NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 240/2014
ze dne 7. ledna 2014
o evropském kodexu chování pro partnerskou spolupráci v rámci evropských strukturálních a investičních fondů
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (1), a zejména čl. 5 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem tohoto nařízení je stanovit evropský kodex chování s cílem podpořit členské státy a zjednodušit jim situaci při organizaci partnerské spolupráce pro dohody o partnerství a programy podporované Evropským fondem pro regionální rozvoj (EFRR), Evropským sociálním fondem (ESF), Fondem soudržnosti, Evropským zemědělským fondem pro rozvoj venkova (EZFRV) a Evropským námořním a rybářským fondem (ENRF). Tyto fondy nyní fungují v rámci společného rámce a jsou označovány jako „evropské strukturální a investiční fondy“ (dále jen „fondy ESI“).
(2)
Partnerská spolupráce je při provádění fondů ESI zavedenou zásadou. Partnerská spolupráce předpokládá úzkou spolupráci mezi orgány veřejné správy, hospodářskými a sociálními partnery a subjekty zastupujícími občanskou společnost na národní, regionální a místní úrovni po celou dobu programového cyklu sestávajícího z přípravy, provádění, monitorování a hodnocení.
(3)
Vybraní partneři by měli být co nejreprezentativnější z hlediska příslušných zúčastněných stran. Výběrová řízení by měla být transparentní a měla by zohlednit různé institucionální a právní rámce členských států a pravomoci národních a regionálních úrovní správy a samosprávy.
(4)
Partnery by měli být orgány veřejné správy, hospodářští a sociální partneři a subjekty zastupující občanskou společnost, včetně partnerů v oblasti životního prostředí, či komunitní a dobrovolnické organizace, které mohou významně ovlivnit nebo mít závažný dopad na provádění dohod o partnerství a programů. Zvláštní pozornost by se měla věnována tomu, aby byly zapojeny skupiny, na které mohou mít programy dopad, ale které je jen obtížně ovlivní, zejména nejzranitelnější a nejvíce marginalizované komunity, kterým nejvíce hrozí diskriminace nebo sociální vyloučení, obzvláště osoby se zdravotním postižením, migranti či Romové.
(5)
Pro výběr partnerů je nezbytné brát v úvahu rozdíly mezi dohodami o partnerství a programy. Dohody o partnerství se týkají všech fondů ESI poskytující podporu jednotlivým členským státům, zatímco programy se týkají pouze fondů ESI, jež na ně přispívají. Partnery v rámci dohod o partnerství by měli být ti, kteří jsou relevantní pro plánované použití všech fondů ESI, zatímco u programů je dostačující, aby partneři byli relevantní pro plánované použití fondů ESI, které na daný program přispívají.
(6)
Partneři by se měli účastnit přípravy a provádění dohod o partnerství a programů. Za tímto účelem je nutné stanovit hlavní zásady a osvědčené postupy týkající se včasných, účelných a transparentních konzultací s partnery ohledně analýzy úkolů a potřeb, které je třeba řešit, dále výběru cílů a priorit k řešení, dohod o koordinačních strukturách a víceúrovňové správě nezbytných pro zajištění účinné realizace politiky.
(7)
Partneři by měli být zastoupeni v monitorovacích výborech programů. Pravidla pro členství ve výborech a jejich vnitřní postupy by měla podporovat návaznost a pocit vlastní odpovědnosti ve vztahu k přípravě programů a jejich provádění; dále by měla podporovat jasná a transparentní pracovní ujednání, včasnost a zákaz diskriminace.
(8)
Prostřednictvím aktivní účasti v monitorovacích výborech by partneři měli být zapojeni do posuzování výkonnosti jednotlivých priorit, příslušných zpráv o programech a popřípadě i výzev k předkládání návrhů.
(9)
Efektivní partnerská spolupráce by měla být usnadněna tím, že se bude příslušným partnerům pomáhat při posilování jejich institucionální kapacity s ohledem na přípravu a provádění programů.
(10)
Komise by měla usnadnit výměnu osvědčených postupů, posilování institucionální kapacity a šíření příslušných výsledků mezi členskými státy, řídícími orgány a zástupci partnerů tím, že se zřídí komunita odborníků v oblasti partnerství zahrnující všechny fondy ESI.
(11)
Úlohu partnerů při provádění dohod o partnerství a výkonnost a účinnost partnerské spolupráce v programovém období by měly posoudit členské státy.
(12)
S cílem podpořit členské státy a zjednodušit jim situaci při organizaci partnerské spolupráce by Komise měla zpřístupnit příklady osvědčených postupů členských států,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Tímto nařízením se zřizuje evropský kodex chování v oblasti partnerské spolupráce pro dohody o partnerství a programy podporované z evropských strukturálních a investičních fondů.
KAPITOLA II
HLAVNÍ ZÁSADY TÝKAJÍCÍ SE TRANSPARENTNÍCH POSTUPŮ PRO IDENTIFIKACI PŘÍSLUŠNÝCH PARTNERŮ
Článek 2
Reprezentativnost partnerů
Členské státy zajistí, aby partneři uvedení v čl. 5 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 byli co nejreprezentativnější z hlediska příslušných zúčastněných stran a byli jmenováni jako řádně pověření zástupci, při zohlednění jejich pravomocí, schopnosti aktivně se zapojit a odpovídající úrovně reprezentativnosti.
Článek 3
Určení příslušných partnerů pro dohody o partnerství
1. Podle dohody o partnerství členské státy určí příslušné partnery přinejmenším z těchto oblastí:
a)
příslušných regionálních, místních, městských a jiných orgánů veřejné správy, včetně
i)
regionálních orgánů, národních zástupců místních samospráv a místních orgánů představujících největší města a městské oblasti, jejichž působnost se týká plánovaného využití fondů ESI,
ii)
národních zástupců vysokoškolských vzdělávacích institucí, poskytovatelů vzdělávání a školení a výzkumných středisek s ohledem na plánované využití fondů ESI,
iii)
jiných vnitrostátních veřejných orgánů odpovědných za uplatňování horizontálních zásad uvedených v článcích 4 až 8 nařízení (EU) č. 1303/2013 s ohledem na plánované využití fondů ESI; a zejména subjektů pověřených podporou rovného zacházení stanoveného podle směrnice Rady 2000/43/ES (2), směrnice Rady 2004/113/ES (3) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES (4);
b)
hospodářských a sociálních partnerů, včetně:
i)
celostátně uznávaných organizací sociálních partnerů, zejména obecných mezioborových organizací a odvětvových organizací, jejichž odvětví se týkají plánovaného využití fondů ESI,
ii)
národních obchodních komor a podnikatelských sdružení zastupujících obecný zájem průmyslu a odvětví s ohledem na plánované využití fondů ESI a s cílem zajistit vyvážené zastoupení velkých, středních a malých podniků a mikropodniků, spolu se zástupci sociální ekonomiky;
c)
subjektů zastupujících občanskou společnost, jako jsou partneři v oblasti životního prostředí, nevládní organizace a subjekty zodpovědné za prosazování sociálního začlenění, rovnosti žen a mužů a nediskriminace, včetně:
i)
subjektů působících v oblastech souvisejících s plánovaným využitím fondů ESI a s uplatňováním horizontálních zásad uvedených v článcích 4 až 8 nařízení (EU) č. 1303/2013, a to na základě jejich reprezentativnosti a při zohlednění zeměpisného a tematického pokrytí, řídících schopností, odborných znalostí a inovativních přístupů,
ii)
jiných organizací nebo skupin, na které má provádění fondů ESI výrazný reálný nebo potenciální dopad, zejména pak skupin považovaných za ohrožené diskriminací a sociálním vyloučením.
2. V případě, že orgány veřejné správy, hospodářští a sociální partneři či subjekty zastupující občanskou společnost vytvořili na základě svých společných zájmů seskupení, které má usnadnit jejich zapojení do partnerské spolupráce (zastřešující organizace), mohou jmenovat jediného zástupce zastřešující organizace, který bude v partnerství jejich stanoviska tlumočit.
Článek 4
Určení příslušných partnerů pro programy
1. Pro každý program členské státy určí příslušné partnery přinejmenším z těchto oblastí:
a)
příslušných regionálních, místních, městských a jiných orgánů veřejné správy, včetně
i)
regionálních orgánů, národních zástupců místních samospráv a místních orgánů představujících největší města a městské oblasti, jejichž působnost se týká plánovaného využití fondů ESI přispívajících na program,
ii)
národních nebo regionálních zástupců vysokoškolských vzdělávacích institucí, poskytovatelů vzdělávání, školení a poradenství a výzkumných středisek s ohledem na plánované využití fondů ESI přispívajících na program,
iii)
dalších orgánů veřejné správy, které jsou odpovědné za uplatňování horizontálních zásad uvedených v článcích 4 až 8 nařízení (EU) č. 1303/2013 s ohledem plánované využití fondů ESI přispívajících na program, a zejména subjektů pověřených podporou rovného zacházení stanoveného podle směrnice 2000/43/ES, směrnice 2004/113/ES a směrnice 2006/54/ES,
iv)
ostatních subjektů organizovaných na národní, regionální nebo místní úrovni, které reprezentují oblasti, ve kterých se provádí integrované územní investice a strategie místního rozvoje financované z programu;
b)
hospodářských a sociálních partnerů, včetně:
i)
celostátně a regionálně uznávaných organizací sociálních partnerů, zejména obecných mezioborových organizací a odvětvových organizací, jejichž odvětví se týkají plánovaného využití fondů ESI přispívajících na program,
ii)
národních nebo regionálních obchodních komor a podnikatelských sdružení zastupujících obecný zájem průmyslu či odvětví s cílem zajistit vyvážené zastoupení velkých, středních a malých podniků a mikropodniků, spolu se zástupci sociální ekonomiky,
iii)
ostatních podobných subjektů organizovaných na národní nebo regionální úrovni;
c)
subjektů zastupujících občanskou společnost, jako jsou partneři v oblasti životního prostředí, nevládní organizace a subjekty zodpovědné za prosazování sociálního začlenění, rovnosti žen a mužů a nediskriminace, včetně:
i)
subjektů působících v oblastech souvisejících s plánovaným využitím fondů ESI přispívajícího na program a s uplatňováním horizontálních zásad uvedených v článcích 4 až 8 nařízení (EU) č. 1303/2013, a to na základě jejich reprezentativnosti a při zohlednění zeměpisného a tematického pokrytí, řídících schopností, odborných znalostí a inovativních přístupů,
ii)
subjektů zastupujících místní akční skupiny uvedené v čl. 34 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013,
iii)
dalších organizací nebo skupin, na které má provádění fondů ESI výrazný reálný nebo potenciální dopad; zejména pak skupin považovaných za ohrožené diskriminací a sociálním vyloučením.
2. Co se týče programů evropské územní spolupráce, mohou členské státy do partnerské spolupráce zahrnout:
i)
evropská seskupení pro územní spolupráci, která působí v příslušné přeshraniční nebo nadnárodní programové oblasti,
ii)
orgány nebo subjekty, které jsou zapojeny do vytváření či provádění makroregionální strategie či strategie pro oblast jednotlivého moře v programových oblastech, včetně koordinátorů prioritních oblastí v rámci makroregionálních strategií.
3. V případě, že orgány veřejné správy, hospodářští a sociální partneři či subjekty zastupující občanskou společnost vytvořili zastřešující organizaci, mohou jmenovat jediného zástupce této zastřešující organizace, který bude v partnerství jejich stanoviska tlumočit.
KAPITOLA III
HLAVNÍ ZÁSADY A OSVĚDČENÉ POSTUPY TÝKAJÍCÍ SE ZAPOJENÍ PŘÍSLUŠNÝCH PARTNERŮ DO PŘÍPRAVY DOHODY O PARTNERSTVÍ A PROGRAMŮ
Článek 5
Konzultace s příslušnými partnery o přípravě dohody o partnerství a programů
1. Členské státy a řídící orgány konzultují s příslušnými partnery postup a časový harmonogram přípravy dohody o partnerství a programů, aby zajistily jejich transparentní a účinné zapojení. Přitom je plně informují o jejich obsahu a jakýchkoli jeho změnách.
2. Pokud jde o konzultace s příslušnými partnery, členské státy zohlední potřebu:
a)
včasného zveřejnění příslušných informací a snadného přístupu k nim;
b)
dostatečného času na to, aby partneři mohli analyzovat základní přípravné dokumenty a předlohu dohody o partnerství a předlohy programů a mohli k nim dát připomínky;
c)
dostupnosti způsobů, pomocí nichž mohou partneři klást otázky, poskytovat příspěvky nebo budou informováni o tom, jak byly jejich návrhy zohledněny;
d)
šíření výsledků konzultací.
3. Co se týče programů rozvoje venkova, členské státy zohlední úlohu, kterou mohou hrát celostátní sítě pro venkov ustavené podle čl. 54 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 (5) z hlediska zapojení příslušných partnerů.
4. Pokud došlo k ustavení formálních dohod mezi různými úrovněmi správy na nižší úrovni, než je národní úroveň, členské státy zohlední tyto dohody o víceúrovňové správě v souladu se svými institucionálními a právními rámci.
Článek 6
Příprava dohody o partnerství
Členské státy v souladu se svými institucionálními a právními rámci zapojí příslušné partnery do přípravy dohody o partnerství, zejména co se týče:
a)
analýzy rozdílů, potřeb rozvoje a růstového potenciálu s ohledem na tematické cíle, včetně těch, jež jsou obsaženy v doporučeních pro jednotlivé země;
b)
souhrnu předběžných podmínek programů nebo hlavních zjištění předběžných hodnocení dohody o partnerství, pokud je členský stát provedl z vlastního podnětu;
c)
vybraných tematických cílů, orientačního rozdělení podpory z fondů ESI a jejich hlavních očekávaných výsledků;
d)
seznamu programů a mechanismů na národní a regionální úrovni pro zajištění koordinace fondů ESI mezi sebou navzájem a s dalšími unijními a vnitrostátními finančními nástroji a Evropskou investiční bankou;
e)
opatření pro zajištění integrovaného přístupu k využití fondů ESI pro územní rozvoj městských, venkovských, pobřežních a rybolovných oblastí a oblastí se zvláštními územními rysy;
f)
opatření pro zajištění integrovaného přístupu k řešení zvláštních potřeb zeměpisných oblastí nejvíce postižených chudobou a cílových skupin, jimž nejvíce hrozí diskriminace nebo vyloučení, se zvláštním zřetelem na marginalizované skupiny obyvatel;
g)
provádění horizontálních zásad uvedených v článcích 5, 7 a 8 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Článek 7
Informace o zapojení příslušných partnerů do přípravy dohody o partnerství
Členské státy pro účely dohody o partnerství poskytnou alespoň tyto informace:
a)
seznam partnerů, kteří se podíleli na přípravě dohody o partnerství;
b)
opatření přijatá s cílem zajistit aktivní účast partnerů, včetně opatření přijatých v oblasti přístupnosti, zejména pro osoby se zdravotním postižením;
c)
úloha partnerů v přípravě dohody o partnerství;
d)
výsledky konzultací s partnery a popis jejich přidané hodnoty při přípravě dohody o partnerství.
Článek 8
Příprava programů
Členské státy v souladu se svými institucionálními a právními rámci zapojí příslušné partnery do přípravy programů, zejména co se týče:
a)
analýzy a určení potřeb;
b)
definice nebo výběru priorit a souvisejících specifických cílů;
c)
přidělování finančních prostředků;
d)
definice specifických ukazatelů programů;
e)
provádění horizontálních zásad definovaných v článcích 7 a 8 nařízení (EU) č. 1303/2013;
f)
složení monitorovacího výboru.
Článek 9
Informace o zapojení příslušných partnerů do programů
Členské státy pro účely programů poskytnou alespoň tyto informace:
a)
opatření přijatá za účelem zapojení příslušných partnerů do přípravy programů a jejich změny;
b)
plánované kroky k zajištění účasti partnerů při provádění programů.
KAPITOLA IV
OSVĚDČENÉ POSTUPY TÝKAJÍCÍ SE FORMULACE PRAVIDEL ČLENSTVÍ A VNITŘNÍ POSTUPY MONITOROVACÍCH VÝBORŮ
Článek 10
Pravidla členství v monitorovacích výborech
1. Při vypracovávání pravidel členství v monitorovacích výborech berou členské státy v úvahu zapojení těch partnerů, kteří již byli zapojeni do přípravy programů, a podporují rovnost žen a mužů a zásadu nediskriminace.
2. Pokud jde monitorovací výbory programů Evropské územní spolupráce, partneři mohou být zastoupeni zastřešujícími organizacemi na úrovni Unie nebo mezinárodní úrovni pro meziregionální a nadnárodní programy spolupráce. Členské státy mohou zapojovat partnery do příprav monitorovacího výboru, zejména prostřednictvím jejich účasti v koordinačních výborech na národní úrovni organizovaných v zúčastněných členských státech.
Článek 11
Jednací řády monitorovacích výborů
Při formulaci jednacího řádu monitorovací výbory zohledňují tyto aspekty:
a)
hlasovací práva členů;
b)
lhůta pro oznámení o zasedáních a předávání dokumentů, jež zpravidla nesmí být kratší než deset pracovních dnů;
c)
opatření pro zveřejňování a přístupnost přípravných dokumentů předložených monitorovacím výborům;
d)
postup pro přijímání, zveřejňování a přístupnost zápisů z jednání;
e)
opatření týkající se zřizování a činnosti pracovních skupin v rámci monitorovacích výborů;
f)
ustanovení týkající se střetu zájmů partnerů zapojených do monitorování, hodnocení a výzev k předkládání návrhů;
g)
podmínky, zásady a ujednání týkající se pravidel pro úhradu, možností budování kapacit a využití technické pomoci.
KAPITOLA V
HLAVNÍ ZÁSADY A OSVĚDČENÉ POSTUPY TÝKAJÍCÍ SE ZAPOJENÍ PŘÍSLUŠNÝCH PARTNERŮ DO PŘÍPRAVY VÝZEV K PŘEDKLÁDÁNÍ NÁVRHŮ A ZPRÁV O POKROKU A VE VZTAHU K MONITOROVÁNÍ A HODNOCENÍ PROGRAMŮ
Článek 12
Povinnosti týkající se ochrany údajů, důvěrnosti údajů a střetu zájmů
Členské státy zajistí, aby si partneři, kteří se podíleli na přípravě výzev k předkládání návrhů a zpráv o pokroku či na monitorování a hodnocení programů, byli vědomi svých povinností týkajících se ochrany údajů, důvěrnosti údajů a střetu zájmů.
Článek 13
Zapojení příslušných partnerů do přípravy výzev k předkládání návrhů
Řídící orgány přijmou vhodná opatření, aby se zamezilo možnému střetu zájmů, pokud jsou do přípravy výzev k předkládání návrhů nebo jejich posuzování zapojeni příslušní partneři.
Článek 14
Zapojení příslušných partnerů do přípravy zpráv o pokroku
Členské státy zapojí příslušné partnery do přípravy zpráv o pokroku při provádění dohody o partnerství podle čl. 52 nařízení (EU) č. 1303/2013, týkající se zejména hodnocení role partnerů při provádění dohody o partnerství a přehledu stanovisek předložených partnery během konzultací, popřípadě včetně popisu toho, jak byla stanoviska partnerů zohledněna.
Článek 15
Zapojení příslušných partnerů do monitorování programů
V rámci monitorovacích výborů a jejich pracovních skupin řídící orgány zapojí partnery do posuzování výsledků programu, včetně závěrů přezkumu výkonnosti, a do přípravy výročních zpráv o provádění programů.
Článek 16
Zapojení partnerů do hodnocení programů
1. Řídící orgány zapojí příslušné partnery do hodnocení programů v rámci monitorovacích výborů a popřípadě i zvláštních pracovních skupin vytvořených pro tento účel monitorovacími výbory.
2. Řídící orgány pro programy Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR), Evropského sociálního fondu (ESF) a Fondu soudržnosti konzultují s partnery zprávy, jež shrnují závěry hodnocení provedených v průběhu programového období v souladu s čl. 114 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013.
KAPITOLA VI
ORIENTAČNÍ OBLASTI, TÉMATA A OSVĚDČENÉ POSTUPY TÝKAJÍCÍ SE VYUŽÍVÁNÍ FONDŮ ESI K POSÍLENÍ INSTITUCIONÁLNÍCH KAPACIT PŘÍSLUŠNÝCH PARTNERŮ A ROLE KOMISE PŘI ŠÍŘENÍ OSVĚDČENÝCH POSTUPŮ
Článek 17
Posilování institucionálních kapacit příslušných partnerů
1. Řídící orgán prověří potřebu využívat technické pomoci za účelem podpory posilování institucionálních kapacit partnerů, zejména co se týče malých územněsprávních celků, hospodářských a sociálních partnerů a nevládních organizací, s cílem pomoci jim účinně se zapojit do přípravy, provádění, monitorování a hodnocení programů.
2. Podpora uvedená v odstavci 1 může mít formu, mimo jiné, tematických seminářů, školení, koordinačních a síťových struktur nebo příspěvků na náklady spojené s účastí na zasedáních týkajících se přípravy, provádění, monitorování a hodnocení programu.
3. Co se týče programů rozvoje venkova, lze podporu uvedenou v odstavci 1 poskytnout prostřednictvím celostátní sítě pro venkov v souladu s čl. 54 nařízení (EU) č. 1305/2013.
4. Co se týče programů ESF, řídící orgány v méně rozvinutých nebo přechodových regionech nebo v členských státech způsobilých pro podporu z Fondu soudržnosti zajistí, aby byly vhodné zdroje z ESF podle potřeby přidělovány na činnosti spojené s budováním kapacit sociálních partnerů a nevládních organizací, které jsou zapojeny do programů.
5. Co se týče evropské územní spolupráce, podpora podle odstavců 1 a 2 může rovněž zahrnovat podporu partnerům k posílení jejich institucionálních kapacit pro účast na mezinárodní spolupráci.
Článek 18
Úloha Komise při šíření osvědčených postupů
1. Komise zřídí mechanismus spolupráce nazvaný evropská komunita odborníků v oblasti partnerství, který je společný pro fondy ESI a je otevřený zainteresovaným členským státům, řídícím orgánům a organizacím zastupujícím partnery na úrovni Unie.
Evropská komunita odborníků v oblasti partnerství usnadňuje výměnu zkušeností, budování kapacit a šíření příslušných výsledků.
2. Komise zpřístupní příklady osvědčených postupů pro organizování partnerství.
3. Výměna zkušeností ohledně určení, přenosu a šíření osvědčených postupů a inovativních přístupů v souvislosti s prováděním programů meziregionální spolupráce a opatření podle čl. 2 odst. 3 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1299/2013 (6) zahrnuje zkušenosti z partnerství v programech spolupráce.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. ledna 2014.
KOMISIJAS DELEĢĒTĀ REGULA (ES) Nr. 240/2014
(2014. gada 7. janvāris)
par Eiropas rīcības kodeksu attiecībā uz partnerību saistībā ar Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1303/2013, ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (1), un jo īpaši tās 5. panta 3. punktu,
tā kā:
(1)
Šīs regulas mērķis ir nodrošināt Eiropas rīcības kodeksu, lai atbalstītu un veicinātu dalībvalstu partnerības organizēšanu partnerības nolīgumiem un programmām, ko atbalsta Eiropas Reģionālās attīstības fonds (ERAF), Eiropas Sociālais fonds (ESF), Kohēzijas fonds, Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA) un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fonds (EJZF). Šie fondi šobrīd darbojas saskaņā ar vienotu sistēmu un tiek saukti par “Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem” (turpmāk “ESI fondi”).
(2)
Sadarbība partnerībā ir sen iedibināts princips ESI fondu darbības īstenošanā. Partnerība nozīmē ciešu sadarbību starp publiskām iestādēm, ekonomiskajiem un sociālajiem partneriem, kā arī struktūrām, kas pārstāv pilsonisko sabiedrību, valsts, reģionālajā un vietējā līmenī visā programmas ciklā, kurā ietilpst sagatavošanas, īstenošanas, uzraudzības un novērtēšanas posmi.
(3)
Izraudzītajiem partneriem būtu visatbilstošāk jāpārstāv attiecīgās ieinteresētās personas. Atlases procedūrām būtu jābūt pārredzamām un jāņem vērā dalībvalstu dažādais institucionālais un tiesiskais regulējums un to kompetences valsts un reģionu līmenī.
(4)
Par partneriem būtu jāizraugās publiskas iestādes, ekonomiskie un sociālie partneri un pilsonisko sabiedrību pārstāvošās organizācijas, tostarp vides jomas partneri, sabiedriskās un brīvprātīgās organizācijas, kuras var būtiski ietekmēt partnerības nolīgumu un programmu īstenošanu vai kuras var tikt būtiski ietekmētas šādas īstenošanas rezultātā. Īpaša uzmanība jāpievērš arī to grupu iekļaušanai, kuras var ietekmēt programmas, bet kurām pašām ir grūti tās ietekmēt, jo īpaši to vismazāk aizsargāto un atstumto kopienu iekļaušanai, ar kurām saistās vislielākais diskriminācijas un sociālās atstumtības risks, jo īpaši attiecībā uz personām ar invaliditāti, migrantiem un romiem.
(5)
Izraugoties partnerus, ir jāņem vērā atšķirības starp partnerības nolīgumiem un programmām. Partnerības nolīgumi aptver visus ESI fondus, kas nodrošina atbalstu katrā dalībvalstī, savukārt programmas attiecas tikai uz tiem ESI fondiem, kas sniedz ieguldījumu šajās programmās. Partnerības nolīgumu partneri būtu jāizvēlas, ņemot vērā visu plānoto ESI fondu izmantošanu, savukārt attiecībā uz programmām ir pietiekami, ka partnerus izvēlas, ņemot vērā to plānoto ESI fondu izmantošanu, kas sniedz ieguldījumu šajās programmās.
(6)
Partneri jāiesaista partnerības nolīgumu un programmu sagatavošanā un īstenošanā. Šajā saistībā ir jānosaka galvenie principi un laba prakse attiecībā uz laikus īstenotu, jēgpilnu un pārredzamu apspriešanos ar partneriem, analizējot problēmas un vajadzības, kam jārod risinājums, attiecībā uz mērķiem un prioritātēm risinājumu meklēšanā, kā arī attiecībā uz koordinēšanas struktūrām un daudzlīmeņu pārvaldības nolīgumiem, kas nepieciešami efektīvai politikas īstenošanai.
(7)
Partneriem būtu jābūt pārstāvētiem programmu uzraudzības komitejās. Dalību un komitejas procedūras regulējošajiem noteikumiem būtu jāveicina programmu plānošanas un īstenošanas nepārtrauktība un kopīga atbildība par tām, kā arī tāda darba kārtība, kas ir skaidra un pārredzama, laikus īstenota un nediskriminējoša.
(8)
Partneriem, aktīvi piedaloties uzraudzības komitejās, būtu jāiesaistās darbības novērtēšanā attiecībā uz dažādām prioritātēm, jāvērtē attiecīgie ziņojumi par programmām un - vajadzības gadījumā - uzaicinājumi iesniegt priekšlikumus.
(9)
Būtu jāsekmē efektīva partnerība, palīdzot attiecīgajiem partneriem stiprināt savas institucionālās spējas programmu sagatavošanā un īstenošanā.
(10)
Komisijai būtu jāsekmē labas prakses apmaiņa, dalībvalstu institucionālo spēju stiprināšana un attiecīgo rezultātu sasniegšana, pārvaldes iestāžu un partneru pārstāvju uzraudzīšana, izveidojot Partnerības prakses kopienu, kas aptver visus ESI fondus.
(11)
Dalībvalstīm būtu jāvērtē partneru loma partnerības nolīgumu īstenošanā, kā arī partnerības darbība un efektivitāte programmu plānošanas periodā.
(12)
Lai atbalstītu un veicinātu dalībvalstis partnerību organizēšanā, Komisijai tām būtu jādara pieejami dalībvalstīs pastāvoši paraugprakses piemēri,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
I NODAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. pants
Priekšmets un darbības joma
Ar šo regulu izveido Eiropas rīcības kodeksu partnerībai saistībā ar partnerības nolīgumiem un programmām, ko atbalsta Eiropas strukturālie un investīciju fondi.
II NODAĻA
GALVENIE PRINCIPI SAISTĪBĀ AR PĀRREDZAMĀM PROCEDŪRĀM, KURAS IZMANTO ATTIECĪGO PARTNERU NOTEIKŠANĀ
2. pants
Partneru pārstāvība
Dalībvalstis nodrošina, ka Regulas (ES) Nr. 1303/2013 5. panta 1. punktā minētie partneri ir visatbilstošākie ieinteresēto personu pārstāvji un tie tiek nominēti kā pienācīgi pilnvaroti pārstāvji, ņemot vērā viņu kompetenci, spēju aktīvi līdzdarboties un attiecīga līmeņa pārstāvību.
3. pants
Attiecīgo partneru noteikšana partnerības nolīgumam
1. Dalībvalstis nosaka attiecīgos partnerus partnerības nolīgumam vismaz starp šādām iestādēm:
a)
kompetentajām reģionālajām, vietējām, pilsētu un citām publiskām iestādēm, tostarp:
i)
reģionālajām iestādēm, vietējo pašvaldību valsts līmeņa pārstāvjiem un vietējām varas iestādēm, kas pārstāv lielākās pilsētas un pilsētu teritorijas, kuru kompetences ir saistītas ar plānoto ESI fondu izmantošanu;
ii)
augstākās izglītības iestāžu valsts līmeņa pārstāvjiem, izglītības un mācību sniedzējiem un pētniecības centriem, ņemot vērā plānoto ESI fondu izmantošanu;
iii)
citām valsts publiskām iestādēm, kas ir atbildīgas par Regulas (ES) Nr. 1303/2013 4.-8. pantā minēto horizontālo principu ievērošanu, ņemot vērā plānoto ESI fondu izmantošanu; jo īpaši no struktūrām, kuras ir atbildīgas par vienlīdzīgas attieksmes veicināšanu un kuras ir izveidotas saskaņā ar Padomes Direktīvu 2000/43/EK (2), Padomes Direktīvu 2004/113/EK (3) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2006/54/EK (4);
b)
ekonomiskajiem un sociālajiem partneriem, tostarp:
i)
valsts atzītām sociālo partneru organizācijām, jo īpaši tām vispārējām starpnozaru organizācijām un nozaru organizācijām, kuru nozares ir saistītas ar plānoto ESI fondu izmantošanu;
ii)
valsts tirdzniecības palātām un uzņēmumu asociācijām, kas pārstāv nozaru vispārējās intereses, ņemot vērā plānoto ESI fondu izmantošanu un ar mērķi nodrošināt līdzsvarotu lielo, vidējo, mazo un mikrouzņēmumu pārstāvību, kā arī sociālās ekonomikas pārstāvību;
c)
struktūrām, kas pārstāv pilsonisko sabiedrību, piemēram, vides jomas partneriem, nevalstiskām organizācijām un struktūrām, kuras ir atbildīgas par sociālās integrācijas, dzimumu līdztiesības un nediskriminācijas veicināšanu, tostarp:
i)
struktūrām, kas darbojas jomās, kuras saistītas ar plānoto ESI fondu izmantošanu un to horizontālo principu ievērošanu, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1303/2013 4.-8. pantā, - pamatojoties uz to pārstāvību, kā arī ņemot vērā ģeogrāfisko un tematisko segumu, attiecīgās pārvaldības spējas, zināšanas un inovatīvās pieejas;
ii)
citām organizācijām vai grupām, kuras būtiski ietekmē ESI fondu īstenošana vai kuras var tikt būtiski ietekmētas šādas īstenošanas rezultātā, jo īpaši grupām, kuras var apdraudēt diskriminācija un sociālā atstumtība.
2. Ja publiskas iestādes, ekonomiskie un sociālie partneri un struktūras, kas pārstāv pilsonisko sabiedrību, ir izveidojuši organizāciju, kas apvieno to intereses, lai atvieglotu to iesaistīšanos partnerībā (jumta organizācija), tie var izvirzīt vienu pārstāvi, kurš sniedz jumta organizācijas viedokli partnerībā.
4. pants
Attiecīgo partneru noteikšana programmām
1. Katrai programmai dalībvalstis nosaka attiecīgos partnerus vismaz starp šādām iestādēm:
a)
kompetentajām reģionālajām, vietējām, pilsētu un citām publiskām iestādēm, tostarp:
i)
reģionālajām iestādēm, vietējo pašvaldību valsts līmeņa pārstāvjiem un vietējām varas iestādēm, kas pārstāv lielākās pilsētas un pilsētu teritorijas, kuru kompetences ir saistītas ar to plānoto ESI fondu izmantošanu, kas sniedz ieguldījumu programmā;
ii)
augstākās izglītības iestāžu valsts vai reģionālā līmeņa pārstāvjiem, izglītības, mācību un konsultatīvo pakalpojumu sniedzējiem un pētniecības centriem, ņemot vērā to plānoto ESI fondu izmantošanu, kas sniedz ieguldījumu programmā;
iii)
citām publiskām iestādēm, kas ir atbildīgas par Regulas (ES) Nr. 1303/2013 4.-8. pantā minēto horizontālo principu ievērošanu, ņemot vērā to plānoto ESI fondu izmantošanu, kas sniedz ieguldījumu programmā; jo īpaši struktūrām, kas ir atbildīgas par vienlīdzīgas attieksmes veicināšanu un kas izveidotas saskaņā ar Direktīvu 2000/43/EK, Direktīvu 2004/113/EK un Direktīvu 2006/54/EK;
iv)
citām struktūrām, kas organizētas valsts, reģionālā vai vietējā līmenī, un iestādēm, kas pārstāv jomas, kurās tiek veiktas integrētas teritoriālās investīcijas un vietējās attīstības stratēģijas, ko finansē programmas ietvaros;
b)
ekonomiskajiem un sociālajiem partneriem, tostarp:
i)
valsts vai reģionāli atzītām sociālo partneru organizācijām, jo īpaši tām vispārējām starpnozaru organizācijām un nozaru organizācijām, kuru nozares ir saistītas ar tādu plānoto ESI fondu izmantošanu, kas sniedz ieguldījumu programmā;
ii)
valsts un reģionālajām tirdzniecības palātām un uzņēmumu asociācijām, kas pārstāv nozaru vispārējās intereses, lai nodrošinātu lielo, vidējo, mazo un mikrouzņēmumu līdzsvarotu pārstāvību, kā arī sociālās ekonomikas pārstāvību;
iii)
citām līdzīgām valsts vai reģionālajā līmenī organizētām struktūrām;
c)
struktūrām, kas pārstāv pilsonisko sabiedrību, piemēram, vides jomas partneriem, nevalstiskām organizācijām un struktūrām, kas ir atbildīgas par sociālās integrācijas, dzimumu līdztiesības un nediskriminācijas veicināšanu, tostarp:
i)
struktūrām, kas darbojas jomās, kuras saistītas ar to plānoto ESI fondu izmantošanu, kas sniedz ieguldījumu programmā, un to horizontālo principu ievērošanu, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1303/2013 4.-8. pantā, - pamatojoties uz to pārstāvību, kā arī ņemot vērā ģeogrāfisko un tematisko pārklājumu, attiecīgās pārvaldības spējas, zināšanas un inovatīvās pieejas;
ii)
struktūrām, kas pārstāv vietējās rīcības grupas un kas minētas Regulas (ES) Nr. 1303/2013 34. panta 1. punktā;
iii)
citām organizācijām vai grupām, kuras būtiski ietekmē ESI fondu īstenošana vai var tikt būtiski ietekmētas šādas īstenošanas rezultātā, jo īpaši grupām, kuras var apdraudēt diskriminācija un sociālā atstumtība.
2. Attiecībā uz Eiropas teritoriālās sadarbības programmām dalībvalstis var iesaistīties šādā partnerībā:
i)
Eiropas teritoriālās sadarbības grupās, kas darbojas attiecīgajā pārrobežu vai starpvalstu programmas darbības jomā;
ii)
iestādēs vai struktūrās, kas iesaistītas makroreģionālās un jūras baseinu stratēģijas izstrādē un īstenošanā programmas darbības jomā, tostarp makroreģionālo stratēģiju prioritāro jomu koordinatoru darbībā.
3. Ja publiskas iestādes, ekonomiskie un sociālie partneri un struktūras, kas pārstāv pilsonisko sabiedrību, ir izveidojuši jumta organizāciju, tie var izvirzīt vienu pārstāvi, kurš sniedz jumta organizācijas viedokli partnerībā.
III NODAĻA
GALVENIE PRINCIPI UN LABA PRAKSE ATTIECĪBĀ UZ ATTIECĪGO PARTNERU IESAISTĪŠANU PARTNERĪBAS NOLĪGUMU UN PROGRAMMU SAGATAVOŠANĀ
5. pants
Apspriešanās ar attiecīgajiem partneriem partnerības nolīgumu un programmu sagatavošanā
1. Lai nodrošinātu pārredzamu un efektīvu attiecīgo partneru līdzdalību, dalībvalstis un vadošās iestādes apspriežas ar viņiem par partnerības nolīgumu un programmu sagatavošanas procesu un grafiku. Vienlaikus partnerus pilnīgi informē par to saturu un iespējamajām izmaiņām.
2. Apspriežoties ar attiecīgajiem partneriem, dalībvalstis ņem vērā šādus nepieciešamos priekšnoteikumus:
a)
attiecīgās informācijas savlaicīgu atklāšanu un vieglu piekļuvi tai;
b)
pietiekami daudz laika, lai partneri varētu analizēt un komentēt galvenos sagatavošanas dokumentu projektus, partnerības nolīguma projektu un programmas projektu;
c)
iespējamos veidus, kādos partneri var uzdot jautājumus, var sniegt ieguldījumu un tiks informēti par to, kādā veidā ir ņemti vērā viņu priekšlikumi;
d)
informācijas par apspriežu rezultātiem izplatīšanu.
3. Attiecībā uz lauku attīstības programmām dalībvalstis ņem vērā tās funkcijas, ko attiecīgu partneru iesaistīšanā var veikt valsts lauku sadarbības tīkli, kuri izveidoti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1305/2013 (5) 54. pantu.
4. Ja ir izveidoti oficiāli nolīgumi starp dažādiem pārvaldes līmeņiem, kas ir zemāki par valsts līmeni, dalībvalsts ņem vērā šos daudzlīmeņu pārvaldības nolīgumus saskaņā ar tās institucionālo un tiesisko regulējumu.
6. pants
Partnerības nolīguma sagatavošana
Dalībvalstis iesaista attiecīgos partnerus saskaņā ar to institucionālo un tiesību sistēmu partnerības nolīguma sagatavošanā, jo īpaši attiecībā uz:
a)
atšķirību analīzi, attīstības vajadzībām un izaugsmes potenciālu, atsaucoties uz tematiskajiem mērķiem, tostarp tiem, kas saistīti ar attiecīgajiem konkrētai valstij adresētiem ieteikumiem;
b)
kopsavilkumiem par ex ante programmu nosacījumiem un galvenajiem secinājumiem jebkurā pēc dalībvalsts iniciatīvas sāktā partnerības nolīguma ex ante novērtējumā;
c)
tematisko mērķu atlasi, indikatīvajiem ESI fondu piešķīrumiem un to galvenajiem gaidāmajiem rezultātiem;
d)
programmu sarakstu un mehānismiem valsts un reģionālā līmenī, lai nodrošinātu ESI fondu savstarpējo koordināciju un to koordināciju ar citiem Savienības un valsts finansējuma instrumentiem, kā arī ar Eiropas Investīciju banku;
e)
pasākumiem ar mērķi nodrošināt integrētu pieeju ESI fondu izmantošanai pilsētu, lauku, piekrastes reģionu, zvejas darbību reģionu un reģionu ar īpašām teritoriālām iezīmēm teritoriālajai attīstībai;
f)
pasākumiem ar mērķi nodrošināt integrētu pieeju, lai risinātu īpašās vajadzības tajos ģeogrāfiskajos apgabalos, kurus visvairāk ietekmē nabadzība, un to mērķa grupu vidū, kurās ir visaugstākais diskriminācijas vai atstumtības risks, īpaši ņemot vērā atstumtās kopienas;
g)
Regulas (ES) Nr. 1303/2013 5., 7. un 8. pantā minēto horizontālo principu īstenošanu.
7. pants
Informācija par attiecīgo partneru iesaistīšanu partnerības nolīgumā
Dalībvalstis nodrošina, ka partnerības nolīguma vajadzībām tiek sniegta vismaz šāda informācija:
a)
to partneru saraksts, kuri iesaistīti partnerības nolīguma sagatavošanā;
b)
pasākumi, kas veikti ar mērķi nodrošināt aktīvu partneru līdzdalību, tostarp darbības, kas veiktas saistībā ar piekļuvi, jo īpaši attiecībā uz personām ar invaliditāti;
c)
partneru loma partnerības nolīguma sagatavošanā;
d)
apspriežu ar partneriem rezultāti, kā arī apraksts par to pievienoto vērtību partnerības nolīguma sagatavošanā.
8. pants
Programmu sagatavošana
Dalībvalstis iesaista attiecīgos partnerus saskaņā ar to institucionālo un tiesību sistēmu programmu sagatavošanā, jo īpaši attiecībā uz:
a)
vajadzību apzināšanu un analīzi;
b)
prioritāšu un ar tām saistīto konkrēto mērķu noteikšanu vai izvēli;
c)
finansējuma piešķiršanu;
d)
programmu īpašo indikatoru noteikšanu;
e)
horizontālo principu īstenošanu, kā noteikts Regulas (ES) Nr. 1303/2013 7. un 8. pantā;
f)
uzraudzības komitejas sastāvu.
9. pants
Informācija par attiecīgo partneru iesaistīšanu programmās
Dalībvalstis nodrošina, ka programmu vajadzībām tiek sniegta vismaz šāda informācija:
a)
veiktie pasākumi ar mērķi iesaistīt attiecīgos partnerus programmu sagatavošanā un to grozījumu veikšanā;
b)
plānotie pasākumi ar mērķi nodrošināt visu iesaistīto partneru līdzdalību programmu īstenošanā.
IV NODAĻA
LABA PRAKSE ATTIECĪBĀ UZ UZRAUDZĪBAS KOMITEJU DALĪBAS NOTEIKUMIEM UN TO IEKŠĒJĀM PROCEDŪRĀM
10. pants
Uzraudzības komitejas dalības noteikumi
1. Formulējot noteikumus dalībai uzraudzības komitejā, dalībvalstis ņem vērā to partneru līdzdalību, kas ir bijuši iesaistīti programmu sagatavošanā, un veicina vienlīdzības starp vīriešiem un sievietēm un nediskriminācijas principa ievērošanu.
2. Attiecībā uz Eiropas teritoriālās sadarbības programmu uzraudzības komitejām starpreģionu un starpvalstu sadarbības programmās partneri var pārstāvēt jumta organizācijas Savienības vai starptautiskā līmenī. Dalībvalstis uzraudzības komitejas sagatavošanā var iesaistīt partnerus, jo īpaši tad, ja tie piedalās koordinācijas komitejās valsts līmenī, kas organizētas iesaistītajās dalībvalstīs.
11. pants
Uzraudzības komitejas reglaments
Formulējot reglamentu, uzraudzības komitejas ņem vērā šādus elementus:
a)
dalībnieku balsstiesības;
b)
termiņu, kādā sniegts paziņojums par sanāksmēm un dokumentu pārsūtīšanu un kas atbilstoši vispārīgam noteikumam nedrīkst būt īsāks par desmit (10) darbdienām;
c)
pasākumus, kas veikti, lai nodrošinātu uzraudzības komitejās iesniegto sagatavošanas dokumentu publicēšanu un pieejamību;
d)
procedūru attiecībā uz protokola pieņemšanu, publicēšanu un pieejamību;
e)
pasākumus uzraudzības komiteju darba grupu izveidei un darbības nodrošināšanai;
f)
noteikumus par iespējamo interešu konfliktu to partneru vidū, kas iesaistīti uzraudzības, novērtēšanas un uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus procesos;
g)
nosacījumus, principus un kārtību par atlīdzības noteikumiem, spēju veidošanu un tehniskās palīdzības izmantošanu.
V NODAĻA
GALVENIE PRINCIPI UN LABA PRAKSE ATTIECĪBĀ UZ ATTIECĪGO PARTNERU IESAISTĪŠANU UZAICINĀJUMU IESNIEGT PRIEKŠLIKUMU UN PROGRESA ZIŅOJUMU SAGATAVOŠANĀ, KĀ ARĪ SAISTĪBĀ AR PROGRAMMU UZRAUDZĪBU UN VĒRTĒŠANU
12. pants
Saistības attiecībā uz datu aizsardzību, konfidencialitāti un interešu konfliktu
Dalībvalsts nodrošina, ka partneri, kas iesaistīti uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus un progresa ziņojumu sagatavošanā, kā arī programmu uzraudzībā un izvērtēšanā, apzinās savas saistības attiecībā uz datu aizsardzību, konfidencialitāti un interešu konfliktu.
13. pants
Attiecīgo partneru iesaistīšana uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus sagatavošanā
Vadošās iestādes, iesaistot attiecīgos partnerus uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus sagatavošanā vai šo priekšlikumu novērtēšanā, veic atbilstīgus pasākumus, lai novērstu iespējamo interešu konfliktu.
14. pants
Attiecīgo partneru iesaistīšana progresa ziņojumu sagatavošanā
Dalībvalstis iesaista attiecīgos partnerus Regulas (ES) Nr. 1303/2013 52. pantā minēto progresa ziņojumu sagatavošanā par partnerības nolīguma īstenošanu, jo īpaši attiecībā uz partneru lomas novērtējumu partnerības nolīgumu īstenošanā un pārskata sagatavošanu par atzinumiem, ko partneri snieguši apspriešanās laikā, tostarp attiecīgā gadījumā aprakstot, kādā veidā šie partneru atzinumi tikuši ņemti vērā.
15. pants
Attiecīgo partneru iesaistīšana programmu uzraudzībā
Izmantojot uzraudzības komitejas un to darba grupas, vadošās iestādes iesaista partnerus programmu īstenošanas novērtēšanā, tostarp secinājumu sagatavošanā par darbības pārskatu, kā arī ikgadējo programmu īstenošanas ziņojumu sagatavošanā.
16. pants
Partneru iesaistīšana programmu novērtēšanā
1. Vadošās iestādes iesaista attiecīgos partnerus programmu novērtēšanā, izmantojot uzraudzības komiteju un vajadzības gadījumā īpašas darba grupas, ko šim nolūkam izveidojusi uzraudzības komiteja.
2. Vadošās iestādes, kuras ir atbildīgas par Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF), Eiropas Sociālā fonda (ESF) un Kohēzijas fonda programmām, apspriežas ar partneriem par ziņojumiem, kuros apkopoti secinājumi, kas veikti plānošanas periodā saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1303/2013 114. panta 2. punktu.
VI NODAĻA
INDIKATĪVĀS JOMAS, TĒMAS UN LABA PRAKSE ATTIECĪBĀ UZ ESI FONDU IZMANTOŠANU, LAI STIPRINĀTU ATTIECĪGO PARTNERU INSTITUCIONĀLĀS SPĒJAS UN KOMISIJAS NOZĪMI LABAS PRAKSES IZPLATĪŠANĀ
17. pants
Attiecīgo partneru institucionālo spēju stiprināšana
1. Vadošā iestāde izvērtē nepieciešamību izmantot tehnisko palīdzību, lai nostiprinātu partneru institucionālās spējas, jo īpaši attiecībā uz mazajām vietējās varas iestādēm, ekonomiskajiem un sociālajiem partneriem un nevalstiskajām organizācijām, lai palīdzētu tiem efektīvi piedalīties programmu sagatavošanā, īstenošanā, uzraudzībā un novērtēšanā.
2. Atbalsts, kas minēts 1. punktā, var tikt sniegts cita starpā īpašu semināru, mācību, koordinācijas un sadarbības tīklu struktūras veidā vai arī sedzot izmaksas, kas rodas, lai piedalītos sanāksmēs saistībā ar programmu sagatavošanu, īstenošanu, uzraudzību un novērtēšanu.
3. Šā panta 1. punktā minēto atbalstu lauku attīstības programmām var sniegt, izmantojot valsts lauku sadarbības tīklu, kas izveidots saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1305/2013 54. pantu.
4. ESF programmām vadošās iestādes mazāk attīstītos vai pārejas reģionos vai dalībvalstīs, kas ir tiesīgas saņemt Kohēzijas fonda atbalstu, nodrošina, ka atkarībā no vajadzības atbilstoši ESF līdzekļi tiek piešķirti programmās iesaistīto sociālo partneru un nevalstisko organizāciju spēju palielināšanas pasākumiem.
5. Eiropas teritoriālās sadarbības ietvaros 1. un 2. punktā minētais atbalsts var attiekties arī uz atbalstu partneriem, lai stiprinātu to institucionālās spējas dalībai starptautiskās sadarbības pasākumos.
18. pants
Komisijas nozīme labas prakses izplatīšanā
1. Komisija izveido sadarbības mehānismu, kuru sauc par Eiropas Prakses kopienu partnerības jomā un kurš ir kopīgs ESI fondiem un atvērts ieinteresētajām dalībvalstīm, vadošajām iestādēm un organizācijām, kas pārstāv partnerus Savienības līmenī.
Eiropas Prakses kopiena partnerības jomā veicina pieredzes apmaiņu, spēju stiprināšanu, kā arī informācijas izplatīšanu par attiecīgajiem rezultātiem.
2. Komisija dara pieejamus labas prakses piemērus partnerības organizēšanā.
3. Pieredzes apmaiņa saistībā ar labas prakses noteikšanu, nodošanu un izplatīšanu un inovatīvām pieejām attiecībā uz starpreģionu sadarbības programmām un pasākumu īstenošanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1299/2013 (6) 2. panta 3. punkta c) apakšpunktu iekļauj gūto partnerības pieredzi sadarbības programmās.
VII NODAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
19. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2014. gada 7. janvārī