties uz pilnīgiem lietas materiāliem, neatbalsta izmeklēšanas nodaļas iesniegto priekšlikumu, bet secina, ka uzraudzītā iestāde izdarījusi citādu pārkāpumu vai ka izmeklēšanas nodaļas priekšlikums pamatojams ar citiem faktiskajiem apstākļiem, tā attiecīgo uzraudzīto iestādi rakstiski informē par savu konstatējumu un par uzraudzītajai iestādei izvirzītajiem iebildumiem. Atbilstoši tam attiecībā uz Uzraudzības valdi piemēro 126. panta 2.-4. punktu.
8. Uzraudzības valde sagatavo pilnīga lēmuma projektu, kurā konstatē, vai attiecīgā uzraudzītā iestāde izdarījusi pārkāpumu, un norāda konkrētu uzliekamo administratīvo sodu, ja tādu piemēro.
9. Uzraudzības valdes pieņemtais un ECB Padomē iesniedzamais pilnīga lēmuma projekts balstās vienīgi uz faktiskajiem apstākļiem un iebildumiem, par kuriem uzraudzītajai iestādei bijusi iespēja paust savu viedokli.
128. pants
Gada kopējā apgrozījuma definīcija administratīvā naudas soda maksimālā apmēra noteikšanai
VUM regulas 18. panta 1. punktā minētais uzraudzītās iestādes gada kopējais apgrozījums ir gada apgrozījums Direktīvas 2013/36/ES 67. panta izpratnē, kas atspoguļots šādas uzraudzītās iestādes jaunākajā pieejamā gada finanšu pārskatā. Ja uzraudzītā iestāde, kas izdarījusi pārkāpumu, ietilpst uzraudzītajā grupā, attiecīgais gada kopējais apgrozījums ir gada kopējais apgrozījums, kas atspoguļots jaunākajā uzraudzītās grupas konsolidētajā gada finanšu pārskatā.
3. SADAĻA
PERIODISKAIS SODA MAKSĀJUMS
129. pants
Procesuālās normas attiecībā uz periodisko soda maksājumu
1. Ja pastāvīgi tiek pārkāpts ECB uzraudzības lēmums vai regula, ECB var uzlikt periodisko soda maksājumu, lai attiecīgajai personai liktu ievērot uzraudzības lēmumu vai regulu. ECB piemēro VUM regulas 22. pantā un šīs regulas III daļas 2. sadaļā izklāstītās procesuālās normas.
2. Periodiskais soda maksājums ir iedarbīgs un samērīgs. Periodisko soda maksājumu aprēķina par katru pārkāpuma dienu, līdz attiecīgā persona ievēro ECB uzraudzības lēmumu vai attiecīgo regulu.
3. Periodiskā soda maksājuma maksimālais apmērs konkretizēts Regulā (EK) Nr. 2532/98. Attiecīgā laikposma ritējums sākas dienā, kas minēta lēmumā par periodiskā soda maksājuma uzlikšanu. Agrākais lēmumā noteiktais datums ir diena, kad attiecīgā persona tikusi rakstiski informēta par ECB uzlikto periodisko soda maksājumu un tā pamatojumu.
4. Periodisko soda maksājumu var uzlikt par laikposmu, kas nepārsniedz sešus mēnešus pēc 3. punktā minētajā lēmumā norādītā datuma.
4. SADAĻA
TERMIŅI
130. pants
Administratīvā soda uzlikšanas noilgums
1. Uz ECB pilnvarām uzlikt uzraudzītajai iestādei administratīvo sodu attiecas piecu gadu noilgums, ko skaita no pārkāpuma izdarīšanas dienas. Pārkāpuma turpināšanas vai atkārtošanas gadījumā noilgumu skaita no dienas, kad pārkāpums tiek izbeigts.
2. Jebkura ECB veikta izmeklēšana vai citāda procesuāla darbība attiecībā uz 124. pantā minēto pārkāpumu aptur administratīvā naudas soda uzlikšanas noilguma termiņa ritējumu. Noilguma termiņa ritējumu aptur dienā, kad attiecīgā uzraudzītā iestāde tiek informēta par šādām ECB darbībām.
3. Pēc ikviena pārtraukuma noilguma termiņu sāk skaitīt no jauna. Tomēr noilgums iestājas vēlākais dienā, kad pagājis laika posms, kas ir divreiz ilgāks par noilguma termiņu, ja ECB nebūtu uzlikusi administratīvo sodu. Šo termiņu pagarina par laikposmu, par kādu saskaņā ar 5. punktu tika apturēts noilguma termiņa ritējums.
4. Administratīvā soda uzlikšanas noilguma termiņa ritējumu aptur uz laiku, kamēr apstrīdēto ECB Padomes lēmumu izskata Administratīvā pārskatīšanas padome vai kamēr attiecīgo pārsūdzēto lēmumu izskata Eiropas Savienības Tiesa.
5. Noilguma termiņa ritējumu aptur arī uz laiku, kamēr saistībā ar tiem pašiem faktiskajiem apstākļiem pret uzraudzīto iestādi tiek izskatīta krimināllieta.
131. pants
Administratīvā soda izpildes noilgums
1. ECB pilnvarām izpildīt lēmumu, kas pieņemts saskaņā ar VUM regulas 18. panta 1. un 7. punktu, piemēro piecu gadu noilguma termiņu, kura ritējums sākas attiecīgā lēmuma pieņemšanas dienā.
2. Soda izpildes noilguma termiņa ritējumu aptur jebkura ECB darbība, kuras nolūks ir nodrošināt attiecīgā administratīvā soda samaksu vai izpildīt samaksas noteikumus un nosacījumus.
3. Pēc ikviena pārtraukuma noilguma termiņu sāk skaitīt no jauna.
4. Administratīvā soda izpildes noilguma termiņa ritējumu aptur uz laiku, kamēr:
a)
ir ļauts veikt samaksu;
b)
samaksas izpilde ir pārtraukta, pamatojoties uz ECB Padomes lēmumu vai Eiropas Savienības Tiesas nolēmumu.
5. SADAĻA
LĒMUMA PUBLICĒŠANA UN INFORMĀCIJAS APMAIŅA
132. pants
Lēmuma par administratīvo sodu publicēšana
1. ECB pēc tam, kad lēmums paziņots attiecīgajai uzraudzītajai iestādei, bez liekas kavēšanās savā interneta vietnē publicē ikvienu lēmumu, ar ko uzraudzītajai iestādei iesaistītā dalībvalstī uzlikts 120. pantā definētais administratīvais sods, t. sk. informāciju par pārkāpuma veidu un būtību un attiecīgās uzraudzītās iestādes nosaukumu, ja vien šāda veida publikācija:
a)
neapdraud finanšu tirgu stabilitāti vai izmeklēšanu krimināllietas ietvaros; vai
b)
neizraisa, ciktāl to iespējams konstatēt, nesamērīgu kaitējumu attiecīgajai uzraudzītajai iestādei.
Šādā gadījumā publikācijā par lēmumu par administratīvo sodu uzraudzītās iestādes nosaukumu nenorāda. Alternatīvi: ja gaidāms, ka šādi apstākļi drīzumā beigs pastāvēt, minēto publikāciju uz attiecīgo laiku var atlikt.
2. Ja 1. punktā minētais lēmums ir pārsūdzēts Eiropas Savienības Tiesā, ECB bez liekas kavēšanās savā oficiālajā interneta vietnē publicē arī informāciju par tiesvedības aktuālo statusu vai iznākumu.
3. ECB nodrošina, ka saskaņā ar 1. un 2. punktu publicētā informācija tās oficiālajā interneta vietnē tiek uzturēta vismaz 5 (piecus) gadus.
133. pants
EBI informēšana
Ievērojot VUM regulas 27. pantā minētās prasības attiecībā uz dienesta noslēpumu, ECB informē Eiropas Banku iestādi (EBI) par katru 120. pantā definēto administratīvo sodu, kas euro zonas dalībvalstī uzlikts uzraudzītajai iestādei, t. sk. par šāda soda apstrīdēšanu vai pārsūdzību (ar attiecīgo procesa iznākumu).
6. SADAĻA
ECB UN EURO ZONAS DALĪBVALSTS NKI SADARBĪBA SASKAŅĀ AR VUM REGULAS 18. PANTA 5. PUNKTU
134. pants
Nozīmīgās uzraudzītās iestādes
1. NKI attiecībā uz nozīmīgo uzraudzīto iestādi šādu procedūru uzsāk vienīgi pēc ECB lūguma, ja tas nepieciešams, lai veiktu VUM regulā ECB uzticētos uzdevumus, lai nodrošinātu, ka gadījumā, uz kuru neattiecas VUM regulas 18. panta 1. punkts, tiek uzlikts atbilstošs sods. Tā rīkojas gadījumos, kad tiek uzlikts:
a)
sods, kas nav naudas sods, ja juridiskā vai fiziskā persona pārkāpj tieši piemērojamu Savienības tiesību aktu, kā arī jebkāds naudas sods, ja fiziskā persona pārkāpj tieši piemērojamu Savienības tiesību aktu;
b)
naudas sods vai sods, kas nav naudas sods, ja juridiskā vai fiziskā persona pārkāpj nacionālo tiesību aktu, ar ko transponēta attiecīgā Savienības direktīva;
c)
naudas sods vai sods, kas nav naudas sods, ko uzliek saskaņā ar piemērojamu nacionālo tiesību aktu, kurā euro zonas dalībvalsts NKI piešķirtas īpašas pilnvaras, kādas attiecīgie Savienības tiesību akti vēl neparedz.
Šā punkta noteikumi neierobežo NKI iespējas pēc savas iniciatīvas uzsākt procedūru, piemērojot nacionālos tiesību aktus saistībā ar uzdevumiem, kas nav uzticēti ECB.
2. NKI var lūgt ECB, lai tā 1. punktā minētajos gadījumos lūdz NKI uzsākt procedūru.
3. Iesaistītās dalībvalsts NKI informē ECB par soda uzlikšanas procedūras, kas saskaņā ar 1. punktu uzsākta pēc ECB lūguma, noslēgšanu. ECB īpaši tiek informēta par jebkuru uzliktu naudas sodu.
135. pants
Informācija attiecībā uz mazāk nozīmīgo uzraudzīto iestādi
Attiecīgā NKI regulāri informē ECB par ikvienu administratīvo naudas sodu, kas uzlikts mazāk nozīmīgajai uzraudzītajai iestādei saistībā ar NKI veiktajiem uzraudzības uzdevumiem.
7. SADAĻA
NOZIEDZĪGI NODARĪJUMI
136. pants
Pierādījumi par faktiem, kas norāda uz varbūtēju noziedzīga nodarījuma sastāvu
Ja, veicot savus VUM regulā uzticētos uzdevumus, ECB rodas pamatotas aizdomas, ka, iespējams, ticis izdarīts noziedzīgs nodarījums, tā lūdz attiecīgo NKI lietu nodot izskatīšanai attiecīgai iestādei izmeklēšanas un, iespējams, kriminālvajāšanas darbību veikšanai, kas paredzētas nacionālajos tiesību aktos.
8. SADAĻA
IEŅĒMUMI NO UZLIKTAJIEM NAUDAS SODIEM
137. pants
Ieņēmumi no uzliktajiem sodiem
Ieņēmumi no administratīvajiem sodiem, kurus ECB uzlikusi saskaņā ar VUM regulas 18. panta 1. un 7. punktu, pieder ECB.
XI DAĻA
PIEKĻUVE INFORMĀCIJAI, ZIŅOŠANA, IZMEKLĒŠANA UN PĀRBAUDES UZ VIETAS
1. SADAĻA
VISPĀRĪGIE PRINCIPI
138. pants
ECB un NKI sadarbība saistībā ar VUM regulas 10.-13. pantā minētajām pilnvarām
Šīs daļas normas piemēro attiecībā uz nozīmīgajām uzraudzītajām iestādēm. Ja ECB saskaņā ar VUM regulas 6. panta 5. punkta d) apakšpunktu nolemj attiecībā uz mazāk nozīmīgo uzraudzīto iestādi izmantot VUM regulas 10.-13. pantā minētās pilnvaras, šīs daļas normas piemēro arī attiecībā uz šādu mazāk nozīmīgo uzraudzīto iestādi. Tomēr tas neierobežo NKI kompetenci tieši veikt mazāk nozīmīgās uzraudzītās iestādes uzraudzību saskaņā ar VUM regulas 6. panta 6. punktu.
2. SADAĻA
SADARBĪBA ATTIECĪBĀ UZ LŪGUMU SNIEGT INFORMĀCIJU
139. pants
Ad hoc lūgums sniegt informāciju saskaņā ar VUM regulas 10. pantu
1. Saskaņā ar VUM regulas 10. pantu, ievērojot citus piemērojamos Savienības tiesību aktus, ECB var pieprasīt VUM regulas 10. panta 1. punktā minētai juridiskajai vai fiziskajai personai sniegt visu informāciju, kas nepieciešama VUM regulā ECB uzticēto uzdevumu veikšanai. ECB norāda konkrēto informāciju un saprātīgu termiņu, kādā tā iesniedzama ECB.
2. Pirms pieprasījuma sniegt informāciju saskaņā ar VUM regulas 10. panta 1. punktu ECB vispirms ņem vērā informāciju, kas jau atrodas attiecīgās NKI rīcībā.
3. ECB attiecīgajai NKI iesniedz no juridiskās vai fiziskās personas, kurai adresēts šāds pieprasījums, saņemtās informācijas kopiju.
3. SADAĻA
PĀRSKATU SNIEGŠANA
140. pants
Ar uzraudzības pārskatu sniegšanu kompetentām iestādēm saistītie uzdevumi
1. ECB nodrošina atbilstību piemērojamiem Savienības tiesību aktiem, kuros kredītiestādēm noteiktas prasības par pārskatu sniegšanu kompetentām iestādēm.
2. Šajā nolūkā ECB attiecībā uz nozīmīgo uzraudzīto iestādi veic tādus uzdevumus un tai ir tādas pilnvaras, kā noteikts piemērojamos Savienības tiesību aktos par uzraudzības pārskatu sniegšanu. NKI attiecībā uz mazāk nozīmīgo uzraudzīto iestādi veic tādus uzdevumus un tai ir tādas pilnvaras, kā noteikts piemērojamos Savienības tiesību aktos par pārskatu sniegšanu kompetentām iestādēm.
3. Neatkarīgi no 2. punkta noteikumiem un ja vien nav noteikts citādi, ikviena uzraudzītā iestāde informāciju, kas regulāri jāiesniedz saskaņā ar piemērojamiem Savienības tiesību aktiem, nosūta attiecīgajai NKI. Ja vien īpašās normās nav noteikts citādi, uzraudzītā iestāde jebkuru sniegto informāciju iesniedz NKI. NKI veic iesniegto datu sākotnējo pārbaudi un nodod šo informāciju ECB rīcībā.
4. ECB organizē uzraudzītās iestādes iesniegto datu apkopošanas un to kvalitātes pārbaudes procedūras, ievērojot piemērojamos Savienības tiesību aktus un EBI regulējuma īstenošanas tehniskos standartus.
141. pants
Lūgums periodiski iesniegt informāciju saskaņā ar VUM regulas 10. pantu
1. Saskaņā ar VUM regulas 10. pantu, īpaši par ECB pilnvarām pieprasīt periodiski un konkrētā formātā sniedzamu informāciju uzraudzības un ar to saistītas statistikas vajadzībām, ECB, ievērojot piemērojamos Savienības tiesību aktus, jebkurā laikā var pieprasīt uzraudzītajai iestādei sniegt papildinformāciju uzraudzības vajadzībām, kas ECB nepieciešama VUM regulā uzticēto uzdevumu veikšanai. Ievērojot piemērojamos Savienības tiesību aktos paredzētos nosacījumus, ECB var norādīt konkrētas sniedzamās informācijas kategorijas, kā arī tās sniegšanas procedūras, formātu, periodiskumu un termiņus.
2. Ja ECB no VUM regulas 10. panta 1. punktā minētas juridiskās vai fiziskās personas pieprasa periodiski sniedzamu informāciju, atbilstoši tam piemēro šīs regulas 140. panta 3. un 4. punktu.
4. SADAĻA
SADARBĪBA VISPĀRĪGAS IZMEKLĒŠANAS JOMĀ
142. pants
Vispārīgas izmeklēšanas uzsākšana saskaņā ar VUM regulas 11. pantu
ECB, pamatojoties uz ECB lēmumu, veic izmeklēšanu par jebkuru VUM regulas 10. panta 1. punktā minēto juridisko vai fizisko personu. Tā šādā lēmumā norāda:
a)
lēmuma tiesisko pamatu un nolūku;
b)
nodomu izmantot VUM regulas 11. panta 1. punktā minētās pilnvaras;
c)
to, ka personas, par kuru tiek veikta izmeklēšana, rīcība, kas kavē izmeklēšanu, uzskatāma par ECB lēmuma pārkāpumu VUM regulas 18. panta 7. punkta izpratnē, neierobežojot nacionālo tiesību aktu piemērošanu, kā tas noteikts VUM regulas 11. panta 2. punktā.
5. SADAĻA
PĀRBAUDES UZ VIETAS
143. pants
ECB lēmums veikt pārbaudi uz vietas saskaņā ar VUM regulas 12. pantu
1. Saskaņā ar VUM regulas 12. pantu ECB, lai veiktu VUM regulā tai uzticētos uzdevumus, ieceļ 144. pantā minēto komandu pārbaudēm uz vietas, kura veic visas nepieciešamās pārbaudes uz vietas VUM regulas 10. panta 1. punktā minētas juridiskās personas telpās.
2. Neierobežojot 142. panta piemērošanu, saskaņā ar VUM regulas 12. panta 3. punktu pārbaudi uz vietas veic, pamatojoties uz ECB lēmumu, kurā norāda vismaz šādu informāciju:
a)
pārbaudes uz vietas priekšmetu un nolūku; un
b)
to, ka tās juridiskās personas, par kuru tiek veikta pārbaude uz vietas, rīcība, kas to kavē, uzskatāma par ECB lēmuma pārkāpumu VUM regulas 18. panta 7. punkta izpratnē, neierobežojot nacionālo tiesību aktu piemērošanu, kā tas noteikts VUM regulas 11. panta 2. punktā.
3. Ja pārbaude uz vietas tiek veikta pēc izmeklēšanas, kas notiek, pamatojoties uz 142. pantā minēto ECB lēmumu, un ja pārbaudei uz vietas ir tāds pats nolūks un priekšmets kā šādai izmeklēšanai, juridiskā persona, par kuru tiek veikta izmeklēšana, saskaņā ar VUM regulas 12. panta 2. un 4. punktu, bet neierobežojot tās 13. panta piemērošanu un ievērojot minēto lēmumu, amatpersonām un citām ECB un NKI pilnvarotām personām nodrošina piekļuvi savā komercdarbībā izmantotajām telpām un zemesgabaliem.
144. pants
Komandas pārbaudēm uz vietas izveide un sastāvs
1. Saskaņā ar VUM regulas 12. pantu ECB, pieaicinot NKI, izveido komandu pārbaudēm uz vietas un nosaka tās sastāvu.
2. ECB par komandas pārbaudēm uz vietas vadītāju ieceļ ECB vai NKI darbinieku.
3. ECB un NKI apspriežas un vienojas par NKI resursu izmantošanu pārbaužu uz vietas komandām.
145. pants
Pārbaudes uz vietas procedūra un paziņošana
1. ECB vismaz piecas darbdienas pirms pārbaudes uz vietas sākšanas juridiskajai personai, par kuru tiek veikta pārbaude uz vietas, paziņo 143. panta 2. punktā minēto ECB lēmumu un komandas pārbaudēm uz vietas sastāvu. Tā vismaz vienu nedēļu pirms paziņojuma juridiskajai personai, par kuru ir paredzēts veikt pārbaudi uz vietas, informē tās dalībvalsts NKI, kurā paredzēts veikt pārbaudi uz vietas.
2. Ja tas nepieciešams pārbaudes pienācīgai un efektīvai veikšanai, ECB var veikt pārbaudi uz vietas, iepriekš neinformējot attiecīgo uzraudzīto iestādi. Tomēr tā pēc iespējas drīz (pirms pārbaudes uz vietas uzsākšanas) informē attiecīgo NKI.
146. pants
Pārbaudes uz vietas norise
1. Personas, kas veic pārbaudi uz vietas, ievēro komandas pārbaudēm uz vietas vadītāja norādījumus.
2. Ja tiek veikta nozīmīgās uzraudzītās iestādes pārbaude uz vietas, komandas pārbaudēm uz vietas vadītājs ir atbildīgs par koordināciju starp komandu pārbaudēm uz vietas un kopējo uzraudzības komandu, kas ir atbildīga par šīs nozīmīgās uzraudzītās iestādes uzraudzību.
XII DAĻA
PĀREJAS UN NOSLĒGUMA NOTEIKUMI
147. pants
ECB tiešās uzraudzības uzsākšana pirmajā ECB uzdevumu uzņemšanās reizē
1. Vismaz divus mēnešus pirms 2014. gada 4. novembra ECB adresē lēmumu ikvienai uzraudzītajai iestādei, attiecībā uz kuru tā uzņemas VUM regulā uzticētos uzdevumus, kurā tā apstiprina nozīmīgās uzraudzītās iestādes statusu. Ja uzraudzītā iestāde ietilpst nozīmīgā uzraudzītajā grupā, ECB savu lēmumu dara zināmu uzraudzītajai iestādei augstākajā konsolidācijas līmenī iesaistīto dalībvalstu ietvaros un nodrošina, ka visas nozīmīgā uzraudzītā grupā esošās uzraudzītās iestādes tiek par to pienācīgi informētas. Šāds lēmums stājas spēkā 2014. gada 4. novembrī.
2. Neatkarīgi no 1. punkta noteikumiem, ja ECB tai uzticētos uzdevumus sāk īstenot pirms 2014. gada 4. novembra, tā savu lēmumu adresē attiecīgajai uzraudzītajai iestādei un attiecīgajai NKI. Ja vien šādā lēmumā nav noteikts citādi, tas stājas spēkā tā paziņošanas dienā. Attiecīgā NKI par nodomu pieņemt šādu lēmumu tiek informēta iepriekš (un pēc iespējas drīz).
3. Pirms 1. punktā minētā lēmuma pieņemšanas ECB dod iespēju attiecīgajai uzraudzītajai iestādei sniegt rakstiskus paskaidrojumus.
148. pants
ECB iesniedzamās NKI informācijas par uzraudzības vēsturi un riska profilu formāta noteikšana
1. Katra NKI vēlākais līdz 2014. gada 4. augustam informē ECB par kredītiestādēm, kurām NKI ir izsniegusi atļauju, iesniedzot par tām pārskatu ECB noteiktajā formātā.
2. Neatkarīgi no 1. punkta noteikumiem, ja ECB tai uzticētos uzdevumus sāk īstenot pirms 2014. gada 4. novembra, tā var lūgt NKI darīt zināmu ECB ikvienas attiecīgās kredītiestādes nosaukumu un iesniegt par to pārskatu ECB noteiktajā formātā konkrēti norādītā atbilstošā termiņā.
149. pants
Pastāvošo procedūru nepārtrauktība
1. Ja vien ECB nenolemj citādi, tad, ja NKI uzsākusi uzraudzības procedūru, kurā ECB uzņemas kompetenci, pamatojoties uz VUM regulu, un ja tas notiek pirms 2014. gada 4. novembra, piemēro 48. pantā izklāstītās procedūras.
2. Atkāpjoties no 48. panta noteikumiem, šo pantu piemēro kopējām procedūrām.
150. pants
NKI pieņemtie uzraudzības lēmumi
Neierobežojot VUM regulā noteikto ECB pilnvaru izmantošanu, pirms 2014. gada 4. novembra pieņemtie NKI uzraudzības lēmumi paliek spēkā.
151. pants
Dalībvalstis, kuras ievieš euro
1. Ievērojot 2. punkta noteikumus, apstākļos, kad saskaņā ar LESD 140. panta 2. punktu attiecībā uz dalībvalsti tiek atcelts LESD 139. pantā paredzētais izņēmums, atbilstoši tam attiecībā uz šādas dalībvalsts NKI uzsāktu uzraudzības procedūru vai pieņemtu lēmumu piemēro 148.-150. pantu.
2. Atsauci uz 2014. gada 4. novembri 149. un 150. pantā interpretē kā atsauci uz dienu, kad attiecīgā dalībvalsts ievieš euro.
152. pants
Pastāvošo vienošanos nepārtrauktība
Visas pastāvošās vienošanās par sadarbību ar citām iestādēm, kuras NKI noslēgusi pirms 2014. gada 4. novembra un kuras vismaz daļēji attiecas uz VUM regulā ECB nodotajiem uzdevumiem, paliek spēkā. Lai īstenotu VUM regulā tai nodotos uzdevumus, ECB var lemt par to, vai piedalīties šādā pastāvošā sadarbībā, ievērojot attiecīgās vienošanās ietvaros piemērojamo procedūru, un vai slēgt jaunas vienošanās par sadarbību ar trešām personām. NKI turpina piemērot pastāvošās vienošanās par sadarbību, ciktāl tās netiek aizstātas ar ECB sadarbības vienošanos. Ja tas nepieciešams pastāvošo sadarbības vienošanos izpildei, NKI ir atbildīga par atbalsta sniegšanu ECB, izmantojot savas tiesības un pildot pienākumus, kas paredzēti ar ECB koordinēti noslēgtos līgumos.
153. pants
Noslēguma noteikumi
Šī regula stājas spēkā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama dalībvalstīs saskaņā ar Līgumiem.
Frankfurtē pie Mainas, 2014. gada 16. aprīlī