SMĚRNICE RADY 2013/61/EU
ze dne 17. prosince 2013,
kterou se mění směrnice 2006/112/ES a 2008/118/ES, pokud jde o francouzské nejvzdálenější regiony, a zejména Mayotte
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 113 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada svým rozhodnutím 2012/419/EU (3), rozhodla, že Mayotte bude mít od 1. ledna 2014 namísto statusu zámořské země nebo území ve smyslu čl. 355 odst. 2 Smlouvy o fungování EU status nejvzdálenějšího regionu ve smyslu článku 349 Smlouvy o fungování EU. Po změně tohoto statusu se budou na Mayotte vztahovat daňové předpisy Unie.
(2)
Pokud jde o daň z přidané hodnoty (DPH) a spotřební daně, Mayotte se nachází v podobné situaci jako ostatní francouzské nejvzdálenější regiony (Guadeloupe, Francouzská Guyana, Martinik, Réunion a Svatý Martin), které jsou vyloučeny z územní působnosti směrnice Rady 2006/112/ES (4) a směrnice Rady 2008/118/ES (5), a měl by být proto vyloučen z územní působnosti uvedených směrnic ode dne změny jeho statusu podle Smlouvy o fungování EU. Příslušná ustanovení směrnice 2006/112/EC a směrnice 2008/118/EC by proto měly být upraveny a současně by měla být vyjasněna jejich použitelnost na francouzská zámořská území.
(3)
Aby bylo jasné, že Mayotte a ostatní francouzské nejvzdálenější regiony jsou vyloučeny z působnosti směrnic 2006/112/ES a 2008/118/ES bez ohledu na případné změny jejich statusu podle francouzského práva, je třeba ohledně těchto regionů použít v uvedených směrnicích odkaz na článek 349 a čl. 355 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.
(4)
Směrnice 2006/112/ES a 2008/118/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
V čl. 6 odst. 1 směrnice 2006/112/ES se písmeno c) nahrazuje tímto:
„c)
francouzská území uvedená v článku 349 a čl. 355 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie,“.
Článek 2
Článek 5 směrnice 2008/118/ES se mění takto:
a)
v odstavci 2 se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
francouzská území uvedená v článku 349 a čl. 355 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie,“;
b)
odstavec 5 se nahrazuje tímto:
„Francie může svým prohlášením oznámit, že se tato směrnice a směrnice uvedené v článku 1 vztahují na území uvedená v odst. 2 písm. b) - s výhradou opatření k přizpůsobení mimořádné odlehlosti těchto území - s ohledem na veškeré zboží podléhající spotřební dani uvedené v článku 1 či jeho část, a to od prvního dne druhého měsíce po uložení tohoto prohlášení.“
Článek 3
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí s účinkem od 1. ledna 2014. Sdělí Komisi jejich znění do 1. ledna 2015.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 4
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2014.
Článek 5
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 17. prosince 2013.
PADOMES DIREKTĪVA 2013/61/ES
(2013. gada 17. decembris),
ar ko Direktīvu 2006/112/EK un Direktīvu 2008/118/EK groza attiecībā uz Francijas tālākajiem reģioniem un īpaši Majotu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 113. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
saskaņā ar īpašu likumdošanas procedūru,
tā kā:
(1)
Ar Lēmumu 2012/419/ES (3) Eiropadome ir nolēmusi Majotai no 2014. gada 1. janvāra piemērot tālākā reģiona statusu Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 349. panta nozīmē, ar to aizstājot aizjūras zemes vai teritorijas statusu LESD 355. panta 2. punkta nozīmē. Līdz ar statusa izmaiņām Majotai piemēros Savienības noteikumus nodokļu jomā.
(2)
Attiecībā uz pievienotās vērtības nodokli (PVN) un akcīzes nodokli Majota ir vienādā stāvoklī ar citiem Francijas tālākajiem reģioniem (Gvadelupu, Franču Gviānu, Martiniku, Reinjonu un Senmartēnu), uz kuriem neattiecas Padomes Direktīvas 2006/112/EK (4) un Padomes Direktīvas 2008/118/EK (5) teritoriālās darbības joma, un tāpēc Majota būtu jāizslēdz no šo direktīvu teritoriālās darbības jomas, sākot no dienas, kad tiek grozīts tās statuss saskaņā ar LESD. Tāpēc būtu jāpielāgo un vienlaikus jāprecizē attiecīgās Direktīvas 2006/112/EK un Direktīvas 2008/118/EK tiesību normas un vienlaikus jāprecizē to piemērošana Francijas aizjūras teritorijām.
(3)
Lai skaidri noteiktu, ka Majota un citi Francijas tālākie reģioni ir izslēgti no Direktīvas 2006/112/EK un Direktīvas 2008/118/EK piemērošanas jomas neatkarīgi no to statusa izmaiņām Francijas tiesībās, minētajās direktīvās attiecībā uz šiem reģioniem būtu jāiekļauj atsauce uz LESD 349. pantu un 355. panta 1. punktu.
(4)
Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Direktīva 2006/112/EK un Direktīva 2008/118/EK,
IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
1. pants
Direktīvas 2006/112/EK 6. panta 1. punkta c) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
“c)
Francijas teritorijām, kas minētas Līguma par Eiropas Savienības darbību 349. pantā un 355. panta 1. punktā;”.
2. pants
Ar šo Direktīvas 2008/118/EK 5. pantu groza šādi:
1)
panta 2. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
“b)
Francijas teritorijas, kas minētas Līguma par Eiropas Savienības darbību 349. pantā un 355. panta 1. punktā;”.
2)
panta 5. punktu aizstāj ar šādu:
“Francija, iesniedzot deklarāciju, var darīt zināmu, ka no otrā mēneša pirmās dienas pēc šādas deklarācijas iesniegšanas šo direktīvu un 1. pantā minētās direktīvas attiecībā uz visām vai dažām akcīzes precēm, kas norādītas 1. pantā, piemēro šā panta 2. punkta b) apakšpunktā norādītajās teritorijās, paredzot noteiktus pielāgojumus, lai ņemtu vērā ļoti lielo attālumu līdz šīm teritorijām.”.
3. pants
1. Dalībvalstīs no 2014. gada 1. janvāra stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Minētos aktus dalībvalstis dara zināmus Komisijai līdz 2015. gada 1. janvārim.
Kad dalībvalstis pieņem minētos aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka kārtību, kā izdarāma šāda atsauce.
2. Dalībvalstis Komisijai dara zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
4. pants
Šī direktīva stājas spēkā 2014. gada 1. janvārī.
5. pants
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Briselē, 2013. gada 17. decembrī