NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1077/2012
ze dne 16. listopadu 2012
o společné bezpečnostní metodě pro dozor vykonávaný vnitrostátními bezpečnostními orgány po vydání osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES ze dne 29. dubna 2004 o bezpečnosti železnic Společenství a o změně směrnice Rady 95/18/ES o vydávání licencí železničním podnikům a směrnice 2001/14/ES o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (1), a zejména na článek 6 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Jedním z cílů směrnice 2004/49/ES je zlepšení přístupu služeb železniční dopravy na trh definováním společných zásad pro zajišťování a regulaci bezpečnosti železnic a pro dozor nad bezpečností železnic. Směrnice 2004/49/ES rovněž stanoví rovné zacházení se všemi železničními podniky uplatňováním stejných požadavků na vydávání osvědčení o bezpečnosti v celé Evropské unii.
(2)
Dne 5. října 2009 vydala Komise pověření pro Evropskou železniční agenturu (dále jen „agentura“) v souladu se směrnicí 2004/49/ES, aby vypracovala návrh společné bezpečnostní metody pro dohled vykonávaný vnitrostátními bezpečnostními orgány po vydání osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti železničním podnikům a provozovatelům infrastruktury. Agentura Komisi v souladu s jejím pověřením předložila své doporučení týkající se společné bezpečnostní metody, jež je podloženo zprávou o posouzení dopadů. Toto nařízení vychází z uvedeného doporučení.
(3)
Nařízení Komise (EU) 1158/2010 ze dne 9. prosince 2010 o společné bezpečnostní metodě pro posuzování shody s požadavky pro získání osvědčení o bezpečnosti železnic (2) stanoví metodu posuzování shody s požadavky na získání osvědčení o bezpečnosti, která se mají vydávat v souladu s čl. 10 odst. 2 písm. a) a čl. 10 odst. 2 písm. b) směrnice 2004/49/ES. Uvedené nařízení definuje kritéria, podle kterých musí vnitrostátní bezpečnostní orgány toto posouzení provést, popisuje postupy a stanoví zásady, které musí vnitrostátní bezpečnostní orgány po vydání osvědčení o bezpečnosti během dozoru dodržovat, jak je vymezeno v uvedeném nařízení.
(4)
Nařízení Komise (EU) č. 1169/2010 ze dne 10. prosince 2010 o společné bezpečnostní metodě pro posuzování shody s požadavky pro získání schválení z hlediska bezpečnosti železnic (3) zahrnuje všechny harmonizované požadavky a metody posuzování, prostřednictvím kterých mohou vnitrostátní bezpečnostní orgány vydat provozovateli infrastruktury schválení z hlediska bezpečnosti podle článku 11 směrnice 2004/49/ES vztahující se na přiměřenost systému zajišťování bezpečnosti obecně a na jakékoli schválení, které se týká sítě. Uvedené nařízení rovněž definuje kritéria, podle kterých musí vnitrostátní bezpečnostní orgány posouzení provést, popisuje postupy a stanoví zásady, které musí vnitrostátní bezpečnostní orgány po vydání schválení z hlediska bezpečnosti během dozoru používat, jak je vymezeno v uvedeném nařízení.
(5)
Podle čl. 16 odst. 2 písm. e) a čl. 17 odst. 2 směrnice 2004/49/ES musí vnitrostátní bezpečnostní orgán po vydání osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti přijmout opatření na kontrolu dosahování výsledků uvedených v žádosti o osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti během provozu a průběžného plnění všech potřebných požadavků.
(6)
Aby vnitrostátní bezpečnostní orgán mohl plnit své úkoly podle čl. 16 odst. 2 písm. f) směrnice 2004/49/ES, musí na základě svých činností v rámci dozoru posuzovat i účinnost bezpečnostního regulačního rámce. „Dozorem“ se rozumí opatření zavedená vnitrostátním bezpečnostním orgánem za účelem kontroly výkonu v oblasti bezpečnosti poté, co udělil osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti.
(7)
Při dozoru musí vnitrostátní bezpečnostní orgány uplatňovat základní zásady dozoru prováděného vnitrostátním bezpečnostním orgánem, tj. zásadu proporcionality, jednotného přístupu, zaměření, transparentnosti, odpovědnosti a spolupráce uvedené v nařízení (EU) č. 1158/2010 a nařízení (EU) č. 1169/2010. Tyto zásady však rovněž vyžadují rámec a postup pro jejich praktické uplatňování v každodenní činnosti vnitrostátních bezpečnostních orgánů. Toto nařízení by vnitrostátním bezpečnostním orgánům poskytlo potřebný rámec a postup a zároveň posílilo vzájemnou důvěru v přístupech k činnostem v rámci dozoru a zlepšilo rozhodování v jejich průběhu.
(8)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 27 odst. 1 směrnice 2004/49/ES,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Tímto nařízením se stanoví společná bezpečnostní metoda dozoru nad výkonem v oblasti bezpečnosti po vydání osvědčení o bezpečnosti železničním podnikům, jak je uvedeno v příloze IV nařízení (EU) č. 1158/2010, nebo schválení z hlediska bezpečnosti provozovatelům infrastruktury, jak je uvedeno v příloze III nařízení (EU) č. 1169/2010.
2. Vnitrostátní bezpečnostní orgány uplatňují společnou bezpečnostní metodu pro dohled nad plněním právní povinnosti železničního podniku nebo provozovatele infrastruktury používat systém zajišťování bezpečnosti ke kontrole všech rizik souvisejících s jejich činnostmi včetně údržby a dodávek materiálu a využívání dodavatelů a podle potřeby ke kontrole provádění nařízení Komise (EU) č. 1078/2012 ze dne 16. listopadu 2012 o společné bezpečnostní metodě sledování, kterou mají používat železniční podniky, provozovatelé infrastruktury po získání osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti a subjekty odpovědné za údržbu (4).
3. Vnitrostátní bezpečnostní orgány uplatňují toto nařízení za účelem provádění dozorových činností podle čl. 16 odst. 2 písm. f) směrnice 2004/49/ES a vydávání doporučení členským státům o účinnosti bezpečnostního regulačního rámce.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení je termín „dozor“ vymezen článkem 2 nařízení (EU) č. 1158/2010 a článkem 2 nařízení (EU) č. 1169/2010.
Článek 3
Strategie a plán(y) dozoru
1. Vnitrostátní bezpečnostní orgán vypracuje a provede strategii a plán(y) dozoru a uvede, jak zaměří své činnosti a stanoví své priority v oblasti dozoru, jak je uvedeno v příloze.
2. Vnitrostátní bezpečnostní orgán shromažďuje a analyzuje informace z různých zdrojů. Shromážděné informace a výsledky dozoru použije pro účely uvedené v článku 1.
3. Vnitrostátní bezpečnostní orgán pravidelně přezkoumává strategii a plán nebo plány na základě získaných zkušeností a využívá při tom shromážděné informace a výsledky dozoru.
Článek 4
Techniky pro výkon dozoru
1. Vnitrostátní bezpečnostní orgán přijme techniky pro dozorové činnosti. Mezi tyto techniky obvykle patří rozhovory s lidmi na různých organizačních stupních, kontrola dokumentů a záznamů týkajících se systému zajišťování bezpečnosti a přezkum výsledků systému řízení týkajících se bezpečnosti, které byly zjištěny při inspekcích nebo souvisejících činnostech.
2. Vnitrostátní bezpečnostní orgán zajistí, aby jeho dozorové činnosti zahrnovaly kontrolu
a)
účinnosti systému zajišťování bezpečnosti;
b)
účinnosti jednotlivých nebo dílčích prvků systému zajišťování bezpečnosti včetně provozních činností.
Článek 5
Spojitost mezi posuzováním a dozorem
1. Vnitrostátní bezpečnostní orgán používá informace shromážděné v průběhu posuzování systému zajišťování bezpečnosti železničního podniku nebo provozovatele infrastruktury pro účely dozoru nad uplatňováním jejich systému zajišťování bezpečnosti i po vydání osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti.
2. Vnitrostátní bezpečnostní orgán rovněž využívá informace shromážděné během své dozorové činnosti pro opětovné posouzení systému zajišťování bezpečnosti železničního podniku nebo provozovatele infrastruktury před obnovením osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti.
Článek 6
Způsobilost osob vykonávajících dozorové činnosti
Vnitrostátní bezpečnostní orgán zavede systém zajišťující, aby dozorové činnosti vykonávaly způsobilé osoby.
Článek 7
Kritéria pro rozhodování
1. Vnitrostátní bezpečnostní orgán vypracuje a zveřejní kritéria pro rozhodování o tom, jak sleduje, podporuje a případně vynucuje soulad s bezpečnostním regulačním rámcem. Tato kritéria zahrnují rovněž otázky týkající se nedodržování právních předpisů související s uplatňováním systému zajišťování bezpečnosti železničním podnikem nebo provozovatelem infrastruktury a s bezpečnostním regulačním rámcem.
2. Vnitrostátní bezpečnostní orgán přijímá a zveřejňuje postup, na jehož základě mohou železniční podniky a provozovatelé infrastruktury podat stížnost na rozhodnutí přijatá v průběhu dozorových činností, aniž je dotčen požadavek na soudní přezkum takových rozhodnutí.
Článek 8
Koordinace a spolupráce
1. Vnitrostátní bezpečnostní orgány provádějící dozor nad železničním podnikem, který svou činnost vykonává ve více než jednom členském státě, koordinují svůj přístup k dozoru, aby zajistily efektivnost systému zajišťování bezpečnosti železničního podniku a aby se tento systém vztahoval na všechny příslušné činnosti. Koordinační činnosti zahrnují dohodu o tom, které informace si musí vnitrostátní bezpečnostní orgány vyměňovat, aby se zajistil společný přístup k dozoru příslušného železničního podniku. Zahrnují rovněž výměnu informací o strategii a plánu nebo plánech příslušných vnitrostátních bezpečnostních orgánů v oblasti dozoru včetně všech relevantních výsledků, aby se umožnil společný přístup k řešení otázky nedodržování právních předpisů.
2. Vnitrostátní bezpečnostní orgány uzavřou s vnitrostátními vyšetřovacími orgány, orgány vydávajícími osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu a jinými příslušnými orgány dohody o spolupráci s cílem vyměňovat si informace a koordinovat své reakce v případě jakéhokoliv nedodržování bezpečnostního regulačního rámce.
Článek 9
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 7. června 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. listopadu 2012.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 1077/2012
(2012. gada 16. novembris)
par kopīgo drošības metodi uzraudzībā, ko veic valsts drošības iestādes pēc drošības sertifikāta izdošanas vai drošības atļaujas izdošanas
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvu 2004/49/EK par drošību Kopienas dzelzceļos un par Padomes Direktīvas 95/18/EK par dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšanu un Direktīvas 2001/14/EK par dzelzceļa infrastruktūras jaudas sadali un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras izmantošanu un drošības sertifikāciju grozījumiem (1) un jo īpaši tās 6. pantu,
tā kā:
(1)
Viens no Direktīvas 2004/49/EK mērķiem ir uzlabot piekļuvi dzelzceļa transporta pakalpojumu tirgum, nosakot vienotus dzelzceļu drošības pārvaldības, regulējuma un uzraudzības principus. Direktīvā 2004/49/EK arī paredzēti vienādi nosacījumi attiecībā uz visiem dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem, piemērojot visā Savienībā vienādas drošības sertifikācijas prasības.
(2)
Komisija 2009. gada 5. oktobrī saskaņā ar Direktīvu 2004/49/EK izdeva pilnvaru Eiropas Dzelzceļa aģentūrai (turpmāk “Aģentūra”), lai tā izstrādātu kopīgas drošības metodes projektu par to, kā valsts drošības iestādes pēc drošības sertifikāta vai drošības atļaujas izdošanas uzrauga dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumus un infrastruktūras pārvaldītājus. Aģentūra iesniedza Komisijai savu ieteikumu par kopīgo drošības metodi līdz ar ietekmes novērtējuma ziņojumu saskaņā ar Komisijas pilnvarojumu. Aģentūras ieteikums ir šīs regulas pamatā.
(3)
Komisijas 2010. gada 9. decembra Regula (ES) Nr. 1158/2010 par kopīgu drošības metodi, lai novērtētu atbilstību dzelzceļa drošības sertifikātu iegūšanas prasībām (2), nosaka metodi, kā novērtēt atbilstību prasībām attiecībā uz drošības sertifikātu iegūšanu, kuri jāizdod saskaņā ar Direktīvas 2004/49/EK 10. panta 2. punkta a) apakšpunktu un 10. panta 2. punkta b) apakšpunktu. Šī regula definē kritērijus, saskaņā ar kuriem valstu drošības iestādēm jāveic novērtēšana, apraksta procedūras un nosaka principus, kuri jāievēro valstu drošības iestādēm uzraudzības gaitā, kā definē minētā regula, pēc drošības sertifikāta izdošanas.
(4)
Komisijas 2010. gada 10. decembra Regulā (ES) Nr. 1169/2010 par kopīgu drošības metodi, lai novērtētu atbilstību dzelzceļa drošības atļaujas iegūšanas prasībām (3), ir ietvertas visas saskaņotās prasības un novērtēšanas metodes, kas jāizmanto, lai valstu drošības iestādes saskaņā ar Direktīvas 2004/49/EK 11. pantu varētu izsniegt infrastruktūras pārvaldītājiem drošības atļaujas, kas apstiprina visas drošības pārvaldības sistēmas atbilstību kopumā, kā arī atļaujas konkrētiem tīkliem. Šajā regulā ir definēti arī kritēriji, saskaņā ar kuriem valstu drošības iestādēm jāveic novērtēšana, raksturotas procedūras un noteikti principi, kuri jāizmanto valstu drošības iestādēm uzraudzības gaitā, kā definēts minētajā regulā, pēc drošības atļaujas izdošanas.
(5)
Pēc drošības sertifikāta vai drošības atļaujas izdošanas valsts drošības iestādei jāveic pasākumi, lai pārbaudītu, vai ekspluatācijā ir sasniegti drošības sertifikāta vai drošības atļaujas pieteikumā norādītie rezultāti un pastāvīgi ievērotas visas vajadzīgās prasības, kā noteikts Direktīvas 2004/49/EK 16. panta 2. punkta e) apakšpunktā un 17. panta 2. punktā.
(6)
Lai izpildītu savus pienākumus saskaņā ar Direktīvas 2004/49/EK 16. panta 2. punkta f) apakšpunktu, valsts drošības iestādei, pamatojoties uz tās uzraudzības darbību, ir arī jāizvērtē drošības regulējums. “Uzraudzība” ir pasākumi, ko īsteno valsts drošības iestāde, lai uzraudzītu drošības līmeni pēc tam, kad tā ir piešķīrusi drošības sertifikātu vai drošības atļauju.
(7)
Veicot uzraudzību, valsts drošības iestādei jāievēro valsts drošības iestādes darbības pamatprincipi uzraudzības jomā - samērīgums, konsekventa pieeja, lietderība, pārredzamība, atbildība un sadarbība -, kā minēts Regulā (ES) Nr. 1158/2010 un Regulā (ES) Nr. 1169/2010. Tomēr, lai valstu drošības iestāžu ikdienas darbībās izmantotu pieeju, kuras pamatā ir šie principi, vajadzīga sistēma un process. Šī regula sniegtu valstu drošības iestādēm nepieciešamo sistēmu un procesu, vienlaikus uzlabojot savstarpējo uzticēšanos attiecībā uz pieeju un lēmumu pieņemšanu uzraudzības gaitā.
(8)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi ar Direktīvas 2004/49/EK 27. panta 1. punktu izveidotā komiteja,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Priekšmets un darbības joma
1. Ar šo regulu nosaka kopīgo drošības metodi drošības līmeņa uzraudzībai pēc drošības sertifikāta izdošanas dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem vai drošības atļaujas izdošanas infrastruktūras pārvaldītājiem, kā minēts attiecīgi Regulas (ES) Nr. 1158/2010 IV pielikumā un Regulas (ES) Nr. 1169/2010 III pielikumā.
2. Valstu drošības iestādes piemēro kopīgo drošības metodi, lai uzraudzītu atbilstību dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu vai infrastruktūras pārvaldītāju juridiskajām saistībām izmantot drošības pārvaldības sistēmu kontroles nodrošināšanai attiecībā uz visiem riskiem, kas ir saistīti ar to darbību, tostarp ar tehniskās apkopes veikšanu un materiālu nodrošināšanu un ar darbuzņēmēju izmantošanu, un - vajadzības gadījumā - lai pārbaudītu, kā tiek piemērota Komisijas 2012. gada 16. novembra Regula (ES) Nr. 1078/2012 par kopīgo drošības metodi uzraudzībā, kas jāveic dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem, infrastruktūras pārvaldītājiem pēc drošības sertifikāta vai drošības atļaujas saņemšanas un par tehnisko apkopi atbildīgajām struktūrvienībām (4).
3. Valstu drošības iestādes izmanto šo regulu, lai veiktu uzraudzību saskaņā ar Direktīvas 2004/49/EK 16. panta 2. punkta f) apakšpunktu un informētu dalībvalstis par drošības jomā izstrādāto reglamentējošo noteikumu efektivitāti
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā “uzraudzība” ir jēdziens, kura nozīme definēta Regulas (ES) Nr. 1158/2010 2. pantā un Regulas (ES) Nr. 1169/2010 2. pantā.
3. pants
Uzraudzības stratēģija un plāns(-i)
1. Valsts drošības iestāde izstrādā un īsteno uzraudzības stratēģiju un plānu(-us), kuros izklāstīts, kā tā plāno veikt savu darbību, un noteiktas uzraudzības prioritātes, kā minēts pielikumā.
2. Valsts drošības iestāde savāc un analizē informāciju no vairākiem avotiem. Tā izmanto informāciju un uzraudzības rezultātus 1. pantā noteiktajiem mērķiem.
3. Valsts drošības iestāde regulāri pārskata stratēģiju un plānu vai plānus, ņemot vērā pieredzi un izmantojot iegūto informāciju un uzraudzības rezultātus.
4. pants
Uzraudzības veikšanas metodes
1. Valsts drošības iestāde pieņem uzraudzības veikšanas metodes. Šīs metodes parasti ir intervijas ar dažādu līmeņu personāla pārstāvjiem, drošības pārvaldības sistēmas dokumentu un pierakstu izskatīšana un pārbaudēs vai citu saistīto darbību veikšanas gaitā konstatēto pārvaldības sistēmas rezultātu izpēte drošības jomā.
2. Valsts drošības iestāde nodrošina, ka, veicot uzraudzību, tiek pārbaudīta:
a)
drošības pārvaldības sistēmas efektivitāte;
b)
drošības pārvaldības sistēmas individuālo vai atsevišķo elementu, tostarp ekspluatācijas pasākumu, efektivitāte.
5. pants
Saikne starp novērtējumu un uzraudzību
1. Informāciju, ko valsts drošības iestāde ir ieguvusi, novērtējot dzelzceļa pārvadājumu uzņēmuma vai infrastruktūras pārvaldītāja drošības pārvaldības sistēmu, tā izmanto, lai uzraudzītu, vai pēc drošības sertifikāta vai drošības atļaujas saņemšanas šī sistēma joprojām tiek pastāvīgi piemērota.
2. Valsts drošības iestāde arī izmanto informāciju, kas iegūta uzraudzības gaitā, lai atkārtoti novērtētu dzelzceļa pārvadājumu uzņēmuma vai infrastruktūras pārvaldītāja drošības pārvaldības sistēmu pirms drošības sertifikāta vai drošības atļaujas atjaunošanas.
6. pants
Uzraudzības darbībā iesaistīto personu kompetence
Valsts drošības iestāde izstrādā tādu sistēmu, kas nodrošina, ka uzraudzības darbību veic kompetentas personas.
7. pants
Lēmumu pieņemšanas kritēriji
1. Valsts drošības iestāde nosaka un publicē lēmumu pieņemšanas kritērijus attiecībā uz to, kā tā pārrauga, veicina un, ja nepieciešams, pastiprina atbilstību drošības jomā izstrādāto reglamentējošo noteikumu prasībām. Šie kritēriji attiecas arī uz neatbilstībām jautājumos, kas saistīti ar dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu un infrastruktūras pārvaldītāju drošības pārvaldības sistēmas nepārtrauktu piemērošanu un ar drošības jomā izstrādāto reglamentējošo noteikumu ievērošanu.
2. Valsts drošības iestāde pieņem un publicē procedūru, kas jāievēro, lai dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumi un infrastruktūras pārvaldītāji varētu iesniegt sūdzību par lēmumiem, kas pieņemti uzraudzības gaitā, neskarot prasību par šo lēmumu juridisku pārskatīšanu.
8. pants
Koordinācija un sadarbība
1. Valstu drošības iestādes, kas ir iesaistītas tādu dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu uzraudzībā, kuri darbojas vairāk nekā vienā dalībvalstī, koordinē vienotu pieeju uzraudzībai, lai nodrošinātu, ka dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu drošības pārvaldības sistēmas ir efektīvas un aptver visas atbilstošās darbības. Koordinācijas darbības ietver vienošanos par to, kāda informācija ir izplatāma starp valstu drošības iestādēm, lai nodrošinātu vienotu pieeju attiecīgā dzelzceļa pārvadājumu uzņēmuma uzraudzībai. Tas ietver arī informācijas, tostarp jebkādu attiecīgo rezultātu, izplatīšanu par attiecīgo valsts drošības iestāžu uzraudzības stratēģiju un plānu vai plāniem, lai veicinātu vienotu pieeju neatbilstības problēmu risināšanā.
2. Valstu drošības iestādes izstrādā principus sadarbībai ar valsts izmeklēšanas iestādēm, par tehnisko apkopi atbildīgo struktūrvienību sertificēšanas iestādēm un ar citām kompetentajām iestādēm nolūkā izplatīt informāciju un koordinēt rīcību gadījumos, kad nav ievērota atbilstība reglamentējošajiem noteikumiem drošības jomā.
9. pants
Stāšanās spēkā un piemērošana
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2013. gada 7. jūnija.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2012. gada 16. novembrī