PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 14. října 2014
o určení třetí země, kterou Komise považuje za nespolupracující třetí zemi podle nařízení Rady (ES) č. 1005/2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu
(2014/715/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 ze dne 29. září 2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu, mění nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1936/2001 a (ES) č. 601/2004 a zrušují nařízení (ES) č. 1093/94 a (ES) č. 1447/1999 (1), a zejména na článek 31 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ÚVOD
(1)
Nařízením (ES) č. 1005/2008 (dále jen „nařízení o rybolovu NNN“) se zavádí systém Evropské unie pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu (dále jen „rybolov NNN“).
(2)
Kapitola VI nařízení o rybolovu NNN stanoví postup určení nespolupracujících třetích zemí, oznámení zemím určeným jako nespolupracující třetí země, vytvoření seznamu nespolupracujících zemí, vyškrtnutí ze seznamu nespolupracujících zemí, zveřejnění seznamu nespolupracujících zemí a veškerá mimořádná opatření.
(3)
Podle článku 31 nařízení o rybolovu NNN může Evropská komise určit třetí země, které považuje za nespolupracující země v boji proti rybolovu NNN. Třetí země může být určena jako nespolupracující třetí země, pokud neplní povinnosti, které jsou jí uloženy v rámci mezinárodního práva jako státu vlajky, státu přístavu, pobřežnímu státu nebo státu trhu, týkající se přijetí opatření pro předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN.
(4)
Určení nespolupracujících třetích zemí je založeno na přezkumu všech informací ve smyslu čl. 31 odst. 2 nařízení o rybolovu NNN.
(5)
V souladu s článkem 33 nařízení o rybolovu NNN může Rada stanovit seznam nespolupracujících zemí. Vůči těmto zemím se uplatní opatření stanovená v článku 38 nařízení o rybolovu NNN.
(6)
V souladu s čl. 20 odst. 1 nařízení o rybolovu NNN jsou státy vlajky, které jsou třetími zeměmi, povinné oznámit Komisi svá opatřeních pro provádění, kontrolu a vymáhání právních a správních předpisů a opatření pro zachování a řízení zdrojů, která musí rybářská plavidla dodržovat.
(7)
V souladu s čl. 20 odst. 4 nařízení o rybolovu NNN Komise administrativně spolupracuje s třetími zeměmi v oblastech týkajících se provádění ustanovení tohoto nařízení o osvědčení o úlovku.
(8)
V souladu s článkem 32 nařízení o rybolovu NNN oznámila Komise rozhodnutím ze dne 15. listopadu 2012 (2) (rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012) osmi třetím zemím, že zvažuje možnost, že budou určeny jako nespolupracující třetí země na základě nařízení o rybolovu NNN.
(9)
Ve svém rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 Komise uvedla informace o základních skutečnostech a faktorech, z nichž toto předběžné určení vychází.
(10)
Dne 15. listopadu 2012 Komise v samostatných dopisech rovněž oznámila osmi třetím zemím skutečnost, že zvažuje možnost, že budou určeny jako nespolupracující třetí země. K těmto dopisům bylo připojeno rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012.
(11)
Komise v těchto dopisech zdůraznila, že s cílem zabránit, aby byly dotčené třetí země určeny a navrženy pro oficiální zařazení na seznam jako nespolupracující třetí země podle článků 31 a 33 nařízení o rybolovu NNN, se tyto země vyzývají, aby v úzké spolupráci s Komisí vypracovaly a provedly akční plán k nápravě nedostatků uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012. Včasným a účinným prováděním akčního plánu mohou dotčené země předejít situaci, kdy budou určeny jako nespolupracující třetí země a kdy bude předložen návrh na jejich zařazení na konečný seznam.
(12)
V důsledku toho Komise vyzvala osm dotčených třetích zemí, aby: i) přijaly všechna opatření nezbytná k provedení opatření uvedených v akčních plánech, které Komise navrhla, ii) vyhodnotily provádění opatření uvedených v akčních plánech, které Komise navrhla, iii) zasílaly Komisi každých šest měsíců podrobné zprávy s hodnocením provádění každého opatření, mimo jiné z hlediska jejich individuální a/nebo celkové účinnosti při zajišťování plně vyhovujícího systému pro kontrolu rybolovu.
(13)
Osm dotčených třetích zemí dostalo možnost odpovědět písemně na otázky výslovně uvedené v rozhodnutí Komise, stejně jako na další relevantní informace. To umožnilo uvedeným zemím předložit doklady k vyvrácení nebo doplnění skutečností uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 nebo případně přijmout akční plán ke zlepšení stavu a opatření k nápravě této situace. Těmto osmi zemím bylo zaručeno právo na vyžádání nebo poskytnutí dodatečných informací.
(14)
Komise proto prostřednictvím svého rozhodnutí a dopisů ze dne 15. listopadu 2012 zahájila s těmito osmi třetími zeměmi dialog a uvedla, že za dostatečné období, aby se v této záležitosti v zásadě dosáhlo dohody, považuje období šesti měsíců.
(15)
Komise nadále vyhledávala a ověřovala všechny informace, které považovala za nezbytné. Ústní a písemné připomínky předložené těmito osmi třetími zeměmi v návaznosti na rozhodnutí Komise ze dne 15. listopadu 2012 byly zváženy a zohledněny. Uvedených osm zemí bylo o úvahách Komise průběžně informováno buď ústně, nebo písemně.
(16)
Šrílanské demokratické socialistické republice (dále jen „Šrí Lanka“) se nepodařilo vyvrátit skutečnosti uvedené Komisí ani realizovat akční plán k nápravě dané situace.
(17)
Toto prováděcí rozhodnutí Komise, které určuje Šrí Lanku jako třetí zemi, kterou Komise považuje za nespolupracující v boji proti rybolovu NNN, je výsledkem šetření a dialogu, které proběhly v souvislosti s prováděním nařízení o rybolovu NNN. Tento proces probíhal v souladu s hmotněprávními a procesními požadavky stanovenými v tomto nařízení, které se týkámimo jiné povinností třetí země, které pro ně jakožto státy vlajky, přístavu, trhu nebo pobřežní státy vyplývají z mezinárodního práva v oblasti předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN.
(18)
Z prováděcího rozhodnutí Komise, které určuje Šrí Lanku jako třetí zemi, kterou Komise považuje za nespolupracující v boji proti rybolovu NNN, vyplývají důsledky uvedené v čl. 18 odst. 1 písm. g) nařízení o rybolovu NNN.
2. POSTUP VŮČI ŠRÍ LANCE
(19)
Dne 15. listopadu 2012 oznámila podle článku 32 nařízení NNN Komise Šrí Lance, že zvažuje možnost určit Šrí Lanku jako nespolupracující třetí zemi (3).
(20)
Komise vyzvala Šrí Lanku, aby v úzké spolupráci s jejími útvary vypracovala akční plán k nápravě nedostatků uvedených v rozhodnutí Komise ze dne 15. listopadu 2012.
921)
Hlavní nedostatky, které Komise v navrhovaném akčním plánu shledala, souvisely s několika případy nesplnění povinností vyplývajících z mezinárodního práva, které se týkaly zejména přijetí vhodného právního rámce, absence přiměřeného a účinného sledování, pozorovacího programu, odrazujícího sankčního systému a řádného provádění systému osvědčování úlovků. Další zjištěné nedostatky se obecněji vztahují k dodržování mezinárodních závazků, včetně doporučení a usnesení regionálních organizací pro řízení rybolovu. Bylo rovněž zjištěno nedodržování doporučení a usnesení příslušných orgánů, např. Mezinárodního akčního plánu Organizace spojených národů proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu (IPOA-NNN). Nedodržování nezávazných doporučení a usnesení však bylo považováno pouze za podpůrný důkaz, a nikoli za základ pro určení.
(22)
Podáním ze dne 14. prosince 2012 informovala Šrí Lanka Komisi o institucionálních opatřeních přijatých k odstranění nedostatků uvedených v navrhovaném akčním plánu.
(23)
Šrí Lanka předložila písemné připomínky dne 31. prosince 2012 a 4. ledna 2013.
(24)
Dopisem ze dne 7. února 2013 požádala Komise Šrí Lanku, aby poskytla aktualizované informace o klíčových oblastech navrhovaného akčního plánu.
(25)
Dne 13. března 2013 předložily šrílanské orgány tyto dokumenty: i) průvodní dopis a vysvětlující dopis; ii) aktualizované údaje o časovém harmonogramu všech opatření, která má Šrí Lanka přijmout; iii) aktualizované informace o klíčových oblastech navrhovaného akčního plánu; iv) národní akční plán pro boj proti rybolovu NNN na rok 2013; v) aktualizace administrativních postupů a pokynů pro používání osvědčení o úlovku; vi) rozpočtové prostředky na rok 2013 pro zřízení pobočky divize kontroly kvality ministerstva rybolovu a rozvoje vodních zdrojů; vii) návrhy znění revidovaných právních předpisů týkající se plnění právních povinností, sledování zámořského loďstva a odrazujících sankcí; viii) programy na zvýšení informovanosti provozovatelů o systému osvědčování úlovků; xi) kontrolní systém a x) pokyny pro postupy k prošetření činností NNN na volném moři.
(26)
Technické konzultace mezi Komisí a Šrí Lankou se uskutečnily dne 17. dubna 2013 v Bruselu. Během tohoto setkání orgány Šrí Lanky předložily Komisi svůj nový národní akční plán pro boj proti rybolovu NNN stejně jako plánovaná opatření na zlepšení křížové kontroly údajů uvedených v osvědčení o úlovku a zahájily revizi právního rámce.
(27)
Ve svém podání ze dne 30. května 2013 a ze dne 3. června 2013 Šrí Lanka zdůraznila své odhodlání včasně provádět cestovní mapu, kterou vypracovala, a zároveň přijala legislativní změny k posílení opatření k zákazu rybolovu NNN a zahájila postup zadávání veřejných zakázek na systém sledování plavidel (VMS).
(28)
Na základě pokroku zjištěného v období od listopadu 2012 do začátku června 2013 informovala Komise v dopise ze dne 11. června 2013 Šrí Lanku, že za účelem dosažení konkrétních výsledků při řešení nedostatků uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a za účelem dokončení potřebných opatření prodlouží Komise dialog se Šrí Lankou o dalších devět měsíců - do 28. února 2014. Po tomto dopise Komise dne 20. června 2013 zaslala aktualizovaný návrh akčního plánu.
(29)
Šrí Lanka předložila dne 22. srpna 2013 zprávu o pokroku za období od 31. května 2013 do 15. srpna 2013, po které dne 28. října 2013 následovalo podání s informacemi o postupu přijímání novelizovaných právních předpisů.
(30)
Komise navštívila dotčené šrílanské orgány ve dnech 28.-30. ledna 2014. Tyto orgány byly informovány o vývoji situace v souladu s rozhodnutím ze dne 15. listopadu 2012 a navrhovaným akčním plánem. Během návštěvy Komise měly šrílanské orgány možnost učinit prohlášení a poskytnout příslušnou dokumentaci v reakci na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a informovat Komisi o nejnovějším vývoji, pokud jde o pokrok akčního plánu.
(31)
Šrí Lanka podala další zprávu o pokroku dne 27. března 2014 za období 16. srpna 2013 až 21. března 2014, v jejímž rámci předložila tyto dokumenty: i) aktualizované informace o klíčových oblastech navrhovaného akčního plánu; ii) aktualizovaný harmonogram provádění národního akčního plánu boje proti rybolovu NNN; iii) dopisy ministerstva rybolovu a rozvoje vodních zdrojů ministerstvu zahraničních věcí se žádostí o přistoupení k dohodě FAO o dodržování opatření a šetření státních příslušníků podílejících se na rybolovné činnosti NNN pod vlajkami jiných států; iv) žádost o financování systému VMS a doklad o požadavku na transpondér; v) informace o zvyšování povědomí a vi) vzorky revidovaného deníku rybolovu na rok 2014 a plán kontroly v přístavech zaměřené na rybářská plavidla pro hlubinný rybolov a rybolov na volném moři. Informace se rovněž týkaly přijetí revidovaného zákona o rybolovu šrílanským parlamentem dne 5. listopadu 2013. Šrí Lanka podala dne 1. srpna 2014 dodatečnou zprávu o pokroku, která se vztahovala na období do července 2014 a která kromě aktualizovaných informací o klíčových oblastech navrhovaného akčního plánu a aktualizovaného harmonogramu provádění národního akčního plánu boje proti rybolovu NNN obsahovala též dopis ministerstva zahraničních věcí ministerstvu rybolovu a rozvoje vodních zdrojů, v němž bylo uvedeno, že opis listiny o přijetí pro přistoupení k dohodě FAO o dodržování opatření bude předložen po přistoupení; a zpráva dále zahrnovala žádost určenou generálnímu prokurátorovi na zavedení větších sankcí do stávajících právních předpisů, dva dopisy od navrhovatelů právních předpisů obsahující revidované návrhy předpisů o rybolovných operacích na volném moři a o shromažďování údajů o úlovku, jakož i shrnutí programů na zvyšování informovanosti kapitánů na volném moři a prováděcí zprávu pro IOTC o regionálním programu pozorovatelů. Dne 29. srpna 2014 poskytla Šrí Lanka dodatečné informace, v nichž vysvětlila, jaký posun učinila ve vztahu ke zjištěným nedostatkům (jednalo se o návrhy předpisů o rybolovných operacích na volném moři a o shromažďování údajů o úlovku, informační oběžník o sankcích, informace o programech pozorovatelů a o kontrolních programech, jakož i o informace o pokroku při nápravě zjištěných nedostatků). Ve dnech 18. a 19. září 2014 poskytla Šrí Lanka nové informace, které potvrzovaly přijetí předpisů o rybolovných operacích na volném moři a o shromažďování údajů o úlovku, úvahy ve vnitřní činnosti za účelem vypracování kabinetního memoranda o odrazujícím sankčním systému, úvahy za účelem splnění povinností vůči IOTC, informace o lodním deníku, výskytu kontrol a pozorovatelů a informace o možném částečném postupném zavádění transpondérů VMS na paluby šrílanských rybářských plavidel v období od ledna 2015 do srpna 2015 (ačkoliv smlouva s dodavatelem nebyla dosud podepsána ani provedena).
(32)
Komise nadále vyhledávala a ověřovala všechny informace, které považovala za nezbytné. Byly zváženy a zohledněny ústní a písemné připomínky předložené Šrí Lankou v návaznosti na rozhodnutí Komise ze dne 15. listopadu 2012 a Šrí Lanka byla zároveň průběžně informována buď ústně, nebo písemně o úvahách Komise.
(33)
S ohledem na získané poznatky, jak je uvedeno v 34. až 67. bodě odůvodnění, je Komise přesvědčena, že oblasti, které byly v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 popsány jako problematické a nedostatečné, Šrí Lanka nevyřešila uspokojivým způsobem. Šrí Lanka rovněž neprovedla v plném rozsahu opatření navrhovaná v průvodním akčním plánu.
3. URČENÍ ŠRÍ LANKY JAKO NESPOLUPRACUJÍCÍ TŘETÍ ZEMĚ
(34)
V souladu s čl. 31 odst. 3 nařízení o rybolovu NNN Komise přezkoumala, zda Šrí Lanka dodržovala své mezinárodní závazky jakožto stát vlajky, přístavu, trhu nebo pobřežního státu v souladu se zjištěními uvedenými v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a příslušnými informacemi, které poskytla Šrí Lanka, s navrhovaným akčním plánem, stejně jako s opatřeními, která byla přijata k nápravě situace. Pro účel tohoto přezkumu Komise vzala v úvahu parametry uvedené v čl. 31 odst. 4 až 7 nařízení o rybolovu NNN.
3.1. Opakující se rybolov NNN (čl. 31 odst. 4 písm. a) nařízení o rybolovu NNN)
(35)
Jak bylo uvedeno v 292. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, Komise zjistila, že Šrí Lanka nemá právní předpisy umožňující vydávání povolení k rybolovu na volném moři.
(36)
Jak je uvedeno v 296. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, třináct plavidel Šrí Lanky bylo zařazeno do návrhu seznamu plavidel provádějících rybolov NNN vedeného Komisí pro tuňáky Indického oceánu (IOTC), protože byla zachycena při rybolovu v rozporu s opatřeními pro zachování a řízení zdrojů IOTC. Od rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 Šrí Lanka nezakázala svým plavidlům provádět nezákonný rybolov na volném moři ani bezodkladně nepřijala právní předpisy umožňující rybolov na volném moři a vydávání povolení k rybolovu na volném moři, aby tak zabránila nezákonnému rybolovu svými rybářskými plavidly. Šrí Lanka místo toho 5. listopadu 2013 konečně přijala revidovaný zákon o rybolovu umožňující rybolov na volném moři. Byly vypracovány prováděcí právní předpisy pro vydávání povolení pro plavidla na volném moři, jež byly přijaty v září 2014, ovšem (podle podání příslušných orgánů) nebyly dosud provedeny. Šrí Lanka rovněž omezila počet plavidel působících v IOTC z 3 307 na 1 758, tato plavidla však stále provádí rybolov na základě správního povolení pro rybolov na volném moři, a nikoli na základě zákonného povolení. V tomto ohledu je třeba připomenout, že v souladu s čl. 18 odst. 3 písm. b) bodem ii) Dohody Organizace spojených národů o rybích populacích (4) (UNFSA) musí stát vlajky přijmout opatření zakazující jeho plavidlům rybolov na volném moři, pokud nemají řádné povolení nebo schválení k provádění rybolovu. Uvedená situace jednoznačně dokládá, že Šrí Lanka nepostupuje v souladu se svou mezinárodní právní odpovědností jakožto státu vlajky.
(37)
Od vydání rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 byla podle informací získaných IOTC (5) v roce 2013 pobřežními státy zachycena tři plavidla plující pod šrílanskou vlajkou - Malshiri No. 1, Gold Marine 5 a Lakpriya 2, která pravděpodobně prováděla rybolov NNN. Připomíná se, že podle čl. 18 odst. 1 a 2 dohody UNFSA je stát vlajky odpovědný za svá plavidla provozovaná na volném moři. Kromě toho v souladu s článkem 118 Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu (UNCLOS) musí státy spolupracovat na zachování a řízení živých zdrojů; tuto povinnost jednoznačně narušuje přítomnost loďstva v IOTC bez zákonného povolení k rybolovu, které tak provádí rybolov NNN ve smyslu definice v článku 2 nařízení o rybolovu NNN.
(38)
V roce 2013 bylo navíc během kontroly při tranzitu přes území výlučné ekonomické zóny (EEZ) pobřežního státu zjištěno, že 13 dalších šrílanských plavidel nesplňuje opatření pro zachování a řízení živých zdrojů IOTC. Komise se domnívá, že pokračující rybolov prováděný plavidly Šrí Lanky, který je v rozporu s opatřeními pro zachování a řízení IOTC, představuje jednoznačný doklad, že Šrí Lanka neplní své povinnosti, které pro ni jako pro stát vlajky vyplývají z mezinárodního práva, jak je uvedeno v 37. bodě odůvodnění.
(39)
Situace rovněž dokládá neschopnost Šrí Lanky zajistit, aby se rybářská plavidla oprávněná plout pod její vlajkou nezapojovala do rybolovu NNN ani tento rybolov nepodporovala, což je v rozporu s bodem 34 IPOA-NNN, ve kterém se stanoví, že státy by měly zajistit, aby se rybářská plavidla oprávněná plout pod jejich vlajkou nezapojovala do rybolovu NNN ani tento rybolov nepodporovala. Kromě toho je existence plavidel plujících pod šrílanskou vlajkou, jak je uvedeno v 36. až 38. bodě odůvodnění, rovněž známkou nesplnění povinností ze strany Šrí Lanky vyplývajících z čl. 19 odst. 1 a 2 dohody UNFSA, kde se stanoví, že stát vlajky musí zajistit, aby plavidla plující pod jeho vlajkou dodržovala předpisy pro zachování a řízení zdrojů regionálních organizací pro řízení rybolovu.
(40)
Komise rovněž zjistila, že Šrí Lanka nemůže přijmout vhodná opatření k zabránění opakujícímu se rybolovu NNN kvůli nedostatkům ve svém právním rámci. Komise proto v rámci akčního plánu navrhla, aby byl proveden přezkum právního rámce pro zajištění dodržování mezinárodních závazků ve vztahu k volnému moři, a to za účelem odstranění nedostatku příslušných provozních prostředků určených k účinnému sledování šrílanského zámořského loďstva a vytvoření odrazujícího sankčního systému.
(41)
Jak již bylo uvedeno v 36. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, Šrí Lanka přijala v listopadu 2013 revidovaný zákon o rybolovu umožňující jejím plavidlům provádět rybolov mimo výlučnou ekonomickou zónu Šrí Lanky. Avšak zákon potřebný pro provádění systému udělování povolení pro rybolov na volném moři je stále ve fázi návrhu, a proto není použitelný. Povolení jsou v současné době vydávána na základě správních rozhodnutí, bez předchozího vymezení postupů a nesystémovým způsobem. Kromě toho revidovaný zákon o rybolovu rovněž stanoví větší sankce za rybolov NNN, které by mohly být považovány za odrazující, pouze pro část šrílanského zámořského loďstva (zejména pro malé lodě, které loví mimo šrílanskou výlučnou ekonomickou zónu a pro které by mohly být sankce považovány za vhodné vzhledem k omezené rybolovné kapacitě těchto plavidel). Avšak šrílanská flotila větších plavidel (o délce větší než 24 m) se v letech 2013 a 2014 rozrostla a výši sankcí, které stanoví nový zákon o rybolovu pro tuto část flotily, nelze již považovat za odrazující; rybolovná kapacita těchto plavidel je 10-20krát větší než u menších plavidel. Současné právní předpisy (6) počítají s maximální pokutou ve výši 8 429 EUR (1 500 000 LKR (7)), kterou nelze považovat za účinnou z hlediska zajištění dodržování opatření a odrazování od jejich dalšího porušování a která nepřipraví pachatele o výhody vyplývající z jejich nezákonné činnosti. Výši těchto sankcí nelze pokládat za splňující požadavky čl. 19 odst. 2 dohody UNFSA, v němž se mimo jiné stanoví, že sankce by měly být dostatečně přísné a měly by připravovat pachatele o zisky vyplývající z jejich nezákonné činnosti. Komise se proto domnívá, že sankční systém zavedený Šrí Lankou je zjevně nepřiměřený a jednoznačně neodpovídá závažnosti možných porušení pravidel, možnému dopadu porušení pravidel na zdroje a případnému prospěchu, který může z takové nezákonné činnosti vyplývat.
(42)
Opatření přijatá Šrí Lankou jsou proto s ohledem na její povinnosti státu vlajky nedostatečná pro dosažení souladu s článkem 118 úmluvy UNCLOS a s články 18, 19 a 20 dohody UNFSA.
(43)
Vzhledem k 292. až 299. bodu odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a vzhledem k vývoji po 15. listopadu 2012 zastává Komise názor, že na základě ustanovení čl. 31 odst. 3 a čl. 31 odst. 4 písm. a) nařízení o rybolovu NNN neplní Šrí Lanka povinnosti, které pro ni jako pro stát vlajky vyplývají z mezinárodního práva ohledně plavidel provádějících rybolov NNN a rybolovu NNN prováděného rybářskými plavidly plujícími pod její vlajkou nebo jejími státními příslušníky, a nepřijala dostatečná opatření, aby čelila doloženému a opakujícímu se rybolovu NNN prováděnému plavidly, která dříve plula pod její vlajkou.
3.2. Špatná spolupráce a nepřijetí donucovacích opatření (čl. 31 odst. 5 písm. b), c) a d) nařízení o rybolovu NNN)
(44)
Jak je popsáno v 302. až 311. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, Komise provedla analýzu toho, zda Šrí Lanka účinně spolupracuje s Komisí na vyšetřování rybolovu NNN a s ním spojených činností.
(45)
Pokud jde o plavidla uvedená v 293. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, Šrí Lanka byla - jak vyplývá z 296. bodu odůvodnění uvedeného rozhodnutí - povinna podávat každý měsíc zprávy o opatřeních přijatých vůči těmto plavidlům. Tyto zprávy byly předloženy pouze v 9 z 12 měsíců v roce 2013 a pouze ve 2 ze 4 měsíců v roce 2014. V rozporu s ustanoveními článku 20 dohody UNFSA, podle kterého musí státy spolupracovat buď přímo, nebo prostřednictvím regionálních organizací pro řízení rybolovu, aby zajistily dodržování opatření pro zachování a řízení zdrojů přijatá regionálními organizacemi pro řízení rybolovu a jejich vymáhání, Šrí Lanka nesplnila své povinnosti vyplývající z mezinárodního práva, pokud jde o mezinárodní spolupráci a donucování.
(46)
Jak je uvedeno v 302. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a výše v 45. bodě odůvodnění, Šrí Lanka nesplnila své povinnosti vůči IOTC měsíčně podávat zprávy v souvislosti s 13 šrílanskými plavidly, u nichž se předpokládá, že jsou zapojena do rybolovu NNN, která však nejsou zařazena na seznam IOTC. Šrí Lanka proto neprokázala splnění podmínek čl. 94 odst. 2 písm. b) úmluvy UNCLOS, v němž se stanoví, že stát vlajky přejímá pod svou jurisdikci v rámci svých vnitrostátních právních předpisů každé plavidlo plující pod jeho vlajkou, jeho velitele, důstojníky i posádku.
(47)
Komise dále zkoumala, jak je uvedeno v 306. až 307. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, zda Šrí Lanka přijala účinná donucovací opatření vůči provozovatelům plavidel odpovědným za provádění rybolovu NNN a zda byly použity dostatečně přísné sankce, aby připravily pachatele o zisky vyplývající z tohoto rybolovu.
(48)
Jak bylo vysvětleno v 41. bodě odůvodnění v návaznosti na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, na Šrí Lance nebyl zaveden odrazující sankční systém pro segment velkých plavidel šrílanské flotily. Stávající soubor sankcí není v souladu s požadavky čl. 19 odst. 2 dohody UNFSA, v němž se mimo jiné stanoví, že sankce by měly být dostatečně přísné a měly by připravovat pachatele o zisky vyplývající z jejich nezákonné činnosti.
(49)
Dostupné důkazy stále potvrzují, že Šrí Lanka neplní své povinnosti podle mezinárodního práva, co se týče účinných donucovacích opatření. V tomto ohledu, jak bylo vysvětleno v 36. až 38. bodě odůvodnění, pokračující rybolov prováděný plavidly Šrí Lanky, který je v rozporu s opatřeními pro zachování a řízení IOTC, svědčí o tom, že Šrí Lanka neplní povinnosti vůči svým plavidlům provádějícím činnost na volném moři, jak je stanoveno v čl. 18 odst. 1 a 2 dohody UNFSA.
(50)
Jak bylo zdůrazněno v 309. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, úroveň rozvoje Šrí Lanky nelze považovat za činitel narušující schopnost příslušných orgánů spolupracovat s ostatními zeměmi a usilovat o vymáhání. Vyhodnocení konkrétních překážek rozvoje je dále uvedeno v 65. až 67. bodě odůvodnění.
(51)
Opatření přijatá Šrí Lankou jsou proto s ohledem na její povinnosti státu vlajky nedostatečná pro dosažení souladu s čl. 94 odst. 2 písm. b) úmluvy UNCLOS a s články 18 a 19 dohody UNFSA.
(52)
S ohledem na 302. až 311. bod odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a vývoj po 15. listopadu 2012 se Komise domnívá, že v souladu s čl. 31 odst. 3 a čl. 31 odst. 5 písm. b), c) a d) nařízení o rybolovu NNN Šrí Lanka neplní povinnosti, které jsou jí uloženy v rámci mezinárodního práva jako státu vlajky v souvislosti se spoluprací a donucovacími opatřeními.
3.3. Nedodržování mezinárodních pravidel (čl. 31 odst. 6 nařízení o rybolovu NNN)
(53)
Jak je popsáno v 314. až 334. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, Komise provedla analýzu veškerých důležitých informací týkajících se statusu Šrí Lanky jako smluvní strany IOTC. Komise proto provedla analýzu veškerých informací, které považovala za důležité ve vztahu k dohodě Šrí Lanky o uplatňování opatření na zachování a řízení přijatých komisí IOTC v návaznosti na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012.
(54)
Připomíná se, že od rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 vydala komise IOTC výroční zprávy o plnění požadavků pro léta 2013 (8) a 2014 (9), z nichž vyplývá, že v letech 2012 a 2013 Šrí Lanka požadavky stále neplnila nebo je plnila jen částečně.
(55)
Pokud jde o zprávu o plnění požadavků pro rok 2013, Šrí Lanka nepředložila některé z požadovaných informací v oblasti statistiky a některých opatření pro zachování a řízení.
(56)
Zejména, pokud jde o usnesení IOTC 10/08 (10) o seznamu aktivních plavidel, Šrí Lanka neposkytla informace o mezinárodní rádiové volací značce pro každé plavidlo. Pokud jde o usnesení IOTC č. 06/03 (11) o přijetí systému sledování plavidel (VMS), Šrí Lanka nevybavila svá plavidla o celkové délce větší než 15 metrů systémy VMS a nevybudovala středisko pro sledování rybolovu (FMC). Šrí Lanka rovněž nepředložila povinnou zprávu o pokroku systému VMS. Pokud jde o usnesení IOTC 10/02 (12) o povinných statistických požadavcích, Šrí Lanka neposkytla údaje o četnosti a velikosti pro pobřežní rybolov a údaje o nominálních odlovech, údaje o úlovku a intenzitě rybolovu a četnosti a velikosti podle normy požadované tímto usnesením pro pobřežní rybolov, hladinný lov a rybolov pomocí dlouhých lovných šňůr. Pokud jde o usnesení IOTC 05/05 (13) o předkládání údajů týkajících se žraloků, tyto požadavky splnila Šrí Lanka jen částečně, protože údaje o úlovcích pro tenatové sítě a dlouhé lovné šňůry jsou uvedeny společně.Pokud jde o usnesení IOTC 12/05 (14) o překládkách v přístavu, nepředložila Šrí Lanka povinnou zprávu.Pokud jde o usnesení IOTC 11/04 o pozorovatelích (15), Šrí Lanka neprovedla regionální programy pozorovatelů, jak požaduje toto usnesení. Šrí Lanka zejména nevytvořila program pozorovatelů v povinném rozsahu 5 % na moři pro plavidla delší než 24 metrů a neplní povinnosti pozorovatelů podávat zprávy.
(57)
Pokud jde o zprávu o plnění požadavků pro rok 2014, Šrí Lanka nepředložila některé z požadovaných informací v oblasti statistiky a některých opatření pro zachování a řízení.
(58)
Zejména, pokud jde o usnesení IOTC 13/02 (16),Šrí Lanka nepřijala právní a správní předpisy, které by stanovily povinné označování vybavení. Pokud jde o usnesení IOTC 13/08 (17), Šrí Lanka nepředložila plán řízení pro lovná zařízení s uzavíracím mechanismem (FAD) ani nebyla přijata žádná právní a správní opatření pro osm plavidel lovících košelkovými nevody v souladu s požadavky usnesení IOTC 12/13 (18). V roce 2014 opět ve vztahu k usnesení 06/03 (19) Šrí Lanka nevybavila svá plavidla o celkové délce větší než 15 metrů systémy VMS a nevybudovala středisko pro sledování rybolovu (FMC) ani nepředložila povinnou zprávu o pokroku systému sledování plavidel (VMS).Pokud jde o usnesení IOTC 10/02 o povinných statistických údajích, neoznámila Šrí Lanka údaje o nominálních odlovech, údaje o úlovku a intenzitě rybolovu a četnosti a velikosti podle normy požadované tímto usnesením.Pokud jde o usnesení IOTC 13/06 (20) a 12/04 (21), Šrí Lanka neprovedla zákaz lovu žraloka dlouhoploutvého ani nezavedla pro plavidla lovící košelkovými nevody povinné vybavení podběráky a pro plavidla používající dlouhé lovné šňůry povinné vybavení nástroji na odříznutí lovné šňůry a vyjmutí háčku. V roce 2014 Šrí Lanka opět ve vztahu k usnesení 11/04 (22) neprovedla programy pozorovatelů, jak požaduje toto usnesení.Šrí Lanka zejména nevytvořila program pozorovatelů v povinném rozsahu 5 % na moři pro plavidla delší než 24 metrů a neplní povinnosti pozorovatelů podávat zprávy. Pokud jde o usnesení IOTC 10/10 (23), Šrí Lanka neposkytla zprávu o dovozu, vykládce a překládce tuňáka a produktů z příbuzných druhů ryb v přístavech.
(59)
Neposkytnutí informací, které požaduje IOTC, a nesplnění povinností IOTC podle 56. a 58. bodu odůvodnění ze strany Šrí Lanky je dokladem toho, že Šrí Lanka nesplnila povinnosti státu vlajky stanovené v úmluvě UNCLOS a v dohodě UNFSA. Zejména neposkytnutí včasných statistických informací, informací o systému VMS, o úlovku a intenzitě, překládkách v přístavu, programu pozorovatelů oslabuje schopnost Šrí Lanky plnit své povinnosti v souladu s články 117 a 118 úmluvy UNCLOS. Tyto články stanoví povinnosti státu přijmout pro své státní příslušníky opatření na zachování živých zdrojů na volném moři a spolupracovat na opatřeních pro zachování a řízení živých zdrojů v oblasti volného moře.
(60)
Jak je uvedeno v 322. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, během návštěvy Komise na Šrí Lance v listopadu 2010 byla zjištěna řada dalších skutečností, a to zejména pokud jde o chybějící systém VMS a právní předpisy pro podávání zpráv o úlovcích. V 319. a 321. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 jsou v důsledku zpráv o plnění požadavků IOTC pro léta 2011 a 2012 uvedeny další skutečnosti týkající se například chybějícího programu pozorovatelů a špatného podávání zpráv o plavidlech a státních příslušnících, u nichž bylo zjištěno zapojení do rybolovu NNN.V tomto ohledu z informací předložených šrílanskými orgány ve vztahu k právním předpisům v oblasti rybolovu na volném moři, vytvoření funkčního systému VMS, spolehlivého programu pozorovatelů a k evidenci úlovků a podávání zpráv o úlovcích vyplynulo, že orgány nezajistily účinnou a účelnou kontrolu a sledování plavidel plujících pod vlajkou Šrí Lanky v souladu s mezinárodními závazky. Šrí Lanka, jak je uvedeno v 36., 40. a 41. bodě odůvodnění, byla především vyzvána, aby vypracovala podrobný právní rámec umožňující rybolov na volném moři společně s povoleními k rybolovu na volném moři a aby splnila usnesení IOTC, a to zejména pokud jde o sledování, kontrolu a dohled nad vlastní flotilou, včetně systému VMS, lodního deníku a systému podávání zpráv o úlovcích a programu pozorovatelů.Pokud jde o právní předpisy v oblasti rybolovu na volném moři, byl změněn zákon o rybolovu, aby umožňoval rybolov na volném moři, a bylo navrženo prováděcí nařízení k vydávání povolení, jež bylo nakonec přijato v září 2014. Jelikož však bylo dané prováděcí nařízení přijato až v září 2014 a nedostává se informací o tom, jak bude provedeno, jsou v současnosti vydávána pouze administrativní povolení, přičemž šrílanská plavidla jsou provozována bez systému VMS. Pokud jde o regionální program pozorovatelů, z dokumentů poskytnutých šrílanskými orgány vyplynulo, že i přes výběr a přijetí několika inspektorů nebude velká část loďstva pokryta z důvodu malého počtu inspektorů (45) v poměru k velkému počtu plavidel (1 758 v rejstříku plavidel IOTC). Šrí Lanka však nepředložila žádné návrhy na řešení tohoto vážného problému v kontextu IOTC, v důsledku kterého není odpovídajícím způsobem zajištěno pokrytí loďstva plujícího pod šrílanskou vlajkou na volném moři kvůli nedostatečným prostředkům pro inspekci.V tomto ohledu je třeba připomenout, že Šrí Lanka má vážné problémy při vykazování údajů pro IOTC, což ohrožuje schopnost země vykonávat povinnosti státu vlajky.
(61)
Pokud jde o systém VMS, jak je uvedeno v 316., 321. a 322. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a v 60. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, Komise připomíná různé problémy, na které upozorňuje IOTC. V návaznosti na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 Šrí Lanka uvedla, že se nachází v procesu zavádění systému VMS. Předložila Komisi právní předpisy prokazující požadavek na transpondér na palubě od 1. listopadu 2011 a uvedla, že už byl vybrán poskytovatel služeb. Nebylo však zajištěno financování a jednání mezi šrílanskými orgány a příslušnými finančními institucemi probíhají už déle než 18 měsíců. Jednání se týkají podmínek úvěru na nákup a instalaci FMC a poskytování finanční pomoci provozovatelům při instalaci a provozování systému VMS v přiměřené lhůtě pro celou flotilu provádějící rybolov na volném moři. V důsledku toho není na Šrí Lance zřízeno středisko FMC. Systém VMS je navíc stále ve vývoji a nebyl dosud uveden do provozu. Komise během své návštěvy v lednu 2014 zjistila, jak potvrzuje následné podání Šrí Lanky a zprávy o plnění požadavků IOTC pro léta 2013 a 2014, že rybářská plavidla Šrí Lanky stále nejsou vybavena systémem VMS. Pokud jde o soulad s požadavky IOTC na systém VMS, existují rozpory mezi zprávami o plnění požadavků IOTC pro léta 2013 a 2014 a kroky Šrí Lanky. Zprávy o plnění požadavků uvádějí údaje o částečném plnění, zatímco z informací poskytnutých Šrí Lankou jednoznačně vyplývá, že nedošlo k žádné skutečné realizaci systému VMS. Šrí Lanka proto nesplňuje podmínky stanovené v čl. 18 odst. 3 písm. g) dohody UNFSA s ohledem na údaje o schopnosti šrílanských orgánů v oblasti sledování, kontroly a dohledu, zejména provozní schopnosti řídit vlastní flotilu a schopnosti vývoje a realizace funkčního systému VMS.
(62)
Ze skutečností uvedených v oddílu 3.3 vyplývá, že Šrí Lanka porušuje podmínky čl. 18 odst. 3 dohody UNFSA.
(63)
Šrí Lanka proto s ohledem na své povinnosti státu vlajky nesplňuje dostatečně podmínky článku 117, 118 úmluvy UNCLOS a čl. 18 odst. 3 dohody UNFSA.
(64)
S ohledem na 314. až 334. bod odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a vývoj po přijetí tohoto rozhodnutí se Komise domnívá, že v souladu s čl. 31 odst. 3 a 6 nařízení o rybolovu NNN Šrí Lanka neplní své povinnosti, které má podle mezinárodního práva, co se týče mezinárodních pravidel, předpisů a opatření pro zachování a řízení zdrojů.
3.4. Zvláštní omezení rozvojových zemí
(65)
Připomíná se, že podle ukazatele lidského rozvoje zavedeného OSN (24) je Šrí Lanka považována za zemi na středním stupni lidského rozvoje (92. místo ze 186 zemí). Potvrzuje to i příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1905/2006 (25), kde je Šrí Lanka uvedena v kategorii zemí s nižšími středními příjmy.
(66)
Jak je uvedeno v 337. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, nebylo možno zjistit žádný průkazný důvod, který by naznačoval, že skutečnost, že Šrí Lanka neplní povinnosti vyplývající pro ni z mezinárodního práva, je důsledkem nedostatečného rozvoje. Po 15. listopadu 2012 nebyl předložen žádný další konkrétní důkaz, který by prokazoval, že zjištěné nedostatky jsou důsledkem nedostatečné kapacity a správní infrastruktury.
(67)
S ohledem na 336. až 337. bod odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a vývoj po 15. listopadu 2012 se Komise domnívá, že v souladu s čl. 31 odst. 7 nařízení o rybolovu NNN stav rozvoje a celková výkonnost Šrí Lanky v oblasti rybolovu nejsou nepříznivě ovlivněny její úrovní rozvoje.
4. ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE URČENÍ NESPOLUPRACUJÍCÍ TŘETÍ ZEMĚ
(68)
S ohledem na závěry týkající se skutečnosti, že Šrí Lanka neplní povinnosti vyplývající z mezinárodního práva pro stát vlajky, stát přístavu, pobřežní stát nebo stát trhu a nepřijímá kroky směřující k předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN, měla by být v souladu s článkem 31 nařízení o rybolovu NNN určena jako země, kterou Komise považuje za nespolupracující třetí zemi v boji proti rybolovu NNN.
(69)
Podle čl. 18 odst. 1 písm. g) nařízení o rybolovu NNN jsou příslušné orgány členských států povinny odmítnout dovoz produktů rybolovu do Unie, aniž by musely žádat dodatečné důkazy nebo posílat žádost o pomoc státu vlajky, pokud si jsou vědomy, že osvědčení o úlovku potvrdily orgány státu vlajky určeného v souladu s článkem 31 uvedeného nařízení jako nespolupracující stát. Nepříznivý dopad na obchod by měl nastávat pokud možno co nejpozvolněji s cílem usnadnit - během období mezi dnem vstupu tohoto prováděcího rozhodnutí Komise v platnost a případnými opatřeními přijatými Radou - přizpůsobení dotčených stran nové situaci a s cílem poskytnout hospodářským subjektům, mimo jiné i malým a středním podnikům, vzhledem ke zvláštním vlastnostem produktů rybolovu ze Šrí Lanky a ke zvláštním vlastnostem dodavatelů na Šrí Lance, dostatek času na přizpůsobení. V důsledku toho by uplatňování tohoto rozhodnutí mělo být odloženo o tři měsíce. Tento odklad by neměl mít žádný dopad na potřebu rychlých opatření ze strany Rady pro urychlené řešení situace na Šrí Lance v souvislosti s rybolovem NNN.
(70)
Je třeba prohlásit, že určení Šrí Lanky jako země, kterou Komise pro účely tohoto rozhodnutí považuje za nespolupracující, nebrání tomu, aby Komise nebo Rada učinily jakýkoli následný krok za účelem vypracování seznamu nespolupracujících zemí.
(71)
V případě, že Rada zařadí Šrí Lanku na seznam nespolupracujících zemí podle článku 33 nařízení o NNN, toto předcházející rozhodnutí o určení se stane zastaralým.
5. POSTUP PROJEDNÁVÁNÍ VE VÝBORU
(72)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro rybolov a akvakulturu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Šrílanská demokratická socialistická republika je určena jako třetí země, kterou Komise považuje za nespolupracující třetí zemi v boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 14. ledna 2015.
V Bruselu dne 14. října 2014.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2014. gada 14. oktobris)
par tādas trešās valsts noteikšanu, kuru Komisija uzskata par nesadarbīgu trešo valsti saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1005/2008, ar ko izveido Kopienas sistēmu, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu nelegālu, nereģistrētu un neregulētu zveju
(2014/715/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2008. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1005/2008, ar ko izveido Kopienas sistēmu, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu nelegālu, nereģistrētu un neregulētu zveju, un ar ko groza Regulas (EEK) Nr. 2847/93, (EK) Nr. 1936/2001 un (EK) Nr. 601/2004, un ar ko atceļ Regulas (EK) Nr. 1093/94 un (EK) Nr. 1447/1999 (1), un jo īpaši tās 31. pantu,
tā kā:
1. IEVADS
(1)
Ar Regulu (EK) Nr. 1005/2008 (NNN zvejas regula) izveido Savienības sistēmu, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu nelegālu, nereģistrētu un neregulētu (NNN) zveju.
(2)
NNN zvejas regulas VI nodaļā ir izklāstīta procedūra attiecībā uz nesadarbīgu trešo valstu noteikšanu, pasākumiem attiecībā uz valstīm, kurām noteikts nesadarbīgas trešās valsts statuss, nesadarbīgu valstu saraksta izveidošanu, svītrošanu no nesadarbīgu valstu saraksta, nesadarbīgu valstu saraksta publiskošanu un jebkādiem ārkārtas pasākumiem.
(3)
Saskaņā ar NNN zvejas regulas 31. pantu Eiropas Komisija var noteikt trešās valstis, kuras tā uzskata par nesadarbīgām valstīm NNN zvejas apkarošanā. Trešai valstij var noteikt nesadarbīgas trešās valsts statusu, ja tā nav izpildījusi pienākumus, kas saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem tai uzlikti kā karoga, ostas, krasta vai tirgus valstij, proti, veikt pasākumus, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu NNN zveju.
(4)
Nesadarbīgu trešo valstu statusa noteikšana pamatojas uz visas tās informācijas pārbaudi, kas norādīta NNN zvejas regulas 31. panta 2. punktā.
(5)
Saskaņā ar NNN zvejas regulas 33. pantu Padome var izveidot nesadarbīgu valstu sarakstu. Šīm valstīm piemēro pasākumus, kas izklāstīti NNN zvejas regulas 38. pantā.
(6)
Saskaņā ar NNN zvejas regulas 20. panta 1. punktu trešo valstu karoga valstīm ir jāpaziņo Komisijai par pasākumiem šo valstu zvejas kuģiem piemērojamo tiesību aktu, noteikumu un saglabāšanas un pārvaldības pasākumu ieviešanai, kontrolei un izpildei.
(7)
Saskaņā ar NNN zvejas regulas 20. panta 4. punktu Komisija administratīvi sadarbojas ar trešām valstīm jomās, kas attiecas uz šīs regulas nozvejas sertificēšanas noteikumu īstenošanu.
(8)
Saskaņā ar NNN zvejas regulas 32. pantu Komisija ar 2012. gada 15. novembra lēmumu (2) (“2012. gada 15. novembra lēmums”) astoņām trešām valstīm paziņoja par iespējamību, ka tās varētu tikt noteiktas par nesadarbīgām valstīm atbilstoši NNN zvejas regulai.
(9)
Komisija savā 2012. gada 15. novembra lēmumā iekļāva informāciju par galvenajiem faktiem un apsvērumiem, kas bija šāda provizoriska statusa noteikšanas pamatā.
(10)
Arī 2012. gada 15. novembrī Komisija ar atsevišķām vēstulēm informēja minētās astoņas trešās valstis par to, ka tā apsver iespēju tām noteikt nesadarbīgu trešo valstu statusu. Minētajām vēstulēm bija pievienots 2012. gada 15. novembra lēmums.
(11)
Komisija minētajās vēstulēs uzsvēra, ka, lai izvairītos no tāda statusa noteikšanas un ierosinājuma iekļaut oficiālajā nesadarbīgu trešo valstu sarakstā, kā attiecīgi paredzēts NNN zvejas regulas 31. un 33. pantā, attiecīgās trešās valstis tiek aicinātas, cieši sadarbojoties ar Komisiju, izveidot un īstenot rīcības plānu, lai novērstu 2012. gada 15. novembra lēmumā norādītos trūkumus. Attiecīgajām valstīm laikus un efektīvi īstenojot rīcības plānu, tās būtu varējušas izvairīties no tā, ka tām tiek noteikts nesadarbīgu trešo valstu statuss un ka tās tiek ierosināts iekļaut galīgajos sarakstos.
(12)
Rezultātā Komisija aicināja attiecīgās astoņas trešās valstis: i) veikt visus nepieciešamos pasākumus, lai īstenotu Komisijas ierosinātajos rīcības plānos iekļautās darbības; ii) novērtēt Komisijas ierosinātajos rīcības plānos iekļauto darbību īstenošanu; un iii) ik pēc sešiem mēnešiem sūtīt Komisijai sīki izstrādātus ziņojumus, kuros novērtēta katra veiktā darbība, cita starpā attiecībā uz valstu individuālo un/vai vispārējo efektivitāti pilnībā atbilstošas zivsaimniecības kontroles sistēmas nodrošināšanā.
(13)
Attiecīgajām astoņām trešām valstīm tika dota iespēja atbildēt rakstiski uz Komisijas lēmumā skaidri norādītajiem jautājumiem, kā arī uz citu saistīto informāciju. Šīm valstīm ļāva sniegt pierādījumus, lai atspēkotu vai papildinātu 2012. gada 15. novembra lēmumā iekļautos faktus, vai attiecīgā gadījumā pieņemtu rīcības plānu un pasākumus situācijas uzlabošanai. Attiecīgajām astoņām valstīm tika apstiprināts, ka tām ir tiesības lūgt vai sniegt papildu informāciju.
(14)
Tāpēc Komisija ar savu 2012. gada 15. novembra lēmumu un vēstulēm uzsāka dialoga procesu ar attiecīgajām astoņām trešām valstīm un norādīja, ka seši mēneši, pēc Komisijas domām, ir pietiekami ilgs laikposms, lai panāktu vienošanos.
(15)
Komisija arī turpmāk centās iegūt un pārbaudīt visu informāciju, ko tā uzskatīja par nepieciešamu. Attiecīgo astoņu trešo valstu mutiskās un rakstiskās piezīmes, ko tās iesniedza pēc 2012. gada 15. novembra lēmuma, tika izskatītas un ņemtas vērā. Attiecīgās astoņas valstis tika mutiski vai rakstiski informētas par Komisijas apsvērumiem.
(16)
Šrilankas Demokrātiskā Sociālistiskā Republika (Šrilanka) neatspēkoja Komisijas norādītos faktus, kā arī neīstenoja rīcības plānu situācijas labošanai.
(17)
Šis Komisijas īstenošanas lēmums, ar ko Šrilanka tiek noteikta kā tāda trešā valsts, kuru Komisija uzskata par nesadarbīgu NNN zvejas apkarošanā, ir izmeklēšanas un dialoga procesa rezultāts NNN zvejas regulas īstenošanas kontekstā. Šis process atbilda minētajā regulā noteiktajām pamatprasībām un procedūras prasībām, kas cita starpā attiecas uz trešās valsts pienākumiem, kuri tai ir saistoši saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem kā karoga, ostas, krasta vai tirgus valstij, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu NNN zveju.
(18)
Komisijas īstenošanas lēmumā, ar ko Šrilanka tiek noteikta kā tāda trešā valsts, kuru Komisija uzskata par nesadarbīgu trešo valsti NNN zvejas apkarošanā, ietvertas sekas, kas norādītas NNN zvejas regulas 18. panta 1. punkta g) apakšpunktā.
2. PROCEDŪRA ATTIECĪBĀ UZ ŠRILANKU
(19)
Komisija 2012. gada 15. novembrī saskaņā ar NNN zvejas regulas 32. pantu paziņoja Šrilankai, ka tā apsvērusi iespēju noteikt Šrilankai nesadarbīgas trešās valsts statusu (3).
(20)
Komisija aicināja Šrilanku ciešā sadarbībā ar tās dienestiem izveidot rīcības plānu, lai novērstu tās 2012. gada 15. novembra lēmumā noteiktos trūkumus.
(21)
Galvenie trūkumi, kurus Komisija apzināja ierosinātajā rīcības plānā, bija saistīti ar vairākiem neveiksmīgiem centieniem īstenot starptautisko tiesību aktu saistības, jo īpaši saistībā ar atbilstīga tiesiskā regulējuma pieņemšanu, atbilstīgas un efektīvas uzraudzības trūkumu, novērotāju sistēmas trūkumu, stingras sankciju sistēmas trūkumu un nozvejas sertifikācijas sistēmas neatbilstīgu īstenošanu. Pārējie noteiktie trūkumi ir vispārīgāk saistīti ar starptautisko saistību izpildi, tostarp reģionālo zvejniecības pārvaldības organizāciju (RZPO) ieteikumiem un rezolūciju ievērošanu. Tika norādīts, ka netiek ievēroti arī attiecīgo iestāžu sniegtie ieteikumi un rezolūcijas, piemēram, Apvienoto Nāciju Organizācijas Starptautiskais plāns nelegālas, nereģistrētas un neregulētas zvejas apkarošanai (IPOA IUU). Tomēr nesaistošu ieteikumu un rezolūciju neievērošana tika uzskatīta vien par papildinošiem, nevis galvenajiem pierādījumiem.
(22)
Iesniedzot dokumentus 2012. gada 14. decembrī, Šrilanka informēja Komisiju par institucionālo kārtību, kas izveidota, lai novērstu ierosinātajā rīcības plānā apzinātos trūkumus.
(23)
Šrilanka iesniedza rakstiskas piezīmes 2012. gada 31. decembrī un 2013. gada 4. janvārī.
(24)
Komisija 2013. gada 7. februāra vēstulē lūdza Šrilanku sniegt atjauninātu informāciju par ierosinātā rīcības plāna galvenajām jomām.
(25)
Šrilankas iestādes 2013. gada 13. martā iesniedza šādus dokumentus: i) pavadvēstuli un paskaidrojumu; ii) atjauninātu informāciju par Šrilankas izvēlēto laiku visām veicamajām darbībām; iii) atjauninātu informāciju par ierosinātā rīcības plāna galvenajām jomām; iv) 2013. gada valsts rīcības plānu cīņai pret NNN zveju; v) administratīvo procedūru un pamatnostādņu atjauninājumus saistībā ar nozvejas sertifikātu izmantošanu; vi) budžeta piešķīrumu 2013. gadā apakšnodaļas izveidei Zvejas un ūdeņu resursu attīstības departamenta kvalitātes kontroles nodaļā lidostā; vii) pārskatīto tiesību aktu projekta tekstus saistībā ar atbilstību juridiskajām saistībām, tāljūras flotes uzraudzību un preventīvajām sankcijām; viii) izpratnes veidošanas shēmas nozvejas sertifikācijas sistēmas dalībniekiem; ix) inspekcijas shēmu un x) pamatnostādnes NNN zvejas darbību izmeklēšanas procedūrām atklātā jūrā.
(26)
Tehniskā apspriešanās starp Komisiju un Šrilanku notika Briselē 2013. gada 17. aprīlī. Šīs sanāksmes laikā Šrilankas iestādes iepazīstināja Komisiju ar savu jaunāko valsts rīcības plānu NNN zvejas apkarošanai, kā arī plānotajiem pasākumiem, lai uzlabotu nozvejas sertifikātos ietvertās informācijas kontrolpārbaudi, un uzsākto tiesiskā regulējuma pārskatīšanu.
(27)
Šrilanka 2013. gada 30. maijā un 2013. gada 3. jūnijā iesniegtajos dokumentos uzsvēra savu apņemšanos laikus īstenot Šrilankas izstrādātās pamatnostādnes, vienlaikus pieņemot grozījumus tiesību aktos, lai pastiprinātu soda sankcijas par NNN zveju, un uzsākot kuģu satelītnovērošanas sistēmas (VMS) iepirkuma procesu.
(28)
Pamatojoties uz progresu, kas konstatēts laikposmā no 2012. gada novembra līdz 2013. gada jūnija sākumam, Komisija ar 2013. gada 11. jūnija vēstuli informēja Šrilanku, ka, lai sasniegtu taustāmus rezultātus 2012. gada 15. novembra lēmumā norādīto trūkumu novēršanā un nepieciešamo darbību pabeigšanā, Komisija uzturēs dialogu ar Šrilanku vēl papildu deviņu mēnešu laikposmā, līdz 2014. gada 28. februārim. Šai vēstulei 2013. gada 20. jūnijā sekoja atjaunināts Komisijas rīcības plāna priekšlikums.
(29)
Šrilanka 2013. gada 22. augustā iesniedza progresa ziņojumu par laikposmu no 2013. gada 31. maija līdz 2013. gada 15. augustam, un pēc tam, 2013. gada 28. oktobrī, tika iesniegta informācija par grozīto tiesību aktu pieņemšanas procedūru.
(30)
Komisija apmeklēja attiecīgās Šrilankas iestādes 2014. gada 28.-30. janvārī. Minētās iestādes tika informētas par situācijas progresu saskaņā ar 2012. gada 15. novembra lēmumu un ierosināto rīcības plānu. Komisijas apmeklējuma laikā Šrilankas iestādēm bija iespēja izteikt apgalvojumus un sniegt attiecīgos dokumentus, atbildot uz 2012. gada 15. novembra lēmumu, kā arī informēt Komisiju par jaunākajiem notikumiem saistībā ar rīcības plāna progresu.
(31)
Šrilanka 2014. gada 27. martā iesniedza vēl vienu progresa ziņojumu, kas attiecās uz laikposmu no 2013. gada 16. augusta līdz 2014. gada 21. martam, iesniedzot šādus dokumentus: i) atjauninātu informāciju par ierosinātā rīcības plāna galvenajām jomām; ii) atjauninātu grafiku valsts rīcības plāna īstenošanai cīņā pret NNN zveju; iii) Zvejas un ūdeņu resursu attīstības ministrijas vēstules Ārlietu ministrijai, lūdzot pieeju FAO Atbilstības nolīgumam un to valstspiederīgo lietu izmeklēšanai, kas iesaistīti NNN zvejā ar citu valstu karogiem; iv) VMS finansējuma lūgumu un pierādījumu par prasību attiecībā uz radarbāku; v) informāciju par izpratnes veidošanas apmācībām un vi) paraugus no pārskatītā 2014. gada zvejas žurnāla un inspekcijas plāna ostās attiecībā uz dziļjūras un atklātās jūras zvejas kuģiem. Informācijā bija ietverta arī pārskatītā Zvejniecības likuma pieņemšana Šrilankas parlamentā 2013. gada 5. novembrī. Šrilanka 2014. gada 1. augustā iesniedza papildu progresa ziņojumu, kurš attiecās uz laikposmu līdz 2014. gada jūlijam un kurā papildus atjauninātajai informācijai par ierosinātā rīcības plāna galvenajām jomām un atjauninātajam grafikam par valsts rīcības plāna īstenošanu cīņā pret NNN zveju bija ietverta arī Ārlietu ministrijas vēstule Zvejas un ūdeņu resursu attīstības ministrijai ar informāciju, ka apstiprināšanas dokumenta kopija par pievienošanos FAO Atbilstības nolīgumam tiks iesniegta, tiklīdz pievienošanās būs notikusi; lūgums ģenerālprokuroram ieviest pastiprinātas sankcijas spēkā esošajos tiesību aktos; 2 vēstules no juridisko aktu sagatavotājiem ar pārskatīto noteikumu projektu attiecīgi par zvejas darbībām atklātā jūrā un nozvejas datu apkopošanu, kā arī kopsavilkums par izpratnes veidošanas programmām tāljūras kapteiņiem un īstenošanas ziņojums IOTC par reģionālo novērotāju sistēmu. Šrilanka 2014. gada 29. augustā sniedza papildu informāciju, kurā skaidroja, kas panākts konstatēto trūkumu novēršanā (t. i., noteikumu projekti par zvejas darbībām atklātā jūrā un nozvejas datu apkopošanu, informatīvs apkārtraksts par sankcijām, informācija par novērotāju un inspekcijas programmām un informācija par panākto progresu konstatēto trūkumu novēršanā). Šrilanka 2014. gada 18. un 19. septembrī iesniedza jaunus dokumentus, kuri apliecināja, ka ir pieņemti noteikumi par zvejas darbībām atklātā jūrā un nozvejas datu apkopošanu, un kuros tika sniegta informācija par iekšējo darbu, kas veikts, izstrādājot valdības memorandu par stingru sankciju sistēmu, informācija par atbilstības panākšanu IOTC prasībām, par zvejas žurnālu, inspicēšanas un novērotāju sistēmas aptvērumu un par iespējamu pakāpenisku VMS radarbāku ieviešanu (kaut arī attiecīgais līgums vēl nav noslēgts un izpildīts) tās zvejas kuģos laikposmā no 2015. gada janvāra līdz 2015. gada augustam.
(32)
Komisija arī turpmāk centās iegūt un pārbaudīt visu informāciju, ko tā uzskatīja par nepieciešamu. Mutiskās un rakstiskās piezīmes, ko Šrilanka iesniedza pēc 2012. gada 15. novembra lēmuma, tika izskatītas un ņemtas vērā, turklāt Šrilanka tika mutiski vai rakstiski informēta par Komisijas apsvērumiem.
(33)
Ņemot vērā apkopotos elementus, kā norādīts 34.-67. apsvērumā, Komisija uzskata, ka Šrilanka nav pietiekami atrisinājusi problemātiskās jomas un trūkumus, kas aprakstīti 2012. gada 15. novembra lēmumā. Šrilanka nav arī pilnībā īstenojusi ierosinātos pasākumus, kas norādīti pievienotajā rīcības plānā.
3. NESADARBĪGAS TREŠĀS VALSTS STATUSA NOTEIKŠANA ŠRILANKAI
(34)
Saskaņā ar NNN zvejas regulas 31. panta 3. punktu Komisija pārskatīja Šrilankas kā karoga, ostas, krasta vai tirgus valsts starptautisko saistību izpildi atbilstīgi 2012. gada 15. novembra lēmuma secinājumiem un attiecīgajai informācijai, ko sniedza Šrilanka, kā arī ierosinātajam rīcības plānam un īstenotajiem situācijas uzlabošanas pasākumiem. Šīs pārskatīšanas vajadzībām Komisija ņēma vērā parametrus, kas norādīti NNN zvejas regulas 31. panta 4.-7. punktā.
3.1. NNN zvejas atkārtota konstatēšana (NNN zvejas regulas 31. panta 4. punkta a) apakšpunkts)
(35)
Kā uzsvērts 2012. gada 15. novembra lēmuma 292. apsvērumā, Komisija konstatēja, ka Šrilankā nav tiesību aktu, kas paredz zvejas licencēšanu atklātā jūrā.
(36)
Kā norādīts 2012. gada 15. novembra lēmuma 296. apsvērumā, 13 Šrilankas kuģi bija iekļauti IOTC NNN zvejas kuģu saraksta projektā, jo tie bija pieķerti zvejojam, pārkāpjot Indijas okeāna tunzivju komisijas (IOTC) saglabāšanas un pārvaldības pasākumus. Kopš 2012. gada 15. novembra lēmuma Šrilanka nav aizliegusi saviem kuģiem zvejot nelegāli atklātā jūrā, kā arī tā nekavējoties nav pieņēmusi tiesību aktus, kas ļauj veikt zveju atklātā jūrā un izsniegt licences zvejai atklātā jūrā, lai izvairītos no tās zvejas kuģu nelegālām zvejas darbībām. Tā vietā Šrilanka 2013. gada 5. novembrī beidzot pieņēma pārskatīto Zvejniecības likumu, kas ļāva veikt zveju atklātā jūrā. Tā sagatavoja īstenošanas tiesību akta projektu atklātās jūras kuģu licencēšanai, un šis īstenošanas tiesību akts tika pieņemts 2014. gada septembrī (saskaņā ar iestāžu iesniegtajiem dokumentiem), bet vēl nav īstenots. Šrilanka arī samazināja to kuģu skaitu, kas darbojās IOTC, no 3 307 līdz 1 758 kuģiem, taču šie kuģi joprojām zvejo ar administratīvo atklātās jūras licenci, nevis ar likumīgu licenci. Šajā sakarībā ir jāatgādina, ka saskaņā ar ANO Nolīguma par zivju krājumiem (4) (UNFSA) 18. panta 3. punkta b) apakšpunkta ii) punktu karoga valstij jāveic pasākumi, lai aizliegtu atklātā jūrā zveju tiem kuģiem, kas nav atbilstoši licencēti vai pilnvaroti zvejai. Pašlaik izveidojusies situācija skaidri pierāda, ka Šrilanka nerīkojas saskaņā ar tās starptautiskajām saistībām kā karoga valsts.
(37)
Kopš 2012. gada 15. novembra lēmuma saskaņā ar informāciju, kas saņemta no IOTC (5), trīs Šrilankas karoga kuģus - Malshiri No 1, Gold Marine 5 un Lakpriya 2 - piekrastes valstis 2013. gadā pieķēra par iespējamu iesaistīšanos NNN zvejas darbībās. Ir jāatgādina, ka saskaņā ar UNFSA 18. panta 1. un 2. punktu karoga valsts ir atbildīga par tās kuģiem, kas darbojas atklātā jūrā. Turklāt saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Jūras tiesību konvencijas (UNCLOS) 118. pantu karoga valstij jāsadarbojas dzīvo resursu saglabāšanā un pārvaldīšanā, kas skaidri tiek pārkāpts ar tās flotes klātbūtni, kas darbojas IOTC bez likumīgām zvejas licencēm un tādējādi veic NNN zvejas darbības atbilstoši NNN zvejas regulas 2. panta definīcijām.
(38)
Turklāt 2013. gadā tika konstatēts, ka 13 citi Šrilankas kuģi, kas tika pārbaudīti, šķērsojot piekrastes valsts ekskluzīvo ekonomikas zonu (EEZ), pārkāpa IOTC saglabāšanas un pārvaldības pasākumus. Komisija uzskata, ka Šrilankas kuģu veiktās zvejas turpināšana, pārkāpjot IOTC saglabāšanas un pārvaldības pasākumus, skaidri norāda uz to, ka Šrilanka nav izpildījusi savus karoga valsts pienākumus saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem, kā norādīts 37. apsvērumā.
(39)
Tas arī pierāda, ka Šrilanka nenodrošina to, ka zvejas kuģi, kuriem ir tiesības kuģot ar tās karogu, neiesaistās NNN zvejā vai neatbalsta to, un tas neatbilst IPOA IUU 34. punktam, kurā norādīts, ka valstīm būtu jānodrošina, ka zvejas kuģi, kuriem ir tiesības kuģot ar to karogu, neiesaistās NNN zvejā vai neatbalsta to. Turklāt Šrilankas karoga kuģu klātbūtne, kā norādīts 36.-38. apsvērumā, arī norāda uz to, ka Šrilanka nepilda savas saistības atbilstoši UNFSA 19. panta 1. un 2. punktam, saskaņā ar ko karoga valstij ir jānodrošina, ka kuģi, kuri kuģo ar tās karogu, ievēro RZPO saglabāšanas un pārvaldības noteikumus.
(40)
Komisija arī konstatēja, ka atbilstošos pasākumus saistībā ar atkārtoti veiktu NNN zveju Šrilanka nevarētu efektīvi pildīt tās tiesiskā regulējuma nepilnību dēļ. Tāpēc tā rīcības plānā ierosināja pārskatīt tiesisko regulējumu, lai nodrošinātu atbilstību starptautiskajām saistībām attiecībā uz atklāto jūru, lai novērstu pietiekamu operatīvo līdzekļu trūkumu Šrilankas tāljūras flotes efektīvai uzraudzībai un lai radītu stingru sankciju sistēmu.
(41)
Kā norādīts šā lēmuma 36. apsvērumā, Šrilanka 2013. gada novembrī pieņēma pārskatītu Zvejniecības likumu, kas ļauj tās kuģiem zvejot ārpus EEZ. Tomēr nepieciešamais likums, ar ko tiktu īstenota licenču sistēma zvejai atklātā jūrā, joprojām ir projekts, un tādējādi tas nav piemērojams. Pašlaik licences izsniedz pārvaldes iestādes bez iepriekš noteiktas procedūras un sistēmas. Turklāt pārskatītais Zvejniecības likums arī paredzēja sankciju palielināšanu par NNN zvejas pārkāpumiem, ko varētu uzskatīt kā preventīvu pasākumu tikai attiecībā uz daļu Šrilankas tāljūras flotes (konkrēti, uz maza izmēra laivām, kuras zvejo ārpus Šrilankas EEZ un kurām sankcijas var uzskatīt par atbilstošām, ievērojot šo kuģu ierobežoto zvejas kapacitāti). Tomēr Šrilankas lielizmēra kuģu (garāki par 24 metriem) flote 2013. un 2014. gadā ir palielinājusies, un jaunajā Zvejniecības likumā paredzēto sankciju līmeni, kuru piemēro šai flotes daļai, nevar uzskatīt par preventīvu pasākumu, jo šo kuģu zvejas kapacitāte ir 10-20 reizes lielāka nekā mazāko kuģu zvejas kapacitāte. Pašreizējā tiesību aktā (6) paredzēts maksimālais sods EUR 8 429 (LKR 1 500 000 (7)), ko nevar uzskatīt par efektīvu, lai nodrošinātu atbilstību, lai atturētu no pārkāpumu izdarīšanas un lai atņemtu pārkāpējiem ieguvumus, kas rodas no viņu nelikumīgajām darbībām. Tādējādi nevar uzskatīt, ka šāds sankciju līmenis atbilst UNFSA 19. panta 2. punktam, kurā cita starpā noteikts, ka sankciju smagumam jābūt atbilstīgam un ka pārkāpējiem jāatņem visi ieguvumi, kas rodas no viņu nelikumīgām darbībām. Tāpēc Komisija uzskata, ka Šrilankas ieviestā sankciju sistēma ir nepārprotami neatbilstīga un noteikti nav samērīga ar iespējamo pārkāpumu smagumu, pārkāpumu potenciālo ietekmi uz resursiem un potenciālo ieguvumu, kas varētu rasties no šādām nelikumīgām darbībām.
(42)
Tādējādi Šrilankas īstenotie pasākumi, ņemot vērā tās kā karoga valsts pienākumus, nav pietiekami, lai izpildītu UNCLOS 118. panta un UNFSA 18., 19. un 20. panta noteikumus.
(43)
Ņemot vērā 2012. gada 15. novembra lēmuma 292.-299. apsvērumu un norises pēc 2012. gada 15. novembra, Komisijas saskaņā ar NNN zvejas regulas 31. panta 3. punktu un 31. panta 4. punkta a) apakšpunktu uzskata, ka Šrilanka kā karoga valsts nav izpildījusi savus pienākumus saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem attiecībā uz NNN zvejas kuģiem un NNN zveju, ko veic vai palīdz veikt Šrilankas karoga zvejas kuģi vai tās valstspiederīgie, un nav veikusi pietiekamus pasākumus, lai novērstu dokumentētu un atkārtotu NNN zveju ar kuģiem, kas iepriekš kuģojuši ar tās karogu.
3.2. Nesadarbošanās un noteikumu neizpilde (NNN zvejas regulas 31. panta 5. punkta b), c) un d) apakšpunkts)
(44)
Kā izklāstīts 2012. gada 15. novembra lēmuma 302.-311. apsvērumā, Komisija analizēja, vai Šrilanka efektīvi sadarbojās ar Komisiju izmeklēšanā un saistītajās darbībās.
(45)
Kas attiecas uz 2012. gada 15. novembra lēmuma 293. apsvērumā minētajiem kuģiem, Šrilankai, kā norādīts minētā lēmuma 296. apsvērumā, bija pienākums ik mēnesi ziņot par darbībām, kas veiktas pret šiem kuģiem. Šī ziņošana īstenojās tikai deviņos no 12 mēnešiem 2013. gadā un divos no 4 mēnešiem 2014. gadā. Tādējādi, pārkāpjot UNFSA 20. panta noteikumus, kuros norādītas valstu saistības izmeklēt, sadarboties vai nu tieši, vai ar RZPO starpniecību, lai nodrošinātu atbilstību RZPO saglabāšanas un pārvaldības pasākumiem un to izpildi, Šrilanka nav izpildījusi savas saistības saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem attiecībā uz starptautisko sadarbību un noteikumu izpildi.
(46)
Kā norādīts 2012. gada 15. novembra lēmuma 302. apsvērumā, kā arī iepriekš 45. apsvērumā, Šrilanka neizpildīja savas ikmēneša ziņošanas saistības attiecībā pret IOTC par 13 Šrilankas kuģiem, kas, iespējams, bija iesaistīti NNN zvejas darbībās, bet nebija iekļauti IOTC sarakstā. Tādējādi Šrilanka nav pierādījusi, ka tā pilda UNCLOS 94. panta 2. punkta b) apakšpunkta noteikumus, kuros noteikts, ka karoga valsts jurisdikciju pār katru kuģi, kas kuģo ar tās karogu, un tā kapteini, virsniekiem un apkalpi uzņemas saskaņā ar nacionālo likumdošanu.
(47)
Turklāt, kā norādīts 2012. gada 15. novembra lēmuma 306.-307. apsvērumā, Komisija analizēja, vai Šrilanka veica reālus izpildes pasākumus attiecībā uz operatoriem, kas atbildīgi par NNN zveju, un vai tika piemērotas pietiekami smagas sankcijas, lai atņemtu pārkāpējiem ieguvumus no NNN zvejas.
(48)
Kā paskaidrots 41. apsvērumā, pēc 2012. gada 15. novembra lēmuma pieņemšanas Šrilanka neieviesa stingru sankciju sistēmu savas flotes lielizmēra kuģu segmentā. Pašreizējais sankciju uzskaitījums neatbilst UNFSA 19. panta 2. punktam, kurā cita starpā noteikts, ka sankciju smagumam jābūt atbilstīgam un ka pārkāpējiem jāatņem visi ieguvumi, kas rodas no viņu nelikumīgajām darbībām.
(49)
Pieejamie dati joprojām apstiprina, ka Šrilanka nav izpildījusi savas saistības, kas izriet no starptautiskajiem tiesību aktiem, attiecībā uz reāliem noteikumu izpildes pasākumiem. Šajā saistībā, kā paskaidrots 36.-38. apsvērumā, tas, ka joprojām ir kuģi, kuri zvejo, pārkāpjot IOTC saglabāšanas un pārvaldības pasākumus, liecina par to, ka Šrilanka nepilda savas saistības attiecībā uz tās kuģiem, kas darbojas atklātā jūrā, kā noteikts UNFSA 18. panta 1. un 2. punktā.
(50)
Kā norādīts 2012. gada 15. novembra lēmuma 309. apsvērumā, Šrilankas attīstības līmeni nevar uzskatīt par faktoru, kas mazina kompetento iestāžu iespējas sadarboties ar citām valstīm un īstenot izpildes pasākumus. Attīstības īpašo ierobežojumu novērtējums sīkāk ir aprakstīts 65.-67. apsvērumā.
(51)
Tādējādi Šrilankas īstenotie pasākumi, ņemot vērā tās kā karoga valsts pienākumus, nav pietiekami, lai izpildītu UNCLOS 94. panta 2. punkta b) apakšpunkta un UNFSA 18. un 19. panta noteikumus.
(52)
Ņemot vērā 2012. gada 15. novembra lēmuma 302.-311. apsvērumu un norises pēc 2012. gada 15. novembra, Komisija saskaņā ar NNN zvejas regulas 31. panta 3. punktu un 31. panta 5. punkta b), c) un d) apakšpunktu uzskata, ka Šrilanka nav izpildījusi savus pienākumus, kas saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem tai uzlikti kā karoga valstij attiecībā uz sadarbību un noteikumu izpildes pasākumiem.
3.3. Starptautisko noteikumu neīstenošana (NNN zvejas regulas 31. panta 6. punkts)
(53)
Kā izklāstīts 2012. gada 15. novembra lēmuma 314.-334. apsvērumā, Komisija analizēja visu informāciju, ko tā uzskatīja par būtisku attiecībā uz Šrilankas kā IOTC līgumslēdzējas puses statusu. Tāpēc Komisija analizēja visu informāciju, ko tā uzskatīja par būtisku attiecībā uz Šrilankas piekrišanu piemērot IOTC pieņemtos saglabāšanas un pārvaldības pasākumus pēc 2012. gada 15. novembra lēmuma.
(54)
Ir jāatgādina, ka kopš 2012. gada 15. novembra lēmuma IOTC ir sniegusi gada atbilstības ziņojumus attiecīgi par 2013. (8) un 2014. (9) gadu, kuri liecina, ka Šrilanka 2012. un 2013. gadā joprojām nav nodrošinājusi atbilstību vai arī atbilstība ir tikai daļēja.
(55)
Kas attiecas uz 2013. gada atbilstības ziņojumu, Šrilanka neiesniedza daļu nepieciešamās informācijas par statistiku un dažiem saglabāšanas un pārvaldības pasākumiem.
(56)
Jo īpaši attiecībā uz IOTC Rezolūciju 10/08 (10) par aktīvo kuģu sarakstu Šrilanka nesniedza informāciju par katra kuģa starptautisko radio izsaukuma signālu. Kas attiecas uz IOTC Rezolūciju 06/03 (11) par kuģu satelītnovērošanas sistēmu (VMS) pieņemšanu, Šrilanka neaprīkoja savus kuģus, kuru kopējais garums lielāks par 15 metriem, ar VMS un neizveidoja zvejas uzraudzības centru (FMC). Šrilanka arī neiesniedza obligāto VMS progresa ziņojumu. Kas attiecas uz IOTC Rezolūciju 10/02 (12) par obligātajām statistikas prasībām, Šrilanka nav sniegusi datus par izmēru sastopamības biežumu piekrastes zvejā, kā arī nav ziņojusi par nominālo nozveju, nozvejas un zvejas piepūles datiem un izmēru sastopamības biežumu atbilstoši standartam, kas prasīts minētajā rezolūcijā par piekrastes zveju, pelaģisko zivju zveju un zveju ar āķu jedām. Kas attiecas uz IOTC Rezolūciju 05/05 (13) par datu iesniegšanu attiecībā uz haizivīm, Šrilanka ir nodrošinājusi tikai daļēju atbilstību, jo nozvejas dati par žaunu tīkliem un āķu jedām ir paziņoti kopā.Kas attiecas uz IOTC Rezolūciju 12/05 (14) par pārkraušanu citā kuģī ostā, Šrilanka nav sniegusi obligāto ziņojumu.Kas attiecas uz IOTC Rezolūciju 11/04 par novērotājiem (15), Šrilanka nav ieviesusi minētajā rezolūcijā prasīto reģionālo novērotāju sistēmu. Jo īpaši Šrilanka nav ieviesusi novērotāju sistēmu ar obligātajiem 5 % novērotāju jūrā uz kuģiem, kas garāki par 24 m, un neatbilst novērotāju ziņošanas pienākumam.
(57)
Kas attiecas uz 2014. gada atbilstības ziņojumu, Šrilanka neiesniedza daļu nepieciešamās informācijas par statistiku, kā arī dažiem saglabāšanas un pārvaldības pasākumiem.
(58)
Jo īpaši attiecībā uz IOTC Rezolūciju 13/02 (16) Šrilanka nav pieņēmusi tiesību aktu, lai noteiktu rīku marķēšanu par obligātu. Kas attiecas uz IOTC Rezolūciju 13/08 (17), Šrilanka nav iesniegusi zivju pievilināšanas ierīču (ZPI) pārvaldības plānu, kā arī nav veikti nekādi juridiskie vai administratīvie pasākumi attiecībā uz 8 kuģiem zvejai ar riņķvadu, kā prasīts atbilstoši IOTC Rezolūcijai 12/13 (18). Turklāt 2014. gadā attiecībā uz IOTC Rezolūciju 06/03 (19) Šrilanka nav aprīkojusi savus kuģus, kuru kopējais garums pārsniedz 15 metrus, ar VMS, nav izveidojusi FMC, kā arī nav iesniegusi obligāto VMS progresa ziņojumu.Kas attiecas uz IOTC Rezolūciju 10/02 par obligātajām statistikas prasībām, Šrilanka nav ziņojusi par nominālo nozveju, nozvejas un zvejas piepūles datiem un izmēru sastopamības biežumu atbilstoši standartam, kas prasīts minētajā rezolūcijā. Kas attiecas uz IOTC Rezolūcijām 13/06 (20) un 12/04 (21), Šrilanka nav transponējusi aizliegumu par okeāna baltspuru haizivīm, kā arī nav izpildījusi saistības uz kuģiem, kas zvejo ar riņķvadu, lietot iegremdējamus tīklus un uz kuģiem zvejai ar āķu jedām - auklas pārgriešanas un āķu izņemšanas rīkus. Atkārtoti arī 2014. gadā saistībā ar Rezolūciju 11/04 (22) Šrilanka nav ieviesusi prasīto novērotāju sistēmu.Jo īpaši Šrilanka nav ieviesusi novērotāju sistēmu ar obligātajiem 5 % novērotāju jūrā uz kuģiem, kas garāki par 24 m, un neatbilst novērotāju ziņošanas pienākumam. Kas attiecas uz IOTC Rezolūciju 10/10 (23), Šrilanka nav sniegusi pārskatu par tunzivju un tunzivjveidīgo zivju produktu importu, izkraušanu, pārkraušanu ostās.
(59)
Tas, ka Šrilanka neiesniedza IOTC nepieciešamo informāciju un neizpildīja IOTC saistības, kā norādīts 56. un 58. apsvērumā, pierāda to, ka Šrilanka nepilda savas saistības kā karoga valsts atbilstoši UNCLOS un UNFSA. Jo īpaši savlaicīga informācijas nesniegšana par statistiku, VMS, nozveju un zvejas piepūli, pārkraušanu citā kuģī ostā, novērotāju programmu mazina Šrilankas spēju pildīt tās saistības atbilstoši UNCLOS 117. un 118. pantam. Minētajos pantos norādīti valstu pienākumi pieņemt pasākumus attiecībā uz to valstspiederīgajiem par atklātās jūras dzīvo resursu saglabāšanu un sadarboties dzīvo resursu saglabāšanas un pārvaldības pasākumos atklātās jūras apgabalos.
(60)
Kā norādīts 2012. gada 15. novembra 322. apsvērumā, Komisijas 2010. gada novembra Šrilankas apmeklējuma laikā tika konstatēti vairāki elementi, jo īpaši attiecībā uz VMS trūkumu un tiesību aktu trūkumu par nozvejas paziņošanu. Citi problemātiskie elementi, piemēram, novērotāju sistēmas trūkums un nepietiekamā ziņošana par kuģiem un valstspiederīgajiem, kas noteikti kā iesaistīti NNN zvejā, norādīti 2012. gada 15. novembra lēmuma 319. un 321. apsvērumā IOTC 2011. un 2012. gada atbilstības ziņojumu rezultātā.Šajā saistībā Šrilankas iestāžu iesniegtā informācija par tiesību aktiem saistībā ar zveju atklātā jūrā, funkcionālas VMS izveidi, uzticamu novērotāju sistēmu un nozvejas reģistrāciju un paziņošanu atklāja, ka iestādes nav nodrošinājušas Šrilankas karoga kuģu efektīvu un lietderīgu kontroli un uzraudzību saskaņā ar starptautiskajām saistībām. Jo īpaši, kā norādīts 36., 40. un 41. apsvērumā, Šrilanka tika aicināta izstrādāt pilnīgu tiesisko regulējumu zvejas atļaušanai atklātā jūrā, papildinot to ar licencēm zvejai atklātā jūrā un IOTC rezolūciju izpildi, jo īpaši attiecībā uz savas flotes, tostarp VMS, zvejas žurnālu, nozvejas paziņošanas sistēmas un novērotāju sistēmas uzraudzību, kontroli un pārraudzību. Attiecībā uz tiesību aktiem par zveju atklātā jūrā tika grozīts Zvejniecības likums, lai ļautu zvejot atklātā jūrā, un tika izstrādāti un 2014. gada septembrī pieņemti īstenošanas noteikumi par licenču izsniegšanu. Tomēr, tā kā īstenošanas noteikumi tika pieņemti tikai 2014. gada septembrī un nav informācijas par to, kā tie tiks īstenoti, tiek izsniegtas tikai administratīvās licences un Šrilankas kuģi darbojas bez VMS. Kas attiecas uz reģionālo novērotāju sistēmu, Šrilankas iestāžu iesniegtie dokumenti atklāja, ka, neraugoties uz dažu inspektoru izraudzīšanu un pieņemšanu darbā, liela daļa flotes netiks aptverta, pamatojoties uz inspektoru mazo skaitu (45), salīdzinot ar kuģu lielo skaitu (1 758IOTC kuģu reģistrā). Tomēr Šrilanka nav iesniegusi nekādus priekšlikumus, lai risinātu šo nopietno problēmu IOTC kontekstā, un tas nozīmē, ka netiek pienācīgi aptverta Šrilankas karoga flote, kas darbojas atklātā jūrā, neatbilstošu inspicēšanas līdzekļu dēļ.Šajā saistībā jāatgādina arī, ka Šrilankai ir nopietnas problēmas saistībā ar datu paziņošanu IOTC, kas mazina valsts spēju pildīt savas saistības kā karoga valstij.
(61)
Attiecībā uz VMS, kā izklāstīts 2012. gada 15. novembra lēmuma 316., 321. un 322. apsvērumā un šā lēmuma 60. apsvērumā, Komisija atgādina IOTC uzsvērtās dažādās problēmas. Pēc 2012. gada 15. novembra lēmuma Šrilanka norādīja, ka tā atradās VMS ieviešanas procesā. Tā iesniedza Komisijai tiesību aktu, kas liecina par prasību attiecībā uz radarbākas nepieciešamību uz klāja, sākot no 2011. gada 1. novembra, un norādīja, ka pakalpojumu sniedzējs jau bija izraudzīts. Tomēr finansējums nebija nodrošināts, un sarunas starp Šrilankas iestādēm un attiecīgo finanšu iestādi bija norisinājušās vairāk nekā 18 mēnešus. Sarunas attiecas uz aizdevuma nosacījumiem attiecībā uz FMC pirkšanu un ierīkošanu, kā arī finansiālās palīdzības sniegšanu operatoriem, lai saprātīgā laikposmā uzstādītu un darbinātu VMS visā atklātās jūras flotē. Rezultātā Šrilankai nav FMC. Turklāt VMS vēl arvien tiek izstrādāta un tā arī nav sākusi darboties. Komisija sava apmeklējuma laikā 2014. gada janvārī konstatēja, kā apliecināja Šrilankas pēc tam iesniegtie dokumenti un IOTC 2013. un 2014. gada atbilstības ziņojumi, ka Šrilankas zvejas kuģi vēl arvien nav aprīkoti ar VMS. Kas attiecas uz atbilstību IOTC VMS prasībām, ir neatbilstības starp IOTC 2013. un 2014. gada atbilstības ziņojumiem un Šrilankas darbībām. Atbilstības ziņojumos norādīta daļēja atbilstība, turpretī Šrilankas sniegtā informācija skaidri liecina, ka VMS faktiska ieviešana nav notikusi. Tāpēc Šrilanka neatbilst nosacījumiem, kas izklāstīti UNFSA 18. panta 3. punkta g) apakšpunktā, ņemot vērā informāciju, kas apkopota par Šrilankas iestāžu uzraudzības, kontroles un pārraudzības spējām, jo īpaši par tās operatīvo spēju vadīt savu floti, kā arī izstrādāt un ieviest funkcionālu VMS.
(62)
Šā lēmuma 3.3. sadaļā minētie fakti pierāda, ka Šrilanka pārkāpj UNFSA 18. panta 3. punkta noteikumus.
(63)
Tādējādi Šrilanka, ņemot vērā tās kā karoga valsts pienākumus, nav pietiekami izpildījusi UNCLOS 117. un 118. panta un UNFSA 18. panta 3. punkta noteikumus.
(64)
Ņemot vērā 2012. gada 15. novembra lēmuma 314.-334. apsvērumu un norises pēc minētā lēmuma, Komisija saskaņā ar NNN zvejas regulas 31. panta 3. un 6. punktu uzskata, ka Šrilanka nav izpildījusi savus pienākumus atbilstoši starptautiskajiem tiesību aktiem attiecībā uz starptautiskajiem noteikumiem, regulējumu, kā arī saglabāšanas un pārvaldības pasākumiem.
3.4. Jaunattīstības valstu īpašie ierobežojumi
(65)
Jāatgādina, ka saskaņā ar ANO tautas attīstības indeksu (24) Šrilanka tiek uzskatīta par vidēja līmeņa attīstības valsti (92. no 186 valstīm). To apstiprina arī Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1905/2006 (25) II pielikums, kurā Šrilanka ir ierindota valstu kategorijā ar vidēji zemiem ienākumiem.
(66)
Kā norādīts 2012. gada 15. novembra lēmuma 337. apsvērumā, netika konstatēts neviens apstiprinošs pierādījums, kas liecinātu, ka iemesls tam, kāpēc Šrilanka nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem, ir nepietiekams valsts attīstības līmenis. Pēc 2012. gada 15. novembra netika iesniegti nekādi papildu konkrēti pierādījumi, kas pierādītu, ka apzinātie trūkumi ir spējas un administratīvās infrastruktūras trūkuma sekas.
(67)
Ņemot vērā 2012. gada 15. novembra lēmuma 336.-337. apsvērumu un norises pēc 2012. gada 15. novembra, Komisija saskaņā ar NNN zvejas regulas 31. panta 7. punktu uzskata, ka Šrilankas attīstības stāvokli un vispārējo sniegumu attiecībā uz zivsaimniecību neietekmē tās attīstības līmenis.
4. SECINĀJUMS PAR NESADARBĪGAS TREŠĀS VALSTS NOTEIKŠANU
(68)
Ņemot vērā gūtos secinājumus attiecībā uz to, ka Šrilanka nav izpildījusi savus pienākumus saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem kā karoga, ostas, krasta vai tirgus valsts un nav veikusi pasākumus, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu NNN zveju, šī valsts saskaņā ar NNN zvejas regulas 31. pantu būtu jānosaka kā valsts, kuru Komisija uzskata par nesadarbīgu trešo valsti NNN zvejas apkarošanā.
(69)
Ņemot vērā NNN zvejas regulas 18. panta 1. punkta g) apakšpunktu, dalībvalstu kompetentajām iestādēm ir pienākums atteikt importēt Savienībā zvejas produktus, nepieprasot nekādus papildu pierādījumus vai palīdzības pieprasījumu no karoga valsts, kurā tās konstatēja, ka nozvejas sertifikātu ir apstiprinājušas iestādes karoga valstī, kurai saskaņā ar minētās regulas 31. pantu ir noteikts nesadarbīgas valsts statuss. Nelabvēlīgā ietekme uz tirdzniecību, ciktāl tas iespējams, būtu jāievieš pakāpeniski, lai laikposmā starp šā Komisijas īstenošanas lēmuma stāšanos spēkā un iespējamajiem Padomes veiktajiem pasākumiem atvieglotu pušu pielāgošanos jaunajai situācijai un nodrošinātu ekonomikas dalībniekiem piemērotu laiku, lai pielāgotos, ņemot vērā īpašās iezīmes, kas raksturīgas Šrilankas zvejas produktiem un Šrilankas piegādes uzņēmumiem, cita starpā ņemot vērā to mazo un vidējo izmēru. Tādējādi šā lēmuma pieņemšana būtu jāatliek uz trim mēnešiem. Šādai atlikšanai nekādi nevajadzētu ietekmēt vajadzību pēc Padomes tūlītējiem pasākumiem, kas efektīvi risinātu situāciju Šrilankā saistībā ar NNN zveju.
(70)
Būtu jānorāda, ka Šrilankas noteikšana par valsti, kuru Komisija uzskata par nesadarbīgu valsti šā lēmuma nolūkā, nekavē Komisiju vai Padomi veikt jebkādus turpmākus pasākumus nesadarbīgo valstu saraksta izveides nolūkā.
(71)
Ja Padome ievietotu Šrilanku nesadarbīgo trešo valstu sarakstā saskaņā ar NNN zvejas regulas 33. panta noteikumiem, šis iepriekš pieņemtais lēmums par statusa noteikšanu zaudētu aktualitāti.
5. KOMITEJAS PROCEDŪRA
(72)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Zvejniecības un akvakultūras komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Šrilankas Demokrātiskā Sociālistiskā Republika ir noteikta kā trešā valsts, kuru Komisija uzskata par nesadarbīgu trešo valsti cīņā pret nelegālu, nereģistrētu un neregulētu zveju.
2. pants
Šis lēmums stājas spēkā 2015. gada 14. janvārī.
Briselē, 2014. gada 14. oktobrī