NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/98
ze dne 18. listopadu 2014
o provádění mezinárodních závazků Unie v souladu s čl. 15 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 v rámci Mezinárodní úmluvy na ochranu tuňáků v Atlantiku a Úmluvy o budoucí multilaterální spolupráci při rybolovu v severozápadním Atlantiku
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (1), a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1380/2013 stanoví vykládku všech druhů úlovků podléhajících omezení odlovů, a ve Středozemním moři i některých druhů úlovků podléhajících minimální velikosti („povinnost vykládky“). Ustanovení čl. 15 odst. 1 uvedeného nařízení se vztahuje na rybolovné činnosti, k nimž dochází ve vodách Unie nebo které mimo vody Unie ve vodách, které nespadají pod svrchovanost nebo jurisdikci třetích zemí, provádějí rybářská plavidla Unie.
(2)
Povinnost vykládky bude platit nejpozději počínaje 1. lednem 2015 pro rybolov malých a velkých pelagických druhů, komerční rybolov a rybolov lososa obecného v Baltském moři.
(3)
Unie je smluvní stranou v řadě regionálních organizací pro řízení rybolovu, a je tedy vázána opatřeními, jež dotčené regionální organizace pro řízení rybolovu stanovily.
(4)
Některá opatření přijatá regionálními organizacemi pro řízení rybolovu stanoví rybářským plavidlům v oblasti jejich působnosti povinnost provádět výmět u některých úlovků, jež v zásadě podléhají povinnosti vykládky.
(5)
V čl. 15 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013 se Komisi svěřuje pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci za účelem provedení mezinárodních závazků v právu Unie, a to zejména včetně výjimek z povinnosti vykládky.
(6)
Je proto nezbytné vyjasnit, v jakých situacích povinnost vykládky neplatí, a zajistit tak, aby Unie splnila své mezinárodní závazky a vytvořila pro rybáře právní jistotu.
(7)
V souladu s doporučením Mezinárodní komise pro ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT) 11-01 týkajícím se víceletého programu ochrany a řízení tuňáka velkookého a tuňáka žlutoploutvého by se mělo některým rybářským plavidlům zakázat tuňáka velkookého v Atlantiku lovit, uchovávat jej na palubě, překládat jej, přepravovat, přemísťovat, zpracovávat či vykládat.
(8)
Doporučení ICCAT 13-07 stanoví v určitých situacích v rámci lovu tuňáka obecného ve východním Atlantiku pomocí plavidel a pastí povinnost výmětu. Bod 29 uvedeného doporučení konkrétně stanoví u tuňáka obecného povinnost výmětu v případě, že nedosahuje minimální referenční hmotnosti či velikosti. Tuto minimální velikost v současné době stanoví nařízení Rady (ES) č. 302/2009 (2). Tato povinnost výmětu platí pro veškerý rybolov tuňáka obecného ve východním Atlantiku, a to včetně rekreačního a sportovního rybolovu.
(9)
Bod 31 doporučení ICCAT 13-07 dále stanoví povinnost výmětu u tuňáka obecného, pokud se jeho hmotnost pohybuje mezi 8 až 30 kg nebo se jeho délka od konce rypce po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve pohybuje mezi 75 až 115 cm, a to v případě, že byl v množství překračujícím 5 % celkového úlovku tuňáka obecného chycen jako náhodný úlovek plavidly a pastmi v rámci aktivního rybolovu tohoto druhu.
(10)
Hmotnostní kategorizace náhodných úlovků tuňáka obecného stanovená v čl. 9 odst. 12 nařízení (ES) č. 302/2009 se liší od kategorizace stanovené v bodě 31 doporučení ICCAT 13-07, které bylo přijato po vstupu uvedeného nařízení v platnost. Do přezkumu nařízení (ES) č. 302/2009 by se měl bod 31 uvedeného doporučení ICCAT do práva Unie provést tímto nařízením.
(11)
Bod 32 doporučení ICCAT 13-07 stanoví, že plavidla, která neprovádí aktivní odlov tuňáka obecného, nemají oprávnění uchovávat úlovek tuňáka obecného přesahující 5 % celkového úlovku co do hmotnosti či počtu kusů.
(12)
Body 34 a 41 doporučení ICCAT 13-07 stanoví povinnost vypouštět tuňáky obecné, kteří byli v rámci rekreačního a sportovního rybolovu chyceni živí.
(13)
Doporučení ICCAT 13-02 týkající se ochrany mečounů v severním Atlantiku stanoví v určitých situacích povinnost výmětu pro plavidla lovící mečouny v severním Atlantiku. Bod 9 tohoto doporučení konkrétně stanoví, že předmětem výmětu by měl být mečoun obecný, pokud nedosahuje minimální referenční hmotnosti či velikosti. Tuto minimální velikost v současnosti stanoví nařízení Rady (ES) č. 520/2007 (3).
(14)
Týž bod doporučení 13-02 dále stanoví povinnost výmětu u mečouna obecného, pokud jeho živá hmotnost nedosahuje 25 kg nebo jeho délka od konce spodní čelisti po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve nedosahuje 125 cm, a to v případě, že byl chycen jako náhodný úlovek v množství překračujícím 15 % celkového počtu kusů mečouna obecného ulovených daným plavidlem na jednu vykládku.
(15)
S cílem zajistit soulad mezi doporučeními ICCAT 11-01, 13-07 a 13-02 na jedné a právem Unie na druhé straně by povinnost vykládky neměla platit pro plavidla Unie, která se účastní rybolovu, na který se tato doporučení vztahují.
(16)
V článku 5, čl. 6 odst. 3 a v příloze I.A ochranných a donucovacích opatření Organizace pro rybolov v severozápadním Atlantiku (NAFO) se stanoví povinnost výmětů u huňáčka severního v případě, že jeho úlovek přesahuje rámec stanovených kvót nebo rámec povoleného procentního podílu vedlejších úlovků. Ustanovení přílohy I.A v současnosti u huňáčka severního stanoví hodnotu celkového přípustného odlovu (TAC) rovnou nule. Vedlejší úlovek huňáčka severního v rámci jiného rybolovu, na který se vztahuje povinnost vykládky, navíc za určitých podmínek v souladu s pravidly NAFO také podléhá povinnosti výmětu.
(17)
V zájmu zajištění souladu mezi ochrannými a donucovacími opatřeními NAFO a právem Unie by povinnosti vykládky neměl podléhat rybolov, na který se tato opatření vztahují.
(18)
S ohledem na časový rámec stanovený v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 by mělo toto nařízení vstoupit v platnost ihned po vyhlášení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví pro účely provádění mezinárodních závazků Unie v rámci Mezinárodní úmluvy na ochranu tuňáků v Atlantiku a Úmluvy o budoucí multilaterální spolupráci při rybolovu v severozápadním Atlantiku odchylky od povinnosti vykládky uvedené v článku 15 nařízení (EU) č. 1380/2013. Vztahuje se na rybolovné činnosti ve vodách Unie nebo rybolovné činnosti prováděné rybářskými plavidly Unie mimo vody Unie ve vodách, které nespadají pod svrchovanost nebo jurisdikci třetích zemí.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„oblastí úmluvy NAFO“ se rozumí zeměpisné oblasti uvedené v příloze III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 217/2009 (4);
2)
„rybolovem v působnosti NAFO“ se rozumí rybolov všech rybolovných zdrojů v oblasti úmluvy NAFO, s těmito výjimkami: losos, tuňák, marlín, populace kytovců spravované Mezinárodní velrybářskou komisí nebo její nástupnickou organizací a přisedlé druhy kontinentálního šelfu, tj. organismy, které v období lovu buď nehybně spočívají na mořském dně či pod mořským dnem, nebo nejsou schopny pohybu bez trvalého fyzického kontaktu s mořským dnem nebo jeho podložím;
3)
„severním Atlantským oceánem“ se rozumí oblast Atlantského oceánu severně od 5° s. š.;
4)
„rekreačním rybolovem“ se rozumí neobchodní rybolov, jehož účastníci nejsou členy vnitrostátní sportovní organizace ani nejsou držiteli vnitrostátního sportovního průkazu;
5)
„sportovním rybolovem“ se rozumí neobchodní rybolov, jehož účastníci jsou členy vnitrostátní sportovní organizace nebo jsou držiteli vnitrostátního sportovního průkazu.
KAPITOLA II
OBLAST ÚMLUVY ICCAT
Článek 3
Tuňák velkooký
1. Tento článek se vztahuje na tuňáka velkookého (Thunnus obesus) v Atlantském oceánu.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmějí rybářská plavidla o celkové délce 20 metrů nebo více, která nejsou zanesena v evidenci ICCAT, v níž jsou vedena plavidla oprávněná k lovu tuňáka velkookého, tento druh v Atlantském oceánu cíleně lovit, uchovávat na palubě, překládat, přepravovat, přemísťovat zpracovávat ani vykládat.
Článek 4
Tuňák obecný
1. Tento článek se vztahuje na tuňáka obecného (Thunnus thynnus) ve východním Atlantském oceánu a ve Středozemním moři.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se zakazuje cíleně lovit, uchovávat na palubě, překládat, přemísťovat, vykládat, přepravovat, skladovat, prodávat, vystavovat nebo nabízet k prodeji tuňáka obecného, pokud nedosahuje minimální velikosti stanovené v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 302/2009.
3. Odchylně od odstavce 2 tohoto článku a od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se mohou v případě aktivního odlovu tuňáka obecného pomocí plavidel a pastí uchovávat na palubě, překládat, přemísťovat, vykládat, přepravovat, skladovat, prodávat, vystavovat nebo nabízet k prodeji náhodné úlovky tuňáka obecného o hmotnosti nebo délce pohybující se mezi 8 kg respektive 75 cm a minimální velikostí stanovenou v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 302/2009 v kilogramech či centimetrech, pokud jejich množství nepřesahuje 5 %.
4. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se v případě aktivního odlovu tuňáka obecného pomocí plavidel a pastí nesmí uchovávat tuňák obecný o hmotnosti mezi 8 až 30 kg nebo o délce od konce rypce po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve mezi 75 až 115 cm, pokud jeho množství přesahuje 5 % úlovku tuňáka obecného.
5. Podíl 5 % uvedený v odstavcích 3 a 4 se vypočítá na základě celkového náhodného úlovku tuňáka obecného jako počet kusů ryb z celkového úlovku tuňáka obecného uchovávaného na palubě daného plavidla kdykoliv po provedení každé rybolovné operace.
6. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmějí plavidla, která neprovádí aktivní odlov tuňáka obecného, uchovávat úlovek tuňáka obecného v množství větším než 5 % celkového úlovku co do hmotnosti nebo počtu. Výpočet vycházející z počtu kusů se použije pouze u tuňáků a příbuzných druhů, jejichž lov upravuje ICCAT.
7. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 je v případě, že již byla naplněna kvóta přiznaná členskému státu vlajky dotčeného rybářského plavidla či pasti, třeba:
a)
vedlejším úlovkům tuňáka obecného zabránit a
b)
tuňáky obecné, kteří byli jakožto vedlejší úlovek chyceni živí, vypustit.
8. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 musí být tuňáci obecní, kteří byli v rámci rekreačního rybolovu chyceni živí, vypuštěni.
9. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 musí být tuňáci obecní, kteří byli v rámci sportovního rybolovu chyceni živí, vypuštěni.
Článek 5
Mečoun obecný
1. Tento článek se vztahuje na mečouna obecného (Xiphias gladius) v severním Atlantském oceánu.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se zakazuje cíleně lovit, uchovávat na palubě nebo překládat, vykládat, přepravovat, skladovat, vystavovat nebo nabízet k prodeji, prodávat nebo uvádět na trh mečouna obecného, pokud nedosahuje minimální velikosti stanovené v příloze IV nařízení (ES) č. 520/2007.
3. Odchylně od odstavce 2 tohoto článku a od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se mohou uchovávat na palubě, překládat, přemísťovat, vykládat, přepravovat, skladovat, prodávat, vystavovat nebo nabízet k prodeji náhodné úlovky mečouna obecného o hmotnosti méně než 25 kg živé hmotnosti nebo o délce od konce spodní čelisti po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve menší než 125 cm, pokud jeho množství nepřesahuje 15 % úlovku mečouna obecného.
4. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se na plavidlech nesmí uchovávat mečoun obecný o hmotnosti méně než 25 kg živé hmotnosti nebo o délce od konce spodní čelisti po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve menší než 125 cm, pokud jeho množství přesahuje 15 % úlovku mečouna obecného.
5. Podíl 15 % uvedený v odstavcích 3 a 4 se vypočítá na základě počtu kusů mečouna obecného z celkového počtu kusů mečouna obecného ulovených daným plavidlem na jednu vykládku.
KAPITOLA III
OBLAST ÚMLUVY NAFO
Článek 6
Huňáček severní
1. Tento článek se vztahuje na huňáčka severního (Mallotus villosus) v oblasti úmluvy NAFO.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmějí být úlovky huňáčka severního nad rámec kvót stanovených právními předpisy Unie uchovávány na palubě.
3. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmí být huňáček severní, pokud byl chycen jako vedlejší úlovek při rybolovu podléhajícímu povinnosti vykládky v působnosti NAFO, uchováván na palubě.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. listopadu 2014.
KOMISIJAS DELEĢĒTĀ REGULA (ES) 2015/98
(2014. gada 18. novembris).
par Starptautiskajā Konvencijā par Atlantijas tunzivju saglabāšanu un Konvencijā par turpmāku daudzpusēju sadarbību Ziemeļrietumu Atlantijas zvejā paredzēto Savienības starptautisko saistību ieviešanu, kā minēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 2. punktā
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 11. decembra Regulu (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku un ar ko groza Padomes Regulas (EK) Nr. 1954/2003 un (EK) Nr. 1224/2009 un atceļ Padomes Regulas (EK) Nr. 2371/2002 un (EK) Nr. 639/2004 un Padomes Lēmumu 2004/585/EK (1), un jo īpaši tās 15. panta 2. punktu,
tā kā:
(1)
Regulā (ES) Nr. 1380/2013 ir paredzēts izkraut visu to sugu nozvejas, kurām noteikti nozvejas limiti, un Vidusjūrā arī dažu tādu sugu nozvejas, kurām noteikts minimālais izmērs (“izkraušanas pienākums”). Minētās regulas 15. panta 1. punkts attiecas uz zvejas darbībām, ko veic Savienības ūdeņos vai ko Savienības zvejas kuģi veic ārpus Savienības ūdeņiem tādos ūdeņos, kas nav trešo valstu suverenitātē vai jurisdikcijā.
(2)
Vēlākais no 2015. gada 1. janvāra izkraušanas pienākumu piemēro mazo un lielo pelaģisko sugu zvejniecībām, rūpnieciskajām zvejniecībām un laša zvejniecībām Baltijas jūrā.
(3)
Savienība ir līgumslēdzēja puse vairākās reģionālajās zvejniecības pārvaldības organizācijās (“RZPO”), un tāpēc attiecīgo RZPO noteiktie pasākumi tai ir saistoši.
(4)
Daži RZPO pasākumi paredz, ka zvejas kuģiem, kas zvejo to pārziņā esošos ūdeņos, ir jāizmet dažas nozvejas, uz kurām principā attiecas izkraušanas pienākums.
(5)
Ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 2. punktu Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, lai Savienības tiesību aktos ieviestu starptautiskās saistības, jo īpaši atkāpes no izkraušanas pienākuma.
(6)
Lai nodrošinātu to, ka Savienība izpilda savas starptautiskās saistības, un radītu juridisko noteiktību zvejniekiem, ir skaidri jānosaka situācijas, kurās izkraušanas pienākumu nepiemēro.
(7)
Saskaņā ar Starptautiskās Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisijas (ICCAT) Ieteikumu 11-01 par daudzgadu programmu lielacu tunzivs un dzeltenspuru tunzivs saglabāšanai un pārvaldībai būtu jāaizliedz konkrētiem zvejas kuģiem Atlantijas okeānā zvejot, paturēt uz kuģa, pārkraut citā kuģī, transportēt, pārvietot, apstrādāt vai izkraut lielacu tunzivis.
(8)
ICCAT Ieteikumā 13-07 ir noteikts izmešanas pienākums, kuru konkrētās situācijās piemēro kuģiem un zivju krātiņveida lamatām, ar ko iegūst zilās tunzivis Atlantijas okeāna austrumu daļā. Konkrēti, minētā ieteikuma 29. punktā ir noteikts, ka jāizmet zilās tunzivis, kas ir mazākas par minimālo references svaru vai izmēru. Minimālais izmērs patlaban ir noteikts Padomes Regulā (EK) Nr. 302/2009 (2). Minētais izmešanas pienākums attiecas uz visām zilās tunzivs zvejniecībām Atlantijas okeāna austrumu daļā, arī uz atpūtas un sporta zveju.
(9)
Turklāt ICCAT Ieteikuma 13-07 31. punktā ir noteikts pienākums izmest zilās tunzivis, kuru svars ir 8-30 kg vai garums līdz astes spuras sazarojuma vietai ir 75-115 cm, kuras aktīvā zvejā nejauši nozvejotas ar kuģiem un zivju krātiņveida lamatām, un kuru daudzums pārsniedz 5 % kopējās zilo tunzivju nozvejas.
(10)
Svara kategorija, kas attiecībā uz zilo tunzivju nejaušu nozveju ir noteikta Regulas (EK) Nr. 302/2009 9. panta 12. punktā, atšķiras no svara kategorijas, kas noteikta 31. punktā ICCAT Ieteikumā 13-07, kurš tika pieņemts pēc minētās regulas stāšanās spēkā. Kamēr Regula (EK) Nr. 302/2009 nav pārskatīta, minētā ICCAT ieteikuma 31. punkts ar šo regulu būtu jāievieš Savienības tiesību aktos.
(11)
ICCAT Ieteikuma 13-07 32. punktā ir noteikts, ka uz kuģiem, kas aktīvi nezvejo zilās tunzivis, nav atļauts paturēt zilās tunzivis, kuru daudzums pārsniedz 5 % šo kuģu kopējās nozvejas svara vai īpatņu skaita izteiksmē.
(12)
ICCAT Ieteikuma 13-07 34. un 41. punktā ir noteikts pienākums atlaist ūdenī zilās tunzivis, kas atpūtas un sporta zvejā nozvejotas dzīvas.
(13)
ICCAT Ieteikumā 13-02 par zobenzivs saglabāšanu Atlantijas okeāna ziemeļu daļā ir noteikts izmešanas pienākums, kas konkrētās situācijās piemērojams kuģiem, kuri zvejo zobenzivis Atlantijas okeāna ziemeļu daļā. Konkrēti, 9. punktā ir noteikts, ka būtu jāizmet zobenzivis, kas ir mazākas par minimālo references svaru vai izmēru. Minimālais izmērs patlaban ir noteikts Padomes Regulā (EK) Nr. 520/2007 (3).
(14)
Turklāt tajā pašā Ieteikuma 13-02. punktā ir noteikts pienākums izmest zobenzivis, kuru dzīvsvars ir mazāks par 25 kg vai garums no apakšžokļa līdz astes spuras sazarojuma vietai ir mazāks par 125 cm, kuras iegūtas kā nejauša nozveja, un kuru skaits pārsniedz 15 % kuģa kopējās zobenzivju nozvejas katrā izkrāvumā.
(15)
Lai nodrošinātu konsekvenci starp ICCAT ieteikumiem 11-01, 13-07 un 13-02 un Savienības tiesību aktiem, izkraušanas pienākums nebūtu jāpiemēro Savienības kuģiem, kas piedalās zvejniecībās, uz kurām attiecas minētie ieteikumi.
(16)
Ziemeļrietumu Atlantijas zvejniecības organizācijas (NAFO) saglabāšanas un noteikumu izpildes pasākumos, konkrēti, to 5. pantā, 6. panta 3. punktā un I.A pielikumā, ir noteikts pienākums izmest moivas nozvejas, kas pārsniedz noteikto kvotu vai atļauto piezveju procentos. I.A pielikumā patlaban ir noteikta moivas kopējā pieļaujamā nozveja (KPN) nulles apjomā. Turklāt NAFO noteikumos paredzētais izmešanas pienākums konkrētos apstākļos attiecas arī uz moivas piezveju citu sugu zvejniecībās, kurām noteikts izkraušanas pienākums.
(17)
Lai nodrošinātu konsekvenci starp NAFO saglabāšanas un noteikumu izpildes pasākumiem un Savienības tiesību aktiem, izkraušanas pienākums nebūtu jāpiemēro zvejniecībās, uz kurām attiecas minētie pasākumi.
(18)
Ņemot vērā Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punktā noteikto grafiku, šai regulai būtu jāstājas spēkā tūlīt pēc tās publicēšanas,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
I NODAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. pants
Priekšmets un darbības joma
Lai Savienības starptautiskās saistības, kas paredzētas Starptautiskajā Konvencijā par Atlantijas tunzivju saglabāšanu un Konvencijā par turpmāku daudzpusēju sadarbību Ziemeļrietumu Atlantijas zvejā, ieviestu tiesību aktos, šajā regulā ir noteiktas atkāpes no Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. pantā paredzētā izkraušanas pienākuma. Šo regulu piemēro zvejas darbībām, ko veic Savienības ūdeņos vai ko Savienības zvejas kuģi veic ārpus Savienības ūdeņiem tādos ūdeņos, kas nav trešo valstu suverenitātē vai jurisdikcijā.
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:
1)
“NAFO konvencijas apgabals” ir ģeogrāfiskie apgabali, kas norādīti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 217/2009 (4) III pielikumā;
2)
“NAFO pārziņā esošas zvejniecības” ir zvejniecības, kas NAFO konvencijas apgabalā apgūst visus zvejas resursus, izņemot lašus, tunzivis un marlīnus, vaļveidīgo krājumus, kurus pārvalda Starptautiskā Vaļu medību komisija vai tās tiesību pārņēmēja organizācija, un kontinentālā šelfa nometnieku sugas, t. i., organismus, kuri izmantojamības stadijā nekustīgi atrodas uz jūras gultnes vai zem tās, vai arī nav spējīgi pārvietoties citādi, kā vien pastāvīgi esot fiziskā saskarē ar jūras gultni vai grunti;
3)
“Atlantijas okeāna ziemeļu daļa” ir Atlantijas okeāna apgabals uz ziemeļiem no 5° N;
4)
“atpūtas zveja” ir nekomerciāla zveja, ar ko nodarbojas personas, kas nav kādas nacionālas sporta organizācijas biedri vai kam nav izdota attiecīga nacionāla sporta licence;
5)
“sporta zveja” ir nekomerciāla zveja, ar ko nodarbojas personas, kas ir nacionālas sporta organizācijas biedri vai kam ir izdota attiecīga nacionāla sporta licence.
II NODAĻA
ICCAT KONVENCIJAS APGABALS
3. pants
Lielacu tunzivs
1. Šo pantu piemēro lielacu tunzivij (Thunnus obesus) Atlantijas okeānā.
2. Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punkta, zvejas kuģi, kuru lielākais garums ir 20 metri vai vairāk, un kuri nav iekļauti ICCAT reģistrā ar kuģiem, kam atļauts zvejot lielacu tunzivis, Atlantijas okeānā nezvejo kā mērķsugu, nepatur uz kuģa, nepārkrauj citā kuģī, netransportē, nepārvieto, neapstrādā un neizkrauj lielacu tunzivis.
4. pants
Zilā tunzivs
1. Šo pantu piemēro zilajai tunzivij (Thunnus thynnus) Atlantijas okeāna austrumu daļā un Vidusjūrā.
2. Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punkta, ir aizliegts zvejot kā mērķsugu, paturēt uz kuģa, pārkraut citā kuģī, pārvietot, izkraut, transportēt, uzglabāt, pārdot, izlikt vai piedāvāt pārdošanai zilās tunzivis, kas ir mazākas par Regulas (EK) Nr. 302/2009 9. panta 1. punktā noteikto minimālo izmēru.
3. Atkāpjoties no šā panta 2. punkta un Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punkta, drīkst paturēt uz kuģa, pārkraut citā kuģī, pārvietot, izkraut, transportēt, uzglabāt, pārdot, izlikt vai piedāvāt pārdošanai zilās tunzivis, kuru svars vai garums ir attiecīgi no 8 kg vai 75 cm līdz minimālajam izmēram, kas kilogramos vai centimetros noteikts Regulas (EK) Nr. 302/2009 9. panta 1. punktā, kuras aktīvā zilo tunzivju zvejā nejauši iegūtas ar nozvejotājkuģiem vai zivju krātiņveida lamatām, un kuru daudzums nepārsniedz 5 % zilo tunzivju.
4. Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punkta, nozvejotājkuģi un zivju krātiņveida lamatas, ar ko aktīvi zvejo zilās tunzivis, nepatur zilās tunzivis, kuru svars ir 8-30 kg vai garums līdz astes spuras sazarojuma vietai ir 75-115 cm, un kuru daudzums pārsniedz 5 % zilo tunzivju.
5. Šā panta 3. un 4. punktā minētos 5 % aprēķina, zilo tunzivju kopējo nejaušo nozveju zivju skaita izteiksmē attiecinot pret zilo tunzivju kopējo nozveju, kas paturēta uz kuģa jebkurā laikā pēc katras zvejas darbības.
6. Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punkta, uz nozvejotājkuģiem, kas aktīvi nezvejo zilās tunzivis, nepatur zilās tunzivis, kuru daudzums pārsniedz 5 % no kopējās uz kuģa paturētās nozvejas svara vai zivju skaita izteiksmē. Aprēķinu, kura pamatā ir zivju skaits, piemēro tikai tunzivīm un tunzivjveidīgo zivju sugām, ko pārvalda ICCAT.
7. Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punkta, ja kvota, kas iedalīta attiecīgā zvejas kuģa vai zivju krātiņveida lamatu dalībvalstij, jau ir apgūta:
a)
no zilo tunzivju piezvejas vairās, un
b)
zilās tunzivis, kas piezvejā iegūtas dzīvas, tiek atlaistas ūdenī.
8. Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punkta, atpūtas zvejā iegūtas dzīvas zilās tunzivis tiek atlaistas ūdenī.
9. Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punkta, sporta zvejā iegūtas dzīvas zilās tunzivis tiek atlaistas ūdenī.
5. pants
Zobenzivs
1. Šo pantu piemēro zobenzivij (Xiphias gladius) Atlantijas okeāna ziemeļu daļā.
2. Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punkta, ir aizliegts zvejot kā mērķsugu, paturēt uz kuģa vai pārkraut citā kuģī, izkraut, transportēt, uzglabāt, izlikt vai piedāvāt pārdošanai, pārdot vai laist tirgū zobenzivis, kas ir mazākas par Regulas (EK) Nr. 520/2007 IV pielikumā noteikto minimālo izmēru.
3. Atkāpjoties no šā panta 2. punkta un Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punkta, drīkst paturēt uz kuģa, pārkraut citā kuģī, pārvietot, izkraut, transportēt, uzglabāt, pārdot, izlikt vai piedāvāt pārdošanai nejauši nozvejotas zobenzivis, kuru dzīvsvars ir mazāks par 25 kg vai garums no apakšžokļa līdz astes spuras sazarojuma vietai ir mazāks par 125 cm, un kuru daudzums nepārsniedz 15 % zobenzivju.
4. Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punkta, uz kuģiem nepatur zobenzivis, kuru dzīvsvars ir mazāks par 25 kg vai garums no apakšžokļa līdz astes spuras sazarojuma vietai ir mazāks par 125 cm, un kuru daudzums pārsniedz 15 % zobenzivju.
5. Šā panta 3. un 4. punktā minētos 15 % aprēķina, zobenzivju skaitu attiecinot pret kuģa kopējo zobenzivju nozveju katrā izkrāvumā.
III NODAĻA
NAFO KONVENCIJAS APGABALS
6. pants
Moiva
1. Šo pantu piemēro moivai (Mallotus villosus) NAFO konvencijas apgabalā.
2. Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punkta, uz kuģa netiek paturētas moivas, kas nozvejotas, pārsniedzot noteikto kvotu, kura iedalīta ar Savienības tiesību aktiem.
3. Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punkta, uz kuģa netiek paturētas moivas, kas kā piezveja iegūtas NAFO pārziņā esošā zvejniecībā, uz kuru attiecas izkraušanas pienākums.
IV NODAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
7. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2014. gada 18. novembrī