NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 143/2013
ze dne 19. února 2013,
kterým se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES a nařízení Komise (ES) č. 692/2008, pokud jde o stanovení emisí CO2 z vozidel předaných k vícestupňovému schválení typu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 ze dne 20. června 2007 o schvalování typu motorových vozidel z hlediska emisí z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a Euro 6) a z hlediska přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla (1), a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (2), a zejména na čl. 39 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 715/2007 stanoví společné technické požadavky pro schvalování typu motorových vozidel a náhradních dílů z hlediska emisí a stanoví pravidla pro plnění podmínek shodnosti v provozu, životnost zařízení k regulaci znečišťujících látek, palubní diagnostické systémy (OBD), měření spotřeby paliva a dostupnost informací o opravách a údržbě vozidla.
(2)
Nařízení Komise (ES) č. 692/2008 ze dne 18. července 2008, kterým se provádí a mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 o schvalování typu motorových vozidel z hlediska emisí z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a Euro 6) a z hlediska přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla (3), stanoví správní ustanovení pro kontrolu shodnosti vozidel, pokud jde o emise CO2, a požadavky pro měření emisí CO2 a spotřeby paliva takových vozidel.
(3)
Podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 510/2011 ze dne 11. května 2011, kterým se stanoví výkonnostní emisní normy pro nová lehká užitková vozidla v rámci integrovaného přístupu Unie ke snižování emisí CO2 z lehkých vozidel (4), je třeba stanovit postup pro získávání reprezentativních hodnot emisí CO2, účinnosti paliva a hmotnosti dokončených vozidel a zajistit, aby výrobce základního vozidla měl včasný přístup k hmotnosti a specifickým emisím CO2 dokončeného vozidla.
(4)
V souladu s nařízením (EU) č. 510/2011 jsou specifické emise CO2 dokončených vozidel připsány výrobci základního vozidla. Při stanovení postupu monitorování s cílem zajistit, aby byly hodnoty emisí CO2, účinnosti paliva a hmotnosti dokončených vozidel reprezentativní, by metoda pro určení hodnot CO2 a hodnot hmotnosti měla být případně stanovena na základě tabulky hodnot CO2 odpovídajících různým kategoriím konečné setrvačné hmotnosti nebo na základě jediné hodnoty CO2 odvozené od hmotnosti základního vozidla zvýšené o standardní přidanou hmotnost odlišenou podle třídy N1.
(5)
Na základě těchto alternativních metod, uvedených v příloze II části B bodě 7 nařízení (EU) č. 510/2011, byly zváženy a posouzeny různé možnosti s ohledem na přesnost, reprezentativnost a proveditelnost. Možnost založená na zkoušení základního vozidla na základě jediné hodnoty odhadované hmotnosti, kde se složka odpovídající karoserii vypočte za použití polynomického vzorce závislého na referenční hmotnosti základního vozidla, představuje optimální rovnováhu mezi přesností, pokud jde o stanovení emisí CO2 z dokončeného vozidla, po započtení nákladů, a snadností provedení.
(6)
S cílem zajistit, aby výkonnost výrobců vozidel při snižování emisí CO2 podle nařízení (EU) č. 510/2011 mohla být přiměřeně a účinně monitorována, je nezbytné, aby byly příslušné informace uvedeny v prohlášení o shodě.
(7)
Výrobcům a vnitrostátním orgánům by měla být poskytnuta dostatečně dlouhá lhůta k tomu, aby mohli své postupy přizpůsobit novým pravidlům.
(8)
S ohledem na zkušenosti získané v rámci uplatňování postupu pro stanovení a monitorování emisí CO2 z dokončených vozidel je vhodné nejpozději do konce roku 2016 přezkoumat postup a vyhodnotit reprezentativnost emisí CO2, jakož i účinnost a přesnost monitorování emisí CO2.
(9)
Směrnice 2007/46/ES a nařízení (ES) č. 692/2008 by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Technického výboru - motorová vozidla,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I a IX směrnice 2007/46/ES se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
Článek 2
Přílohy I a XII nařízení (ES) č. 692/2008 se mění v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
Článek 3
Komise posoudí, zda je nutné přezkoumat postup stanovený v bodech 5.1 až 5.7 přílohy XII nařízení (ES) č. 692/2008 ve znění tohoto nařízení.
Na základě tohoto posouzení a nejpozději do 31. prosince 2016 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu, případně doplněnou vhodnými návrhy.
Článek 4
1. Po dobu přechodného období do 1. ledna 2014 zůstávají v platnosti prohlášení o shodě základních vozidel kategorie N1 spadajících do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 715/2007, vydaná v souladu se směrnicí 2007/46/ES a nařízením (ES) č. 692/2008 před změnami zavedenými tímto nařízením.
2. Po dobu přechodného období do 1. ledna 2014 zůstávají v platnosti prohlášení o shodě dokončených vozidel kategorie N1 spadajících do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 715/2007, vydaná v souladu se směrnicí 2007/46/ES a nařízením (ES) č. 692/2008 před změnami zavedenými tímto nařízením.
3. S účinkem ode dne 1. ledna 2013 považují vnitrostátní orgány prohlášení o shodě, která jsou v souladu s požadavky stanovenými v tomto nařízení, za platná.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014, s výjimkou čl. 4 odst. 3, který se použije ode dne 1. ledna 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. února 2013.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 143/2013
(2013. gada 19. februāris),
ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2007/46/EK un Komisijas Regulu (EK) Nr. 692/2008 groza attiecībā uz CO2 emisiju noteikšanu tiem transportlīdzekļiem, kurus nodod vairākposmu tipa apstiprināšanai
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 20. jūnija Regulu (EK) Nr. 715/2007 par tipa apstiprinājumu mehāniskiem transportlīdzekļiem attiecībā uz emisijām no vieglajiem pasažieru un komerciālajiem transportlīdzekļiem (“Euro 5” un “Euro 6”) un par piekļuvi transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācijai (1) un jo īpaši tās 5. panta 3. punktu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 5. septembra Direktīvu 2007/46/EK, ar ko izveido sistēmu mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanai (pamatdirektīva) (2), un jo īpaši tās 39. panta 2. punktu,
tā kā:
(1)
Ar Regulu (EK) Nr. 715/2007 nosaka kopīgas tehniskās prasības mehānisko transportlīdzekļu un rezerves daļu tipa apstiprinājumam attiecībā uz to radītajām emisijām un paredz noteikumus par ekspluatācijas atbilstību, piesārņojuma kontroles iekārtu un iebūvēto diagnostikas (OBD) sistēmu ilgizturīgumu, degvielas patēriņa mērījumiem un piekļuvi transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācijai.
(2)
Ar Komisijas 2008. gada 18. jūlija Regulu (EK) Nr. 692/2008, ar kuru īsteno un groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 715/2007 par tipa apstiprinājumu mehāniskiem transportlīdzekļiem attiecībā uz emisijām no vieglajiem pasažieru un komerciālajiem transportlīdzekļiem (“Euro 5” un “Euro 6”) un par piekļuvi transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācijai (3), ir paredzēti administratīvie noteikumi par transportlīdzekļu atbilstības pārbaudi attiecībā uz CO2 emisijām un prasības attiecībā uz šādu transportlīdzekļu CO2 emisiju un degvielas patēriņa mērījumiem.
(3)
Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 11. maija Regulā (ES) Nr. 510/2011 par emisiju standartu noteikšanu jauniem vieglajiem kravas automobiļiem saistībā ar Savienības integrēto pieeju vieglo transportlīdzekļu CO2 emisiju samazināšanai (4) ir noteikts pienākums noteikt kārtību, ar kuru iegūst vairākos posmos pabeigtu transportlīdzekļu CO2 emisiju, degvielas ekonomijas un masas reprezentatīvās vērtības, vienlaikus nodrošinot, ka bāzes transportlīdzekļa ražotājam laikus dara pieejamas vairākos posmos pabeigta transportlīdzekļa masas un īpatnējo CO2 emisiju vērtības.
(4)
Saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 510/2011 vairākos posmos pabeigto transportlīdzekļu īpatnējo CO2 emisiju attiecina uz bāzes transportlīdzekļa ražotāju. Nosakot uzraudzības procedūru, lai nodrošinātu, ka vairākos posmos pabeigto transportlīdzekļu CO2 emisijas, degvielas ekonomijas un masas vērtības ir reprezentatīvas, būtu jāparedz masas un CO2 vērtību noteikšanas metode, attiecīgos gadījumos pamatojoties uz CO2 vērtību tabulā norādītajām kopējās inerces vērtībām dažādām svara kategorijām vai tikai uz vienu doto CO2 emisijas vērtību, kas atbilst bāzes transportlīdzekļa standartmasai, tai pieskaitot standarta papildmasu atbilstīgi N1 kategorijas klasei.
(5)
Pamatojoties uz alternatīvajām metodēm, kas norādītas Regulas (ES) Nr. 510/2011 II pielikuma B daļas 7. punktā, no precizitātes, reprezentativitātes un īstenojamības viedokļa tika apsvērti un novērtēti dažādi varianti. Vislabāko līdzsvaru starp CO2 emisiju noteikšanas precizitāti vairākos posmos pabeigtam transportlīdzeklim, radītajām izmaksām un īstenošanas vienkāršumu nodrošina variants, kas pamatojas uz bāzes transportlīdzekļa testēšanu ar vienu aplēstu masas vērtību, kad virsbūvei atbilstošo komponentu aprēķina, piemērojot polinomu formulu, kas atkarīga no bāzes transportlīdzekļa standartmasas.
(6)
Lai nodrošinātu, ka transportlīdzekļu ražotāju veikums CO2 emisiju samazināšanas jomā saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 510/2011 noteikumiem tiek atbilstoši un efektīvi uzraudzīts, attiecīgā informācija ir jāiekļauj atbilstības sertifikātā.
(7)
Būtu jāparedz pietiekams sagatavošanās laiks, lai ražotāji un valstu iestādes varētu pielāgot savas procedūras jaunajiem noteikumiem.
(8)
Ņemot vērā pieredzi, kas gūta no vairākos posmos pabeigtiem transportlīdzekļiem piemērotās procedūras CO2 emisiju noteikšanai un šādu emisiju uzraudzībai, ir piemēroti vēlākais līdz 2016. gada beigām pārskatīt minēto procedūru un novērtēt CO2 emisiju reprezentativitāti, kā arī CO2 emisiju uzraudzības efektivitāti un precizitāti.
(9)
Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Direktīva 2007/46/EK un Regula (EK) Nr. 692/2008.
(10)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Tehniskā komiteja mehānisko transportlīdzekļu jautājumos,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Direktīvas 2007/46/EK I un IX pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas I pielikumu.
2. pants
Regulas (EK) Nr. 692/2008 I un XII pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas II pielikumu.
3. pants
Komisija novērtē, vai nepieciešams pārskatīt procedūru, kas noteikta Regulas (EK) Nr. 692/2008 XII pielikuma 5.1. līdz 5.7. punktā un kas grozīta ar šo regulu.
Pamatojoties uz minēto novērtējumu un ne vēlāk kā līdz 2016. gada 31. decembrim Komisija iesniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei, kuram vajadzības gadījumā pievieno attiecīgus priekšlikumus.
4. pants
1. Pārejas periodā līdz 2014. gada 1. janvārim, pirms stājušies spēkā ar šo regulu ieviestie grozījumi, N1 kategorijas bāzes transportlīdzekļiem, uz kuriem attiecas Regula (EK) Nr. 715/2007, joprojām ir spēkā atbilstības sertifikāti, kas izdoti saskaņā ar Direktīvu 2007/46/EK un Regulu (EK) Nr. 692/2008.
2. Pārejas periodā līdz 2014. gada 1. janvārim, pirms stājušies spēkā ar šo regulu ieviestie grozījumi, N1 kategorijas vairākos posmos pabeigtiem transportlīdzekļiem, uz kuriem attiecas Regula (EK) Nr. 715/2007, joprojām ir spēkā atbilstības sertifikāti, kas izdoti saskaņā ar Direktīvu 2007/46/EK un Regulu (EK) Nr. 692/2008.
3. Sākot ar 2013. gada 1. janvāri, valstu iestādes uzskata par derīgiem atbilstības sertifikātus, kas atbilst šajā regulā noteiktajām prasībām.
5. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2014. gada 1. janvāra, izņemot 4. panta 3. punktu, ko piemēro no 2013. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 19. februārī