NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1302/2013
ze dne 17. prosince 2013,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1082/2006 o evropském seskupení pro územní spolupráci (ESÚS), pokud jde o vyjasnění, zjednodušení a zlepšení zřizování a fungování takovýchto seskupení
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 175 třetí pododstavec této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1082/2006 (3) (přijala Komise dne 29. července 2011 zprávu Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování uvedeného nařízení. V uvedené zprávě Komise oznámila svůj záměr navrhnout v nařízení (ES) č. 1082/2006 omezený počet změn za účelem usnadnit zřizování a fungování ESÚS, jakož i vyjasnit některá stávající ustanovení. Mělo by tak dojít k odstranění překážek při zřizování nových ESÚS a současně by byla zachována kontinuita a usnadněno fungování stávajících ESÚS, což by umožnilo rozsáhlejší využívání ESÚS přispívající k větší soudržnosti politik a spolupráci mezi veřejnými subjekty, aniž by to znamenalo další zatížení pro vnitrostátní nebo unijní správní orgány.
(2)
O zřízení ESÚS rozhodují jeho členové a jejich vnitrostátní orgány a nevyplývají z něj automaticky žádné právní nebo finanční výhody na úrovni Unie.
(3)
Lisabonská smlouva doplnila politiku soudržnosti o územní rozměr a nahradila termín „Společenství“ termínem „Unie“. Nová terminologie by tudíž měla být zavedena do nařízení (ES) č. 1082/2006.
(4)
ESÚS mohou mít potenciál posílit prosazování a dosahování harmonického rozvoje Unie jako celku, a zejména hospodářské, sociální a územní soudržnosti jejích regionů, a přispět k plnění cílů strategie Evropa 2020 pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění (dále jen „strategie Evropa 2020“). ESÚS mohou rovněž pozitivně přispět ke snižování překážek v územní spolupráci mezi regiony, které jsou závažně a trvale znevýhodněny přírodními nebo demografickými podmínkami, včetně specifické situace nejvzdálenějších regionů, a mohou napomoci při posilování spolupráce mezi třetími zeměmi, zámořskými zeměmi a územími (dále jen „ZZÚ“) a příhraničními regiony Unie, včetně využívání programů Unie pro vnější spolupráci.
(5)
Dosavadní zkušenosti s doposud zřízenými ESÚS dokládají, že jsou ESÚS coby nový právní nástroj využívány rovněž pro spolupráci v rámci jiných politik Unie, než je politika soudržnosti, a to také prostřednictvím provádění programů nebo částí programů, které využívají jinou finanční podporu Unie, než podpora v rámci politiky soudržnosti. Účinnost a účelnost ESÚS by měly být posíleny rozšířením povahy ESÚS, odstraněním přetrvávajících překážek a usnadněním zřizování a fungování ESÚS při zachování možnosti členských států omezovat opatření, které mohou ESÚS provádět bez finanční podpory Unie. Podle nařízení (EU) č. 1082/2006 mají ESÚS v každém členském státě nejširší právní způsobilost přiznávanou podle vnitrostátního práva daného členského státu právnickým osobám, včetně možnosti uzavírat dohody s dalšími ESÚS nebo jinými právními subjekty za účelem provádění projektů vzájemné spolupráce s cílem mimo jiné dosáhnout účinnějšího fungování makroregionálních strategií.
(6)
Z povahy ESÚS vyplývá, že působí ve více než jednom členském státě. V důsledku toho nařízení (ES) č. 1082/2006 umožňuje, aby úmluva a stanovy ESÚS určily v některých záležitostech rozhodné právo. Je třeba vyjasnit případy, kdy má takové určení upřednostnit v rámci hierarchie rozhodného práva stanovené v uvedeném nařízení vnitrostátní právo členského státu, v němž má ESÚS sídlo. Zároveň by měla být ustanovení nařízení (ES) č. 1082/2006 o rozhodném právu rozšířena na jednání a činnosti ESÚS, které případ od případu podléhají právnímu přezkumu ze strany členských států.
(7)
V důsledku rozdílného postavení místních a regionálních orgánů v členských státech mohou pravomoci, které jsou na jedné straně hranice na úrovni regionálních orgánů, být na druhé straně hranice pravomocemi na úrovni vnitrostátních orgánů, zejména v menších nebo centralizovaných členských států. Proto by se členy ESÚS měly mít možnost vedle členských států stát i vnitrostátní orgány.
(8)
Jelikož nařízení (ES) č. 1082/2006 umožňuje členství v ESÚS subjektům soukromého práva, pokud jsou považovány za „veřejnoprávní subjekty“ ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES (4), mělo by být možné ESÚS v budoucnu využívat ke společné správě veřejných služeb se zvláštním zaměřením na služby obecného hospodářského zájmu nebo na infrastrukturu. Další subjekty soukromého či veřejného práva by rovněž měly mít možnost stát se členy ESÚS. Proto by měly být zahrnuty taktéž „veřejné podniky“ ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES (5) a podniky pověřené poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu v oblastech, jako je školství a odborné vzdělávání, lékařská péče, sociální potřeby týkající se zdravotní a dlouhodobé péče, péče o děti, přístup na trh práce a znovuzačlenění do něj, sociální bydlení a péče o zranitelné skupiny a jejich sociální začleňování.
(9)
Nařízení (ES) č. 1082/2006 nestanoví podrobná pravidla týkající se účasti subjektů ze třetích zemí v ESÚS zřízených v souladu s uvedeným nařízením, tedy mezi členy z nejméně dvou členských států. S ohledem na další harmonizaci pravidel, jimiž se řídí spolupráce mezi jedním či několika členskými státy a jednou nebo několika třetími zeměmi, především v souvislosti s přeshraniční spoluprací v rámci evropského nástroje sousedství (ENS) a nástroje předvstupní pomoci (NPP II), ale rovněž v souvislosti s doplňkovým financováním z Evropského rozvojového fondu (ERF) a s nadnárodní spoluprací v rámci cíle Evropské územní spolupráce, u níž mají být prostředky přidělené z ENS a NPP II převedeny s cílem spojit je s prostředky Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) v rámci programů spolupráce, by měla být výslovně stanovena účast členů ze třetích zemí sousedících s členským státem včetně jeho nejvzdálenějších regionů v ESÚS zřízených mezi nejméně dvěma členskými státy. To by mělo být možné, pokud to umožňují právní předpisy třetí země nebo dohody mezi alespoň jedním zúčastněným členským státem a třetí zemí.
(10)
S cílem posílit hospodářskou, sociální a územní soudržnost Unie, a tedy posílit zejména účinnost územní spolupráce, včetně jednoho nebo několika typů přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráce mezi členy ESÚS, by měla být v ESÚS umožněna účast třetích zemí sousedících s členským státem včetně jeho nejvzdálenějších regionů. Operace v rámci programů Evropské územní spolupráce, jsou-li spolufinancovány Unií, by proto měly i nadále sledovat cíle politiky soudržnosti Unie, i když jsou zčásti nebo zcela prováděny mimo území Unie, a činnosti ESÚS jsou v důsledku toho alespoň v určité míře prováděny rovněž mimo území Unie. V této souvislosti a v odpovídajících případech hraje příspěvek činností ESÚS, které má členy rovněž ze třetích zemí sousedících alespoň s jedním členským státem včetně jeho nejvzdálenějších regionů, pro účely dosahování cílů politik vnější činnosti Unie, např. cíle rozvojové spolupráce nebo hospodářské, finanční a technické spolupráce, pouze podružnou úlohu, neboť těžiště dotyčných programů spolupráce a následně uvedeného ESÚS by se mělo zaměřovat především na cíle politiky soudržnosti Unie. Proto jsou případné cíle rozvojové spolupráce nebo hospodářské, finanční a technické spolupráce mezi jen jedním členským státem včetně jeho nejvzdálenějších regionů a jednou nebo několika třetími zeměmi pouze doplňkové k cílům územní spolupráce mezi členskými státy včetně jejich nejvzdálenějších regionů, založené na politice soudržnosti. Ustanovení čl. 175 třetího pododstavce Smlouvy o fungování EU je tudíž pro přijetí tohoto nařízení dostatečným právním základem.
(11)
Na základě povolení účasti celostátních, regionálních, subregionálních a místních orgánů a organizací a případně dalších veřejných orgánů nebo institucí, včetně poskytovatelů veřejných služeb, ze ZZÚ v určitém ESÚS na základě rozhodnutí Rady 2013755/EU (6) a s ohledem na to, že v případě programového období 2014 - 2020 má zvláštní doplňkový finanční příděl z víceletého finančního rámce posílil spolupráci nejvzdálenějších regionů Unie se sousedními třetími zeměmi a některými ZZÚ uvedenými v příloze II Smlouvy o fungování EU a sousedícími s uvedenými nejvzdálenějšími regiony, by měl být ESÚS coby právní nástroj rovněž přístupný členům ze ZZÚ. Z důvodu právní jistoty a transparentnosti je třeba stanovit zvláštní postupy schvalování pro přistoupení členů ze ZZÚ k ESÚS, včetně nezbytných zvláštních pravidel týkajících se rozhodného práva pro příslušné ESÚS s členy pocházejícími rovněž ze ZZÚ.
(12)
Nařízení (ES) č. 1082/2006 rozlišuje mezi úmluvou, jíž se stanoví základní prvky budoucího ESÚS, a stanovami, jež stanoví prvky provádění. Avšak podle uvedeného nařízení mají v současné době stanovy obsahovat všechna ustanovení úmluvy. Ačkoliv mají být úmluva i stanovy zaslány členským státům, představují dva samostatné dokumenty a schvalování by se mělo omezit pouze na úmluvu. Některé prvky obsažené v současné době ve stanovách by navíc měly být namísto toho upravovány úmluvou.
(13)
Zkušenosti se zřizováním ESÚS ukazují, že tříměsíční období pro schválení členským státem je zřídkakdy respektováno. Tato lhůta by proto měla být prodloužena na šest měsíců. V zájmu zajištění právní jistoty by však po uplynutí této lhůty měla být úmluva považována za schválenou tichým souhlasem, případně v souladu s vnitrostátním právem dotčených členských států včetně jejich příslušných ústavních požadavků. Avšak členský stát, v němž se má nacházet plánované sídlo ESÚS, by měl úmluvu formálně schválit. Zatímco by členským státům mělo být umožněno uplatňovat na postup schvalování případné účasti člena v ESÚS vnitrostátní pravidla nebo vytvořit v rámci vnitrostátních pravidel pro provádění nařízení (ES) č. 1082/2006 zvláštní pravidla, měly by být jakékoli odchylky od ustanovení týkajícího se schválení úmluvy tichým souhlasem po uplynutí šestiměsíční lhůty vyloučeny, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.
(14)
Měly by být stanoveny důvody, na jejichž základě členské státy nemusí schválit účast případného člena nebo úmluvu. Při rozhodování o tomto schválení by se však nemělo přihlížet k takovým vnitrostátním právním předpisům, které vyžadují jiná pravidla a postupy než ty, které jsou stanovené v nařízení (ES) č. 1082/2006.
(15)
Jelikož nařízení (ES) č. 1082/2006 nelze uplatňovat ve třetích zemích, měl by se členský stát, v němž se má nacházet plánované sídlo ESÚS, při schvalování účasti případných budoucích členů ze třetích zemí, zřízených podle jejich práva, přesvědčit za konzultace s těmi členskými státy, podle jejichž práva byly zřízeni ostatní případní budoucí členové, že daná třetí země uplatňují podmínky a postupy rovnocenné podmínkám a postupům stanoveným v nařízení (ES) č. 1082/2006 nebo jedná v souladu s mezinárodními dvoustrannými či vícestrannými dohodami uzavřenými mezi členskými státy Rady Evropy, ať už jsou rovněž členskými státy Unie či nikoliv, vycházejícími z Evropské rámcové úmluvy o přeshraniční spolupráci mezi územními celky nebo orgány, podepsané v Madridu dne 21. května 1980, a doplňkových protokolů přijatých na jejím základě. V případě zapojení několika členských států Unie a jedné nebo více třetích zemí by mělo být dostačující, že taková dohoda byla uzavřena mezi příslušnou třetí zemí a jedním zúčastněným členským státem Unie.
(16)
V zájmu podpořit přistupování nových členů do stávajících ESÚS by měl být v takových případech postup pro změnu úmluv zjednodušen. Takovéto změny by neměly být v případě případného budoucího člena z členského státu, který již úmluvu schválil, oznamovány všem zúčastněným členským státům, ale pouze členskému státu, podle jehož práva je případný budoucí člen zřízen, a členskému státu, v němž má statutární sídlo ESÚS. Jakákoliv pozdější změna úmluvy by měla být oznámena všem dotčeným členským státům. Toto zjednodušení postupu pro změnu by se však neuplatňovalo u případných budoucích členů z členského státu, který úmluvu dosud neschválil, ze třetí země nebo zámořské země a území, aby mohly všechny zúčastněné členské státy ověřit, že je takové přistoupení v souladu s jejich veřejným zájmem nebo veřejnou politikou.
(17)
Vzhledem ke vztahu mezi členskými státy a ZZÚ by se na postupu schvalování účasti případných budoucích členů ze ZZÚ měly tyto členské státy podílet. V souladu se zvláštním vztahem v oblasti správy mezi členským státem a ZZÚ by členský stát měl buď schválit účast případného budoucího člena ze ZZÚ, nebo poskytnout písemné potvrzení členskému státu, v němž se má nacházet plánované sídlo ESÚS, že příslušné orgány v ZZÚ schválily účast případného budoucího člena podle podmínek a postupů rovnocenných těm, jež jsou stanoveny v nařízení (ES) č. 1082/2006. Stejný postup by se měl uplatnit v případě případného budoucího člena ze ZZÚ, který si přeje se připojit k již existujícímu ESÚS.
(18)
Jelikož nemají stanovy nadále obsahovat všechna ustanovení úmluvy, měly by být úmluva i stanovy zaregistrovány či zveřejněny, nebo obojí. Z důvodů transparentnosti by mimoto mělo být oznámení o rozhodnutí, kterým se zřizuje ESÚS, zveřejněno v řadě C Úředního věstníku Evropské unie. Z důvodů jednotnosti by toto oznámení mělo zahrnovat údaje stanovené v příloze k nařízení (ES) č. 1082/2006 ve znění tohoto nařízení.
(19)
Úloha ESÚS by měla být rozšířena o usnadňování a podporu územní spolupráce v obecném měřítku, včetně strategického plánování a správy regionálních a místních záležitostí v souladu s politikou soudržnosti a dalšími politikami Unie, čímž by se přispělo k provádění strategie Evropa 2020 nebo makroregionálních strategií. ESÚS by proto mělo být schopno fungovat na základě jiné finanční podpory než podpory poskytované v rámci unijní politiky soudržnosti. Kromě toho by se od každého člena v každém zastoupeném členském státě nebo třetí zemi mělo vyžadovat, aby měl veškeré pravomoci nezbytné pro účinné fungování ESÚS, ledaže členský stát či třetí země schválí účast člena založeného podle jejich vnitrostátního práva i v případě, že tento člen nemá pravomoci ke všem úkolům stanoveným úmluvou.
(20)
ESÚS nemají coby právní nástroj sloužit k obcházení rámce stanoveného prostřednictvím acquis Rady Evropy, jež nabízí různé možnosti a rámce pro přeshraniční spolupráci regionálních a místních orgánů včetně nedávných Euroregionálních sdružení pro spolupráci (7), ani vytvářet soubor zvláštních společných pravidel, podle kterých by se jednotně řídila všechna taková uspořádání v celé Unii.
(21)
Zvláštní úkoly ESÚS i možnost členských států omezit činnosti, které ESÚS může provádět bez finanční podpory ze strany Unie, by měly být v souladu s předpisy, kterými se řídí EFRR, Evropský sociální fond a Fond soudržnosti v programovém období 2014-2020.
(22)
Ačkoliv je v nařízení (ES) č. 1082/2006 stanoveno, že se úkoly ESÚS netýkají mimo jiné „regulačních pravomocí“, které mohou mít v různých členských státech různé právní následky, shromáždění ESÚS může, pokud tak výslovně stanoví úmluva o ESÚS a je-li to v souladu s právem Unie a vnitrostátním právem, stanovit podmínky používání určitého prvku infrastruktury, kterou ESÚS spravuje, či podmínky, podle nichž může být poskytována služba obecného hospodářského zájmu, a to včetně tarifů a poplatků, které budou uživatelé platit.
(23)
V důsledku otevření ESÚS členům ze třetích zemí nebo ZZÚ by úmluva měla obsahovat podrobnosti týkající se opatření pro jejich zapojení.
(24)
Úmluva by měla, kromě zařazení obecného odkazu na rozhodné právo uvedené v článku 2 nařízení (ES) č. 1082/2006, rovněž uvádět právo Unie a vnitrostátní právo použitelné pro ESÚS. Dále by mělo být umožněno, aby tímto vnitrostátním právem bylo právo členského státu, v němž orgány ESÚS vykonávají své pravomoci, zejména pokud zaměstnanci pracují pod vedením ředitele a nacházející se v jiném členském státě, než kde se nachází sídlo ESÚS. Úmluva by rovněž měla uvádět použitelné právo Unie a vnitrostátní právo, jež se přímo týkají činností ESÚS prováděných v rámci úkolů stanovených v úmluvě, a to včetně případů, kde ESÚS spravuje veřejné služby obecného zájmu nebo infrastrukturu.
(25)
Toto nařízení by nemělo upravovat problémy ESÚS spojené s přeshraničním zadáváním veřejných zakázek.
(26)
Vzhledem k důležitosti pravidel použitelných pro zaměstnance ESÚS, jakož i zásad pro opatření týkající se personálního řízení a způsobů náboru zaměstnanců, by tato pravidla a zásady měla stanovit úmluva, a nikoli stanovy. Mělo by být možné stanovit, že v úmluvě lze uvést různé varianty výběru pravidel použitelných pro zaměstnance ESÚS. Zvláštní opatření týkající se personálního řízení a způsobů náboru zaměstnanců by však měla být řešena ve stanovách.
(27)
Členské státy by měly dále využít možností, které stanovuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 (8), v zájmu určitých osob nebo kategorií osob vzájemnou dohodou stanovit výjimky z určení použitelných právních předpisů podle tohoto nařízení a považovat zaměstnance ESÚS za takovouto kategorii osob.
(28)
Vzhledem k důležitosti opatření pro odpovědnost členů by tato opatření měla stanovit úmluva, a nikoli stanovy.
(29)
Pokud má ESÚS jako výhradní cíl řízení programu spolupráce podporovaného z EFRR nebo jeho části nebo pokud se ESÚS zabývá meziregionální spoluprací nebo sítěmi, informace o území, na kterém ESÚS může své úkoly provádět, by neměly být vyžadovány. V prvním případě by rozsah území měl být vymezen a případně měněn v příslušném programu spolupráce. V druhém případě by požadavek na tyto informace ohrozil přistoupení nových členů k meziregionální spolupráci nebo sítím, přestože se ve většině případů jedná o nemateriální činnosti.
(30)
Měla by být vyjasněna různá opatření týkající se kontroly řízení veřejných finančních prostředků na straně jedné a auditu účetních závěrek ESÚS na straně druhé.
(31)
ESÚS, jejichž členové mají omezenou odpovědnost, by měla být jasněji odlišena od těch, jejichž členové mají neomezenou odpovědnost. Dále, aby mohla ESÚS, jejichž členové mají omezenou odpovědnost, provádět činnosti, které by mohly potenciálně vytvářet dluh, měly by mít členské státy možnost požadovat, aby taková ESÚS uzavřela vhodné pojištění nebo aby se na tyto ESÚS vztahovala odpovídající finanční záruka za účelem krytí rizik, která jsou specifická pro činnosti daného ESÚS.
(32)
Členské státy by měly Komisi informovat o všech předpisech přijatých k provádění nařízení (ES) č. 1082/2006, jakož i veškeré jejich změny, předloží. Za účelem zlepšení výměny informací a koordinace mezi Komisí, členskými státy a Výborem regionů by Komise měla tyto předpisy předat členským státům a Výboru regionů. Výbor regionů připravil platformu o ESÚS, která umožňuje všem zúčastněným stranám sdílet zkušenosti a osvědčené postupy, zlepšovat komunikaci o příležitostech a výzvách, které s ESÚS souvisejí, usnadňuje výměnu zkušeností se zřizováním ESÚS na územní úrovni a zprostředkovává sdílení informací o osvědčených postupech v rámci územní spolupráce.
(33)
Měl by být stanoven nový termín pro příští zprávu o uplatňování nařízení (ES) č. 1082/2006. V souladu s posunem Komise k tvorbě politik podložené fakty by se měla tato zpráva zabývat hlavními otázkami hodnocení, včetně účelnosti, efektivnosti, významnosti, evropské přidané hodnoty, možnosti zjednodušení a udržitelnosti. Účelností by se měla rozumět mimo jiné snaha šířit v rámci různých útvarů Komise a mezi Komisí a jinými institucemi, například Evropskou službou pro vnější činnost, povědomí o nástroji ESÚS. Komise by měla tuto zprávu předat Evropskému parlamentu, Radě a podle článku 307 Smlouvy o fungování EU též Výboru regionů. Zpráva by měla být předána do 1. srpna 2018.
(34)
Za účelem stanovení seznamu indikátorů k využití při hodnocení a přípravě zprávy o uplatňování nařízení (ES) č. 1082/2006 by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(35)
Stávající ESÚS ne neměly být povinny sladit úmluvu a stanovy se změnami nařízení (ES) č. 1082/2006 zavedenými tímto nařízením.
(36)
Je rovněž nezbytné určit, podle jakých pravidel by měla být schválena ESÚS, u nichž postup schvalování začal ještě před datem použitelnosti tohoto nařízení.
(37)
Za účelem úpravy stávajících vnitrostátních pravidel tak, aby bylo toto nařízení provedeno dříve, než budou muset být Komisi předloženy programy v rámci cíle Evropská územní spolupráce, mělo by se toto nařízení začít používat šest měsíců ode dne jeho vstupu v platnost. Při úpravě svých stávajících vnitrostátních pravidel by členské státy měly zajistit, aby byly určeny příslušné orgány odpovědné za schvalování ESÚS a aby, v souladu s jejich právními a správními opatřeními, byly tyto orgány také orgány odpovědnými za přijímání oznámení v souladu s článkem 4 nařízení (ES) č. 1082/2006.
(38)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž zlepšení právního nástroje ESÚS, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedeného cíle, neboť využívání ESÚS je nepovinné, v souladu s ústavním systémem každého členského státu,
(39)
Nařízení (ES) č. 1082/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny nařízení (ES) č. 1082/2006
Nařízení (ES) č. 1082/2006 se mění takto:
1)
Článek 1 se mění takto:
a)
odstavce 1 a 2 se nahrazují tímto:
„1. Evropské seskupení pro územní spolupráci („ESÚS“) může být zřízeno na území Unie za podmínek a podle ujednání stanovených v tomto nařízení.
2. Cílem ESÚS je usnadnit a podporovat především územní spolupráci, včetně jednoho nebo více typů přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráce, mezi jeho členy, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 1, za účelem posílení hospodářské, sociální a územní soudržnosti Unie.“;
b)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„5. Sídlo ESÚS se nachází v členském státě, podle jehož práva je zřízen alespoň jeden z členů ESÚS.“;
2)
Článek 2 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Jednání statutárních orgánů ESÚS se řídí:
a)
tímto nařízením;
b)
úmluvou uvedenou v článku 8, pokud to toto nařízení výslovně povoluje; a
c)
v případě záležitostí, které toto nařízení neupravuje nebo které upravuje jen částečně, vnitrostátním právem členského státu, v němž má ESÚS sídlo.
Pokud je to nezbytné pro určení rozhodného práva v rámci práva Unie či mezinárodního práva soukromého, považuje se ESÚS za subjekt toho členského státu, v němž má sídlo.“;
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„1a. Činnosti ESÚS týkající se provádění úkolů uvedených v čl. 7 odst. 2 a 3 v rámci Unie se řídí použitelným právem Unie a vnitrostátním právem stanoveným úmluvou uvedenou v článku 8.
Činnosti ESÚS spolufinancované z rozpočtu Unie jsou v souladu s požadavky stanovenými v použitelném právu Unie a ve vnitrostátním právu týkajícím se uplatňování tohoto práva Unie.“;
3)
Článek 3 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„1. Členy ESÚS se mohou stát tyto subjekty:
a)
členské státy nebo orgány na vnitrostátní úrovni;
b)
regionální orgány;
c)
místní orgány;
d)
veřejné podniky ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES (9) nebo veřejnoprávní subjekty ve smyslu čl. 1 odst. 9 druhého pododstavce směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES (10);
e)
podniky pověřené poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu v souladu s použitelným právem Unie a vnitrostátním právem;
f)
celostátní, regionální nebo místní orgány nebo subjekty nebo veřejné podniky, které jsou rovnocenné orgánům nebo subjektům nebo podnikům uvedeným v písmenu d), ze třetích zemí, s výhradou podmínek stanovených v článku 3a.
(9) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (Úř. věst. L 134, 30.4.2004, s. 1)." 						
(10) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, 30.4.2004, s. 114).“" 						
b)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. S výjimkou případu podle čl. 3a odst. 2 a 5 sdružuje ESÚS členy pocházející z území nejméně dvou členských států.“
4)
vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 3a
Přistoupení členů ze třetích zemí nebo zámořských zemí a území (ZZÚ)
1. V souladu s čl. 4 odst. 3a může ESÚS sdružovat členy pocházející z území nejméně dvou členských států a jedné nebo více třetích zemí sousedících nejméně s jedním z těchto členských států včetně jeho nejvzdálenějších regionů, pokud tyto členské státy a třetí země společně vykonávají činnosti v rámci územní spolupráce nebo provádí programy podporované Unií.
Pro účely tohoto nařízení se třetí země nebo ZZÚ považuje za sousedící s členským státem včetně jeho nejvzdálenějších regionů, pokud tato třetí země nebo ZZÚ sdílí s členským státem společnou pozemní hranici nebo pokud jsou tato třetí země nebo ZZÚ i členský stát způsobilé podle společného námořního přeshraničního nebo nadnárodního programu v rámci cíle Evropská územní spolupráce nebo podle jiného programu přeshraniční spolupráce, spolupráce přes moře či spolupráce pobřežních oblastí, a to i tehdy, když je oddělují mezinárodní vody.
2. ESÚS může sdružovat členy pocházející z území pouze jednoho členského státu a jedné či více třetích zemí nebo sousedících s daným členským státem, včetně jeho nejvzdálenějších regionů, pokud se podle tohoto členského státu takovéto ESÚS slučuje s oblastí působnosti jeho územní spolupráce v rámci přeshraniční či nadnárodní spolupráce nebo dvoustranných vztahů s danými třetími zeměmi.
3. Pro účely odstavců 1 a 2 zahrnují třetí země sousedící s členským státem včetně jeho nejvzdálenějších regionů námořní hranice mezi dotčenými zeměmi.
4. V souladu s článkem 4a a s výhradou podmínek stanovených v odstavci 1 tohoto článku může ESÚS rovněž sdružovat členy pocházející z území alespoň dvou členských států včetně jejich nejvzdálenějších regionů a z jedné nebo více ZZÚ, ať má členy z jedné či více třetích zemí, či nikoli.
5. V souladu s článkem 4a a s výhradou podmínek stanovených v odstavci 2 tohoto článku může ESÚS rovněž sdružovat členy pocházející pouze z území jednoho členského státu včetně jeho nejvzdálenějších regionů a z jedné nebo více ZZÚ, ať má členy z jedné či více třetích zemí, nebo ne.
6. ESÚS nemůže být zřízeno pouze mezi členy z jednoho členského státu a jedné či více ZZÚ majících vazby k témuž členskému státu.“;
5)
Článek 4 se mění takto:
a)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Po oznámení případného budoucího člena podle odstavce 2 členský stát, který obdržel oznámení, s ohledem na svoji ústavní strukturu schválí účast případného budoucího člena v ESÚS a úmluvu, ledaže tento členský stát shledá, že:
a)
tato účast či úmluva není v souladu s kterýmkoliv u následujících:
i)
tímto nařízením;
ii)
jiným právním předpisem Unie týkajícím se jednání a činností ESÚS;
iii)
vnitrostátním právním předpisem týkajícím se působnosti a pravomocí případného budoucího člena;
b)
taková účast není opodstatněná z důvodů veřejného zájmu nebo veřejné politiky příslušného členského státu; nebo
c)
stanovy nejsou v souladu s úmluvou.
V případě neschválení vydá členský stát prohlášení, v němž uvede své důvody k odepření schválení a případně navrhne nezbytné změny úmluvy.
Pokud jde o schválení, dospěje členský stát k rozhodnutí ve lhůtě šesti měsíců ode dne doručení oznámení v souladu s odstavcem 2. Pokud v této lhůtě členský stát, který obdržel oznámení, nevznese žádné námitky, považují se účast případného budoucího člena a úmluva za schválené. Avšak členský stát, v němž se má nacházet plánované sídlo ESÚS, formálně schválí úmluvu dříve, než bude moci být ESÚS vytvořen.
Jakákoliv žádost o doplňující informace členského státu adresovaná případnému budoucímu členovi lhůtu uvedenou ve třetím pododstavci přeruší. Doba přerušení bude započata dnem následujícím po dni, kdy členský stát odeslal své připomínky případnému budoucímu členovi, a potrvá až do doby, kdy případný budoucí člen na připomínky odpoví.
K přerušení lhůty uvedené ve třetím pododstavci však nedojde, pokud případný budoucí člen předložil odpověď na připomínky členského státu do deseti pracovních dnů poté, co započala doba přerušení.
Při rozhodování o účasti případného budoucího člena v ESÚS mohou členské státy uplatňovat svá vnitrostátní pravidla.“
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„3a. V případě ESÚS s případnými budoucími členy z jedné nebo více třetích zemí se členský stát, v němž se má nacházet plánované sídlo ESÚS, za konzultace s ostatními dotčenými členskými státy přesvědčí, že jsou splněny podmínky stanovené v článku 3a a že každá třetí země schválila účast případného budoucího člena v souladu s:
a)
podmínkami a postupy rovnocennými podmínkám a postupům stanoveným v tomto nařízení; nebo
b)
dohodou uzavřenou mezi alespoň jedním členským státem, podle jehož práva je případný budoucí člen zřízen, a takovou třetí zemí.“
c)
Odstavce 5 a 6 se nahrazují tímto:
„5. Členové schválí úmluvu uvedenou v článku 8, přičemž zajistí soulad se schválením podle odstavce 3 tohoto článku.
6. Každou změnu úmluvy nebo stanov oznámí ESÚS členským státům, podle jejichž práva jsou jeho členové ESÚS zřízeni. Každou změnu úmluvy, pouze s výjimkou přistoupení nového člena podle odst. 6a písm. a), schvalují tyto členské státy podle postupu stanoveného v tomto článku.“
d)
Doplňuje se nový odstavec, který zní:
„6a. Následující ustanovení se použijí v případě přistoupení nových členů k již existujícímu ESÚS:
a)
V případě přistoupení nového člena z členského státu, který již úmluvu schválil, toto přistoupení schvaluje pouze členský stát, podle jehož práva je nový člen zřízen, v souladu s postupem stanoveným v odstavci 3 a po oznámení členskému státu, v němž má ESÚS své sídlo.
b)
V případě přistoupení nového člena z členského státu, který úmluvu ještě neschválil, se použije postup stanovený v odstavci 6.
c)
V případě přistoupení nového člena ze třetí země k již existujícímu ESÚS provede členský stát, v němž se nachází sídlo ESÚS, postupem stanoveným v odstavci 3a přezkum takového přistoupení.“
6)
vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 4a
Účast členů ze zámořských zemí a území
V případě ESÚS s případnými budoucími členy ze ZZÚ zajistí členský stát, s nímž je ZZÚ spojeno, že jsou splněny podmínky stanovené v článku 3a, a s ohledem na své vztahy s daným ZZÚ buď:
a)
schválí účast případných budoucích členů v souladu s čl. 4 odst. 3; nebo
b)
písemně potvrdí členskému státu, v němž se má nacházet plánované sídlo ESÚS, že příslušné orgány v ZZÚ schválily účast případných budoucích členů v souladu s podmínkami a postupy rovnocennými podmínkám a postupům stanoveným v tomto nařízení.“
7)
Článek 5 se nahrazuje tímto:
„Článek 5
Nabývání právní subjektivity a zveřejnění v Úředním věstníku
1. Úmluva, stanovy a veškeré jejich pozdější změny se registrují nebo zveřejňují v členském státě, v němž má dotyčné ESÚS své sídlo, v souladu s použitelným vnitrostátním právem tohoto členského státu. ESÚS nabývá právní subjektivitu dnem registrace úmluvy a stanov nebo dnem jejich zveřejnění, podle toho, co nastane dříve. Členové informují dotčené členské státy a Výbor regionů o registraci nebo zveřejnění úmluvy a stanov.
2. ESÚS do deseti pracovních dnů od registrace nebo zveřejnění úmluvy a stanov zajistí, aby byla Výboru regionů zaslána žádost podle vzoru stanoveného v příloze tohoto nařízení. Výbor regionů tuto žádost předá Úřadu pro publikace Evropské unie, který v řadě C Úředního věstníku Evropské unie zveřejní oznámení o zřízení ESÚS s podrobnostmi stanovenými v příloze tohoto nařízení.“
8)
V článku 6 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Bez ohledu na odstavce 1, 2 a 3 tohoto článku, pokud úkoly ESÚS uvedené v čl. 7 odst. 3 zahrnují akce spolufinancované Unií, použijí se příslušné právní předpisy o kontrole finančních prostředků poskytnutých Unií.“
9)
Článek 7 se mění takto:
a)
odstavce 2 a 3 se nahrazují tímto:
„2. ESÚS jedná v mezích úkolů, jimiž bylo pověřeno, tedy usnadnění a podpora územní spolupráce za účelem posílení hospodářské, sociální a územní soudržnosti Unie a překonávání překážek na vnitřním trhu. Všechny úkoly stanoví jeho členové za spadající do pravomocí každého člena, ledaže členský stát nebo třetí země schválí účast člena zřízeného podle jeho vnitrostátního práva, i když tento člen nemá pravomoc ke všem úkolům stanoveným v úmluvě.
3. ESÚS může provádět zvláštní činnosti územní spolupráce mezi svými členy při sledování cíle uvedeného v čl. 1 odst. 2, ať již s finanční podporou ze strany Unie, nebo bez ní.
Úkoly ESÚS se mohou především týkat provádění programů spolupráce nebo jejich částí nebo prováděním činností podporovaných Unií prostřednictvím Evropského fondu pro regionální rozvoj, Evropského sociálního fondu nebo Fondu soudržnosti či jakoukoliv kombinací těchto fondů.
Členské státy mohou omezit úkoly, které mohou ESÚS provádět bez finanční podpory ze strany Unie. Aniž je dotčen článek 13, členské státy nicméně nevyloučí úkoly týkající se investičních priorit uvedených v článku 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č1299/2013 (11).
(11) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1299/2013 ze dne 17. prosinec 2013 o zvláštních ustanoveních týkajících se podpory z Evropského fondu pro regionální rozvoj pro cíl Evropská územní spolupráce (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 259).“" 						
b)
v odstavci 4 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Shromáždění ESÚS uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. a) však v souladu s použitelným právem Unie a vnitrostátním právem může stanovit podmínky používání určitého prvku infrastruktury, kterou ESÚS spravuje, nebo podmínky, za nichž se poskytuje služba obecného hospodářského zájmu, a to včetně tarifů a poplatků, které budou uživatelé platit.“
10)
V článku 8 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Úmluva stanoví:
a)
název ESÚS a jeho sídlo;
b)
rozsah území, na němž může ESÚS plnit své úkoly;
c)
cíl a úkoly ESÚS;
d)
dobu trvání ESÚS a podmínky, kterými se řídí jeho rozpuštění;
e)
seznam členů ESÚS;
f)
seznam orgánů ESÚS a jejich příslušných pravomocí;
g)
použitelné právo Unie a vnitrostátní právo členského státu, v němž má ESÚS statutární sídlo pro účely výkladu a prosazování úmluvy;
h)
použitelné právo Unie a vnitrostátní právo členského státu, v němž jednají statutární orgány ESÚS;
i)
případná opatření pro účast členů ze třetích zemí nebo zámořských zemí a území, včetně stanovení rozhodného práva, pokud ESÚS plní úkoly ve třetích zemích či v zámořských zemích či územích;
j)
použitelné právo Unie a vnitrostátní právo, jež se přímo týkají činností ESÚS prováděných v rámci úkolů stanovených v úmluvě;
k)
pravidla použitelná pro zaměstnance ESÚS, jakož i zásady pro opatření týkající se personálního řízení a způsobů náboru zaměstnanců;
l)
opatření pro odpovědnost ESÚS a jeho členů v souladu s článkem 12;
m)
vhodná ujednání o vzájemném uznávání, včetně pro účely finanční kontroly řízení veřejných finančních prostředků; a dále
n)
postupy pro přijetí stanov a změn úmluvy, které jsou v souladu s povinnostmi stanovenými v článcích 4 a 5.
3. Informace podle odst. 2 písm. b) však nejsou vyžadovány, pokud se úkoly ESÚS týkají pouze řízení programu spolupráce nebo jeho části v rámci nařízení (EU) č. 1299/2013 nebo pokud se ESÚS týká meziregionální spolupráce nebo sítí.“
11)
Článek 9 se nahrazuje tímto:
„Článek 9
Stanovy
1. Stanovy ESÚS přijímají na základě úmluvy a v souladu s ní jeho členové jednomyslně.
2. Stanovy ESÚS obsahují přinejmenším:
a)
provozní předpisy orgánů ESÚS a jejich pravomoci, jakož i počet zástupců členů v příslušných orgánech;
b)
jeho postupy při rozhodování;
c)
jeho pracovní jazyk nebo jazyky;
d)
ujednání o jeho fungování;
e)
jeho postupy týkající se personálního řízení a náboru zaměstnanců;
f)
ujednání o finančních příspěvcích jeho členů;
g)
použitelná účetní a rozpočtová pravidla pro jeho členy;
h)
určení nezávislého externího auditora jeho účetních závěrek; a
i)
postupy pro změny jeho stanov, které jsou v souladu s povinnostmi stanovenými v článcích 4 a 5.“
12)
V článku 11 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Příprava účetních závěrek, v případě potřeby včetně doprovodné výroční zprávy, auditu a zveřejnění těchto účetních závěrek, se řídí vnitrostátním právem členského státu, v němž má ESÚS sídlo.“
13)
Článek 12 se mění takto:
a)
V odstavci 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„ESÚS odpovídá za veškeré své dluhy.“
b)
Odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Aniž je dotčen odstavec 3, pokud aktiva ESÚS nedostačují na pokrytí jeho závazků, odpovídají jeho členové za dluhy ESÚS jakékoli povahy, přičemž se podíl každého člena stanoví úměrně k jeho finančnímu příspěvku. Úprava finančních příspěvků musí být obsažena ve stanovách.
Členové ESÚS mohou ve stanovách určit, že po ukončení svého členství v daném ESÚS budou odpovídat za závazky vyplývající z jeho činnosti v průběhu svého členství.
2a. Pokud je odpovědnost alespoň jednoho člena ESÚS z členského státu omezena v důsledku vnitrostátního práva, podle něhož je zřízen, mohou ostatní členové v úmluvě rovněž omezit svou odpovědnost, pokud jim to vnitrostátní právo provádějící toto nařízení umožní.
Název ESÚS, jehož členové mají omezenou odpovědnost, musí obsahovat výraz „s ručením omezeným“.
Požadavky na zveřejnění úmluvy, stanov a účetních závěrek ESÚS, jehož členové mají omezenou odpovědnost, musí být přinejmenším rovnocenné požadavku, který se uplatňuje pro jiné právní subjekty s omezenou odpovědností podle práva členského státu, v němž má ESÚS sídlo.
V případě ESÚS, jehož členové mají omezenou odpovědnost, může kterýkoliv dotčený členský stát požadovat, aby takové ESÚS uzavřelo vhodné pojištění nebo aby se na něj vztahovala záruka poskytnutá bankou nebo jinou finanční institucí se sídlem v členském státě nebo aby se na něj vztahoval nástroj poskytnutý veřejným subjektem či členským státem jako záruka za účelem krytí rizik, která jsou specifická pro činnosti daného ESÚS.“
14)
V čl. 15 odst. 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„2. Nestanoví-li toto nařízení jinak, vztahuje se na spory, jejichž stranou je ESÚS, právní předpisy Unie o soudní příslušnosti. Ve věci, která není upravena těmito právními předpisy Unie, jsou pro řešení sporů příslušné soudy členského státu, v němž má ESÚS sídlo.“
15)
Článek 16 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Členské státy přijmou předpisy k zajištění účinného uplatňování tohoto nařízení, včetně určení příslušných orgánů odpovědných za schvalování, v souladu se svými právními a správními opatřeními.
Vyžaduje-li to vnitrostátní právo některého členského státu, může tento členský stát vypracovat souhrnný seznam úkolů, které členové ESÚS ve smyslu čl. 3 odst. 1 zřízení podle jeho práva již mají, pokud jde o územní spolupráci uvnitř tohoto členského státu.
Členský stát předloží Komisi veškeré předpisy přijaté na základě tohoto článku, jakož i jejich změny. Komise tyto předpisy následně předá ostatním členským státům a Výboru regionů.“
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„1a. Týkají-li se předpisy uvedené v odstavci 1členského státu, k němuž má vazby ZZÚ, zajišťují při zohlednění vztahu členského státu s touto ZZÚ rovněž účinné uplatňování tohoto nařízení vůči této ZZÚ, sousedícím členským státům nebo nejvzdálenějším regionům těchto členských států.“
16)
Článek 17 se nahrazuje tímto:
„Článek 17
Zpráva
Do 1. srpna 2018 předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě a Výboru regionů zprávu o uplatňování tohoto nařízení, která na základě ukazatelů zhodnotí jeho účelnost, efektivnost, významnost, evropskou přidanou hodnotu a prostor pro zjednodušení.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 17a, jimiž stanoví seznam ukazatelů uvedených v prvním pododstavci.“
17)
vkládá se nový článek 17a, který zní:
„Článek 17a
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomocí uvedená v čl. 17 druhém pododstavci je svěřena Komisi na dobu pěti let od 21. prosinec 2013.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 17 druhém pododstavci kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu i Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 17 druhého pododstavce vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.“
Článek 2
Přechodná ustanovení
1. ESÚS zřízená před 21. prosinec 2013 nemají povinnost sladit své úmluvy a stanovy s ustanoveními nařízení (ES) č. 1082/2006 ve znění tohoto nařízení.
2. V případě ESÚS, pro něž byl postup podle článku 4 nařízení (ES) č. 1082/2006 zahájen před 22. červen 2014 a kde zbývá pouze provést registraci nebo zveřejnění podle článku 5 nařízení (ES) č. 1082/2006, se jejich registrace nebo zveřejněné provede podle ustanovení nařízení (ES) č. 1082/2006 ve znění před jeho změnou tímto nařízením.
3. ESÚS, pro něž byl postup podle článku 4 nařízení (ES) č. 1082/2006 zahájen více než šest měsíců před 22. červen 2014 se schválí podle ustanovení nařízení (ES) č. 1082/2006ve znění před jeho změnou tímto nařízením.
4. Jiná ESÚS než ta, která jsou uvedena v odstavcích 2 a 3 tohoto článku, pro něž byl postup podle článku 4 nařízení (ES) č. 1082/2006 zahájen před 22. červen 2014 se schválí podle ustanovení nařízení (ES) č. 1082/2006 ve znění tohoto nařízení.
5. Členské státy předloží Komisi potřebné změny vnitrostátních předpisů přijaté v souladu s čl. 16 odst. 1 nařízení (ES) č. 1082/2006 ve znění tohoto nařízení nejpozději dne 22. červen 2014.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 22. červen 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. prosince 2013.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 1302/2013
(2013. gada 17. decembris),
ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1082/2006 par Eiropas teritoriālās sadarbības grupu (ETSG) attiecībā uz šādu grupu izveides un darbības precizēšanu, vienkāršošanu un uzlabošanu
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 175. panta trešo daļu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,
tā kā:
(1)
Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1082/2006 (3) Komisija 2011. gada 29. jūlijā pieņēma ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par minētās regulas piemērošanu. Minētajā ziņojumā Komisija paziņoja par savu nodomu ierosināt ierobežotu skaitu labojumu Regulā (EK) Nr. 1082/2006, lai atvieglotu ETSG izveidi un darbību, kā arī ierosināt dažu pastāvošo noteikumu precizējumus. Būtu jānovērš šķēršļi jaunu ETSG izveidošanai, vienlaikus saglabājot pastāvošo ETSG nepārtrauktību un atvieglojot to darbību, tādējādi darot iespējamu ETSG plašāku izmantošanu, lai palīdzētu uzlabot politikas saskanību un sadarbību starp publiskām struktūrām, neuzliekot papildu slogu valsts vai Savienības pārvaldes iestādēm.
(2)
ETSG izveide ir jautājums, kas būtu jāizlemj tās dalībniekiem un to valsts iestādēm, un tas nav automātiski saistīts ar jebkādām juridiskām vai finansiālām priekšrocībām Savienības līmenī.
(3)
Ar Lisabonas līgumu kohēzijas politiku papildināja ar teritoriālo dimensiju un "Kopiena" tika aizstāta ar "Savienību". Tādēļ jaunā terminoloģija būtu jāievieš Regulā (EK) Nr. 1082/2006.
(4)
ETSG var būt iespējas veicināt un panākt saskaņotu Savienības attīstību kopumā un jo īpaši tās reģionu ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju, un palīdzēt sasniegt stratēģijas "Eiropa 2020" gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei ("stratēģija "Eiropa 2020"") mērķus. ETSG var arī būt labvēlīga ietekme, lai mazinātu šķēršļus teritoriālajai sadarbībai starp reģioniem, kuros ir būtiski un pastāvīgi nelabvēlīgi dabas apstākļi vai nelabvēlīga demogrāfiskā situācija, tostarp tālākajiem reģioniem ar to īpašo stāvokli, un tās var būt noderīgas, lai stiprinātu sadarbību starp trešām valstīm, aizjūras zemēm un teritorijām ("AZT") un Savienības pierobežas reģioniem, tostarp izmantojot Savienības ārējās sadarbības programmas.
(5)
Pieredze ar līdz šim izveidotajām ETSG liecina, ka ETSG kā juridiskais instruments tiek lietotas arī attiecībā uz sadarbību saistībā ar tādā Savienības politikas jomām, kas nav kohēzijas politika, tostarp tādu programmu vai to daļu īstenošanā, kuras finansē nevis saskaņā ar kohēzijas politiku, bet izmantojot citu Savienības finansiālo atbalstu. Būtu jāuzlabo ETSG efektivitāte un lietderība, paplašinot ETSG būtību, likvidējot pastāvošos šķēršļus un veicinot ETSG izveidi un darbību, vienlaikus saglabājot dalībvalstu spēju ierobežot darbības, ko ETSG var veikt bez Savienības finansiālā atbalsta. Saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1082/2006 ETSG katrā dalībvalstī ir visplašākā tiesībspēja un rīcībspēja, ko attiecīgās dalībvalsts tiesību akti piešķir juridiskām personām, tostarp iespēja slēgt nolīgumus ar citām ETSG vai citām juridiskām personām, lai kopīgi īstenotu sadarbības projektus, nodrošinot inter alia efektīvāku makroreģionālo stratēģiju darbību.
(6)
Saskaņā ar definīciju ETSG darbojas vairāk nekā vienā dalībvalstī. Līdz ar to Regulā (EK) Nr. 1082/2006 paredzēta iespēja ETSG konvencijā un statūtos norādīt piemērojamos tiesību aktus konkrētos jautājumos. Būtu jāprecizē gadījumi, kad šādi paziņojumi saskaņā ar minētajā Regulā noteikto piemērojamo tiesību aktu hierarhiju dod priekšroku tās dalībvalsts tiesību aktiem, kurā ETSG ir juridiskā adrese. Vienlaikus Regulas (EK) Nr. 1082/2006 noteikumi par piemērojamiem tiesību aktiem būtu jāpaplašina, attiecinot tos uz ETSG rīcību un darbībām, attiecībā uz ko dalībvalstis katrā atsevišķā gadījumā veic juridisku pārbaudi.
(7)
Dalībvalstu vietējo un reģionālo struktūru atšķirīgā statusa dēļ kompetence, kas vienā robežas pusē ir reģionāla, otrā robežas pusē var būt valsts kompetence, īpaši mazākās vai centralizētās dalībvalstīs. Līdz ar to valsts iestādēm vajadzētu būt iespējai kļūt par ETSG dalībniecēm līdzās dalībvalstij.
(8)
Lai arī Regula (EK) Nr. 1082/2006 atļauj saskaņā ar privāttiesībām izveidotām struktūrām kļūt par ETSG dalībniecēm, ar noteikumu, ka tās tiek uzskatītas par "publisko tiesību subjektiem", kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2004/18/EK (4), vajadzētu būt iespējai ETSG turpmāk izmantot, lai kopīgi pārvaldītu publiskos pakalpojumus, īpašu uzmanību pievēršot vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumiem vai infrastruktūrai. Tādējādi citiem privāto vai publisko tiesību dalībniekiem arī vajadzētu būt iespējai kļūt par ETSG dalībniekiem. Līdz ar to arī būtu jāaptver arī "publiski uzņēmumi", kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2004/17/EK (5), un uzņēmumi, kuriem uzticēts sniegt vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumus tādās jomās kā izglītība un apmācība, medicīniskās aprūpes pakalpojumi, sociālie pakalpojumi saistībā ar veselības aprūpi un ilglaicīgu aprūpi, bērnu aprūpe, piekļuve darba tirgum un reintegrācija tajā, piekļuve sociālajiem mājokļiem un rūpes par mazāk aizsargātajām grupām un to sociālā integrācija.
(9)
Regulā (EK) Nr. 1082/2006 nav ietverti sīki izklāstīti noteikumi par trešo valstu struktūru līdzdalību ETSG, kas izveidota saskaņā ar minēto regulu, proti, starp dalībniekiem no vismaz divām dalībvalstīm. Ņemot vērā to noteikumu turpmāko saskaņošanu, ar kuriem reglamentē sadarbību starp vienu vai vairākām dalībvalstīm un vienu vai vairākām trešām valstīm - galvenokārt saistībā ar pārrobežu sadarbību saskaņā ar Eiropas kaimiņattiecību instrumentu (EKI) un Pirmspievienošanās palīdzības instrumentu (IPA II), kā arī saistībā ar papildu finansējumu no Eiropas Attīstības fonda un transnacionālo sadarbību saskaņā ar mērķi "Eiropas teritoriālā sadarbība", kad piešķīrumus no EKI un IPA II ir jāpārvieto, lai tos apvienotu ar piešķīrumiem no Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) saskaņā ar kopīgām sadarbības programmām - būtu skaidri jānosaka dalībvalstij, tostarp tās tālākiem reģioniem, kaimiņos esošu trešo valstu dalībnieku līdzdalība ETSG, kas izveidotas starp vismaz divām dalībvalstīm. Tam vajadzētu būt iespējamam, kad to atļauj trešās valsts tiesību akti vai nolīgumi starp vismaz vienu iesaistīto dalībvalsti un trešo valsti.
(10)
Lai nostiprinātu Savienības ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju un lai tādējādi jo īpaši pastiprinātu teritoriālās sadarbības efektivitāti, tostarp vienu vai vairākus ETSG dalībnieku starpā īstenotas pārrobežu, transnacionālās un starpreģionālās sadarbības komponentus, būtu jāatļauj tādu trešo valstu līdzdalība ETSG, kuras atrodas kaimiņos dalībvalstij, tostarp tās tālākajiem reģioniem. Tādēļ ar darbībām, ko veic atbilstīgi Eiropas teritoriālās sadarbības programmām, ja tās līdzfinansē Savienība, būtu jāturpina centieni Savienības kohēzijas politikas mērķu sasniegšanai, pat ja tos daļēji vai pilnībā īsteno ārpus Savienības teritorijas, un tādēļ arī ETSG darbības vismaz noteiktā apjomā tiek veiktas ārpus Savienības teritorijas. Šajā sakarībā un attiecīgā gadījumā ieguldījums, ko ETSG, kurā ir arī dalībnieki no trešām valstīm, kas atrodas kaimiņos vismaz vienai dalībvalstij - tostarp tās tālākiem reģioniem -, ar savām darbībām dod Savienības ārpolitikas mērķu sasniegšanā, piemēram, attiecībā uz sadarbību attīstības jomā vai ekonomiskās, finansiālās un tehniskās sadarbības mērķiem, joprojām ir tikai sekundārs, jo attiecīgo sadarbības programmu "smaguma centram" un attiecīgi arī minētās ETSG darbībām galvenokārt vajadzētu būt vērstiem uz Savienības kohēzijas politikas mērķiem. Līdz ar to jebkāda sadarbība attīstības jomā vai ekonomiskās, finansiālās un tehniskās sadarbības mērķi starp tikai vienu dalībvalsti, tostarp tās tālākajiem reģioniem, un vienu vai vairākām trešām valstīm tikai papildina dalībvalstu, tostarp to tālāko reģionu, teritoriālās sadarbības mērķus, kuru pamatā ir kohēzijas politika. Tādēļ Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 175. panta trešā daļa ir pietiekams juridiskais pamats šīs regulas pieņemšanai.
(11)
Saņemot atļauju valsts, reģionālo, apakšreģionālo un vietējo iestāžu un organizāciju, kā arī attiecīgā gadījumā AZT valsts struktūru vai iestāžu, tostarp publisko pakalpojumu sniedzēju, līdzdalībai ETSG, pamatojoties uz Padomes Lēmumu Nr. 2013/755/ES (6) un ņemot vērā to, ka attiecībā uz 2014.-2020. gada plānošanas periodu īpašs papildu finanšu piešķīrums saskaņā ar daudzgadu finanšu shēmu pastiprinās Savienības tālāko reģionu sadarbību ar kaimiņos esošām trešām valstīm un dažām AZT, kas uzskaitītas LESD II pielikumā un atrodas kaimiņos minētajiem tālākajiem reģioniem, ETSG kā juridiskajam instrumentam vajadzētu būt pieejamam arī dalībniekiem no AZT. Juridiskās noteiktības un pārredzamības dēļ būtu jānosaka īpašas apstiprināšanas procedūras attiecībā uz AZT dalībnieku pievienošanos ETSG, tostarp vajadzības gadījumā šajā sakarībā paredzot īpašus noteikumus par tiesību aktiem, kas piemērojami attiecīgajai ETSG, kurā ir dalībnieki no AZT.
(12)
Regulā (EK) Nr. 1082/2006 ir nošķirta konvencija, kurā noteikti topošās ETSG būtiskie elementi, un statūti, kuros izklāstīti īstenošanas elementi. Tomēr, saskaņā ar minēto Regulu pašlaik statūtos ir jāietver visi konvencijas noteikumi. Kaut arī gan konvencija, gan statūti ir jānosūta dalībvalstīm, tie ir atšķirīgi dokumenti un apstiprināšanas procedūra būtu jāattiecina tikai uz konvenciju. Turklāt daži elementi, kuri pašreiz ir ietverti statūtos, būtu tā vietā jāietver konvencijā.
(13)
ETSG izveides pieredze liecina, ka triju mēnešu laikposms dalībvalsts apstiprināšanas procedūrai tiek reti ievērots. Tādēļ minētais laikposms būtu jāpagarina līdz sešiem mēnešiem. No otras puses, lai nodrošinātu juridisko noteiktību pēc minētā laikposma, konvencija būtu jāuzskata par apstiprinātu ar piekrišanu klusējot - attiecīgā gadījumā saskaņā ar konkrēto dalībvalstu tiesību aktiem, tostarp to attiecīgajām konstitucionālajām prasībām. Tomēr dalībvalstij, kurā būs ierosinātās ETSG juridiskā adrese, būtu oficiāli jāapstiprina konvencija. Lai arī dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai piemērot valsts noteikumus par procedūru paredzamā dalībnieka līdzdalības ETSG apstiprināšanai vai izstrādāt īpašus noteikumus saskaņā ar valsts noteikumiem, ar kuriem tiek īstenota Regula (EK) Nr. 1082/2006, pēc sešu mēnešu laikposma būtu jāizslēdz atkāpes no noteikuma par piekrišanu klusējot, izņemot gadījumus, kas paredzēti šajā regulā.
(14)
Būtu jānosaka pamati, saskaņā ar kuriem dalībvalsts neapstiprina paredzamā dalībnieka līdzdalību vai konvenciju. Tomēr, lemjot par minēto apstiprināšanu, nebūtu jāņem vērā nekādi valsts tiesību akti, kuri paredz citus noteikumus un procedūras nekā tos, kas paredzēti Regulā (EK) Nr. 1082/2006.
(15)
Tā kā Regulu (EK) Nr. 1082/2006 nevar piemērot trešās valstīs, dalībvalstij, kurā būs ETSG ierosinātā juridiskā adrese, apstiprinot to paredzamo dalībnieku no trešām valstīm līdzdalību, kuri izveidoti saskaņā ar minēto trešo valstu tiesību aktiem, būtu jāpārliecinās, apspriežoties ar tām dalībvalstīm, saskaņā ar kuru tiesību aktiem citi paredzamie ETSG dalībnieki ir izveidoti, ka trešās valstis ir piemērojušas līdzvērtīgus nosacījumus un procedūras Regulā (EK) Nr. 1082/2006 noteiktajām vai ir rīkojušās saskaņā ar starptautiskiem divpusējiem vai daudzpusējiem nolīgumiem, kas noslēgti starp Eiropas Padomes dalībvalstīm, neatkarīgi no tā, vai tās ir vai nav arī Savienības dalībvalstis, pamatojoties uz Eiropas pamatkonvenciju par teritoriālo kopienu vai pārvaldes institūciju pārrobežu sadarbību, kas parakstīta Madridē 1980. gada 21. maijā, un saskaņā ar to pieņemtajiem papildu protokoliem. Gadījumā, kad ir iesaistītas vairākas Savienības dalībvalstis un viena vai vairākas trešās valstis, vajadzētu būt pietiekamam, ka šāds nolīgums ir noslēgts starp attiecīgo trešo valsti un vienu iesaistīto Savienības dalībvalsti.
(16)
Lai rosinātu jaunu dalībnieku pievienošanos pastāvošai ETSG, būtu jāvienkāršo konvenciju grozīšanas procedūra šādos gadījumos. Līdz ar to attiecībā uz jaunu dalībnieku no dalībvalsts, kas jau ir apstiprinājusi konvenciju, šādi grozījumi nebūtu jāpaziņo visām iesaistītajām dalībvalstīm, bet gan tikai tai dalībvalstij, saskaņā ar kuras tiesību aktiem ir izveidots jaunais paredzamais dalībnieks, un dalībvalstij, kurā ir ETSG juridiskā adrese. Par jebkādiem turpmākajiem konvencijas grozījumiem būtu jāpaziņo visām attiecīgajām dalībvalstīm. Tomēr šāda grozīšanas procedūras vienkāršošana nebūtu jāpiemēro attiecībā uz jaunu paredzamu dalībnieku no dalībvalsts, kas vēl nav apstiprinājusi konvenciju, no trešās valsts, vai no AZT, jo tas ir nepieciešams, lai ļautu visām iesaistītajām dalībvalstīm pārbaudīt, vai šāda pievienošanās atbilst to sabiedrības interesēm vai sabiedriskajai kārtībai.
(17)
Ņemot vērā saikni starp dalībvalstīm un AZT, procedūrās paredzamo dalībnieku no AZT līdzdalības apstiprināšanai būtu jāiesaista arī minētās dalībvalstis. Saskaņā ar īpašajām attiecībām, kas pārvaldes jomā pastāv starp dalībvalsti un AZT, dalībvalstij būtu vai nu jāapstiprina paredzamā dalībnieka no AZT līdzdalība, vai jāsniedz rakstisks apstiprinājums dalībvalstij, kurā atradīsies ierosinātās ETSG juridiskā adrese, par to, ka AZT kompetentās iestādes paredzamā dalībnieka līdzdalību ir apstiprinājušas atbilstīgi nosacījumiem un procedūrām, kas ir līdzvērtīgi Regulā (EK) Nr. 1082/2006 izklāstītajiem. Tāda pati procedūra būtu jāpiemēro gadījumā, kad paredzamais dalībnieks no AZT vēlas pievienoties pastāvošai ETSG.
(18)
Tā kā statūtos vairs netiks iekļauti visi konvencijas noteikumi, būtu jāreģistrē vai/un jāpublicē gan konvencija, gan statūti. Turklāt pārredzamības apsvērumu dēļ Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā būtu jāpublicē paziņojums par lēmumu, ar kuru izveido ETSG. Konsekvences apsvērumu dēļ minētajā paziņojumā būtu jāietver ziņas, kas paredzētas Regulas (EK) Nr. 1082/2006 pielikumā, kā tas grozīts ar šo regulu.
(19)
ETSG mērķis būtu jāpaplašina tā, lai tas ietvertu teritoriālās sadarbības atvieglošanu un veicināšanu kopumā, tostarp stratēģisko plānošanu un reģionālo un vietējo problēmu pārvaldību atbilstīgi kohēzijas politikai un citām Savienības politikas jomām, tādējādi sekmējot stratēģiju "Eiropa 2020" vai makroreģionālo stratēģiju īstenošanu. Tādēļ ETSG vajadzētu būt iespējai īstenot darbības, izmantojot citu finansiālo atbalstu, nevis to, kas paredzēts saskaņā ar Savienības kohēzijas politiku. Turklāt, ikvienam dalībniekam katrā pārstāvētajā dalībvalstī vai trešā valstī vajadzētu būt noteiktai kompetencei, kas nepieciešama ETSG efektīvai darbībai, ja vien dalībvalsts vai trešā valsts neapstiprina tāda dalībnieka līdzdalību, kas izveidots saskaņā ar tās valsts tiesību aktiem, pat ja minētais dalībnieks nav pilnvarots veikt visus konvencijā notiektos uzdevumus.
(20)
Kā juridisks instruments ETSG nav paredzēta nedz lai apietu Eiropas Padomes acquis paredzēto regulējumu, kas piedāvā dažādas iespējas un sistēmas, kā reģionālās un vietējās iestādes var sadarboties pāri robežām, tostarp nesenās Eiropas reģionālās sadarbības grupas (7), nedz arī lai paredzētu konkrētu kopēju noteikumu kopumu, kas vienmērīgi reglamentētu visus šādus pasākumus visā Savienībā.
(21)
Gan ETSG konkrētie uzdevumi, gan dalībvalstu iespēja ierobežot darbības, ko ETSG var veikt bez Savienības finansiāla atbalsta, būtu jāsaskaņo ar noteikumiem, kas reglamentē ERAF, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu 2014. - 2020. gada plānošanas periodā.
(22)
Lai arī ir Regulā (EK) Nr. 1082/2006 noteikts, ka ETSG uzdevumi cita starpā nav saistīti ar "reglamentējošām pilnvarām", kam var būt atšķirīgas juridiskās sekas dažādās dalībvalstīs, tomēr ETSG asamblejai vajadzētu būtu iespējai, ja tas īpaši paredzēts konvencijā, saskaņā ar Savienības un valsts tiesību aktiem definēt noteikumus ETSG pārvaldītas infrastruktūras vienības lietošanai vai noteikumus, ievērojot kurus var sniegt vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumus, tostarp tarifus un maksas, kas lietotājiem jāmaksā.
(23)
ETSG atvēršanas trešo valstu vai AZT dalībniekiem rezultātā konvencijā būtu jāprecizē kārtība šādu dalībnieku iesaistei.
(24)
Konvencijā būtu ne tikai jāietver atsauce uz piemērojamiem tiesību aktiem kopumā, kā noteikts Regulas (EK) Nr. 1082/2006 2. pantā, bet arī jāuzskaita ETSG piemērojamie Savienības un valstu tiesību akti. Turklāt vajadzētu būt iespējai, ka minētie valstu tiesību akti ir tās dalībvalsts tiesību akti, kurā ETSG institūcijas izmanto savas pilnvaras, jo īpaši gadījumā, ja personāls strādā direktora pakļautībā un atrodas dalībvalstī, kas nav dalībvalsts, kurā ir ETSG juridiskā adrese. Konvencijā būtu jāuzskaita arī piemērojamie Savienības un valstu tiesību akti, kas tieši attiecas uz ETSG darbībām, ko veic saskaņā ar konvencijā noteiktajiem uzdevumiem, tostarp tur, kur ETSG pārvalda vispārējas nozīmes sabiedriskos pakalpojumus vai infrastruktūru.
(25)
Šai regulai nebūtu jāaptver problēmas, kas saistītas ar pārrobežu iepirkumu, ar ko saskaras ETSG.
(26)
Ņemot vērā noteikumu, kas piemērojami ETSG personālam, un principu, kas reglamentē kārtību attiecībā uz personāla pārvaldību un darbā pieņemšanas procedūrām, svarīgumu, minētie noteikumi un principi būtu jānosaka konvencijā, un nevis statūtos. Vajadzētu būt iespējai konvencijā noteikt dažādus ETSG personālam piemērojamo noteikumu izvēles variantus. Konkrētā kārtība attiecībā uz personāla pārvaldību un darbā pieņemšanas procedūrām būtu jāaplūko statūtos.
(27)
Dalībvalstīm būtu vēl vairāk jāizmanto iespējas, kas paredzētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 883/2004 (8), lai ar kopēju vienošanos pieļautu izņēmumus attiecībā uz piemērojamo tiesību aktu noteikšanu saskaņā ar minēto regulu konkrētu personu vai personu kategoriju interesēs un lai uzskatītu ETSG personālu par šādu personu kategoriju.
(28)
Ņemot vērā noteikumu par dalībnieku atbildību svarīgumu, minētie noteikumi būtu jānosaka konvencijā, un nevis statūtos.
(29)
Ja ETSG ekskluzīvais mērķis ir pārvaldīt ERAF atbalstītu sadarbības programmu vai tās daļu vai ja ETSG attiecas uz starpreģionālo sadarbību vai tīkliem, informācija par teritoriju, kurā ETSG ir spējīga pildīt tās uzdevumu, nebūtu jāpieprasa. Pirmajā gadījumā teritorija būtu jādefinē un, vajadzības gadījumā, jāmaina attiecīgajā sadarbības programmā. Otrajā gadījumā, lai arī galvenokārt attiecībā uz nebūtiskām darbībām prasība par šādu informāciju apdraudētu jaunu dalībnieku pievienošanos starpreģionālai sadarbībai vai tīkliem.
(30)
Būtu jāprecizē dažādā kārtība attiecībā uz publisko finanšu pārvaldes kontroli, no vienas puses, un ETSG kontu revīziju, no otras puses.
(31)
ETSG, kuru dalībniekiem ir ierobežota atbildība, būtu skaidrāk jānodala no tām, kuru dalībniekiem ir neierobežota atbildība. Turklāt, lai tās ETSG, kuru dalībniekiem ir ierobežota atbildība, varētu īstenot darbības, kas varētu radīt parādus, dalībvalstīm būtu jāļauj izvirzīt prasību, ka šādas ETSG iegādājas atbilstīgu apdrošināšanu vai ka uz šādām ETSG attiecas pienācīga finanšu garantija, lai segtu ar to darbībām saistītos īpašos riskus.
(32)
Dalībvalstīm būtu jāiesniedz Komisijai jebkuri noteikumi, kā arī to grozījumi, kas pieņemti, lai īstenotu Regulu (EK) Nr. 1082/2006. Lai uzlabotu informācijas apmaiņu un koordināciju starp dalībvalstīm, Komisiju un Reģionu komiteju, Komisijai būtu jāpārsūta šādi noteikumi dalībvalstīm un Reģionu komitejai. Reģionu komiteja ir izveidojusi ETSG platformu, ļaujot visām ieinteresētajām personām apmainīties ar pieredzi un labu praksi un uzlabot komunikāciju par ETSG iespējām un problēmām, atvieglojot pieredzes apmaiņu par ETSG izveidi teritoriālā līmenī un daloties zināšanās par paraugpraksi attiecībā uz teritoriālo sadarbību.
(33)
Būtu jānosaka jauns termiņš ziņojumam par Regulas (EK) Nr. 1082/2006 piemērošanu. Saskaņā ar Komisijas virzību uz tādu politikas veidošanu, kas ir vairāk balstīta uz pierādījumiem, minētajā ziņojumā būtu jāaplūko galvenie novērtēšanas jautājumi, tostarp efektivitāte, lietderība, nozīmība, Eiropas pievienotā vērtība, vienkāršošanas iespējas un ilgtspēja. Ar efektivitāti būtu jāsaprot, inter alia, dažādu Komisijas dienestu, kā arī Komisijas un citu struktūru, piemēram, Eiropas Ārējās darbības dienesta, centienus izplatīt zināšanas par ETSG instrumentu. Komisijai minētais ziņojums būtu jāpārsūta Eiropas Parlamentam, Padomei un, ievērojot LESD 307. panta pirmo daļu, Reģionu komitejai. Minētais ziņojums būtu jāpārsūta līdz 2018. gada 1. augustam.
(34)
Lai noteiktu indikatoru sarakstu, ko izmantos, lai novērtētu un sagatavotu ziņojumu par Regulas (EK) Nr. 1082/2006 piemērošanu, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(35)
Pastāvošām ETSG nebūtu jānosaka pienākums pielāgot savas konvencijas un statūtus Regulas (EK) Nr. 1082/2006 grozījumiem, kas ieviesti ar šo regulu.
(36)
Ir jāprecizē saskaņā ar kuru noteikumu kopumu būtu jāapstiprina tās ETSG, kurām apstiprinājuma procedūra tika sākta pirms šīs regulas piemērošanas dienas.
(37)
Lai pielāgotu pastāvošos valstu noteikumus attiecībā uz šīs regulas īstenošanu pirms programmu saskaņā ar mērķi "Eiropas teritoriālā sadarbība" iesniegšanas Komisijā, šo regulu būtu jāsāk piemērot sešus mēnešus pēc tās spēkā stāšanās dienas. Dalībvalstīm, pielāgojot savus pastāvošos valsts noteikumus, būtu jānodrošina, ka ir izraudzītas par ETSG apstiprināšanu atbildīgās kompetentās iestādes un ka saskaņā ar to juridisko un administratīvo kārtību minētajām iestādēm vajadzētu būt tām pašām struktūrām, kas atbildīgas par paziņojumu saņemšanu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1082/2006 4. pantu.
(38)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķi - proti, uzlabot ETSG juridisko instrumentu - nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet to var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai, ETSG izmantošanai neesot obligātai, saskaņā ar katras dalībvalsts konstitucionālo sistēmu.
(39)
Tādēļ Regula (EK) Nr. 1082/2006 būtu attiecīgi jāgroza,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Grozījumi Regulā (EK) Nr. 1082/2006
Regulu (EK) Nr. 1082/2006 groza šādi:
1)
regulas 1. pantu groza šādi:
a)
panta 1. un 2. punktu aizstāj ar šādiem:
"1. Eiropas teritoriālās sadarbības grupu ("ETSG") var izveidot Savienības teritorijā saskaņā ar nosacījumiem un atbilstīgi kārtībai, kas paredzēti šajā regulā.
2. ETSG mērķis ir jo īpaši atvieglot un veicināt tās dalībnieku, kā noteikts 3. panta 1. punktā, teritoriālo sadarbību, tostarp vienu vai vairākus no pārrobežu, transnacionālās un starpreģionālās sadarbības komponentiem, ar mērķi stiprināt Savienības ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju.";
b)
pantam pievieno šādu punktu:
"5. ETSG juridiskā adrese atrodas tajā dalībvalstī, saskaņā ar kuras tiesību aktiem ir izveidots vismaz viens no ETSG dalībniekiem.";
2)
regulas 2. pantu groza šādi:
a)
panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
"1. ETSG institūciju rīcību reglamentē:
a)
šī regula;
b)
8. pantā minētā konvencija, ja tas nepārprotami atļauts saskaņā ar šo regulu; un
c)
to jautājumu gadījumā, ko šī regula nereglamentē vai reglamentē tikai daļēji - tās dalībvalsts tiesību akti, kurā ir ETSG juridiskā adrese.
Ja ir nepieciešams noteikt piemērojamos tiesību aktus saskaņā ar Savienības tiesību aktiem vai starptautiskajām privāttiesībām, ETSG uzskata par tās dalībvalsts vienību, kurā tai ir juridiskā adrese.";
b)
iekļauj šādu punktu:
"1.a ETSG darbības saistībā ar 7. panta 2. un 3. punktā minēto uzdevumu veikšanu, Savienībā reglamentē ar piemērojamiem Savienības tiesību aktiem un valsts tiesību aktiem, kā norādīts 8. pantā minētajā konvencijā.
No Savienības budžeta līdzfinansētās ETSG darbības atbilst prasībām, kas izklāstītas piemērojamos Savienības tiesību aktos un tajos valsts tiesību aktos, kuri attiecas uz minēto Savienības tiesību aktu piemērošanu.";
3)
regulas 3. pantu groza šādi:
a)
panta 1. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:
"1. Par ETSG dalībniekiem var kļūt šādas vienības:
a)
dalībvalstis vai iestādes valstu līmenī;
b)
reģionālās iestādes;
c)
vietējās iestādes;
d)
publiski uzņēmumi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/17/EK (9) 2. panta 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē vai struktūras, ko reglamentē publiskās tiesības Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/18/EK (10) 1. panta 9. punkta otrās daļas nozīmē;
e)
uzņēmumi, kuriem uzticēts sniegt vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumus saskaņā ar piemērojamajiem Savienības un valsts tiesību aktiem;
f)
valsts, reģionālās vai vietējās iestādes vai struktūras, vai publiski uzņēmumi, kas ir līdzvērtīgi d) apakšpunktā minētajiem, no trešām valstīm, ņemot vērā 3.a pantā paredzētos nosacījumus.
(9) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/17/EK (2004. gada 31. marts), ar ko koordinē iepirkuma procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs (OV L 134, 30.4.2004., 1. lpp.)." 						
(10) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/18/EK (2004. gada 31. marts) par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV L 134, 30.4.2004., 114. lpp.).";" 						
b)
panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
"2. ETSG sastāvā ir dalībnieki, kas atrodas vismaz divu dalībvalstu teritorijā, izņemot gadījumus, kas paredzēti 3.a panta 2. un 5. punktā.";
4)
iekļauj šādu pantu:
"3.a pants
Dalībnieku pievienošanās no trešām valstīm vai aizjūras zemēm vai teritorijām (AZT)
1. Saskaņā ar 4. panta 3.a punktu ETSG var sastāvēt no dalībniekiem, kas atrodas vismaz divu dalībvalstu teritorijā un vienas vai vairāku trešo valstu teritorijā, kas atrodas kaimiņos vismaz vienai no minētajām dalībvalstīm, tostarp tās tālākajiem reģioniem, ja minētās dalībvalstis un trešās valstis kopīgi veic teritoriālās sadarbības pasākumus vai īsteno Savienības atbalstītās programmas.
Šajā regulā trešā valsts vai AZT tiek uzskatīta par dalībvalstij, tostarp tās tālākajiem reģioniem, kaimiņos esošu, ja šai trešai valstij vai AZT un minētajai dalībvalstij ir kopīga sauszemes robeža vai ja gan trešai valstij vai AZT, gan dalībvalstij ir tiesības uz atbalstu saskaņā ar mērķa "Eiropas teritoriālā sadarbība" kopēju jūras pārrobežu vai transnacionālo programmu, vai ir tiesības uz atbalstu saskaņā ar citu pārrobežu, jūras šķērsošanas vai jūras baseina sadarbības programmu, tostarp tad, ja tās šķir starptautiskie ūdeņi.
2. ETSG var sastāvēt no dalībniekiem, kuri atrodas tikai vienas dalībvalsts teritorijā un vienas vai vairāku trešo valstu, kas atrodas kaimiņos minētajai dalībvalstij, tostarp tās tālākajiem reģioniem, teritorijā, ja attiecīgā dalībvalsts uzskata, ka ETSG atbilst tās teritoriālās sadarbības jomai saistībā ar pārrobežu vai transnacionālo sadarbību vai divpusējo attiecību ar attiecīgajām trešām valstīm darbības jomai.
3. Šā panta 1. un 2. punkta nolūkos trešās valstis, kas atrodas kaimiņos dalībvalstij, tostarp tās tālākajiem reģioniem, ietver jūras robežas starp attiecīgajām valstīm.
4. Saskaņā ar 4.a pantu un ievērojot šā panta 1. punktā izklāstītos nosacījumus, ETSG var arī sastāvēt no dalībniekiem, kuri atrodas vismaz divu dalībvalstu teritorijā, tostarp to tālākos reģionos, un vienas vai vairākus AZT teritorijā, un tajā var būt vai nebūt dalībnieki no vienas vai vairākām trešām valstīm.
5. Saskaņā ar 4.a pantu un ievērojot šā panta 2. punktā izklāstītos nosacījumus, ETSG var arī sastāvēt no dalībniekiem, kuri atrodas tikai vienas dalībvalsts teritorijā, tostarp tās tālākajos reģionos, un vienas vai vairākus AZT teritorijā, un tajā var būt vai nebūt dalībnieki no vienas vai vairākām trešām valstīm.
6. ETSG nevar veidot tikai dalībnieki no kādas dalībvalsts un vienas vai vairākām AZT, kas ir saistītas ar to pašu dalībvalsti.";
5)
regulas 4. pantu groza šādi:
a)
panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
"3. Pēc 2. punktā minētās paredzamā dalībnieka paziņošanas dalībvalsts, kas ir saņēmusi minēto paziņojumu, ņemot vērā tās konstitucionālo iekārtu, apstiprina paredzamā dalībnieka līdzdalību ETSG un konvenciju, ja vien minētā dalībvalsts neuzskata, ka:
a)
šāda līdzdalība vai konvencija neatbilst jebkuram no šādiem tiesību aktiem:
i)
šai regulai;
ii)
citiem Savienības tiesību aktiem attiecībā uz ETSG rīcību un darbībām;
iii)
valsts tiesību aktiem attiecībā uz paredzamā dalībnieka pilnvarām un kompetenci;
b)
šāda līdzdalība nav pamatota ar minētās dalībvalsts sabiedrības interešu vai sabiedriskās kārtības apsvērumiem; vai
c)
statūti neatbilst konvencijai.
Neapstiprināšanas gadījumā dalībvalsts norāda apstiprinājuma nesniegšanas iemeslus un attiecīgā gadījumā ierosina vajadzīgos grozījumus konvencijā.
Dalībvalsts lēmumu attiecībā uz apstiprinājumu pieņem sešu mēnešu laikposmā no dienas, kad saskaņā ar 2. punktu ir saņemts paziņojums. Ja dalībvalsts, kas ir saņēmusi paziņojumu, minētajā laikposmā neizsaka iebildumu, paredzamā dalībnieka līdzdalība un konvencija ir uzskatāma par apstiprinātu. Tomēr dalībvalsts, kurā būs ierosinātās ETSG juridiskā adrese, formāli apstiprina konvenciju, lai ETSG varētu tikt izveidota.
Ar jebkuru dalībvalsts pieprasījumu paredzamajam dalībniekam sniegt papildu informāciju trešajā daļā minētais termiņš tiek pārtraukts. Pārtraukuma laikposms sākas nākamajā dienā pēc tam, kad dalībvalsts ir nosūtījusi savus apsvērumus paredzamajam dalībniekam, un ilgst līdz brīdim, kad paredzamais dalībnieks ir atbildējis uz apsvērumiem.
Tomēr trešajā daļā minētais termiņš netiek pārtraukts, ja paredzamais dalībnieks iesniedz atbildi uz dalībvalsts apsvērumiem desmit darbdienās no pārtraukuma laikposma sākuma.
Pieņemot lēmumu par paredzamā dalībnieka līdzdalību ETSG, dalībvalstis drīkst piemērot savus valsts noteikumus.";
b)
iekļauj šādu punktu:
"3.a Ja ETSG ir paredzamie dalībnieki no vienas vai vairākām trešām valstīm, dalībvalsts, kurā atradīsies ierosinātās ETSG juridiskā adrese, apspriežoties ar pārējām attiecīgajām dalībvalstīm, pārliecinās, ka 3.a pantā paredzētie nosacījumi ir izpildīti un ka katra trešā valsts ir apstiprinājusi paredzamā dalībnieka līdzdalību saskaņā vai nu ar:
a)
nosacījumiem un procedūrām, kas ir līdzvērtīgi šajā regulā paredzētajiem; vai
b)
nolīgumu, kas noslēgts starp vismaz vienu dalībvalsti, atbilstīgi kuras tiesību aktiem paredzamais dalībnieks ir izveidots, un minēto trešo valsti.";
c)
panta 5. un 6. punktu aizstāj ar šādiem:
"5. Dalībnieki vienojas par 8. pantā minēto konvenciju, vienlaikus nodrošinot saderību ar apstiprinājumu saskaņā ar šā panta 3. punktu.
6. ETSG paziņo par jebkuru konvencijas vai statūtu grozījumu dalībvalstīm, saskaņā ar kuru tiesību aktiem ir izveidoti ETSG dalībnieki. Minētās dalībvalstis apstiprina jebkuru konvencijas grozījumu saskaņā ar šajā pantā izklāstīto procedūru, izņemot vienīgi tad, ja pievienojas jauns dalībnieks saskaņā ar 6.a. punkta a) apakšpunktu.";
d)
pievieno šādu punktu:
"6.a Gadījumā, kad pastāvošai ETSG pievienojas jauni dalībnieki, piemēro šādus noteikumus:
a)
ja pievienojas jauns dalībnieks no dalībvalsts, kura jau ir apstiprinājusi konvenciju, šādu pievienošanos atbilstīgi 3. punktā izklāstītajai procedūrai apstiprina tikai tā dalībvalsts, saskaņā ar kuras tiesību aktiem ir izveidots jaunais dalībnieks, un par to paziņo dalībvalstij, kurā ir ETSG juridiskā adrese;
b)
ja pievienojas jauns dalībnieks no dalībvalsts, kura vēl nav apstiprinājusi konvenciju, piemēro 6. punktā izklāstīto procedūru;
c)
ja pastāvošai ETSG pievienojas jauns dalībnieks no trešās valsts, šādu pievienošanos saskaņā ar 3.a punktā izklāstīto procedūru pārbauda tā dalībvalsts, kurā ETSG ir tās juridiskā adrese.";
6)
iekļauj šādu pantu:
"4.a pants
AZT dalībnieku līdzdalība
Ja ETSG paredzamais dalībnieks ir no AZT, dalībvalsts, ar kuru AZT ir saistīta, pārliecinās, ka ir izpildīti 3.a pantā minētie nosacījumi, un, ņemot vērā tās attiecības ar AZT, vai nu:
a)
apstiprina paredzamā dalībnieka līdzdalību saskaņā ar 4. panta 3. punktu; vai
b)
dalībvalstij, kurā atradīsies ierosinātās ETSG juridiskā adrese, rakstiski apstiprina, ka AZT kompetentās iestādes paredzamā dalībnieka līdzdalību ir apstiprinājušas atbilstīgi nosacījumiem un procedūrām, kas ir līdzvērtīgi šajā regulā izklāstītajiem.";
7)
regulas 5. pantu aizstāj ar šādu pantu:
"5. pants
Tiesībsubjektības iegūšana un publicēšana Oficiālajā Vēstnesī
1. Konvenciju un statūtus, un jebkurus turpmākus to grozījumus reģistrē un/vai publicē tajā dalībvalstī, kurā ir attiecīgās ETSG juridiskā adrese, saskaņā ar minētās dalībvalsts piemērojamiem valsts tiesību aktiem. ETSG iegūst tiesībsubjektību reģistrācijas vai konvencijas un statūtu publicēšanas dienā, atkarībā no tā, kas notiek agrāk. Dalībnieki informē attiecīgās dalībvalstis un Reģionu komiteju par konvencijas un statūtu reģistrāciju vai publikāciju.
2. ETSG nodrošina, ka desmit darbdienās no konvencijas un statūtu reģistrēšanas vai publicēšanas Reģionu komitejai tiek nosūtīts pieprasījums, ievērojot šīs regulas pielikumā iekļauto paraugu. Reģionu komiteja tad pārsūta minēto pieprasījumu Eiropas Savienības Oficiālo publikāciju birojam paziņojuma publicēšanai Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā, informējot par ETSG izveidi un ietverot informāciju, kas izklāstīta šīs regulas pielikumā.";
8)
regulas 6. panta 4. punktu aizstāj ar šādu punktu:
"4. Neatkarīgi no šā panta 1., 2. un 3. punkta, ja 7. panta 3. punktā minētie ETSG uzdevumi ietver Savienības līdzfinansētas darbības, piemēro attiecīgos tiesību aktus par Savienības piešķirto līdzekļu kontroli.";
9)
regulas 7. pantu groza šādi:
a)
panta 2. un 3. punktu aizstāj ar šādiem:
"2. ETSG rīkojas saskaņā ar tai dotajiem uzdevumiem, proti, atvieglot un veicināt teritoriālo sadarbību nolūkā stiprināt Savienības ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju, kā arī pārvarēt iekšējā tirgus šķēršļus. Katru uzdevumu tās dalībnieki nosaka tā, lai tie ietilptu katra dalībnieka kompetencē, ja vien dalībvalsts vai trešā valsts neapstiprina dalībnieka, kas izveidots saskaņā ar tās valsts tiesību aktiem, līdzdalību pat tad, ja minētais dalībnieks nav kompetents veikt visus konvencijā noteiktos uzdevumus.
3. ETSG var veikt īpašas darbības teritoriālajai sadarbībai starp tās dalībniekiem nolūkā sasniegt 1. panta 2. punktā minēto mērķi, ar Savienības finansiālu atbalstu vai bez tā.
ETSG uzdevumi galvenokārt var būt saistīti ar sadarbības programmu vai to daļu īstenošanu vai Savienības atbalstītu darbību īstenošanu, izmantojot Eiropas reģionālo attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un/vai Kohēzijas fondu.
Dalībvalstis var ierobežot uzdevumus, ko ETSG var veikt bez Savienības finansiāla atbalsta. Tomēr, neskarot 13. pantu, dalībvalstis neizslēdz uzdevumus, kuri attiecas uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1299/2013 (11) 7. pantā minētajām investīciju prioritātēm.";
(11) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1299/2013 (2013 gada 17 decembris) par īpašiem noteikumiem par atbalstu no Eiropas Reģionālās attīstības fonda saistībā ar mērķi "Eiropas teritoriālā sadarbība1 (OV L 347 20.12.2013, lpp. 259.)";" 						
b)
panta 4. punktam pievieno šādu daļu:
"Tomēr 10. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētā ETSG asambleja saskaņā ar piemērojamajiem Savienības un valsts tiesību aktiem var definēt noteikumus ETSG pārvaldītās infrastruktūras vienības lietošanai vai noteikumus vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojuma sniegšanai, tostarp tarifus un maksas, kas jāmaksā lietotājiem.";
10)
regulas 8. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
"2. Konvencijā norāda:
a)
ETSG nosaukumu un juridisko adresi;
b)
teritoriju, kurā ETSG var pildīt savus uzdevumus;
c)
ETSG mērķi un uzdevumus;
d)
ETSG darbības ilgumu un darbības izbeigšanas nosacījumus;
e)
ETSG dalībnieku sarakstu;
f)
ETSG institūciju sarakstu un to attiecīgās kompetences;
g)
konvencijas interpretācijas un izpildes mērķiem - piemērojamos Savienības tiesību aktus un tās dalībvalsts tiesību aktus, kurā ir ETSG juridiskā adrese;
h)
piemērojamos Savienības tiesību aktus un tās dalībvalsts tiesību aktus, kurā rīkojas ETSG institūcijas;
i)
kārtību trešo valstu vai AZT dalībnieku iesaistīšanai, tostarp vajadzības gadījumā norādot tiesību aktus, ko piemēro gadījumos, kad ETSG pilda uzdevumus trešās valstīs vai AZT;
j)
piemērojamos Savienības un valsts tiesību aktus, kas tieši attiecas uz ETSG darbībām, kuras veic saskaņā ar konvencijā noteiktajiem uzdevumiem;
k)
noteikumus, kas piemērojami ETSG personālam, kā arī principus, kas reglamentē kārtību attiecībā uz personāla pārvaldību un darbā pieņemšanas procedūrām;
l)
kārtību attiecībā uz ETSG un tās dalībnieku atbildību saskaņā ar 12. pantu;
m)
attiecīgu kārtību savstarpējai atzīšanai, tostarp publisko finanšu pārvaldības finanšu kontroles nolūkā; un
n)
procedūras statūtu pieņemšanai un konvencijas grozīšanai, kas atbilst 4. un 5. pantā izklāstītajiem pienākumiem.
3. Ja ETSG uzdevumi attiecas tikai uz sadarbības programmas vai tās daļas pārvaldību saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1299/2013 vai ja ESTG attiecas uz starpreģionālu sadarbību vai tīkliem, 2. punkta b) apakšpunktā minētā informācija nav nepieciešama.";
11)
regulas 9. pantu aizstāj ar šādu:
"9. pants
Statūti
1. ETSG statūtus vienprātīgi pieņem tās dalībnieki, pamatojoties uz konvenciju un saskaņā ar to.
2. ETSG statūtos ir precizēta vismaz šāda informācija:
a)
tās institūciju darbības noteikumi un minēto institūciju kompetence, kā arī dalībnieku pārstāvju skaits attiecīgajās institūcijās;
b)
tās lēmumu pieņemšanas procedūras;
c)
tās darba valoda vai valodas;
d)
tās darbības kārtība;
e)
procedūras attiecībā uz personāla pārvaldību un darbā pieņemšanu;
f)
kārtība attiecībā uz tās dalībnieku finansiālajām iemaksām;
g)
attiecībā uz dalībniekiem piemērojamie grāmatvedības un budžeta noteikumi;
h)
norāde par neatkarīgu ārējo revidentu, kas revidē tās pārskatus; un
i)
procedūras tās statūtu grozīšanai, kas atbilst 4. un 5. pantā izklāstītajiem pienākumiem.";
12)
regulas 11. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
"2. Pārskatu, tostarp vajadzības gadījumā pievienoto gada ziņojumu, sagatavošanu un minēto pārskatu revīziju un publicēšanu reglamentē tās dalībvalsts tiesību akti, kurā ir ETSG juridiskā adrese.";
13)
regulas 12. pantu groza šādi:
a)
panta 1. punktā pievieno šādu daļu:
"ETSG ir atbildīga par visiem tās parādiem.";
b)
panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
"2. Neskarot 3. punktu, tiktāl, ciktāl ETSG aktīvi nav pietiekami, lai izpildītu tās saistības, tās dalībnieki ir atbildīgi par jebkādiem tās parādiem neatkarīgi no to veida, un katra dalībnieka daļu nosaka proporcionāli tā finansiālajam iemaksām. Finansiālo iemaksu kārtību nosaka statūtos.
ETSG dalībnieki var statūtos paredzēt, ka arī pēc tam, kad tie vairs nav ETSG dalībnieki, viņi ir atbildīgi par saistībām, kas izriet no ETSG darbībām to dalības laikā.
2.a Ja vismaz viena ETSG dalībnieka, kas ir no dalībvalsts, atbildība ir ierobežota atbilstīgi attiecīgās valsts tiesību aktiem, saskaņā ar kuriem tas izveidots, arī pārējie dalībnieki drīkst konvencijā ierobežot savu atbildību, ja tiem to atļauj darīt valsts tiesību akti, ar kuriem īsteno šo regulu.
Tādas ETSG nosaukumā, kuras dalībniekiem ir ierobežota atbildība, ir vārds "ierobežota".
Prasības par tādas ETSG konvencijas, statūtu un pārskatu publicēšanu, kuras dalībniekiem ir ierobežota atbildība, ir vismaz tādas pašas kā tās, kas tiek izvirzītas citām juridiskām personām ar ierobežotu atbildību saskaņā ar tās dalībvalsts tiesību aktiem, kur ir minētās ETSG juridiskā adrese.
Tādas ETSG gadījumā, kuras dalībniekiem ir ierobežota atbildība, jebkura attiecīgā dalībvalsts var pieprasīt, lai ETSG iegādājas atbilstīgu apdrošināšanu vai lai uz to attiecas garantija, ko sniedz banka vai cita finanšu iestāde, kas veic uzņēmējdarbību dalībvalstī, vai arī lai uz to attiecas instruments, kas sniegts kā publiskas iestādes vai dalībvalsts garantija, lai segtu ar ETSG darbībām saistītos īpašos riskus.";
14)
regulas 15. panta 2. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:
"2. Izņemot gadījumus, ja šajā regulā paredzēts citādi, Savienības tiesību aktus par jurisdikciju piemēro domstarpībām, kur iesaistīta ETSG. Visos gadījumos, kas nav paredzēti šādos Savienības tiesību aktos, kompetentās tiesas domstarpību risināšanai ir tās dalībvalsts tiesas, kurā ir ETSG juridiskā adrese.";
15)
regulas 16. pantu groza šādi:
a)
panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
"1. Dalībvalstis pieņem noteikumus, lai nodrošinātu šīs regulas efektīvu piemērošanu, tostarp attiecībā uz kompetento iestāžu noteikšanu, kas ir atbildīgas par apstiprināšanas procedūru saskaņā ar to juridisko un administratīvo kārtību.
Ja tas ir paredzēts dalībvalsts tiesību aktos, minētā dalībvalsts var sastādīt pilnīgu to uzdevumu sarakstu, ko ETSG dalībnieki 3. panta 1. punkta nozīmē, kuri izveidoti saskaņā ar tās tiesību aktiem, jau veic attiecīgajā dalībvalstī tiktāl, ciktāl tas attiecas uz teritoriālo sadarbību minētajā dalībvalstī.
Dalībvalstis iesniedz Komisijai visus noteikumus, kas pieņemti saskaņā ar šo pantu, kā arī to grozījumus. Komisija minētos noteikumus pārsūta pārējām dalībvalstīm un Reģionu komitejai.";
b)
iekļauj šādu punktu:
"1.a Tiktāl, ciktāl 1. punktā minētie noteikumi attiecas uz dalībvalsti, ar kuru ir saistīta AZT, ar tiem, ņemot vērā dalībvalsts attiecības ar minēto AZT, nodrošina arī šīs regulas efektīvu piemērošanu attiecībā uz minēto AZT, kura atrodas kaimiņos citām dalībvalstīm vai to tālākajiem reģioniem.";
16)
regulas 17. pantu aizstāj ar šādu:
"17. pants
Ziņojums
Komisija līdz 2018. gada 1. augustam pārsūta Eiropas Parlamentam, Padomei un Reģionu komitejai ziņojumu par šīs regulas piemērošanu, kurā, pamatojoties uz rādītājiem, novērtēta regulas efektivitāte, lietderība, nozīmība, Eiropas pievienotā vērtība un tās vienkāršošanas iespējas.
Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 17.a pantu pieņemt deleģētos aktus, nosakot pirmajā daļā minēto akreditācijas rādītāju sarakstu.";
17)
regulā iekļauj šādu pantu:
"17.a pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 17. panta otrajā daļā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no 2013 gada 21 decembris.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 17. panta otrajā daļā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 17. panta otro daļu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja trijos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par trim mēnešiem.".
2. pants
Pārejas noteikumi
1. ETSG, kuras ir izveidotas pirms 2013 gada 21 decembris, nav pienākuma saskaņot to konvenciju un statūtus ar Regulas (EK) Nr. 1082/2006 noteikumiem, kas grozīti ar šo regulu.
2. ETSG, attiecībā uz kurām Regulas (EK) Nr. 1082/2006 4. pantā paredzētā procedūra tika uzsākta pirms 2014 gada 22 jūnijs un attiecībā uz kurām vēl ir jāveic tikai Regulas (EK) Nr. 1082/2006 5. pantā paredzētā reģistrācija vai publicēšana, konvenciju un statūtus reģistrē vai publicē, vai gan reģistrē, gan publicē saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1082/2006 noteikumiem pirms grozījumiem, kas veikti ar šo regulu.
3. ETSG, attiecībā uz kurām Regulas (EK) Nr. 1082/2006 4. pantā paredzētā procedūra tika uzsākta vairāk nekā sešus mēnešus pirms 2014 gada 22 jūnijs, apstiprina saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1082/2006 noteikumiem pirms grozījumiem, kas veikti ar šo regulu.
4. ETSG, kas nav šī panta 2. un 3. punktā minētās ETSG un attiecībā uz kurām Regulas (EK) Nr. 1082/2006 4. pantā paredzētā procedūra tika uzsākta pirms 2014 gada 22 jūnijs, apstiprina saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1082/2006 noteikumiem, kā tie grozīti ar šo regulu.
5. Dalībvalstis iesniedz Komisijai vajadzīgos grozījumus valsts noteikumos, kas pieņemti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1082/200616. panta 1. punktu, kā tas grozīts ar šo regulu, ne vēlāk kā 2014 gada 22 jūnijs.
3. pants
Spēkā stāšanās
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2014 gada 22 jūnijs.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013 gada 17 decembrī