NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 513/2014
ze dne 16. dubna 2014,
kterým se jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost zřizuje nástroj pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí a zrušuje rozhodnutí Rady 2007/125/SVV
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 82 odst. 1, článek 84 a čl. 87 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cíle Unie, jímž je zajištění vysoké úrovně bezpečnosti v prostoru svobody, bezpečnosti a práva v souladu s čl. 67 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“), by mělo být dosaženo mimo jiné prostřednictvím opatření pro předcházení trestné činnosti a boj proti ní, jakož i prostřednictvím opatření pro koordinaci a spolupráci mezi donucovacími a jinými vnitrostátními orgány členských států, včetně Europolu a dalších příslušných subjektů Unie, a s příslušnými třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi.
(2)
V zájmu dosažení tohoto cíle by měla být na úrovni Unie přijaty posíleny akce na ochranu osob a veřejných statků proti hrozbám, jež mají stále více nadnárodní charakter, a na podporu činností prováděných příslušnými orgány členských států. Terorismus, organizovaná trestná činnost, trestné činy páchané mobilními (kočujícími) zločineckými skupinami, obchod s drogami, korupce, kyberkriminalita, obchodování s lidmi a se zbraněmi a další trestná činnost představují i nadále výzvu pro vnitřní bezpečnost Unie.
(3)
Strategie vnitřní bezpečnosti Evropské unie (dále jen „strategie vnitřní bezpečnosti“), kterou Rada přijala v únoru 2010, tvoří sdílený program pro řešení těchto společných bezpečnostních výzev. Sdělení Komise ze dne 22. listopadu 2010 nazvané „Strategie EU v oblasti vnitřní bezpečnosti: Pět kroků k bezpečnější Evropě“ proměňuje zásady a pokyny strategie v konkrétní kroky tím, že stanovuje pět strategických cílů: zničit mezinárodní zločinecké sítě, předcházet terorismu a řešit radikalizaci a nábor, zvýšit pro občany a podniky úroveň bezpečnosti v kyberprostoru, posílit bezpečnost prostřednictvím správy hranic a zlepšit odolnost Evropy vůči krizím a katastrofám.
(4)
Klíčovými zásadami, kterými se provádění strategie vnitřní bezpečnosti řídí, by měly být solidarita mezi členskými státy, jasné rozdělení úkolů, dodržování základních práv a svobod a právního státu, silné zaměření na globální perspektivu a na spojitost a nezbytnou soudržnost s vnější bezpečností.
(5)
Na podporu provádění strategie vnitřní bezpečnosti a pro zajištění jejího praktického využívání by měla být členským státům poskytnuta odpovídající finanční podpora Unie v podobě zřízení a správy Fondu pro vnitřní bezpečnost (dále jen „fond“).
(6)
Fond by měl odrážet potřebu zvýšené flexibility a zjednodušení a současně splňovat požadavky v oblasti předvídatelnosti a zajišťovat spravedlivé a transparentní rozdělování zdrojů s cílem splnit obecné i specifické cíle stanovené v tomto nařízení.
(7)
Hlavními zásadami, kterými se řídí provádění fondu, jsou účinnost opatření a kvalita výdajů. Fond by měl být rovněž prováděn co nejefektivnějším a uživatelsky nejvstřícnějším způsobem.
(8)
V době snižování výdajů na politiky Unie vyžaduje vyřešení hospodářských problémů opětovnou flexibilitu, inovativní organizační opatření, lepší využívání stávajících struktur a koordinaci mezi orgány, institucemi a agenturami Unie a vnitrostátními orgány a se třetími zeměmi.
(9)
Je nutné zajistit co největší účinek financování Unie tím, že se uvolní a spojí veřejné a soukromé finanční zdroje a rozšíří se jejich využívání.
(10)
Politický cyklus EU, který zavedla Rada ve dnech 8.-9. listopadu 2010, si klade za cíl řešit nejvýznamnější závažné hrozby a hrozby spojené s organizovanou trestnou činností v Unii soudržným a metodickým způsobem prostřednictvím optimální spolupráce mezi příslušnými útvary. Za účelem podpory účinného uplatňování tohoto víceletého cyklu by při financování prostřednictvím nástroje zřízeného tímto nařízením (dále jen „nástroj“) mělo být využito veškerých možných způsobů plnění, které uvádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (4), případně včetně nepřímého řízení, aby se zajistilo včasné a účinné provedení činností a projektů.
(11)
Vzhledem k právním specifikům, jež se váží k hlavě V Smlouvy o fungování EU, nelze fond zřídit jako jediný finanční nástroj. Fond by měl být proto zřízen jako komplexní rámec pro finanční podporu Unie v oblasti vnitřní bezpečnosti, který bude zahrnovat nástroj a nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014 (5). Tento komplexní rámec by mělo doplňovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 514/2014 (6).
(12)
Přeshraniční trestnou činnost, například obchodování s lidmi a vykořisťování nelegálních přistěhovalců ze strany zločineckých organizací, lze účinně řešit policejní spoluprací.
(13)
Celkové zdroje vyčleněné pro toto nařízení a nařízení (EU) č. 515/2014 by měly společně vytvořit finanční krytí po celou dobu trvání fondu, které má představovat pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku během ročního rozpočtového procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (7).
(14)
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 23. října 2013 o organizované trestné činnosti, korupci a praní peněz uznává, že boj proti organizované trestné činnosti je evropským úkolem, a vyzývá členské státy, aby navzájem více spolupracovaly v oblasti prosazování práva, neboť boj proti organizované trestné činnosti má zásadní význam pro ochranu řádné ekonomiky před typickou trestnou činností, jako je praní výnosů z trestné činnosti.
(15)
Prostřednictvím tohoto nástroje, jenž spadá do komplexního rámce fondu, by měla být finančně podporována policejní spolupráce, výměna informací, přístup k informacím, předcházení trestné činnosti, boj proti přeshraniční, závažné a organizované trestné činnosti včetně terorismu, korupce, obchodu s drogami, obchodování s lidmi a zbraněmi, vykořisťování nelegálních přistěhovalců, pohlavního vykořisťování dětí, šíření snímků znázorňujících zneužívání dětí a dětské pornografie, kyberkriminality a praní výnosů z trestné činnosti, ochrana osob a kritické infrastruktury proti událostem souvisejícím s bezpečností a účinné řízení bezpečnostních rizik a řešení bezpečnostních krizí, přičemž se zohlední společné politiky (strategie, politické cykly, programy a akční plány), právní předpisy a praktická spolupráce.
(16)
Finanční pomoc v těchto oblastech by měla být zejména určena na akce, jež podporují přeshraniční společné operace, přístup k informacím, výměnu informací, výměnu osvědčených postupů, snadnější a bezpečnou komunikaci a koordinaci, odbornou přípravu a výměnu personálu, analytické, monitorovací a hodnotící činnosti, komplexní posuzování hrozeb a rizik v souladu s pravomocemi stanovenými ve Smlouvě o fungování EU, zvyšování informovanosti, testování a validaci nových technologií, výzkum v oblasti forenzních věd, pořizování technického interoperabilního vybavení a spolupráce mezi členskými státy a příslušnými subjekty Unie, včetně Europolu. Finanční pomoc v těchto oblastech by měla být určena pouze na takové akce, které jsou v souladu s prioritami a iniciativami stanovenými na úrovni Unie, zejména těmi, které schválil Evropský parlament a Rada.
(17)
V rámci komplexní protidrogové strategie Unie zastávající vyvážený přístup, který je založen na souběžném snižování nabídky a poptávky, by finanční pomoc poskytovaná v rámci tohoto nástroje měla sloužit na podporu veškerých akcí zaměřených na předcházení obchodování s drogami a boj proti němu (snižování nabídky), a zejména opatření zaměřená na výrobu, zhotovování, extrahování, prodej, přepravu, dovoz a vývoz nelegálních drog, včetně jejich držení a nabytí s cílem zapojit se do činností spojených s obchodem s drogami.
(18)
Opatření ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím podporovaná prostřednictvím tohoto nástroje by měla být přijímána v součinnosti a souladu s ostatními akcemi mimo Unii, jež jsou podporována prostřednictvím zeměpisných i tematických nástrojů vnější pomoci Unie. Při provádění těchto akcí by se mělo zejména dbát na plný soulad se zásadami a obecnými cíli vnější činnosti a zahraniční politiky Unie, jež se k dané zemi či regionu váží, s demokratickými zásadami a hodnotami, základními právy a svobodami, právním státem a svrchovaností třetích zemí. Tato opatření, jejichž účelem by neměla být podpora akcí přímo orientovaných na rozvoj, by měla případně doplňovat finanční pomoc poskytovanou prostřednictvím nástrojů vnější pomoci. Rovněž by měl být zajištěn soulad s humanitární politikou Unie, zejména pokud jde o mimořádná opatření.
(19)
Při provádění tohoto nástroje by měly být plně dodržovány práva a zásady zakotvené v Listině základních práv Evropské unie a mezinárodní závazky Unie.
(20)
Podle článku 3 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) by měl nástroj podporovat činnosti, které zajišťují ochranu dětí před násilím, zneužíváním, vykořisťováním a zanedbáváním. Nástroj by měl rovněž podporovat ochranu dětských svědků a obětí a pomoc pro ně, a to zejména pokud jde o děti bez doprovodu a děti, které se jiným způsobem ocitnou v situaci, kdy potřebují poručenství.
(21)
Tento nástroj by měl doplňovat a posilovat opatření přijímaná s cílem rozvíjet spolupráci mezi Europolem či jinými příslušnými subjekty Unie a členskými státy, a dosáhnout tak cílů tohoto nástroje v oblasti policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti a boje proti ní a řešení krizí. To mimo jiné znamená, že členské státy by při sestavování svých národních programů měly přihlížet k informační databázi, analytickým nástrojům a provozním a technickým pokynům Europolu, zejména informačnímu systému Europolu (EIS), aplikaci sítě pro bezpečnou výměnu informací Europolu (SIENA) a posouzení hrozeb závažné a organizované trestné činnosti v EU (SOCTA).
(22)
Za účelem jednotného provádění fondu by prostředky z rozpočtu Unie přidělené na tento nástroj měly být vynakládány v režimu přímého a nepřímého řízení v případě akcí, jež mají pro Unii zvláštní význam (opatření Unie), a mimořádné a technické pomoci, a v režimu sdíleného řízení v případě národních programů a akcí vyžadujících administrativní flexibilitu.
(23)
Pokud jde o zdroje vynakládané v režimu sdíleného řízení, je nezbytné zajistit, aby národní programy členských států byly v souladu s prioritami a cíli Unie.
(24)
Prostředky, které jsou členským státům poskytnuty na provádění jejich národních programů, by měly být stanoveny v tomto nařízení a přidělovány na základě jasných, objektivních a měřitelných kritérií. Tato kritéria by se měla odvíjet od veřejných statků chráněných členskými státy a od finančních možností členských států k zajištění vysoké úrovně vnitřní bezpečnosti, mezi něž patří počet obyvatel, velikost území a hrubý domácí produkt. Vzhledem k tomu, že ze SOCTA z roku 2013 vyplývá, že zločinecké organizace především využívají přístavů a letišť jako vstupních míst pro obchodování s lidmi a nelegálním zbožím, měla by se navíc specifická zranitelnost, kterou představují zločinecké trasy pro překračování vnějších hranic, odrazit v rozdělení dostupných zdrojů pro akce přijímané členskými státy, a to na základě kritérií týkajících se počtu cestujících a hmotnosti nákladu procházejících těmito mezinárodními letišti a přístavy.
(25)
V zájmu posílení solidarity a sdílení odpovědnosti za společné politiky, strategie a programy Unie by členské státy měly být podporovány v tom, aby část celkových zdrojů, jež jsou k dispozici pro národní programy, využily k plnění strategických priorit Unie stanovených v příloze I tohoto nařízení. U projektů, jež jsou na plnění těchto priorit zaměřeny, by se příspěvek Unie k jejich celkovým způsobilým nákladům měl zvýšit na 90 % v souladu s nařízením (EU) č. 514/2014.
(26)
Strop prostředků, které má Unie k dispozici, by měl doplňovat prostředky přidělené členským státům na provádění jejich národních programů. Tím bude zajištěno, aby Unie v daném rozpočtovém roce mohla podporovat akce, na nichž má Unie zvláštní zájem, jako jsou studie, testování a validace nových technologií, nadnárodní projekty, vytváření sítí a výměna osvědčených postupů, monitorování provádění příslušného práva a politik Unie a akcí ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím. Podporovaná opatření by měla být v souladu s prioritami vytyčenými v příslušných unijních strategiích, programech, akčních plánech a posouzeních rizik a hrozeb.
(27)
K naplnění obecného cíle tohoto nástroje by členské státy měly přispět tím, že zajistí, aby jejich národní programy zahrnovaly akce zaměřené na dosažení všech specifických cílů tohoto nástroje a aby přidělování zdrojů na jednotlivé cíle odpovídalo příslušným úkolům a potřebám a zajišťovalo, že tyto cíle bude možno plnit. V případě, že národní program není zaměřen na plnění některého z těchto cílů nebo že přidělené zdroje nedosahují minimálního procentního podílu stanoveného v tomto nařízení, by dotčený členský stát měl tuto skutečnost ve svém programu odůvodnit.
(28)
Za účelem posílení kapacity Unie k okamžité reakci na události související s bezpečností nebo na nově se objevující hrozby pro Unii by mělo být možné poskytnout mimořádnou pomoc, a to v souladu s rámcem stanoveným v nařízení (EU) č. 514/2014.
(29)
Financování z rozpočtu Unie by se mělo zaměřit na činnosti, kde může zásah Unie přinést přidanou hodnotu ve srovnání s akcemi na úrovni samotných členských států. Jelikož je Unie lépe než členské státy s to reagovat na přeshraniční situace a zajišťovat platformu pro společný přístup, opatření způsobilá pro podporu v rámci tohoto nařízení by měla přispět zejména k posílení kapacit členských států a Unie, jakož i k přeshraniční spolupráci a koordinaci, vytváření sítí, vzájemné důvěře a k výměně informací a osvědčených postupů.
(30)
Pro doplnění nebo změnu ustanovení tohoto nařízení, jež se týkají vymezení strategických priorit Unie, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změny, doplnění nebo zrušení strategických priorit Unie uvedených v tomto nařízení. Komise by v rámci přípravné činnosti měla vést odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(31)
Při uplatňování tohoto nařízení, včetně přípravy aktů v přenesené pravomoci, by Komise měla konzultovat odborníky ze všech členských států.
(32)
Komise by měla monitorovat provádění nástroje v souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (EU) č. 514/2014 za pomoci klíčových ukazatelů pro hodnocení výsledků a dopadu. Tyto ukazatele, včetně příslušných základních hodnot, by měly vytvářet minimální základ pro hodnocení toho, nakolik bylo cílů nástroje dosaženo.
(33)
Aby bylo možné výsledky dosažené tímto fondem měřit, je třeba stanovit společné ukazatele pro každý specifický cíl tohoto nástroje. Měření plnění specifických cílů pomocí společných ukazatelů neznamená, že provádění akcí v návaznosti na tyto ukazatele bude povinné.
(34)
Rozhodnutí Rady 2007/125/SVV (8), by mělo být zrušeno za podmínek stanovených v přechodných ustanoveních tohoto nařízení.
(35)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž posílení koordinace a spolupráce mezi donucovacími orgány, předcházení trestné činnosti a boje proti ní, ochrany osob a kritické infrastruktury proti událostem souvisejícím s bezpečností a posílení kapacity členských států a Unie k účinnému řízení bezpečnostních rizik a řešení bezpečnostních krizí, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(36)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(37)
V souladu s článkem 3 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, Irsko oznámilo své přání účastnit se přijímání a uplatňování tohoto nařízení.
(38)
V souladu s článkem 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Spojené království neúčastní přijímání tohoto nařízení, a proto pro ně není závazné ani použitelné.
(39)
Je vhodné uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (9). Toto nařízení by se tedy mělo použít ode dne 1. ledna 2014,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Účel a oblast působnosti
1. Tímto nařízením se jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost (dále jen „fond“) zřizuje nástroj pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí (dále jen „nástroj“).
Společně s nařízením (EU) č. 515/2014 se tímto nařízením zřizuje fond na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
2. Toto nařízení stanoví:
a)
cíle, způsobilé akce a strategické priority pro finanční podporu, která má být v rámci nástroje poskytována;
b)
obecný rámec k provádění způsobilých akcí;
c)
zdroje dostupné v rámci nástroje od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 a jejich rozdělení.
3. Tímto nařízením se upravuje uplatňování pravidel stanovených v nařízení (EU) č. 514/2014.
4. Nástroj se nepoužije na záležitosti, na které se vztahuje program Spravedlnost, jak je stanoveno v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1382/2013 (10). Nástroj však může zahrnovat akce zaměřené na posílení spolupráce mezi soudními orgány a donucovacími orgány.
5. Usiluje se o součinnost, konzistentnost a vzájemné doplňování tohoto nástroje s jinými příslušnými finančními nástroji Unie, jako jsou unijní mechanismus civilní ochrany Unie, zavedený rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1313/2013/EU (11), Horizont 2020, zavedený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1291/2013 (12), třetí víceletý program činnosti Unie v oblasti zdraví zavedený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 282/2014 (13), Fond solidarity Evropské unie a nástroje vnější pomoci, totiž nástroj předvstupní pomoci (NPP II) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 231/2014 (14), Evropský nástroj sousedství zavedený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 (15), finanční nástroj pro rozvojovou spolupráci zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 233/2014 (16), nástroj partnerství pro spolupráci s třetími zeměmi zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 234/2014 (17), evropský nástroj pro demokracii a lidská práva zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 235/2014 (18) a nástroj přispívající ke stabilitě a míru zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 230/2014 (19). Akce financované podle tohoto nařízení nesmí obdržet ke stejnému účelu finanční podporu z jiného finančního nástroje Unie.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„policejní spoluprací“ konkrétní opatření a typy spolupráce zahrnující příslušné orgány všech členských států uvedené v článku 87 Smlouvy o fungování EU;
b)
„výměnou informací a přístupem k informacím“ bezpečné shromažďování, uchovávání, zpracovávání, analýza a výměna informací relevantních pro orgány uvedené v článku 87 Smlouvy o fungování EU při předcházení trestným činům, jejich odhalování, vyšetřování a stíhání, zejména pokud jde o přeshraniční, závažnou a organizovanou trestnou činnost;
c)
„předcházením trestné činnosti“ veškerá opatření, která mají snižovat trestnou činnost a pocit nejistoty občanů nebo k tomuto snižování přispět, jak uvádí čl. 2 odst. 2 rozhodnutí Rady 2009/902/SVV (20);
d)
„organizovanou trestnou činností“ trestné jednání související s účastí na zločinném spolčení, jak je vymezeno v rámcovém rozhodnutí Rady 2008/841/SVV (21);
e)
„terorismem“ úmyslná jednání a trestné činy definované v rámcovém rozhodnutí 2002/475/SVV (22);
f)
„řízením rizik a řešením krizí“ opatření týkající se posouzení, prevence, připravenosti a zvládání následků terorismu, organizované trestné činnosti a jiných bezpečnostních rizik;
g)
„prevencí a připraveností“ opatření zaměřená na prevenci nebo omezení rizik spojených s možnými teroristickými útoky a jinými událostmi souvisejícími s bezpečností;
h)
„zvládáním následků“ účinná koordinace akcí přijímaných na úrovni členských států nebo Unie s cílem reagovat na teroristický útok nebo jinou událost související s bezpečností a snížit jejich dopad;
i)
„kritickou infrastrukturou“ prostředky, sítě, systémy nebo jejich části, které mají zásadní význam pro zachování nejdůležitějších společenských funkcí, zdraví, bezpečnosti, ekonomického nebo sociálního blahobytu občanů a jejichž narušení nebo zničení by mělo pro členský stát nebo Unii závažný dopad v důsledku selhání těchto funkcí;
j)
„mimořádnou situací“ událost související s bezpečností nebo nová hrozba, jež má nebo může mít významný negativní dopad na bezpečnost občanů v jednom či více členských státech.
Článek 3
Cíle
1. Obecným cílem nástroje je přispět k zajištění vysoké úrovně bezpečnosti v Unii.
2. V rámci obecného cíle stanoveného v odstavci 1 nástroj přispívá v souladu s prioritami stanovenými v příslušných unijních strategiích, politických cyklech, programech a posouzeních hrozeb a rizik k plnění těchto specifických cílů:
a)
předcházení trestné činnosti, boj proti přeshraniční, závažné a organizované trestné činnosti včetně terorismu a posílení koordinace a spolupráce mezi donucovacími orgány a jinými vnitrostátními orgány členských států, včetně Europolu a jiných příslušných subjektů Unie, a příslušnými třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi;
b)
posílení kapacity členských států a Unie k účinnému zvládání bezpečnostních rizik a krizí a připravenost na teroristické útoky a jiné události související s bezpečností, jakož i ochrana občanů a kritické infrastruktury před těmito útoky a událostmi.
Plnění specifických cílů tohoto nástroje se hodnotí v souladu s čl. 55 odst. 2 nařízení č. 514/2014 na základě společných ukazatelů, které jsou stanoveny v příloze II tohoto nařízení a ukazatelů pro konkrétní programy zahrnutých v národních programech.
3. Pro dosažení cílů uvedených v odstavcích 1 a 2, nástroj přispěje k plnění těchto operačních cílů:
a)
podporovat a rozvíjet opatření posilující schopnost členských států předcházet trestné činnosti a boji proti přeshraniční, závažné a organizované trestné činnosti včetně terorismu, a to zejména prostřednictvím partnerství veřejného a soukromého sektoru, výměny informací a osvědčených postupů, přístupu k údajům, interoperabilních technologií, porovnatelných statistik, aplikované kriminologie, komunikace s veřejností a zvyšování informovanosti;
b)
podporovat a rozvíjet administrativní a operativní koordinaci, spolupráci, vzájemné porozumění a výměnu informací mezi donucovacími orgány členských států, jinými vnitrostátními orgány, Europolem a jinými příslušnými subjekty Unie a případně se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi;
c)
podporovat a rozvíjet systémy odborné přípravy, včetně přípravy zaměřené na technické a odborné znalosti a dovednosti, pokud jde o povinnosti spojené s dodržováním lidských práv a základních svobod, při provádění evropských politik odborné přípravy, mimo jiné prostřednictvím unijních výměnných programů zaměřených na vymáhání práva v zájmu podpory opravdové evropské kultury v oblasti justice a vymáhání práva;
d)
podporovat a rozvíjet opatření, záruky, mechanismy a osvědčené postupy pro včasnou identifikaci svědků a obětí trestné činnosti, včetně obětí terorismu, a na jejich ochranu a podporu, a zejména pak na ochranu a podporu dětských svědků a obětí, obzvláště jedná-li se o děti bez doprovodu a děti, které se jiným způsobem ocitnou v situaci, kdy potřebují poručenství;
e)
opatření posilující administrativní a operativní kapacitu členských států k ochraně kritické infrastruktury ve všech hospodářských odvětvích, a to mimo jiné prostřednictvím partnerství veřejného a soukromého sektoru a lepší koordinace, spolupráce, výměny a šíření know-how a zkušeností v rámci Unie a s příslušnými třetími zeměmi;
f)
zabezpečené spojení a účinná koordinace mezi stávajícími subjekty v oblasti včasného varování a krizové spolupráce v rámci jednotlivých odvětví na unijní a vnitrostátní úrovni, včetně informačních středisek pro různé situace, s cílem umožnit rychlé vyhotovení souhrnných a přesných přehledů v krizových situacích, koordinovat protiopatření a vyměňovat si volně přístupné, důvěrné a utajované informace;
g)
opatření posilující administrativní a operativní kapacitu členských států a Unie při vypracovávání komplexních posouzení hrozeb a rizik, jež jsou podloženy důkazy a jsou v souladu s prioritami a iniciativami stanovenými na úrovni Unie, zejména s těmi, které schválil Evropský parlament a Rada, aby Unie mohla rozvíjet integrované přístupy založené na společném a sdíleném vyhodnocení krizových situací a aby se zvýšilo vzájemné porozumění různě definovaným stupňům ohrožení v členských státech a partnerských zemích.
4. Nástroj také přispívá k financování technické pomoci z podnětu členských států a Komise.
5. Akce financované z tohoto nástroje musí být prováděny v plném souladu se základními právy a s ohledem na lidskou důstojnost. Akce musí být zejména v souladu s ustanoveními Listiny základních práv Unie, právními předpisy Unie na ochranu údajů a Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod (EÚLP).
Zvláštní pozornost při provádění akcí věnují členské státy pokud možno zejména podpoře a ochraně zranitelných osob, zejména dětí a nezletilých osob bez doprovodu.
Článek 4
Způsobilé akce podle národních programů
1. V rámci cílů uvedených v článku 3 tohoto nařízení a s ohledem na sjednané závěry politického dialogu v souladu s článkem 13 nařízení (EU) č. 514/2014 a v souladu s cíli národních programů uvedených v článku 7 tohoto nařízení jsou prostřednictvím nástroje podporovány akce v členských státech, a to zejména:
a)
akce na zlepšení policejní spolupráce a koordinace mezi donucovacími orgány, jež zahrnují spolupráci s příslušnými subjekty Unie, zejména Europolem a Eurojustem, a mezi nimi, společné vyšetřovací týmy a jiné formy přeshraničních společných operací, přístup k informacím, výměnu informací a interoperabilní technologie;
b)
projekty zaměřené na vytváření sítí, partnerství veřejného a soukromého sektoru, vzájemnou důvěru, porozumění a učení, určování, výměnu a šíření know-how, zkušeností a osvědčených postupů, sdílení informací, sdílení poznatků o situaci a prognózy jejího vývoje, plánování pro nepředvídané události a interoperabilitu;
c)
analytické, monitorovací a hodnotící činnosti, včetně studií a posuzování hrozeb, rizik a dopadů, jež jsou podložené důkazy a v souladu s prioritami a iniciativami stanovenými na úrovni Unie, zejména s těmi, které schválil Evropský parlament a Rada;
d)
činnosti v oblasti zvyšování informovanosti, šíření informací a komunikace;
e)
pořizování, údržba unijních a vnitrostátních systémů informačních technologií přispívajících k dosažení cílů tohoto nařízení, nebo modernizace systémů informačních technologií a technického vybavení, včetně testování kompatibility systémů, zabezpečeného zařízení, infrastruktury, souvisejících budov a systémů, zejména systémů informačních a komunikačních technologií a součástí těchto systémů, mimo jiné za účelem evropské spolupráce v oblasti kybernetické bezpečnosti, kyberkriminality, a to zejména s evropským centrem pro boj proti kyberkriminalitě;
f)
výměna, odborná příprava a vzdělávání zaměstnanců a odborníků různých orgánů, včetně jazykové přípravy a společných cvičení a programů;
g)
opatření určená na využívání, převod, testování a validaci nových metod a technologií, včetně pilotních projektů a opatření následujících po projektech výzkumu v oblasti bezpečnosti financovaných Unií.
2. V rámci cílů uvedených v článku 3 lze z tohoto nástroje podporovat rovněž tyto akce ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím:
a)
akce na zlepšení policejní spolupráce a koordinace mezi donucovacími orgány, jež zahrnují společné vyšetřovací týmy a jiné formy přeshraničních společných operací, přístup k informacím a výměnu informací, a interoperabilní technologie;
b)
vytváření sítí, vzájemná důvěra, porozumění a učení, určování, výměna a šíření know-how, zkušeností a osvědčených postupů, sdílení informací, sdílení poznatků o situaci a prognózy jejího vývoje, plánování pro nepředvídané události a interoperabilita;
c)
výměna, odborná příprava a vzdělávání zaměstnanců a odborníků příslušných orgánů;
Koordinaci akcí ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím zajišťuje Komise a členské státy s Evropskou službou pro vnější činnost, jak je stanoveno v čl. 3 odst. 5 nařízení (EU) č. 514/2014.
KAPITOLA II
FINANČNÍ A PROVÁDĚCÍ RÁMEC
Článek 5
Celkové zdroje a provádění
1. Celkové zdroje na provádění nástroje činí 1 004 milionů EUR v běžných cenách.
2. Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
3. Celkové zdroje jsou čerpány těmito způsoby:
a)
v rámci národních programů podle článku 7;
b)
v rámci akcí Unie podle článku 8;
c)
v rámci technické pomoci podle článku 9;
d)
v rámci mimořádné pomoci podle článku 10.
4. Rozpočet přidělený v rámci tohoto nástroje na akce Unie uvedená v článku 8 tohoto nařízení, na technickou pomoc podle článku 9 tohoto nařízení a na mimořádnou pomoc podle článku 10 tohoto nařízení je plněn v režimu přímého řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. a) a nepřímého řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (23).
Rozpočet přidělený na národní programy uvedené v článku 7 tohoto nařízení je plněn v rámci sdíleného řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. b) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
5. Aniž jsou dotčeny pravomoci Evropského parlamentu a Rady, celkové zdroje se použijí takto:
a)
662 milionů EUR na národní programy členských států;
b)
342 milionů EUR na akce Unie, mimořádnou pomoc a technickou pomoc z podnětu Komise.
6. Každý členský stát vyčlení částky na národní programy uvedené v příloze III, a to následujícím způsobem:
a)
alespoň 20 % na akce týkající se specifických cílů uvedených v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a); a
b)
alespoň 10 % na akce týkající se specifických cílů uvedených v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. b).
Členské státy se mohou od těchto minimálních procentuálních částek odchýlit, pokud budou v národních programech vysvětleny důvody, proč vyčlenění nižších částek neohrožuje dosažení příslušného cíle. Toto vysvětlení posoudí Komise v rámci jejího schvalování národních programů uvedených v čl. 7 odst. 2.
7. Společně s celkovými zdroji stanovenými pro nařízení (EU) č. 515/2014, představují celkové zdroje, jež jsou k dispozici pro tento nástroj, jak stanoví odstavec 1 tohoto článku, finanční krytí pro fond a jsou pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částkou během ročního rozpočtového procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení.
Článek 6
Zdroje na způsobilé akce v členských státech
1. 662 milionů EUR je přiděleno členským státům takto:
a)
30 % v poměru k celkovému počtu jejich obyvatel;
b)
10 % v poměru k rozloze jejich území;
c)
15 % v poměru k počtu cestujících a 10 % k tunám nákladu odbavených na jejich mezinárodních letištích a v námořních přístavech;
d)
35 % nepřímo úměrně k jejich hrubému domácímu produktu (standard kupní síly na obyvatele).
2. Referenčními hodnotami pro údaje uvedené v odstavci 1 jsou nejaktuálnější statistické údaje zveřejněné Komisí (Eurostatem) na základě údajů poskytnutých členskými státy v souladu s právem Unie. Referenčním dnem je 30. červen 2013. Částky vyčleněné pro národní programy vypočítané na základě kritérií podle odstavce 1 jsou stanoveny v příloze III.
Článek 7
Národní programy
1. Národní programy, které mají být vypracovány v rámci tohoto nástroje, a ty, které mají být vypracovány podle nařízení (EU) č. 515/2014 jsou předloženy Komisi jako jediný národní program pro fond, a to v souladu s článkem 14 nařízení (EU) č. 514/2014.
2. V rámci národních programů, které má Komise přezkoumat a schválit podle článku 14 nařízení (EU) č. 514/2014, členské státy v rámci cílů uvedených v článku 3 tohoto nařízení a se zohledněním výsledku politického dialogu uvedeného v článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014 usilují především o dosažení strategických priorit Unie uvedených v příloze I tohoto nařízení. Na údržbu unijních a vnitrostátních systémů informačních technologií přispívajících k dosažení cílů tohoto nařízení použijí členské státy maximálně 8 % celkové částky přidělené v rámci národních programů a maximálně 8 % této částky použijí i na akce ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím, kterými se provádějí strategické priority Unie uvedené v příloze I tohoto nařízení.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 11 za účelem změny, doplnění nebo zrušení strategických priorit Unie uvedených v příloze I tohoto nařízení.
Článek 8
Akce Unie
1. Z podnětu Komise může být nástroj využíván k financování nadnárodních akcí nebo akcí, na nichž má Unie zvláštní zájem (dále jen „akce Unie“) a jež se týkají obecných, specifických a operačních cílů uvedených v článku 3.
2. Akce Unie jsou způsobilé k financování, pokud jsou v souladu s prioritami a iniciativami stanovenými na úrovni Unie, zejména těmi, které schválil Evropský parlament a Rada, v příslušných unijních strategiích, politických cyklech, programech a posouzeních hrozeb a rizik a podporují zejména:
a)
přípravné, monitorovací, administrativní a technické činnosti a vývoj hodnotícího mechanismu nutného k provádění politik v oblasti policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí;
b)
nadnárodní projekty, do nichž jsou zapojeny dva nebo více členských států či alespoň jeden členský stát a jedna třetí země;
c)
analytické, monitorovací a hodnotící činnosti, včetně posouzení hrozeb, rizik a dopadů, jež jsou podložené důkazy a jsou v souladu s prioritami a iniciativami stanovenými na úrovni Unie, zejména s těmi, které schválil Evropský parlament a Rada, a projektů monitorujících provádění práva Unie a plnění cílů politiky Unie v členských státech;
d)
projekty zaměřené na vytváření sítí, partnerství veřejného a soukromého sektoru, vzájemnou důvěru, porozumění a učení, určování a šíření osvědčených postupů a inovativních přístupů na úrovni Unie, vzdělávací a výměnné programy;
e)
projekty zaměřené na rozvoj metodických, zejména statistických nástrojů a postupů a společných ukazatelů;
f)
pořizování, údržbu nebo modernizaci technického vybavení, odborného zázemí, zabezpečeného zařízení, infrastruktury, souvisejících budov a systémů, zejména systémů informačních a komunikačních technologií a součástí těchto systémů na úrovni Unie, mimo jiné za účelem evropské spolupráce v oblasti kybernetické bezpečnosti a kyberkriminality, a to zejména s evropským centrem pro boj proti kyberkriminalitě;
g)
projekty zaměřené na zvyšování informovanosti o politikách a cílech Unie mezi zúčastněnými stranami a širokou veřejností, včetně institucionální komunikace týkající se politických priorit Unie;
h)
mimořádně inovativní projekty, jež rozvíjejí nové metody nebo využívají nové technologie s potenciálem jejich převedení do ostatních členských států, zejména projekty zaměřené na testování a validaci výsledků výzkumu v oblasti bezpečnosti financovaného Unií;
i)
studie a pilotní projekty.
3. V rámci cílů uvedených v článku 3 jsou z tohoto nástroje podporovány rovněž akce ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím, a to zejména:
a)
akce ke zlepšení policejní spolupráce a koordinace mezi donucovacími orgány, případně i s mezinárodními organizacemi, jež zahrnují společné vyšetřovací týmy a jiné formy přeshraničních společných operací, přístup k informacím, výměnu informací a interoperabilní technologie;
b)
akce zaměřené na vytváření sítí, vzájemnou důvěru, porozumění a učení, určování, výměnu a šíření know-how, zkušeností a osvědčených postupů, sdílení informací, sdílení poznatků o situaci a prognózy jejího vývoje, plánování pro nepředvídané události a interoperabilitu;
c)
pořizování, údržba nebo modernizace technického vybavení, včetně systémů informačních a komunikačních technologií a součástí těchto systémů;
d)
výměna, odborná příprava a vzdělávání zaměstnanců a odborníků příslušných orgánů, včetně jazykové přípravy;
e)
činnosti v oblasti zvyšování informovanosti, šíření informací a komunikace;
f)
posouzení hrozeb, rizik a dopadů;
g)
studie a pilotní projekty.
4. Akce Unie se provádějí v souladu s článkem 6 nařízení (EU) č. 514/2014.
Článek 9
Technická pomoc
1. Z podnětu nebo jménem Komise může být z nástroje poskytnut příspěvek ve výši až 800 000 EUR ročně na technickou pomoc pro fond v souladu s článkem 9 nařízení (EU) č. 514/2014.
2. Z podnětu členského státu může být z nástroje financovány činnosti technické pomoci v souladu s článkem 20 nařízení (EU) č. 514/2014. Částka přidělená na technickou pomoc nesmí v období 2014-2020 překročit až 5 % celkové částky přidělené členskému státu navýšené o 200 000 EUR.
Článek 10
Mimořádná pomoc
1. Tento nástroj poskytuje finanční pomoc na řešení naléhavých a specifických potřeb v případě mimořádné situace ve smyslu definice v čl. 2 písm. j).
2. Mimořádná pomoc se provádí v souladu s mechanismem stanoveným v článcích 6 a 7 nařízení (EU) č. 514/2014.
KAPITOLA III
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 11
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 7 odst. 3 je svěřena Komisi na dobu sedmi let od 21. května 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto sedmiletého období. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o období tří let, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem tohoto sedmiletého období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedené v čl. 7 odst. 3 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 7 odst. 3 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevyslovily námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 12
Použitelnost nařízení (EU) č. 514/2014
Na tento nástroj se použijí ustanovení nařízení (EU) č. 514/2014.
Článek 13
Zrušení
Rozhodnutí 2007/125/SVV se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2014.
Článek 14
Přechodná ustanovení
1. Tímto nařízením není dotčeno pokračování nebo změna, včetně úplného nebo částečného zrušení projektů až do jejich uzavření nebo finanční pomoci schválené Komisí na základě rozhodnutí 2007/125/SVV ani žádného jiného právního předpisu, který se na tuto pomoc vztahuje k 31. prosinci 2013.
2. Při rozhodování o spolufinancování z tohoto nástroje Komise přihlíží k opatřením, která mají finanční dopady v období tohoto spolufinancování a která byla přijata na základě rozhodnutí 2007/125/SVV před 20. květnem 2014.
3. Částky přidělené na závazky pro spolufinancování schválené Komisí mezi 1. lednem 2011 a 31. prosincem 2014, k nimž nejsou doklady požadované pro uzavření operací zaslány Komisi ve lhůtě pro předložení závěrečné zprávy, Komise automaticky uvolní ze závazku do 31. prosince 2017, přičemž vzniká povinnost neoprávněně vyplacené částky vrátit.
K částkám na operace, které byly pozastaveny z důvodu soudních řízení nebo správních řízení o opravném prostředku s odkladným účinkem, se při výpočtu výše částky, která se automaticky uvolňuje ze závazku, nepřihlíží.
4. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2015 zprávu hodnotící ex-post provádění rozhodnutí 2007/125/SVV během období 2007-2013.
Článek 15
Přezkum
Na základě návrhu Komise přezkoumá Evropský parlament a Rada toto nařízení do 30. června 2020.
Článek 16
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 513/2014
(2014. gada 16. aprīlis),
ar ko kā daļu no Iekšējās drošības fonda izveido finansiālā atbalsta instrumentu policijas sadarbībai, noziedzības novēršanai un apkarošanai un krīžu pārvarēšanai un atceļ Padomes Lēmumu 2007/125/TI
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 82. panta 1. punktu, 84. pantu un 87. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),
tā kā:
(1)
Savienības mērķi nodrošināt augsta līmeņa drošību brīvības, drošības un tiesiskuma telpā saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 67. panta 3. punktu būtu jāsasniedz, inter alia, veicot pasākumus noziedzības novēršanai un apkarošanai, kā arī veicot pasākumus koordinācijai un sadarbībai starp dalībvalstu tiesībaizsardzības iestādēm un citām valsts iestādēm, tostarp ar Eiropolu vai citām attiecīgajām Savienības struktūrām, un ar attiecīgām trešām valstīm un starptautiskajām organizācijām.
(2)
Lai sasniegtu šo mērķi, Savienības līmenī būtu jāveic pastiprinātas darbības, lai aizsargātu cilvēkus un preces no augošajiem transnacionālajiem draudiem un atbalstītu darbu, ko veic dalībvalstu kompetentās iestādes. Terorisms, organizētā noziedzība, pārrobežu noziedzība, narkotiku pārvadāšana, korupcija, kibernoziegumi, cilvēku un ieroču tirdzniecība, inter alia, turpina apdraudēt Savienības iekšējo drošību.
(3)
Eiropas Savienības Iekšējās drošības stratēģija (“iekšējās drošības stratēģija”), ko Padome pieņēma 2010. gada februārī, ir kopīga darba kārtība šo kopīgo drošības problēmu risināšanai. Komisijas 2010. gada 22. novembra paziņojums ar nosaukumu “ES iekšējās drošības stratēģija darbībā - pieci soļi pretim drošākai Eiropai” izsaka šīs stratēģijas principus un pamatnostādnes konkrētās darbībās, izvirzot piecus stratēģiskus mērķus - sagraut starptautisko noziedznieku tīklus; novērst terorismu un risināt jautājumus saistībā ar vardarbīgu radikalizēšanos un vervēšanu; uzlabot pilsoņu un uzņēmumu drošību kibertelpā; stiprināt drošību, izmantojot robežu pārvaldību, un palielināt Eiropas izturētspēju krīžu un katastrofu gadījumos.
(4)
Dalībvalstu solidaritātei, skaidrībai par uzdevumu sadali, pamattiesību un brīvību ievērošanai un tiesiskumam, stingrai virzībai uz globālo perspektīvu un saikni un nepieciešamajai saskanībai ar ārējo drošību vajadzētu būt galvenajiem principiem, kas dod ievirzi Iekšējās drošības stratēģijas īstenošanā.
(5)
Lai veicinātu iekšējās drošības stratēģijas īstenošanu un garantētu, ka tā kļūst par ikdienas darba realitāti, Savienībai dalībvalstīm būtu jāsniedz atbilstīgs finansiālais atbalsts, izveidojot un pārvaldot Iekšējās drošības fondu (“Fonds”).
(6)
Fonda darbībā būtu jāatspoguļo nepieciešamība nodrošināt lielāku elastību un vienkāršošanu, vienlaikus ievērojot prasības paredzamības ziņā un nodrošinot taisnīgu un pārredzamu resursu sadali, lai sasniegtu šajā regulā izklāstītos vispārīgos un konkrētos mērķus.
(7)
Fonda īstenošanas pamatprincipi ir pasākumu efektivitāte un līdzekļu tērēšanas kvalitāte. Turklāt fonda īstenošanai būtu jānotiek arī iespējami efektīvākā un lietotājiem draudzīgākā veidā.
(8)
Taupības apstākļos attiecībā uz Savienības politikas virzieniem ekonomisko problēmu pārvarēšana prasa atjaunot elastīgumu, veikt novatoriskus organizatoriskos pasākumus, labāk izmantot pašreizējās struktūras un īstenot koordināciju starp Savienības iestādēm, aģentūrām un valsts iestādēm un ar trešām valstīm.
(9)
Nepieciešams maksimāli palielināt Savienības finansējuma ietekmi, mobilizējot, apvienojot un veicinot publiskos un privātos finanšu resursus.
(10)
Padomes 2010. gada 8. un 9. novembrī ieviestā ES politikas cikla mērķis ir saskaņoti un metodiski novērst visbūtiskākos smagos un organizētos kriminālos apdraudējumus Savienībai, optimāli sadarbojoties attiecīgajiem dienestiem. Lai atbalstītu šā daudzgadu cikla efektīvu īstenošanu, ar instrumenta, kas izveidots ar šo regulu (“Instruments”), sniegto finansējumu būtu jāizmanto visas iespējamās īstenošanas metodes, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (4), tostarp attiecīgā gadījumā ar netiešu pārvaldību, lai nodrošinātu, ka darbības un projekti tiek īstenoti laikus un efektīvi.
(11)
LESD V sadaļas juridisko īpatnību dēļ nav iespējams Fondu izveidot kā vienotu finanšu instrumentu. Tādēļ Fonds būtu jāveido kā visaptveroša Savienības finansiālā atbalsta sistēma iekšējās drošības jomā, ietverot Instrumentu un finansiālā atbalsta instrumentu ārējām robežām un vīzām, kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 515/2014 (5). Minētā visaptverošā sistēma būtu jāpapildina ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 514/2014 (6).
(12)
Pārrobežu noziedzību, piemēram, cilvēku tirdzniecību un kriminālo organizāciju īstenotu nelegālās imigrācijas izmantošanu, var efektīvi apkarot ar policijas sadarbību.
(13)
Vispārējie resursi, kas atvēlēti šai regulai un Regulai (ES) Nr. 515/2014, kopā paredz finansējumu visam Fonda darbības laikposmam, kam jābūt galvenajai atsauces summai Eiropas Parlamentam un Padomei ikgadējās budžeta procedūras laikā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas Iestāžu nolīguma (2013. gada 2. decembris) par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību (7) 17. punkta nozīmē.
(14)
Eiropas Parlamenta 2013. gada 23. oktobra Rezolūcijā par organizēto noziedzību, korupciju un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju ir atzīts, ka cīņa pret organizēto noziedzību ir Eiropas mēroga problēmuzdevums, un tiek prasīts palielināt sadarbību starp dalībvalstīm tiesībaizsardzības jomā, jo organizētās noziedzības efektīva apkarošana ir īpaši būtiska, lai aizsargātu likumīgo ekonomiku no tipiskām kriminālām darbībām, piemēram, noziedzīgā ceļā iegūtu līdzekļu legalizēšanas.
(15)
Fonda vispārējā sistēmā finansiālajai palīdzībai, ko sniedz saskaņā ar Instrumentu, būtu jāatbalsta policijas sadarbība, informācijas apmaiņa un piekļuve informācijai, noziedzības novēršana, pārrobežu noziedzības, smagu noziegumu un organizētās noziedzības, tostarp terorisma, korupcijas, narkotiku kontrabandas, cilvēku un ieroču tirdzniecības, nelegālās imigrācijas izmantošanas, bērnu seksuālas izmantošanas un bērnu seksuālas izmantošanas attēlu un bērnu pornogrāfijas izplatīšanas, kibernoziedzības, noziedzīgā ceļā iegūtu līdzekļu legalizācijas apkarošana, cilvēku un kritiskās infrastruktūras aizsardzība pret negadījumiem, kas saistīti ar drošību, kā arī efektīva ar drošību saistītu risku un krīžu pārvaldība, ņemot vērā kopīgās Savienības politikas (stratēģijas, politikas ciklus, programmas un rīcības plānus), tiesību aktus un praktisko sadarbību.
(16)
Finanšu palīdzībai šajās jomās jo īpaši būtu jāatbalsta pasākumi, kas veicina kopīgas pārrobežu operācijas, piekļuvi informācijai un informācijas apmaiņu, paraugprakses apmaiņu, vieglāku un drošu saziņu un koordināciju, darbinieku mācības un apmaiņas, analītiskas, uzraudzības un novērtēšanas darbības, vispusīgus draudu un riska novērtējumus saskaņā ar LESD noteiktajām pilnvarām, informētības paaugstināšanas darbības, jaunu tehnoloģiju testēšanu un validāciju, kriminālistikas pētījumus, savstarpēji savietojama aprīkojuma iegādi un sadarbību starp dalībvalstīm un attiecīgajām Savienības struktūrām, tostarp Eiropolu. Ar finanšu palīdzību šajās jomās būtu jāatbalsta vienīgi tādi pasākumi, kas atbilst Savienības prioritātēm un iniciatīvām, kuras ir noteiktas Savienības līmenī, īpaši tām, kuras ir atbalstījis Eiropas Parlaments un Padome.
(17)
Saistībā ar plašo Savienības narkotiku apkarošanas stratēģiju, ar ko tiek atbalstīta līdzsvarota pieeja, kuras pamatā ir vienlaicīga piedāvājuma un pieprasījuma ierobežošana, ar šo instrumentu sniegtajai finanšu palīdzībai būtu jāatbalsta visas darbības, kuru mērķis ir nepieļaut un apkarot narkotiku kontrabandu (piedāvājuma ierobežošana), un jo īpaši pasākumi, kuru mērķis ir nelegālu narkotiku ražošanas, izgatavošanas, iegūšanas, tirdzniecības, transportēšanas, importa un eksporta apkarošana, tostarp cīņa pret narkotiku glabāšanu un iegādi, lai iesaistītos narkotiku kontrabandas darbībās.
(18)
Pasākumi trešās valstīs un saistībā ar tām, kurus atbalsta no Instrumenta, būtu jāpieņem sinerģijā un saskaņā ar citām darbībām ārpus Savienības, kuras atbalsta no Savienības ģeogrāfiskajiem un tematiskajiem ārējās palīdzības instrumentiem. Īstenojot šādas darbības, jo īpaši būtu jācenšas panākt pilnīgu atbilstību Savienības ārējās darbības un ārlietu politikas principiem un vispārīgajiem mērķiem saistībā ar attiecīgo valsti vai reģionu, demokrātiskajiem principiem un vērtībām, pamatbrīvībām un tiesībām, ievērojot tiesiskumu un trešo valstu suverenitāti. Pasākumi nebūtu jāparedz, lai atbalstītu tieši uz attīstību orientētas darbības, un vajadzības gadījumā tiem būtu jāpapildina finansiālā palīdzība, kas sniegta no ārējās palīdzības instrumentiem. Tiks mēģināts rast saskanīgumu arī ar Savienības humānās palīdzības politiku, jo īpaši saistībā ar ārkārtas pasākumu īstenošanu.
(19)
Instruments būtu jāīsteno, pilnībā ievērojot tiesības un principus, kas paredzēti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, un Savienības starptautiskās saistības.
(20)
Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību (LES) 3. pantu instrumentam būtu jāatbalsta darbības, kas nodrošina aizsardzību bērniem pret vardarbību, ļaunprātīgu izmantošanu un nolaidīgu izturēšanos. Ar šo instrumentu būtu arī jānodrošina aizsardzības pasākumi un palīdzība bērniem lieciniekiem un cietušajiem, kā arī īpaša aizsardzība un atbalsts nepavadītiem bērniem vai bērniem, kam citādi vajadzīga aizbildnība.
(21)
Ar Instrumentu būtu jāpapildina darbības, kas tiek veiktas, lai attīstītu sadarbību starp Eiropolu vai citām attiecīgajām Savienības struktūrām un dalībvalstīm nolūkā īstenot Instrumenta mērķus policijas sadarbības, noziedzības novēršanas un apkarošanas un krīžu pārvarēšanas jomā. Tas cita starpā nozīmē, ka, izstrādājot savas valsts programmas, dalībvalstīm būtu jāņem vērā Eiropola izveidotā informācijas datubāze, analītiskie līdzekļi un darbības un tehniskās pamatnostādnes, jo īpaši Eiropola informācijas sistēma (EIS), Eiropola drošas informācijas apmaiņas tīkla lietojumprogramma (SIENA) un ES smagas un organizētas noziedzības draudu izvērtējums (SOCTA).
(22)
Lai garantētu Fonda vienotu īstenošanu, Savienības budžeta līdzekļi, kas piešķirti Instrumentam, būtu jāizmanto tiešā un netiešā pārvaldībā attiecībā uz darbībām, kas Savienībai ir īpaši svarīgas (“Savienības darbības”), ārkārtas palīdzību un tehnisko palīdzību un dalītā pārvaldībā attiecībā uz valstu programmām un pasākumiem, kuriem ir vajadzīgs administratīvs elastīgums.
(23)
Ja līdzekļi tiek izmantoti dalītas pārvaldības režīmā, ir jānodrošina, lai dalībvalstu programmas atbilstu Savienības prioritātēm un mērķiem.
(24)
Resursi, kas piešķirti dalībvalstīm izmantošanai valstu programmu ietvaros, būtu jānosaka šajā regulā un jāsadala, pamatojoties uz skaidriem, objektīviem un izmērāmiem kritērijiem. Minētajiem kritērijiem būtu jāattiecas uz sabiedrisko labumu, kas dalībvalstīm jāizsargā, un valstu finansiālo spēju līmeni, lai varētu nodrošināt augsta līmeņa iekšējo drošību, piemēram, tādiem kritērijiem kā iedzīvotāju skaits valstī, teritorijas lielums un šo valstu iekšzemes kopprodukts. Turklāt, tā kā 2013. gada SOCTA ir norādīta jūras ostu un lidostu dominējošā nozīme kā kriminālu organizāciju izmantotiem cilvēku tirdzniecības un nelikumīgu preču ievešanas punktiem, konkrētas vājās vietas, ko šajos ārējos robežpunktos rada noziedzības maršruti, būtu jāņem vērā dalībvalstu darbībām pieejamo resursu sadalē, izmantojot kritērijus, kuri ir saistīti ar pasažieru skaitu un kravas svaru, kas pārvadāts caur starptautiskajām lidostām un ostām.
(25)
Lai stiprinātu solidaritāti un kopīgo atbildību par kopīgajām Savienības politikām, stratēģijām un programmām, dalībvalstis ir jāmudina izmantot daļu no kopējiem resursiem, kas pieejami valstu programmām, lai risinātu šīs regulas I pielikumā minētās stratēģiskās Savienības prioritātes. Projektiem, kas palīdz īstenot minētās prioritātes, Savienības finansējums kopējām atbilstīgajām izmaksām saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 514/2014 būtu jāpalielina līdz 90 %.
(26)
Maksimālajam resursu apjomam, kas paliek Savienības rīcībā, vajadzētu papildināt to resursu apjomu, kas piešķirti dalībvalstīm valsts programmu īstenošanai. Tas nodrošinās to, ka Savienība attiecīgajā budžeta gadā varētu atbalstīt pasākumus, kas Savienībai ir īpaši svarīgi, piemēram, pētījumus, jaunu tehnoloģiju testēšanu un validēšanu, transnacionālus projektus, tīklu veidošanu un paraugprakses apmaiņu, attiecīgo Savienības tiesību aktu un Savienības politiku īstenošanas uzraudzību, kā arī pasākumus trešās valstīs un saistībā ar tām. Atbalstītajām darbībām būtu jāatbilst prioritātēm, kas noteiktas attiecīgās Savienības stratēģijās, programmās, rīcības plānos un riska un apdraudējuma novērtējumos.
(27)
Lai veicinātu Instrumenta vispārējā mērķa īstenošanu, dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka to valstu programmās tiek iekļautas darbības visu Instrumenta konkrēto mērķu īstenošanai un ka resursu sadalījums starp mērķiem ir samērīgs ar problēmām un vajadzībām, un nodrošina, ka mērķus ir iespējams sasniegt. Ja ar valsts programmu netiek strādāts pie kāda no konkrēto mērķu īstenošanas vai piešķīrums ir zemāks par minimālo procentuālo daļu, kas noteikta šajā regulā, attiecīgajai dalībvalstij būtu jānodrošina pamatojums programmā.
(28)
Lai stiprinātu Savienības spējas tūlītēji reaģēt uz negadījumiem, kas saistīti ar drošību vai jauniem apdraudējumiem Savienībai, vajadzētu būt iespējamam sniegt ārkārtas palīdzību saskaņā ar sistēmu, kas paredzēta Regulā (ES) Nr. 514/2014.
(29)
Savienības budžeta finansējums būtu jākoncentrē uz pasākumiem, kur Savienības iejaukšanās var nodrošināt pievienotu vērtību, salīdzinot ar dalībvalstu atsevišķo rīcību. Tā kā Savienība labāk nekā dalībvalstis spēj rīkoties pārrobežu situācijās un nodrošināt platformu kopīgām metodēm, saskaņā ar šo regulu atbilstīgiem pasākumiem jo īpaši būtu jāstiprina valstu un Savienības spējas, kā arī pārrobežu sadarbība un koordinācija, tīklu veidošana, savstarpēja uzticība un informācijas un paraugprakses apmaiņa.
(30)
Lai papildinātu vai grozītu šīs regulas noteikumus par Savienības stratēģisko prioritāšu noteikšanu, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu attiecībā uz šajā regulā uzskaitīto Savienības priorotāšu grozīšanu, pievienošanu vai svītrošanu. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu janodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(31)
Piemērojot šo regulu, tostarp sagatavojot deleģētos aktus, Komisijai būtu jāapspriežas ar ekspertiem no visām dalībvalstīm.
(32)
Komisijai būtu jāuzrauga Instrumenta īstenošana saskaņā ar attiecīgajiem Regulas (ES) Nr. 514/2014 noteikumiem, izmantojot pamatrādītājus rezultātu un ietekmes vērtēšanai. Rādītājiem, tostarp attiecīgajai bāzes situācijai, vajadzētu būt obligātam pamatam, pēc kura tiek vērtēts, cik lielā mērā ir sasniegti Instrumenta mērķi.
(33)
Lai novērtētu Fonda sasniegumus, būtu jāizveido kopēji rādītāji saistībā ar katru konkrēto Instrumenta mērķi. Tas, ka konkrēto mērķu sasniegumi tiek novērtēti, izmantojot kopējos rādītājus, nenozīmē, ka ir obligāta ar minētajiem rādītājiem saistīto darbību īstenošana.
(34)
Padomes Lēmums 2007/125/TI (8) būtu jāatceļ saskaņā ar šajā regulā paredzētajiem pārejas noteikumiem.
(35)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus, proti, tiesībaizsardzības iestāžu koordinācijas un sadarbības pastiprināšanu, noziedzības novēršanu un apkarošanu, cilvēku un kritisko infrastruktūru aizsardzību pret negadījumiem, kas saistīti ar drošību, un labāku dalībvalstu un Savienības spēju efektīvi pārvaldīt ar drošību saistītus riskus un krīzes, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet tos var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar LES 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šī regula paredz vienīgi tos pasākumus, kas nepieciešami minēto mērķu sasniegšanai.
(36)
Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā (Nr. 22) par Dānijas nostāju, kas pievienots LES un LESD, Dānija nepiedalās šīs regulas pieņemšanā, un Dānijai šī regula nav saistoša un nav jāpiemēro.
(37)
Saskaņā ar 3. pantu Protokolā (Nr. 21) par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kurš pievienots LES un LESD, un neskarot minētā protokola 4. pantu, Īrija ir paziņojusi, ka vēlas piedalīties šīs regulas pieņemšanā un piemērošanā.
(38)
Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā (Nr. 21) par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots LES un LESD, un neskarot minētā protokola 4. pantu, Apvienotā Karaliste nepiedalās šīs regulas pieņemšanā, un šī regula tai nav saistoša un nav jāpiemēro.
(39)
Ir lietderīgi saskaņot šīs regulas piemērošanas laikposmu ar Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (9) piemērošanas laikposmu. Tādēļ šī regula būtu jāpiemēro no 2014. gada 1. janvāra,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I NODAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. pants
Mērķis un darbības joma
1. Ar šo regulu izveido finansiālā atbalsta instrumentu policijas sadarbībai, noziedzības novēršanai un apkarošanai un krīžu pārvarēšanai (“Instruments”) kā daļu no Iekšējās drošības fonda (“Fonds”).
Kopā ar Regulu (ES) Nr. 515/2014, ar šo regulu izveido Fondu laikposmam no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim.
2. Šī regula nosaka:
a)
mērķus, atbilstīgos pasākumus un stratēģiskās prioritātes finansiālā atbalsta saņemšanai saskaņā ar šo Instrumentu;
b)
vispārīgo sistēmu atbilstīgo pasākumu īstenošanai;
c)
resursus, kas saskaņā ar šo instrumentu pieejami no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim, un to sadales kārtību;
3. Ar šo regulu paredz Regulas (ES) Nr. 514/2014 noteikumu piemērošanas kārtību.
4. Instrumentu nepiemēro jautājumiem, uz kuriem attiecas Tiesiskuma programma, kā izklāstīts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1382/2013 (10). Tomēr Instruments var attiekties uz darbībām, kuru mērķis ir veicināt sadarbību starp tiesu iestādēm un tiesībaizsardzības iestādēm.
5. Sinerģijas, konsekvence un papildināmība tiek panākta ar citiem attiecīgajiem Savienības finanšu instrumentiem, piemēram, Savienības Civilās aizsardzības mehānismu, kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 1313/2013/ES (11), “Apvārsni 2020”, kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1291/2013 (12), Savienības rīcības trešo daudzgadu programmu veselības jomā, kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 282/2014 (13), Eiropas Savienības Solidaritātes fondu un ārējās palīdzības instrumentiem, proti, Pirmspievienošanās palīdzības instruments (IPA II), kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 231/2014 (14), Eiropas kaimiņattiecību instruments, kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 232/2014 (15), instruments sadarbībai attīstības jomā, kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 233/2014 (16), Partnerības instruments sadarbībai ar trešām valstīm, kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 234/2014 (17), Eiropas instruments demokrātijai un cilvēktiesībām visā pasaulē, kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 235/2014 (18), un stabilitātes un miera veicināšanas instruments, kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 230/2014 (19). Saskaņā ar šo regulu finansētas darbības nesaņem citu Savienības finanšu instrumentu finansējumu tam pašam mērķim.
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:
a)
“policijas sadarbība” ir konkrēti sadarbības pasākumi un veidi, iesaistot visas kompetentās dalībvalstu iestādes, kā minēts LESD 87. pantā;
b)
“piekļuve informācijai un informācijas apmaiņa” ir tādas informācijas droša vākšana, glabāšana, apstrāde, analīze un apmaiņa, kas ir svarīga tiesībaizsardzības iestādēm, kā minēts LESD 87. pantā, noziedzīgu nodarījumu, jo īpaši pārrobežu un smagu noziegumu un organizētās noziedzības novēršanai, atklāšanai, izmeklēšanai un saukšanai pie atbildības par tiem;
c)
“noziedzības novēršana” ir visi pasākumi, kuru mērķis ir samazināt vai citādi sekmēt to, ka mazinās noziedzība un iedzīvotāju nedrošības sajūta, kā minēts Padomes Lēmuma 2009/902/TI (20) 2. panta 2. punktā;
d)
“organizētā noziedzība” ir sodāma darbība, kas saistīta ar līdzdalību kriminālā organizācijā, kā noteikts Padomes Pamatlēmumā 2008/841/TI (21);
e)
“terorisms” ir jebkādas tīšas darbības un noziedzīgi nodarījumi, kā noteikts Padomes Pamatlēmumā 2002/475/TI (22);
f)
“riska un krīzes pārvaldība” ir jebkurš pasākums, kas attiecas uz terorisma, organizētās noziedzības un citu ar drošību saistītu risku novērtēšanu un novēršanu, gatavību tiem un seku pārvaldību;
g)
“novēršana un gatavība” ir jebkurš pasākums ar mērķi novērst un/vai samazināt riskus saistībā ar iespējamiem teroristu uzbrukumiem vai citiem ar drošību saistītiem negadījumiem;
h)
“seku pārvaldība” ir valsts un/vai Savienības līmenī veiktu darbību efektīva koordinācija, reaģējot uz teroristu uzbrukumiem vai citiem ar drošību saistītiem negadījumiem vai mazinot seku radīto ietekmi;
i)
“kritiskā infrastruktūra” ir objekti, tīkls, sistēma vai tās daļas, kuras ir būtiskas, lai nodrošinātu svarīgu sabiedrisko funkciju darbību, cilvēku veselības aizsardzību, drošumu, drošību, cilvēku ekonomisko vai sociālo labklājību, un kuru darbības traucējumi, pārkāpumi vai iznīcināšana būtiski ietekmētu dalībvalsti vai Savienību, jo tās nespētu turpmāk nodrošināt minēto funkciju īstenošanu;
j)
“ārkārtas situācija” ir jebkurš ar drošību saistīts negadījums vai jauns apdraudējums, kam ir vai var būt būtiska nelabvēlīga ietekme uz cilvēku drošību vienā vai vairākās dalībvalstīs.
3. pants
Mērķi
1. Instrumenta vispārīgais mērķis ir veicināt augsta drošības līmeņa nodrošināšanu Savienībā.
2. Ievērojot 1. punktā norādīto vispārīgo mērķi, saskaņā ar prioritātēm, kas noteiktas attiecīgajās Savienības stratēģijās, politikas ciklos, programmās un apdraudējumu un risku novērtējumos, ar Instrumentu veicina šādu konkrēto mērķu sasniegšanu:
a)
novērst noziegumus un apkarot pārrobežu un smagus noziegumus un organizēto noziedzību, tostarp terorismu, un pastiprināt koordināciju un sadarbību starp dalībvalstu tiesībaizsardzības iestādēm un citām valsts iestādēm, tostarp ar Eiropolu vai citām attiecīgajām Savienības struktūrām, un ar attiecīgām trešām valstīm un starptautiskajām organizācijām;
b)
palielināt dalībvalstu un Savienības spēju efektīvi pārvaldīt ar drošību saistītus riskus un krīzes un sagatavoties cilvēku un kritiskās infrastruktūras aizsardzībai pret teroristu uzbrukumiem un citiem ar drošību saistītiem negadījumiem.
Instrumenta konkrēto mērķu sasniegšanu vērtē saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 514/2014 55. panta 2. punktu, izmantojot šīs regulas II pielikumā iekļautos kopējos rādītājus un valsts programmās iekļautos konkrēto programmu rādītājus.
3. Lai sasniegtu 1. un 2. punktā minētos mērķus, ar Instrumentu palīdz īstenot šādus darbības mērķus:
a)
veicināt un attīstīt pasākumus, kas palielina dalībvalstu spēju novērst noziedzību un apkarot pārrobežu un smagus noziegumus un organizēto noziedzību, tostarp terorismu, jo īpaši, izmantojot publiskā un privātā sektora partnerības, informācijas un paraugprakses apmaiņu, piekļuvi informācijai, savstarpēji savietojamas tehnoloģijas, salīdzināmu statistiku, lietišķo kriminālistiku, saziņu ar sabiedrību un informētības palielināšanu;
b)
veicināt un attīstīt administratīvo un operatīvo koordināciju, sadarbību, savstarpēju sapratni un informācijas apmaiņu starp dalībvalstu tiesībaizsardzības iestādēm, citām valsts iestādēm, Eiropolu vai citām attiecīgām Savienības iestādēm un vajadzības gadījumā ar trešām valstīm un starptautiskām organizācijām;
c)
veicināt un attīstīt mācību programmas, tostarp attiecībā uz tehniskajām un profesionālajām iemaņām un zināšanām par pienākumiem saistībā ar cilvēktiesībām un pamatbrīvībām, lai īstenotu Eiropas izglītības un mācību politiku, tostarp, izmantojot īpašas Savienības apmaiņas programmas tiesību aizsardzības jomā, lai veicinātu patiesu Eiropas juridisko un tiesībaizsardzības iestāžu kultūru;
d)
veicināt un attīstīt pasākumus, aizsardzību, mehānismus un paraugpraksi noziedzīgu nodarījumu laicīgai atklāšanai, liecinieku un cietušo aizsardzībai un atbalstam, tostarp terorismā cietušajiem un jo īpaši bērniem lieciniekiem un cietušajiem, sevišķi nepavadītiem bērniem vai bērniem, kam citādi vajadzīga aizbildnība;
e)
pasākumus, kas pastiprina dalībvalstu administratīvo un operatīvo spēju aizsargāt kritisko infrastruktūru visās saimnieciskās darbības nozarēs, arī ar publiskā un privātā sektora partnerības palīdzību un uzlabotu koordināciju, sadarbību, kompetences un pieredzes apmaiņu un izplatīšanu Savienībā un ar attiecīgām trešām valstīm;
f)
drošas saites un efektīvu koordināciju starp esošajiem nozares dalībniekiem agrīnās brīdināšanas un krīzes sadarbības jomā Savienības un valstu līmenī, tostarp situāciju centriem, lai varētu ātri sagatavot visaptverošus un precīzus pārskatus par krīzes situācijām, koordinēt risinājuma pasākumus un dalīties ar atklātu, privileģētu un klasificētu informāciju;
g)
pasākumus, kas stiprina dalībvalstu un Savienības administratīvo un operatīvo spēju sagatavot visaptverošus apdraudējuma un riska novērtējumus, kas ir uz pierādījumiem balstīti un atbilst Savienības prioritātēm un iniciatīvām, kuri ir noteikti Savienības līmenī un kurus ir atbalstījis Eiropas Parlaments un Padome, lai Savienība varētu izstrādāt integrētas metodes, pamatojoties uz kopīgiem un vienādiem novērtējumiem krīzes situācijās un sekmētu savstarpēju izpratni par dalībvalstu un partnervalstu dažādām apdraudējuma līmeņu definīcijām.
4. Ar Instrumentu veicina arī tehniskās palīdzības finansēšanu pēc dalībvalstu un Komisijas iniciatīvas.
5. Saskaņā ar Instrumentu finansētās darbības īsteno, pilnībā ievērojot pamattiesības un cilvēka cieņas neaizskaramību. Jo īpaši darbības atbilst Eiropas Savienības Pamattiesību hartas noteikumiem, Savienības datu aizsardzības tiesību aktiem un Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijai (ECHR).
Dalībvalstis, īstenojot darbības, jo īpaši iespēju robežās pievērš pastiprinātu uzmanību neaizsargātu personu, sevišķi bērnu un nepavadītu nepilngadīgo, atbalstam un aizsardzībai.
4. pants
Atbilstīgie pasākumi saskaņā ar valstu programmām
1. Ievērojot šīs regulas 3. pantā minētos mērķus un ņemot vērā saskaņotos secinājumus pēc politiskā dialoga, kā noteikts Regulas (ES) Nr. 514/2014 13. pantā un saskaņā ar šīs regulas 7. pantā minētās valsts programmas mērķiem, ar Instrumentu atbalsta darbības dalībvalstīs un jo īpaši šajā sarakstā minētās:
a)
darbības, kas uzlabo policijas sadarbību un koordināciju starp tiesībaizsardzības iestādēm, tostarp ar un starp attiecīgajām Savienības struktūrām, jo īpaši Eiropolu un Eiropas Tiesu sadarbības vienību, kopīgas izmeklēšanas grupas un jebkura cita veida kopīgas pārrobežu darbības, piekļuvi informācijai un informācijas apmaiņu, un savietojamas tehnoloģijas;
b)
projektus, ar kuriem veicina tīklu veidošanu, publiskā un privātā sektora partnerības, savstarpēju uzticēšanos, sapratni un mācīšanos, ekspertīzes, pieredzes un paraugprakses apzināšanu, apmaiņu un izplatīšanu, informācijas apmaiņu, kopīgu situācijas izpratni un prognozēšanu, ārkārtas rīcības plānošanu un savietojamību;
c)
analītiskas, uzraudzības un novērtēšanas darbības, tostarp pētījumus un apdraudējuma, riska un ietekmes novērtējumus, kas ir uz pierādījumiem balstīti un atbilst Savienības līmenī noteiktām prioritātēm un iniciatīvām, jo īpaši tām, kuras atbalstījis Eiropas Parlaments un Padome;
d)
informēšanas, izplatīšanas un komunikācijas pasākumus;
e)
Savienības IT sistēmu un valstu IT sistēmu, kas veicina šajā regulā noteikto mērķu īstenošanu, iegādi, uzturēšanu un/vai IT sistēmu un tehniskā aprīkojuma turpmāku atjaunināšanu, tostarp sistēmu pārbaudes atbilstību, drošas iekārtas, infrastruktūras, ar tām saistītas ēkas un sistēmas, jo īpaši informācijas un sakaru sistēmas (IST) un to komponentes, tostarp Eiropas līmeņa sadarbībai kiberdrošības un kibernoziedzības jomā jo īpaši ar Eiropas kibernoziegumu centru;
f)
attiecīgo iestāžu darbinieku un ekspertu apmaiņu, mācības un izglītošanu, tostarp valodas mācības un kopīgus vingrinājumus vai programmas;
g)
pasākumus, kas izvērš, pārsūta, pārbauda un apstiprina jaunu metodiku vai tehnoloģiju, tostarp izmēģinājuma projektus un turpmākos pasākumus Eiropas Savienības finansētajiem izpētes projektiem drošības jomā.
2. Ievērojot 3. pantā minētos mērķus, ar Instrumentu var arī atbalstīt šādus pasākumus, kas attiecas uz trešām valstīm un notiek trešās valstīs:
a)
darbības, kas uzlabo policijas sadarbību un koordināciju starp tiesībaizsardzības iestādēm, tostarp kopīgas izmeklēšanas grupas un jebkura cita veida kopīgas pārrobežu darbības, piekļuvi informācijai un informācijas apmaiņu, un savietojamas tehnoloģijas;
b)
tīklu veidošanu, savstarpēju uzticēšanos, sapratni un mācīšanos, īpašu zināšanu, pieredzes un paraugprakses apzināšanu, apmaiņu un izplatīšanu, informācijas apmaiņu, kopīgu situācijas izpratni un prognozēšanu, ārkārtas rīcības plānošanu un savietojamību;
c)
attiecīgo iestāžu darbinieku un ekspertu apmaiņu, mācības un izglītošanu.
Komisija un dalībvalstis kopā ar Eiropas Ārējās darbības dienestu nodrošina koordināciju attiecībā uz darbībām trešās valstīs un saistībā ar trešām valstīm, kā noteikts Regulas (ES) Nr. 514/2014 3. panta 5. punktā.
II NODAĻA
FINANŠU UN ĪSTENOŠANAS SISTĒMA
5. pants
Kopējie resursi un īstenošana
1. Kopējie resursi Instrumenta īstenošanai ir EUR 1 004 miljoni pašreizējās cenās.
2. Ikgadējās apropriācijas Eiropas Parlaments un Padome apstiprina, ievērojot daudzgadu finanšu shēmu.
3. Kopējos resursus izmanto šādiem pasākumiem:
a)
valstu programmām saskaņā ar 7. pantu;
b)
Savienības pasākumiem saskaņā ar 8. pantu;
c)
tehniskajai palīdzībai saskaņā ar 9. pantu;
d)
ārkārtas palīdzībai saskaņā ar 10. pantu.
4. Instrumentam piešķirtā budžeta izpildi nodrošina, īstenojot tiešu vai netiešu pārvaldību, ja tie ir šīs regulas 8. pantā minētie Savienības pasākumi, šīs regulas 9. pantā minētā tehniskā palīdzība un šīs regulas 10. pantā minētā ārkārtas palīdzība saskaņā ar Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 attiecīgi 58. panta 1. punkta a) un c) apakšpunktu.
Budžets, kas piešķirts šīs regulas 7. pantā minētajām valstu programmām, tiek īstenots saskaņā ar dalītu pārvaldību saskaņā ar Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 58. panta 1. punkta b) apakšpunktu.
5. Neskarot Eiropas Parlamenta un Padomes prerogatīvas, kopējos resursus izmanto šādi:
a)
EUR 662 miljoni valstu programmām dalībvalstīs;
b)
EUR 342 miljoni Savienības darbībām, ārkārtas palīdzībai un tehniskajai palīdzībai pēc Komisijas iniciatīvas.
6. Katra dalībvalsts III pielikumā norādītajām valstu programmām piešķir šādas summas:
a)
vismaz 20 % darbībām saistībā ar 3. panta 2. punkta pirmās daļas a) apakšpunktā minēto konkrēto mērķi; un
b)
vismaz 10 % darbībām saistībā ar 3. panta 2. punkta pirmās daļas b) apakšpunktā minēto konkrēto mērķi.
Dalībvalstis var nepiemērot šo minimālo procentuālo daļu ar noteikumu, ka valsts programmās tiek ietverts paskaidrojums par to, kādēļ resursu piešķiršana zemāk par minēto līmeni nekavēs attiecīgā mērķa sasniegšanu. Minēto paskaidrojumu novērtēs Komisija, ņemot vērā valsts programmu apstiprināšanu, kā minēts 7. panta 2. punktā.
7. Kopā ar kopējiem resursiem, kas atvēlēti Regulai (ES) Nr. 515/2014, kopējie resursi, kas saskaņā ar šā panta 1. punktu ir pieejami Instrumentam, veido Fonda finansējumu un ir galvenā atsauces summa Eiropas Parlamentam un Padomei ikgadējās budžeta procedūras laikā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas Iestāžu nolīguma par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību 17. punkta nozīmē.
6. pants
Resursi atbilstīgām darbībām dalībvalstīs
1. EUR 662 miljoni dalībvalstīm piešķir šādi:
a)
30 % proporcionāli valsts kopējam iedzīvotāju skaitam;
b)
10 % proporcionāli valsts teritorijas lielumam;
c)
15 % proporcionāli pasažieru skaitam un 10 % proporcionāli kravas tonnām, kas pārvadātas caur valsts starptautiskajām lidostām un jūras ostām;
d)
35 % apgriezti proporcionāli valsts iekšzemes kopproduktam (pirktspējas standartam uz vienu iedzīvotāju).
2. Atsauces skaitļi par 1. punktā minētiem datiem ir jaunākie statistikas dati, ko apkopojusi Komisija (Eurostat), pamatojoties uz datiem, kurus iesniegušas dalībvalstis saskaņā ar Savienības tiesību aktiem. Atsauces datums ir 2013. gada 30. jūnijs. Piešķīrumi, kas aprēķināti valstu programmām, pamatojoties uz 1. punktā minētajiem kritērijiem, ir izklāstīti III pielikumā.
7. pants
Valstu programmas
1. Valsts programmu, kas jāsagatavo saskaņā ar Instrumentu, un tās programmas, kas jāsagatavo saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 515/2014, piedāvā Komisijai kā vienu vienotu valsts programmu attiecībā uz Fondu, saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 514/2014 14. pantu.
2. Valstu programmās, kuras jāizvērtē un jāapstiprina Komisijai saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 514/2014 14. pantu, dalībvalstis atbilstīgi šīs regulas 3. pantā minētajiem mērķiem īpaši koncentrējas uz šīs regulas I pielikumā uzskaitītajām Savienības stratēģiskajām prioritātēm, ņemot vērā Regulas (ES) Nr. 514/2014 13. pantā minētā dialoga iznākumu. Dalībvalstis izmanto ne vairāk par 8 % no to kopējā piešķīruma saskaņā ar valsts programmu Savienības IT sistēmu un valstu IT sistēmu uzturēšanai, kuras veicina šīs regulas mērķu sasniegšanu, un ne vairāk par 8 % darbībām saistībā ar trešām valstīm vai trešās valstīs, kuras īsteno šīs regulas I pielikumā uzskaitītās Savienības stratēģiskās prioritātes.
3. Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 11. pantu pieņemt deleģētos aktus, lai grozītu, pievienotu vai svītrotu Savienības stratēģiskās prioritātes, kas uzskaitītas šīs regulas I pielikumā.
8. pants
Savienības darbības
1. Pēc Komisijas iniciatīvas Instrumentu var izmantot, lai finansētu transnacionālas darbības vai tādas darbības, kas īpaši interesē Savienību (“Savienības darbības”) saistībā ar vispārīgajiem, konkrētajiem un darbības mērķiem, kuri minēti 3. pantā.
2. Lai Savienības darbības būtu atbilstīgas finansēšanai, tām ir jāsaskan ar prioritātēm un iniciatīvām, kas noteiktas Savienības līmenī, jo īpaši ar tām, kuras atbalstījis Eiropas Parlaments un Padome, attiecīgās Savienības stratēģijās, politikas ciklos, programmās, apdraudējuma un riska novērtējumos, un jo īpaši jāatbalsta:
a)
sagatavošanas, uzraudzības, administratīvos un tehniskos pasākumus un novērtēšanas mehānisma izveidi, kurš nepieciešams policijas sadarbības, noziedzības novēršanas un apkarošanas un krīžu pārvarēšanas politiku īstenošanai;
b)
transnacionāli projekti, kuros piedalās divas vai vairākas dalībvalstis vai vismaz viena dalībvalsts un viena trešā valsts;
c)
analītiski, uzraudzības un novērtēšanas pasākumi, tostarp apdraudējuma, riska un ietekmes novērtējumi, kas ir uz pierādījumiem balstīti un atbilst Savienības līmenī noteiktām prioritātēm un iniciatīvām, jo īpaši tām, kuras atbalstījis Eiropas Parlaments un Padome, un projekti, kas paredz uzraudzīt Savienības tiesību aktu un Savienības politisko mērķu īstenošanu dalībvalstīs;
d)
projekti, kas Savienības līmenī veicina tīklu veidošanu, publiskās un privātās partnerības, savstarpēju uzticību, izpratni un mācības, paraugprakses un inovatīvu metožu apzināšanu un izplatīšanu, kā arī mācību un apmaiņas programmas;
e)
projekti, kas atbalsta metodoloģisku, jo īpaši statistikas rīku un metožu, kā arī kopīgu rādītāju izstrādi;
f)
tehniskā aprīkojuma iegāde, uzturēšana un/vai turpmāka atjaunināšana, īpašas zināšanas, drošas iekārtas, infrastruktūras, ar tām saistītas ēkas un sistēmas, jo īpaši IKT sistēmas un to komponentes Savienības līmenī, tostarp Eiropas līmeņa sadarbībai kiberdrošības un kibernoziedzības jomā, jo īpaši ar Eiropas kibernoziegumu centru;
g)
projekti, kas uzlabo ieinteresēto personu un plašas sabiedrības informētību par Savienības politikām un mērķiem, tostarp dienestu iekšējo komunikāciju par Savienības politiskajām prioritātēm;
h)
īpaši inovatīvi projekti, kas izstrādā jaunas metodes un/vai ievieš jaunas tehnoloģijas, kuras var nodot citām dalībvalstīm, jo īpaši projekti ar mērķi testēt un validēt Savienības finansētu izpētes projektu rezultātus drošības jomā;
i)
pētījumi un izmēģinājuma projekti.
3. Ievērojot 3. pantā minētos mērķus, ar Instrumentu atbalsta arī darbības, kas attiecas uz trešām valstīm un notiek trešās valstīs, un jo īpaši turpmāk minēto:
a)
darbības, kas uzlabo policijas sadarbību un koordināciju starp tiesībaizsardzības iestādēm un attiecīgā gadījumā starptautiskām organizācijām, tostarp kopīgas izmeklēšanas grupas un jebkura cita veida kopīgas pārrobežu darbības, piekļuvi informācijai un informācijas apmaiņu, un savietojamas tehnoloģijas;
b)
tīklu veidošanu, savstarpēju uzticēšanos, sapratni un mācīšanos, zinātības, pieredzes un paraugprakses apzināšanu, apmaiņu un izplatīšanu, informācijas apmaiņu, kopīgu situācijas izpratni un prognozēšanu, ārkārtas rīcības plānošanu un savietojamību;
c)
tehniskā aprīkojuma iegādi, uzturēšanu un/vai turpmāku atjaunināšanu, tostarp IKT sistēmas un to komponentes;
d)
attiecīgo iestāžu darbinieku un ekspertu apmaiņu, mācības un izglītošanu, tostarp valodas mācības;
e)
informēšanas, izplatīšanas un komunikācijas pasākumus;
f)
apdraudējuma, riska un ietekmes novērtējumus;
g)
pētījumus un izmēģinājuma projektus.
4. Savienības pasākumus īsteno saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 514/2014 6. pantu.
9. pants
Tehniskā palīdzība
1. Pēc Komisijas iniciatīvas un/vai tās vārdā no Instrumenta var atvēlēt līdz EUR 800 000 gadā tehniskajai palīdzībai Fondam saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 514/2014 9. pantu.
2. Pēc dalībvalsts iniciatīvas no Instrumenta var finansēt tehniskās palīdzības pasākumus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 514/2014 20. pantu. Tehniskajai palīdzībai atvēlētā summa 2014.-2020. gada laikposmam nepārsniedz 5 % no dalībvalstij piešķirtās kopējās summas plus EUR 200 000.
10. pants
Ārkārtas palīdzība
1. Ar Instrumentu nodrošina finansiālu atbalstu, lai risinātu steidzamas un konkrētas vajadzības ārkārtas situācijās, kas definētas 2. panta j) punktā.
2. Ārkārtas palīdzību īsteno saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 514/2014 6. un 7. pantu.
III NODAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
11. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 7. panta 3. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz septiņu gadu laikposmu no 2014. gada 21. maija. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms septiņu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz trīs gadu laikposmu, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms septiņu gadu laikposma beigām.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 7. panta 3. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 7. panta 3. punktu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
12. pants
Regulas (ES) Nr. 514/2014 piemērojamība
Instrumentam piemēro Regulas (ES) Nr. 514/2014 noteikumus.
13. pants
Atcelšana
Lēmumu 2007/125/TI atceļ no 2014. gada 1. janvāra.
14. pants
Pārejas noteikumi
1. Šī regula neietekmē iespēju turpināt vai pārveidot, tostarp pilnīgi vai daļēji atcelt, attiecīgos projektus un gada programmas līdz to slēgšanai vai finansiālo palīdzību, ko Komisija apstiprinājusi, pamatojoties uz Lēmumu 2007/125/TI vai jebkuru citu tiesību aktu, kurš 2013. gada 31. decembrī piemērojams minētajai palīdzībai atbalstam.
2. Pieņemot lēmumus par līdzfinansējumu saskaņā ar šo instrumentu, Komisija ņem vērā pasākumus, kas, pamatojoties uz Lēmumu 2007/125/TI, apstiprināti līdz 2014. gada 20. maijam un kuriem ir finansiālas sekas laikā, uz ko attiecas konkrētais līdzfinansējums.
3. Atvēlētās līdzfinansējuma summas, kuras Komisija ir apstiprinājusi laikposmā no 2011. gada 1. janvāra līdz 2014. gada 31. decembrim un par kurām līdz noslēguma ziņojuma iesniegšanas termiņam Komisijai nav nosūtīti darbību slēgšanai vajadzīgie dokumenti, Komisija automātiski atceļ līdz 2017. gada 31. decembrim, prasot atmaksāt nepamatoti izmaksātās summas.
Aprēķinot summu, uz ko attiecas automātiska saistību atcelšana, neņem vērā summas, kas attiecas uz darbībām, kuras ir apturētas saistībā ar tiesvedību vai administratīvu pārsūdzību, kam ir apturoša iedarbība.
4. Komisija līdz 2015. gada 31. decembrim iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ex post novērtējumu par Lēmumu 2007/125/TI attiecībā uz laikposmu no 2007. gada līdz 2013. gadam.
15. pants
Pārskatīšana
Pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, Eiropas Parlaments un Padome šo regulu pārskata līdz 2020. gada 30. jūnijam.
16. pants
Stāšanās spēkā un piemērošana
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2014. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama dalībvalstīs saskaņā ar Līgumiem.
Strasbūrā, 2014. gada 16. aprīlis